# Jurnalul Oficial L 137/2008

| | ISSN 1830-3625 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 137 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5127 mai 2008 |

ISSN 1830-3625

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 137

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5127 mai 2008

---

| Cuprins | | I   Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare este obligatorie | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE |
| | * | Regulamentul (CE) nr. 455/2008 al Consiliului din 26 mai 2008 de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 752/2007 privind aplicarea anumitor restricții la importurile anumitor produse din oțel din Ucraina | 1 |
| | | Regulamentul (CE) nr. 456/2008 al Comisiei din 26 mai 2008 de stabilire a sumelor forfetare la import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume | 2 |
| | * | Regulamentul (CE) nr. 457/2008 al Comisiei din 23 mai 2008 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată | 4 |
| | * | Regulamentul (CE) nr. 458/2008 al Comisiei din 26 mai 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2368/2002 al Consiliului de punere în aplicare a sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley privind comerțul internațional cu diamante brute | 6 |

Cuprins

I   Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare este obligatorie

Pagina

REGULAMENTE

*

Regulamentul (CE) nr. 455/2008 al Consiliului din 26 mai 2008 de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 752/2007 privind aplicarea anumitor restricții la importurile anumitor produse din oțel din Ucraina

1

Regulamentul (CE) nr. 456/2008 al Comisiei din 26 mai 2008 de stabilire a sumelor forfetare la import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

2

*

Regulamentul (CE) nr. 457/2008 al Comisiei din 23 mai 2008 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată

4

*

Regulamentul (CE) nr. 458/2008 al Comisiei din 26 mai 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2368/2002 al Consiliului de punere în aplicare a sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley privind comerțul internațional cu diamante brute

6

| | | II   Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie |
| --- | --- | --- |
| | | RECOMANDĂRI |
| | | Consiliu |
| | | 2008/390/CE |
| | * | Recomandarea Consiliului din 14 mai 2008 privind liniile directoare generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Comunității (2008-2010) | 13 |
| | | ACTE ADOPTATE DE CĂTRE ORGANE CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE |
| | * | Regulamentul nr. 79 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE/ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește echipamentul de direcție | 25 |

II   Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie

RECOMANDĂRI

Consiliu

2008/390/CE

*

Recomandarea Consiliului din 14 mai 2008 privind liniile directoare generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Comunității (2008-2010)

13

ACTE ADOPTATE DE CĂTRE ORGANE CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

*

Regulamentul nr. 79 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE/ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește echipamentul de direcție

25

| | | III   Acte adoptate în temeiul Tratatului UE |
| --- | --- | --- |
| | | ACTE ADOPTATE ÎN TEMEIUL TITLULUI V DIN TRATATUL UE |
| | * | Acțiunea comună 2008/391/PESC a Consiliului din 26 mai 2008 de modificare a Acțiunii comune 2008/131/PESC de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru Afganistan | 52 |

III   Acte adoptate în temeiul Tratatului UE

ACTE ADOPTATE ÎN TEMEIUL TITLULUI V DIN TRATATUL UE

*

Acțiunea comună 2008/391/PESC a Consiliului din 26 mai 2008 de modificare a Acțiunii comune 2008/131/PESC de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru Afganistan

52

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

I Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare este obligatorie

REGULAMENTE

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/1

---

REGULAMENTUL (CE) NR. 455/2008 AL CONSILIULUI

din 26 mai 2008

de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 752/2007 privind aplicarea anumitor restricții la importurile anumitor produse din oțel din Ucraina

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133,

având în vedere propunerea Comisiei,

întrucât:

| (1) | Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (1), denumit în continuare „APC”, a intrat în vigoare la 1 martie 1998. |
| --- | --- |

(1)

Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (1), denumit în continuare „APC”, a intrat în vigoare la 1 martie 1998.

| (2) | În conformitate cu articolul 22 alineatul (1) din APC, comerțul cu anumite produse de oțel este reglementat de titlul III din acord, cu excepția articolului 14, precum și de dispozițiile unui acord privind aranjamentele cantitative. |
| --- | --- |

(2)

În conformitate cu articolul 22 alineatul (1) din APC, comerțul cu anumite produse de oțel este reglementat de titlul III din acord, cu excepția articolului 14, precum și de dispozițiile unui acord privind aranjamentele cantitative.

| (3) | La 18 iunie 2007, Comunitatea Europeană și Guvernul Ucrainei au încheiat un asemenea acord privind comerțul cu anumite produse din oțel (2), denumit în continuare „acordul”. |
| --- | --- |

(3)

La 18 iunie 2007, Comunitatea Europeană și Guvernul Ucrainei au încheiat un asemenea acord privind comerțul cu anumite produse din oțel (2), denumit în continuare „acordul”.

| (4) | La 30 mai 2007, Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 752/2007 privind aplicarea anumitor restricții la importurile anumitor produse din oțel din Ucraina (3) în vederea punerii în aplicare a acordului. |
| --- | --- |

(4)

La 30 mai 2007, Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 752/2007 privind aplicarea anumitor restricții la importurile anumitor produse din oțel din Ucraina (3) în vederea punerii în aplicare a acordului.

| (5) | Acordul prevede la articolul 10 alineatul (4) că, în cazul în care Ucraina aderă la Organizația Mondială a Comerțului înainte de expirarea acordului, acordul se reziliază, iar limitele cantitative se elimină de la data aderării. |
| --- | --- |

(5)

Acordul prevede la articolul 10 alineatul (4) că, în cazul în care Ucraina aderă la Organizația Mondială a Comerțului înainte de expirarea acordului, acordul se reziliază, iar limitele cantitative se elimină de la data aderării.

| (6) | La 16 mai 2008 Ucraina a devenit membră a Organizației Mondiale a Comerțului. |
| --- | --- |

(6)

La 16 mai 2008 Ucraina a devenit membră a Organizației Mondiale a Comerțului.

| (7) | La data respectivă regulamentul de punere în aplicare a acordului a devenit caduc. |
| --- | --- |

(7)

La data respectivă regulamentul de punere în aplicare a acordului a devenit caduc.

| (8) | Din motive de claritate, se impune, în consecință, abrogarea Regulamentului (CE) nr. 752/2007, |
| --- | --- |

(8)

Din motive de claritate, se impune, în consecință, abrogarea Regulamentului (CE) nr. 752/2007,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Regulamentul (CE) nr. 752/2007 se abrogă.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 mai 2008.

Pentru Consiliu

Președintele

D. RUPEL

---

(1)  JO L 49, 19.2.1998, p. 3.

1

(2)  JO L 178, 6.7.2007, p. 24.

2

(3)  JO L 178, 6.7.2007, p. 1.

3

---

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/2

---

REGULAMENTUL (CE) NR. 456/2008 AL COMISIEI

din 26 mai 2008

de stabilire a sumelor forfetare la import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor (1), în special articolul 138 alineatul (1),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a sumelor forfetare la import din țările terțe, pentru produsele și termenele menționate în anexa acestuia. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a sumelor forfetare la import din țările terțe, pentru produsele și termenele menționate în anexa acestuia.

| (2) | În conformitate cu criteriile menționate anterior, sumele forfetare la import trebuie stabilite la nivelurile prevăzute în anexa la prezentul regulament, |
| --- | --- |

(2)

În conformitate cu criteriile menționate anterior, sumele forfetare la import trebuie stabilite la nivelurile prevăzute în anexa la prezentul regulament,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Sumele forfetare la import prevăzute la articolul 138 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 sunt stabilite așa cum este indicat în tabelul din anexă.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la 27 mai 2008.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 mai 2008.

Pentru Comisie

Jean-Luc DEMARTY

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 350, 31.12.2007, p. 1.

1

---

ANEXĂ

la Regulamentul Comisiei din 26 mai 2008 de stabilire a sumelor forfetare la import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| (Cod NC) | Codul țărilor terțe (1) | Suma forfetară la import |
| 0702 00 00 | MA | 46,4 |
| MK | 69,4 |
| TN | 105,3 |
| TR | 86,3 |
| ZZ | 76,9 |
| 0707 00 05 | JO | 162,5 |
| TR | 119,9 |
| ZZ | 141,2 |
| 0709 90 70 | EG | 216,7 |
| TR | 113,6 |
| ZZ | 165,2 |
| 0805 10 20 | EG | 68,4 |
| IL | 62,2 |
| MA | 55,0 |
| MX | 62,0 |
| TN | 52,0 |
| TR | 74,2 |
| US | 68,3 |
| ZZ | 63,2 |
| 0805 50 10 | AR | 127,7 |
| TR | 163,7 |
| US | 148,0 |
| ZA | 159,8 |
| ZZ | 149,8 |
| 0808 10 80 | AR | 99,9 |
| BR | 88,1 |
| CL | 95,3 |
| CN | 85,0 |
| MK | 65,0 |
| NZ | 116,9 |
| US | 105,8 |
| UY | 101,5 |
| ZA | 96,6 |
| ZZ | 94,9 |
| 0809 20 95 | US | 433,9 |
| ZZ | 433,9 |

(EUR/100 kg)

(Cod NC)

Codul țărilor terțe (1)

Suma forfetară la import

0702 00 00

MA

46,4

MK

69,4

TN

105,3

TR

86,3

ZZ

76,9

0707 00 05

JO

162,5

TR

119,9

ZZ

141,2

0709 90 70

EG

216,7

TR

113,6

ZZ

165,2

0805 10 20

EG

68,4

IL

62,2

MA

55,0

MX

62,0

TN

52,0

TR

74,2

US

68,3

ZZ

63,2

0805 50 10

AR

127,7

TR

163,7

US

148,0

ZA

159,8

ZZ

149,8

0808 10 80

AR

99,9

BR

88,1

CL

95,3

CN

85,0

MK

65,0

NZ

116,9

US

105,8

UY

101,5

ZA

96,6

ZZ

94,9

0809 20 95

US

433,9

ZZ

433,9

---

(1)  Nomenclatorul țărilor, astfel cum este stabilit de Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” reprezintă „alte origini”.

---

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/4

---

REGULAMENTUL (CE) NR. 457/2008 AL COMISIEI

din 23 mai 2008

privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), în special articolul 9 alineatul (1) litera (a),

întrucât:

| (1) | Pentru a asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, este necesară adoptarea unor măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament. |
| --- | --- |

(1)

Pentru a asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, este necesară adoptarea unor măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament.

| (2) | Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 a stabilit regulile generale de interpretare a Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricărei alte nomenclaturi care se bazează integral sau parțial pe această nomenclatură sau care adaugă acesteia orice fel de subdiviziuni suplimentare și care este stabilită prin dispoziții comunitare specifice, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură referitoare la schimbul de mărfuri. |
| --- | --- |

(2)

Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 a stabilit regulile generale de interpretare a Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricărei alte nomenclaturi care se bazează integral sau parțial pe această nomenclatură sau care adaugă acesteia orice fel de subdiviziuni suplimentare și care este stabilită prin dispoziții comunitare specifice, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură referitoare la schimbul de mărfuri.

| (3) | În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului prevăzut în anexa la prezentul regulament trebuie clasificate la codurile NC indicate în coloana 2, în conformitate cu argumentarea indicată în coloana 3 a respectivului tabel. |
| --- | --- |

(3)

În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului prevăzut în anexa la prezentul regulament trebuie clasificate la codurile NC indicate în coloana 2, în conformitate cu argumentarea indicată în coloana 3 a respectivului tabel.

| (4) | Se dovedește adecvată prevederea posibilității invocării în continuare de către titular, pentru o perioadă de trei luni, a informațiilor tarifare obligatorii emise de autoritățile vamale ale statelor membre în ceea ce privește clasificarea mărfurilor în Nomenclatura Combinată care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament, în conformitate cu dispozițiile articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (2). |
| --- | --- |

(4)

Se dovedește adecvată prevederea posibilității invocării în continuare de către titular, pentru o perioadă de trei luni, a informațiilor tarifare obligatorii emise de autoritățile vamale ale statelor membre în ceea ce privește clasificarea mărfurilor în Nomenclatura Combinată care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament, în conformitate cu dispozițiile articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (2).

| (5) | Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal, |
| --- | --- |

(5)

Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului prezentat în anexă se clasifică în Nomenclatura combinată la codurile NC indicate în coloana 2 a tabelului respectiv.

Articolul 2

Informațiile tarifare obligatorii emise de autoritățile vamale ale statelor membre, care nu sunt conforme cu prevederile prezentului regulament, pot fi invocate în continuare, pentru o perioadă de trei luni, în conformitate cu dispozițiile articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 23 mai 2008.

Pentru Comisie

László KOVÁCS

Membru al Comisiei

---

(1)  JO L 256, 7.9.1987, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 360/2008 al Comisiei (JO L 111, 23.4.2008, p. 9).

1

(2)  JO L 302, 19.10.1992, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 (JO L 363, 20.12.2006, p. 1).

2

---

ANEXĂ

| Descrierea mărfurilor | Clasificare
  (Cod NC) | Motive |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| 1. | Eboș de mască fotografică constând într-o placă de cuarț acoperită cu crom, fotorezistentă, având dimensiuni totale de 15 (L) × 15 (l) × 0,6 (h) cm.
  Produsul este destinat expunerii și developării pentru a deveni o „mască fotografică” utilizată în producția de dispozitive cu semiconductoare. |

Descrierea mărfurilor

Clasificare

(Cod NC)

Motive

(1)

(2)

(3)

1.

Eboș de mască fotografică constând într-o placă de cuarț acoperită cu crom, fotorezistentă, având dimensiuni totale de 15 (L) × 15 (l) × 0,6 (h) cm.

Produsul este destinat expunerii și developării pentru a deveni o „mască fotografică” utilizată în producția de dispozitive cu semiconductoare.

3701 99 00

Clasificarea se stabilește pe baza regulilor generale 1, 3 litera (a) și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, precum și pe baza textului codurilor NC 3701 și 3701 99 00.

Produsul va fi clasificat la poziția 3701, deoarece este o placă fotografică neexpusă acoperită cu material fotosensibil (a se vedea Notele explicative ale Sistemului armonizat aferente poziției 3701).

| 2. | Produs alcătuit dintr-o placă de cuarț acoperită cu crom având dimensiuni totale de 15 (L) × 15 (l) × 0,6 (h) cm, pe care s-au realizat scheme de circuit într-un mod similar cu cel al plăcilor fotografice expuse și developate (așa-numitele „măști fotografice”).
  Produsul este utilizat în fabricarea plachetelor semiconductoare (wafers) pentru transferul fotografic al schemelor de circuit pe plachete. |
| --- | --- |

2.

Produs alcătuit dintr-o placă de cuarț acoperită cu crom având dimensiuni totale de 15 (L) × 15 (l) × 0,6 (h) cm, pe care s-au realizat scheme de circuit într-un mod similar cu cel al plăcilor fotografice expuse și developate (așa-numitele „măști fotografice”).

Produsul este utilizat în fabricarea plachetelor semiconductoare (wafers) pentru transferul fotografic al schemelor de circuit pe plachete.

3705 90 90

Clasificarea este determinată în conformitate cu regulile generale 1, 3 litera (a) și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, nota 2 la capitolul 37 și cu textul de la codurile NC 3705, 3705 90 și 3705 90 90.

Clasificarea la poziția 8486 ca părți de mașină utilizate pentru fabricarea semiconductoarelor „boules” sau a plachetelor semiconductoare este exclusă, deoarece produsul nu este indispensabil funcționării mașinii, care poate funcționa independent.

Produsul va fi clasificat la poziția 3705, deoarece este o placă fotografică expusă și developată din categoria utilizată pentru proiectarea unei imagini statice pe o plachetă.

| 3. | Un dispozitiv conceput pentru a spori cantitatea de lumină naturală dintr-o încăpere, constând într-o lentilă concavă, un sistem de tuburi și lentile de difuzie.
  Dispozitivul captează lumina prin intermediul unei calote situate pe acoperiș și o redirecționează spre tavanul încăperii printr-un sistem intern reflectorizant, care difuzează lumina. |
| --- | --- |

3.

Un dispozitiv conceput pentru a spori cantitatea de lumină naturală dintr-o încăpere, constând într-o lentilă concavă, un sistem de tuburi și lentile de difuzie.

Dispozitivul captează lumina prin intermediul unei calote situate pe acoperiș și o redirecționează spre tavanul încăperii printr-un sistem intern reflectorizant, care difuzează lumina.

9013 80 90

Clasificarea se stabilește pe baza regulilor generale 1 și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, precum și pe baza textului codurilor NC 9013, 9013 80 și 9013 80 90.

Clasificarea la poziția 9405 ca lampă sau aparat de iluminat este exclusă, întrucât dispozitivul captează, redirecționează și difuzează lumina zilei prin mijloace optice.

Ca urmare, produsul trebuie clasificat ca aparat optic, la poziția 9013.

---

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/6

---

REGULAMENTUL (CE) NR. 458/2008 AL COMISIEI

din 26 mai 2008

de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2368/2002 al Consiliului de punere în aplicare a sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley privind comerțul internațional cu diamante brute

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2368/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 de punere în aplicare a sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley privind comerțul internațional cu diamante brute (1), în special articolele 19 și 20,

întrucât:

| (1) | Prin avizul din 20 noiembrie 2007, președinția sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley a decis să includă Republica Congo pe lista participanților începând cu 8 noiembrie 2007. |
| --- | --- |

(1)

Prin avizul din 20 noiembrie 2007, președinția sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley a decis să includă Republica Congo pe lista participanților începând cu 8 noiembrie 2007.

| (2) | Anexa II trebuie modificată în consecință. |
| --- | --- |

(2)

Anexa II trebuie modificată în consecință.

| (3) | Bulgaria, Germania și România au informat Comisia despre modificarea datelor de contact cu privire la autoritățile lor comunitare. |
| --- | --- |

(3)

Bulgaria, Germania și România au informat Comisia despre modificarea datelor de contact cu privire la autoritățile lor comunitare.

| (4) | Anexa III trebuie modificată în consecință, |
| --- | --- |

(4)

Anexa III trebuie modificată în consecință,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 2368/2002 se înlocuiește cu anexa I la prezentul regulament.

Articolul 2

Anexa III la Regulamentul (CE) nr. 2368/2002 se înlocuiește cu anexa II la prezentul regulament.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 mai 2008.

Pentru Comisie

Benita FERRERO-WALDNER

Membru al Comisiei

---

(1)  JO L 358, 31.12.2002, p. 28. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1226/2007 al Comisiei (JO L 277, 20.10.2007, p. 7).

1

---

ANEXA I

„ANEXA II

Lista participanților la sistemul de certificare pentru Procesul Kimberley și a autorităților competente desemnate de aceștia în mod corespunzător, prevăzute la articolele 2, 3, 8, 9, 12, 17, 18, 19 și 20

ANGOLA

| Ministry of Geology and Mines |
| --- |
| Rua Hochi Min |
| Luanda |
| Angola |

Ministry of Geology and Mines

Rua Hochi Min

Luanda

Angola

ARMENIA

| Department of Gemstones and Jewellery |
| --- |
| Ministry of Trade and Economic Development |
| Yerevan |
| Armenia |

Department of Gemstones and Jewellery

Ministry of Trade and Economic Development

Yerevan

Armenia

AUSTRALIA

| Community Protection Section |
| --- |
| Australian Customs Section |
| Customs House, 5 Constitution Avenue |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Community Protection Section

Australian Customs Section

Customs House, 5 Constitution Avenue

Canberra ACT 2601

Australia

| Minerals Development Section |
| --- |
| Department of Industry, Tourism and Resources |
| GPO Box 9839 |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Minerals Development Section

Department of Industry, Tourism and Resources

GPO Box 9839

Canberra ACT 2601

Australia

BANGLADESH

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Export Promotion Bureau |
| Dhaka |
| Bangladesh |

Ministry of Commerce

Export Promotion Bureau

Dhaka

Bangladesh

BELARUS

| Department of Finance |
| --- |
| Sovetskaja Str., 7 |
| 220010 Minsk |
| Republic of Belarus |

Department of Finance

Sovetskaja Str., 7

220010 Minsk

Republic of Belarus

BOTSWANA

| Ministry of Minerals, Energy & Water Resources |
| --- |
| PI Bag 0018 |
| Gaborone |
| Botswana |

Ministry of Minerals, Energy & Water Resources

PI Bag 0018

Gaborone

Botswana

BRAZILIA

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| Esplanada dos Ministérios — Bloco «U» — 3o andar |
| 70065 — 900 Brasilia — DF |
| Brazil |

Ministry of Mines and Energy

Esplanada dos Ministérios — Bloco «U» — 3o andar

70065 — 900 Brasilia — DF

Brazil

CANADA

| | International:





  Department of Foreign Affairs and International Trade |
| --- | --- |
| Peace Building and Human Security Division |
| Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120 |
| 125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2 |
| Canada |

International:

Department of Foreign Affairs and International Trade

Peace Building and Human Security Division

Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120

125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2

Canada

| | Pentru a obține un specimen de certificat canadian pentru Procesul Kimberley:





  Stewardship Division |
| --- | --- |
| International and Domestic Market Policy Division |
| Mineral and Metal Policy Branch |
| Minerals and Metals Sector |
| Natural Resources Canada |
| 580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6 |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

Pentru a obține un specimen de certificat canadian pentru Procesul Kimberley:

Stewardship Division

International and Domestic Market Policy Division

Mineral and Metal Policy Branch

Minerals and Metals Sector

Natural Resources Canada

580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

| | Informații generale:





  Kimberley Process Office |
| --- | --- |
| Minerals and Metals Sector (MMS) |
| Natural Resources Canada (NRCan) |
| 10th Floor, Area A-7 |
| 580 Booth Street |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

Informații generale:

Kimberley Process Office

Minerals and Metals Sector (MMS)

Natural Resources Canada (NRCan)

10th Floor, Area A-7

580 Booth Street

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

REPUBLICA CENTRAFRICANĂ

| Independent Diamond Valuators (IDV) |
| --- |
| Immeuble SOCIM, 2ème étage |
| BP 1613 Bangui |
| Central African Republic |

Independent Diamond Valuators (IDV)

Immeuble SOCIM, 2ème étage

BP 1613 Bangui

Central African Republic

CHINA, Republica Populară Chineză

| Department of Inspection and Quarantine Clearance |
| --- |
| General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ) |
| 9 Madiandonglu |
| Haidian District, Beijing |
| People’s Republic of China |

Department of Inspection and Quarantine Clearance

General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ)

9 Madiandonglu

Haidian District, Beijing

People’s Republic of China

HONG KONG, Regiunea administrativă specială din Republica Populară Chineză

| Department of Trade and Industry |
| --- |
| Hong Kong Special Administrative Region |
| Peoples Republic of China |
| Room 703, Trade and Industry Tower |
| 700 Nathan Road |
| Kowloon |
| Hong Kong |
| China |

Department of Trade and Industry

Hong Kong Special Administrative Region

Peoples Republic of China

Room 703, Trade and Industry Tower

700 Nathan Road

Kowloon

Hong Kong

China

CONGO, Republica Democratică

| Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC) |
| --- |
| 17th floor, BCDC Tower |
| 30th June Avenue |
| Kinshasa |
| Democratic Republic of Congo |

Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC)

17th floor, BCDC Tower

30th June Avenue

Kinshasa

Democratic Republic of Congo

CONGO, Republica

| Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC) |
| --- |
| Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie |
| BP 2474 |
| Brazzaville |
| Republic of Congo |

Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC)

Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie

BP 2474

Brazzaville

Republic of Congo

COASTA DE FILDEȘ

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| BP V 91 |
| Abidjan |
| Côte d’Ivoire |

Ministry of Mines and Energy

BP V 91

Abidjan

Côte d’Ivoire

CROAȚIA

| Ministry of Economy |
| --- |
| Zagreb |
| Republic of Croatia |

Ministry of Economy

Zagreb

Republic of Croatia

COMUNITATEA EUROPEANĂ

| European Commission |
| --- |
| DG External Relations/A/2 |
| B-1049 Brussels |
| Belgium |

European Commission

DG External Relations/A/2

B-1049 Brussels

Belgium

GHANA

| Precious Minerals Marketing Company (Ltd.) |
| --- |
| Diamond House, |
| Kinbu Road, |
| P.O. Box M. 108 |
| Accra |
| Ghana |

Precious Minerals Marketing Company (Ltd.)

Diamond House,

Kinbu Road,

P.O. Box M. 108

Accra

Ghana

GUINEEA

| Ministry of Mines and Geology |
| --- |
| BP 2696 |
| Conakry |
| Guinea |

Ministry of Mines and Geology

BP 2696

Conakry

Guinea

GUYANA

| Geology and Mines Commission |
| --- |
| P O Box 1028 |
| Upper Brickdam |
| Stabroek |
| Georgetown |
| Guyana |

Geology and Mines Commission

P O Box 1028

Upper Brickdam

Stabroek

Georgetown

Guyana

INDIA

| The Gem & Jewellery Export Promotion Council |
| --- |
| Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg |
| Mumbai 400 004 |
| India |

The Gem & Jewellery Export Promotion Council

Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg

Mumbai 400 004

India

INDONEZIA

| Directorate-General of Foreign Trade |
| --- |
| Ministry of Trade |
| JI M.I. Ridwan Rais No 5 |
| Blok I Iantai 4 |
| Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110 |
| Jakarta |
| Indonesia |

Directorate-General of Foreign Trade

Ministry of Trade

JI M.I. Ridwan Rais No 5

Blok I Iantai 4

Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110

Jakarta

Indonesia

ISRAEL

| Ministry of Industry and Trade |
| --- |
| P.O. Box 3007 |
| 52130 Ramat Gan |
| Israel |

Ministry of Industry and Trade

P.O. Box 3007

52130 Ramat Gan

Israel

JAPONIA

| United Nations Policy Division |
| --- |
| Foreign Policy Bureau |
| Ministry of Foreign Affairs |
| 2-11-1, Shibakoen Minato-ku |
| 105-8519 Tokyo |
| Japan |

United Nations Policy Division

Foreign Policy Bureau

Ministry of Foreign Affairs

2-11-1, Shibakoen Minato-ku

105-8519 Tokyo

Japan

| Mineral and Natural Resources Division |
| --- |
| Agency for Natural Resources and Energy |
| Ministry of Economy, Trade and Industry |
| 1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku |
| 100-8901 Tokyo |
| Japan |

Mineral and Natural Resources Division

Agency for Natural Resources and Energy

Ministry of Economy, Trade and Industry

1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku

100-8901 Tokyo

Japan

COREEA, Republica

| UN Division |
| --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Government Complex Building |
| 77 Sejong-ro, Jongro-gu |
| Seoul |
| Korea |

UN Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Government Complex Building

77 Sejong-ro, Jongro-gu

Seoul

Korea

| Trade Policy Division |
| --- |
| Ministry of Commerce, Industry and Enterprise |
| 1 Joongang-dong, Kwacheon-City |
| Kyunggi-do |
| Korea |

Trade Policy Division

Ministry of Commerce, Industry and Enterprise

1 Joongang-dong, Kwacheon-City

Kyunggi-do

Korea

LAOS, Republica Democratică Populară

| Department of Foreign Trade, |
| --- |
| Ministry of Commerce |
| Vientiane |
| Laos |

Department of Foreign Trade,

Ministry of Commerce

Vientiane

Laos

LIBAN

| Ministry of Economy and Trade |
| --- |
| Beirut |
| Lebanon |

Ministry of Economy and Trade

Beirut

Lebanon

LESOTHO

| Commission of Mines and Geology |
| --- |
| P.O. Box 750 |
| Maseru 100 |
| Lesotho |

Commission of Mines and Geology

P.O. Box 750

Maseru 100

Lesotho

LIBERIA

| Government Diamond Office |
| --- |
| Ministry of Lands, Mines and Energy |
| Capitol Hill |
| P.O. Box 10-9024 |
| 1000 Monrovia 10 |
| Liberia |

Government Diamond Office

Ministry of Lands, Mines and Energy

Capitol Hill

P.O. Box 10-9024

1000 Monrovia 10

Liberia

MALAEZIA

| Ministry of International Trade and Industry |
| --- |
| Blok 10 |
| Komplek Kerajaan Jalan Duta |
| 50622 Kuala Lumpur |
| Malaysia |

Ministry of International Trade and Industry

Blok 10

Komplek Kerajaan Jalan Duta

50622 Kuala Lumpur

Malaysia

MAURITIUS

| Ministry of Commerce and Co-operatives |
| --- |
| Import Division |
| 2nd Floor, Anglo-Mauritius House |
| Intendance Street |
| Port Louis |
| Mauritius |

Ministry of Commerce and Co-operatives

Import Division

2nd Floor, Anglo-Mauritius House

Intendance Street

Port Louis

Mauritius

NAMIBIA

| Diamond Commission |
| --- |
| Ministry of Mines and Energy |
| Private Bag 13297 |
| Windhoek |
| Namibia |

Diamond Commission

Ministry of Mines and Energy

Private Bag 13297

Windhoek

Namibia

NORVEGIA

| Section for Public International Law |
| --- |
| Department for Legal Affairs |
| Royal Ministry of Foreign Affairs |
| P.O. Box 8114 |
| 0032 Oslo |
| Norway |

Section for Public International Law

Department for Legal Affairs

Royal Ministry of Foreign Affairs

P.O. Box 8114

0032 Oslo

Norway

NOUA ZEELANDĂ

| | Certificate Issuing Authority:





  Middle East and Africa Division |
| --- | --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Private Bag 18 901 |
| Wellington |
| New Zealand |

Certificate Issuing Authority:

Middle East and Africa Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Private Bag 18 901

Wellington

New Zealand

| | Import and Export Authority:





  New Zealand Customs Service |
| --- | --- |
| PO Box 2218 |
| Wellington |
| New Zealand |

Import and Export Authority:

New Zealand Customs Service

PO Box 2218

Wellington

New Zealand

FEDERAȚIA RUSĂ

| Gokhran of Russia |
| --- |
| 14, 1812 Goda St. |
| 121170 Moscow |
| Russia |

Gokhran of Russia

14, 1812 Goda St.

121170 Moscow

Russia

SIERRA LEONE

| Ministry of Mineral Resources |
| --- |
| Youyi Building |
| Brookfields |
| Freetown |
| Sierra Leone |

Ministry of Mineral Resources

Youyi Building

Brookfields

Freetown

Sierra Leone

SINGAPORE

| Ministry of Trade and Industry |
| --- |
| 100 High Street |
| #0901, The Treasury, |
| Singapore 179434 |

Ministry of Trade and Industry

100 High Street

# 0901, The Treasury,

Singapore 179434

AFRICA DE SUD

| South African Diamond Board |
| --- |
| 240 Commissioner Street |
| Johannesburg |
| South Africa |

South African Diamond Board

240 Commissioner Street

Johannesburg

South Africa

SRI LANKA

| Trade Information Service |
| --- |
| Sri Lanka Export Development Board |
| 42 Nawam Mawatha |
| Colombo 2 |
| Sri Lanka |

Trade Information Service

Sri Lanka Export Development Board

42 Nawam Mawatha

Colombo 2

Sri Lanka

ELVEȚIA

| State Secretariat for Economic Affairs |
| --- |
| Export Control Policy and Sanctions |
| Effingerstrasse 1 |
| 3003 Berne |
| Switzerland |

State Secretariat for Economic Affairs

Export Control Policy and Sanctions

Effingerstrasse 1

3003 Berne

Switzerland

TAIWAN, PENGHU, KINMEN ȘI MATSU, Teritoriile vamale distincte

| Export/Import Administration Division |
| --- |
| Bureau of Foreign Trade |
| Ministry of Economic Affairs |
| Taiwan |

Export/Import Administration Division

Bureau of Foreign Trade

Ministry of Economic Affairs

Taiwan

TANZANIA

| Commission for Minerals |
| --- |
| Ministry of Energy and Minerals |
| PO Box 2000 |
| Dar es Salaam |
| Tanzania |

Commission for Minerals

Ministry of Energy and Minerals

PO Box 2000

Dar es Salaam

Tanzania

THAILANDA

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Department of Foreign Trade |
| 44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi |
| Muang District |
| Nonthaburi 11000 |
| Thailand |

Ministry of Commerce

Department of Foreign Trade

44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi

Muang District

Nonthaburi 11000

Thailand

TOGO

| Directorate General — Mines and Geology |
| --- |
| B.P. 356 |
| 216, Avenue Sarakawa |
| Lomé |
| Togo |

Directorate General — Mines and Geology

B.P. 356

216, Avenue Sarakawa

Lomé

Togo

TURCIA

| Foreign Exchange Department |
| --- |
| Undersecretariat of Treasury |
| Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu |
| İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek |
| Ankara |
| Turkey |

Foreign Exchange Department

Undersecretariat of Treasury

Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu

İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek

Ankara

Turkey

UCRAINA

| Ministry of Finance |
| --- |
| State Gemological Center |
| Degtyarivska St. 38-44 |
| Kiev |
| 04119 Ukraine |

Ministry of Finance

State Gemological Center

Degtyarivska St. 38-44

Kiev

04119 Ukraine

| International Department |
| --- |
| Diamond Factory «Kristall» |
| 600 Letiya Street 21 |
| 21100 Vinnitsa |
| Ukraine |

International Department

Diamond Factory «Kristall»

600 Letiya Street 21

21100 Vinnitsa

Ukraine

EMIRATELE ARABE UNITE

| Dubai Metals and Commodities Centre |
| --- |
| PO Box 63 |
| Dubai |
| United Arab Emirates |

Dubai Metals and Commodities Centre

PO Box 63

Dubai

United Arab Emirates

STATELE UNITE ALE AMERICII

| U.S. Department of State |
| --- |
| 2201 C St., N.W. |
| Washington D.C. |
| United States of America |

U.S. Department of State

2201 C St., N.W.

Washington D.C.

United States of America

VENEZUELA

| Ministry of Basic Industries and Mines |
| --- |
| Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9 |
| Caracas |
| Venezuela |

Ministry of Basic Industries and Mines

Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9

Caracas

Venezuela

VIETNAM

| Export-Import Management Department |
| --- |
| Ministry of Trade of Vietnam |
| 31 Trang Tien |
| Hanoi 10.000 |
| Vietnam |

Export-Import Management Department

Ministry of Trade of Vietnam

31 Trang Tien

Hanoi 10.000

Vietnam

ZIMBABWE

| Principal Minerals Development Office |
| --- |
| Ministry of Mines and Mining Development |
| Private Bag 7709, Causeway |
| Harare |
| Zimbabwe”. |

Principal Minerals Development Office

Ministry of Mines and Mining Development

Private Bag 7709, Causeway

Harare

Zimbabwe”.

---

ANEXĂ II

„ANEXA III

Lista autorităților competente din statele membre și a sarcinilor acestora menționate la articolele 2 și 19

BELGIA

| Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie, |
| --- |
| PME, Classes moyennes et Energie, Service Licence, |
| Italiëlei 124, bus 71 |
| B-2000 Antwerpen |
| Tel.: (32-3) 206 94 70 |
| Fax: (32-3) 206 94 90 |
| E-mail: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be |

Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie,

PME, Classes moyennes et Energie, Service Licence,

Italiëlei 124, bus 71

B-2000 Antwerpen

Tel.: (32-3) 206 94 70

Fax: (32-3) 206 94 90

E-mail: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be

În Belgia, controlul importurilor și exporturilor de diamante brute impus prin Regulamentul (CE) nr. 2368/2002 și formalitățile vamale pentru acestea nu vor fi efectuate decât la:

| The Diamond Office |
| --- |
| Hovenierstraat 22 |
| B-2018 Antwerpen |

The Diamond Office

Hovenierstraat 22

B-2018 Antwerpen

BULGARIA

| Ministry of Finance |
| --- |
| External Finance Directorate |
| 102, G. Rakovski str. |
| Sofia, 1040 |
| Bulgaria |
| Tel.: (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15 |
| Fax: (359-2) 98 12 498 |
| E-mail: feedback@minfin.bg |

Ministry of Finance

External Finance Directorate

102, G. Rakovski str.

Sofia, 1040

Bulgaria

Tel.: (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15

Fax: (359-2) 98 12 498

E-mail: feedback@minfin.bg

REPUBLICA CEHĂ

În Republica Cehă, controlul importurilor și exporturilor de diamante brute impus prin Regulamentul (CE) nr. 2368/2002 și formalitățile vamale pentru acestea nu vor fi efectuate decât la:

| Generální ředitelství cel |
| --- |
| Budějovická 7 |
| 140 96 Praha 4 |
| Česká republika |
| Tel.: (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, cell (420-737) 213 793 |
| Fax: (420-2) 61 33 38 70 |
| E-mail: diamond@cs.mfcr.cz |

Generální ředitelství cel

Budějovická 7

140 96 Praha 4

Česká republika

Tel.: (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, cell (420-737) 213 793

Fax: (420-2) 61 33 38 70

E-mail: diamond@cs.mfcr.cz

GERMANIA

În Germania, controlul importurilor și exporturilor de diamante brute impus prin Regulamentul (CE) nr. 2368/2002, inclusiv eliberarea certificatelor comunitare pentru acestea nu vor fi efectuate decât de următoarea autoritate:

| Hauptzollamt Koblenz |
| --- |
| Zollamt Idar-Oberstein |
| Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten |
| Hauptstraße 197 |
| D-55743 Idar-Oberstein |
| Tel.: (49-6781) 56 27-0 |
| Fax: (49-6781) 56 27-19 |
| E-mail: poststelle@zabir.bfinv.de |

Hauptzollamt Koblenz

Zollamt Idar-Oberstein

Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten

Hauptstraße 197

D-55743 Idar-Oberstein

Tel.: (49-6781) 56 27-0

Fax: (49-6781) 56 27-19

E-mail: poststelle@zabir.bfinv.de

În sensul articolului 5 alineatul (3), al articolelor 6, 9, 10, al articolului 14 alineatul (3), al articolelor 15 și 17 din prezentul regulament, privind în special obligațiile de informare a Comisiei, următoarea autoritate va acționa ca autoritate germană competentă:

| Bundesfinanzdirektion Südost |
| --- |
| Krelingstraβe 50 |
| D-90408 Nürnberg |
| Tel.: (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82 |
| Fax: (49-911) 376 22 70 |
| E-mail: diamondcert@ofdn.bfinv.de |

Bundesfinanzdirektion Südost

Krelingstraβe 50

D-90408 Nürnberg

Tel.: (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82

Fax: (49-911) 376 22 70

E-mail: diamondcert@ofdn.bfinv.de

ROMÂNIA

| Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor |
| --- |
| (National Authority for Consumer Protection) |
| Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1 |
| Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România, |
| (72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania) |
| Cod postal (Postal code) 011865 |
| Tel.: (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75 |
| Fax: (40-21) 318 46 35 / 314 34 62 |
| www.anpc.ro |

Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor

(National Authority for Consumer Protection)

Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1

Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România,

(72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania)

Cod postal (Postal code) 011865

Tel.: (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75

Fax: (40-21) 318 46 35 / 314 34 62

www.anpc.ro

REGATUL UNIT

| Government Diamond Office |
| --- |
| Global Business Group |
| Room W 3.111.B |
| Foreign and Commonwealth Office |
| King Charles Street |
| London SW1A 2AH |
| Tel.: (44-207) 008 6903 |
| Fax: (44-207) 008 3905 |
| E-mail: GDO@gtnet.gov.uk” |

Government Diamond Office

Global Business Group

Room W 3.111.B

Foreign and Commonwealth Office

King Charles Street

London SW1A 2AH

Tel.: (44-207) 008 6903

Fax: (44-207) 008 3905

E-mail: GDO@gtnet.gov.uk”

---

II Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie

RECOMANDĂRI

Consiliu

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/13

---

RECOMANDAREA CONSILIULUI

din 14 mai 2008

privind liniile directoare generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Comunității (2008-2010)

(2008/390/CE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 99 alineatul (2),

având în vedere recomandarea Comisiei,

având în vedere dezbaterile din cadrul Consiliului European din 13 și 14 martie 2008,

întrucât o rezoluție privind recomandarea Comisiei a fost adoptată de către Parlamentul European,

RECOMANDĂ:

SECȚIUNEA A

POLITICI MACROECONOMICE PENTRU CREȘTERE ȘI LOCURI DE MUNCĂ

A.1.   Politici macroeconomice privind crearea unor condiții pentru o mai bună creștere și mai multe locuri de muncă

Asigurarea stabilității economice în vederea sporirii potențialului de ocupare a forței de muncă și de creștere

Politicile macroeconomice solide și reformele structurale ale piețelor de produse, de muncă și de capital sunt esențiale pentru a asigura o creștere economică bine echilibrată și realizarea integrală a potențialului de creștere. Politicile monetare pot avea un rol important, prin realizarea stabilității prețurilor, precum și, fără a aduce atingere acestui obiectiv, prin sprijinirea altor politici economice generale privind creșterea și ocuparea forței de muncă. Pentru noile state membre este important ca politicile monetare și cele privind rata de schimb valutar să contribuie la realizarea convergenței. Regimurile privind rata de schimb reprezintă o componentă importantă a cadrului general al politicii economice și monetare și ar trebui să vizeze realizarea unei convergențe nominale durabile și reale. Participarea în cadrul ERM II (mecanismul cursului de schimb II), într-un stadiu adecvat după aderare, ar trebui să sprijine aceste eforturi.

Garantarea unei situații bugetare solide va permite coordonarea deplină și simetrică a stabilizatorilor bugetari automați pe toată durata ciclului economic, în vederea stabilizării producției în jurul potențialului. Pentru statele membre care au stabilizat deja situația bugetară, provocarea o reprezintă menținerea acesteia. Pentru celelalte state membre, este esențial să se ia toate măsurile rectificative necesare, în vederea realizării obiectivelor bugetare pe termen mediu, în special în cazul îmbunătățirii condițiilor economice, evitând astfel politicile prociclice și asigurându-și o poziție care să permită îndeplinirea deplină a rolului stabilizatorilor automați pe toată durata ciclului și înaintea următoarei reduceri a activității economice. În special, în conformitate cu raportul privind reforma Pactului de stabilitate și de creștere (PSC), aprobat de către Consiliul European la 22 martie 2005, statele membre din zona euro și cele participante la ERM II care nu și-au realizat încă obiectivele bugetare pe termen mediu (OTM) ar trebui să ajungă la o ajustare anuală în termeni de ajustare ciclică, fără măsurile excepționale și cele temporare, de 0,5 % din PIB ca valoare de referință.

Pentru fiecare stat membru, obiectivele bugetare pe termen mediu (OTM) se diferențiază în funcție de diversitatea pozițiilor și a evoluțiilor economice și bugetare. În conformitate cu reforma PSC din 2005, obiectivele pe termen mediu vor fi revizuite pentru a lua mai mult în considerare sarcina fiscală provocată de îmbătrânirea populației. În plus, în conformitate cu reforma din 2005, introducerea sau consolidarea normelor și a instituțiilor fiscale naționale, inclusiv a mecanismelor de supraveghere, pot completa în mod util pactul și pot sprijini obiectivele acestuia.

O provocare suplimentară a politicii macroeconomice pentru unele state membre o reprezintă funcționarea într-un mediu de recuperare rapidă, care este însoțit, într-o măsură mai mică sau mai mare, de deficite externe, de expansiune rapidă a creditelor și de consolidare financiară. Prudența fiscală, supravegherea financiară eficientă și promovarea competitivității sunt esențiale în vederea controlării dezechilibrelor externe și interne. Atitudinea financiară preventivă reprezintă un mijloc esențial de menținere a deficitelor externe în limite în care se poate garanta finanțarea externă solidă. Prudența bugetară contribuie la soliditatea situației bugetare, putând limita, de asemenea, riscul creșterii cererii interne, care duce la o inflație din ce în ce mai ridicată, precum și apariția riscurilor macrofinanciare care ar putea determina oscilații ale ratelor reale de schimb și scăderea prelungită a competitivității. Reformele structurale și coordonarea corespunzătoare a politicilor joacă un rol esențial în sprijinirea economiilor pentru a face față posibilelor evoluții negative ale economiei mondiale.

Linia directoare 1. Asigurarea stabilității economice în vederea realizării creșterii economice durabile

| 1. | În conformitate cu Pactul de stabilitate și de creștere, statele membre ar trebui să respecte obiectivele lor bugetare pe termen mediu. Atât timp cât acest obiectiv nu a fost realizat, acestea ar trebui să ia toate măsurile corective necesare în vederea îndeplinirii obiectivului. Statele membre ar trebui să evite politicile fiscale prociclice. În plus, este necesar ca statele membre care prezintă un deficit excesiv să ia măsuri eficiente pentru a asigura corectarea imediată a deficitelor excesive. |
| --- | --- |

1.

În conformitate cu Pactul de stabilitate și de creștere, statele membre ar trebui să respecte obiectivele lor bugetare pe termen mediu. Atât timp cât acest obiectiv nu a fost realizat, acestea ar trebui să ia toate măsurile corective necesare în vederea îndeplinirii obiectivului. Statele membre ar trebui să evite politicile fiscale prociclice. În plus, este necesar ca statele membre care prezintă un deficit excesiv să ia măsuri eficiente pentru a asigura corectarea imediată a deficitelor excesive.

| 2. | Statele membre care afișează deficite de cont curent care prezintă riscul de a nu putea fi susținute ar trebui să ia măsuri în vederea rectificării acestora, prin punerea în aplicare de reforme structurale, intensificarea competitivității externe și, dacă este cazul, sprijinirea rectificării acestora prin intermediul politicilor fiscale. A se vedea și linia directoare integrată „Aducerea unei contribuții la dinamismul și la buna funcționare a UEM” (nr. 6). |
| --- | --- |

2.

Statele membre care afișează deficite de cont curent care prezintă riscul de a nu putea fi susținute ar trebui să ia măsuri în vederea rectificării acestora, prin punerea în aplicare de reforme structurale, intensificarea competitivității externe și, dacă este cazul, sprijinirea rectificării acestora prin intermediul politicilor fiscale. A se vedea și linia directoare integrată „Aducerea unei contribuții la dinamismul și la buna funcționare a UEM” (nr. 6).

Asigurarea viabilității situației economice și bugetare, condiție a unui grad mai ridicat de ocupare a forței de muncă

În lipsa unor schimbări de natură politică sau comportamentală la scară mai largă, îmbătrânirea populației Europei prezintă riscuri serioase pentru viabilitatea pe termen lung a economiei Uniunii Europene, sub forma unui potențial mai scăzut al creșterii producției pe cap de locuitor, ca urmare a reducerii populației de vârstă activă, precum și sub forma creșterii cheltuielilor pentru finanțarea pensiilor, a asigurărilor sociale și a sistemelor de asistență medicală și de îngrijire pe termen lung. În cazul în care nu sunt abordate în timp util, aceste evoluții potențiale vor duce la o creștere substanțială a datoriei. Astfel cum s-a demonstrat în raportul Comisiei privind viabilitatea, mai multe state membre sunt expuse unui risc ridicat în ceea ce privește viabilitatea, în timp ce altele sunt expuse unui risc mediu.

Statele membre ar trebui să abordeze implicațiile economice ale îmbătrânirii populației, în conformitate cu strategia trilaterală bine stabilită de abordare a implicațiilor bugetare ale îmbătrânirii. Aceasta cuprinde o combinație adecvată de politici în vederea atingerii unui ritm satisfăcător de reducere a datoriei, inclusiv prin realizarea obiectivelor bugetare pe termen mediu, și în vederea asigurării unor stimulente pentru creșterea ratei de ocupare a forței de muncă și a ofertei de mână de lucru, cu scopul de a diminua impactul scăderilor viitoare ale numărului persoanelor de vârstă activă, precum și reforme ale sistemelor de pensii și de asistență medicală. Este esențial, de asemenea, să se modernizeze sistemele de protecție socială pentru a asigura viabilitatea acestora din punct de vedere financiar, să se prevadă stimulente pentru a încuraja populația de vârstă activă să participe efectiv pe piața muncii, sprijinind, în același timp, obiectivele acestora în ceea ce privește accesibilitatea și adecvarea. Interacțiunea îmbunătățită dintre sistemele de protecție socială și piețele muncii poate înlătura denaturările și poate încuraja prelungirea vieții profesionale active în condițiile unei speranțe de viață ridicate. Politicile de promovare a sănătății, inclusiv asistența medicală preventivă, ar putea să contribuie la prelungirea perioadelor din viață caracterizate printr-o stare de sănătate bună, sprijinind astfel durabilitatea sistemelor de asistență medicală.

Linia directoare 2. Asigurarea viabilității situației economice și bugetare, condiție a unui grad mai ridicat de ocupare a forței de muncă

Având în vedere costurile anticipate ale îmbătrânirii populației, statele membre ar trebui:

| 1. | să realizeze într-un ritm satisfăcător reducerea datoriei guvernamentale în vederea consolidării finanțelor publice; |
| --- | --- |

1.

să realizeze într-un ritm satisfăcător reducerea datoriei guvernamentale în vederea consolidării finanțelor publice;

| 2. | să reformeze și să consolideze sistemele de pensii, de asigurare socială și de asistență medicală, pentru a garanta viabilitatea financiară, adecvarea socială și accesibilitatea acestora; |
| --- | --- |

2.

să reformeze și să consolideze sistemele de pensii, de asigurare socială și de asistență medicală, pentru a garanta viabilitatea financiară, adecvarea socială și accesibilitatea acestora;

| 3. | să ia măsuri pentru a spori participarea pe piața muncii și oferta de mână de lucru, în special în rândul femeilor, a lucrătorilor tineri și a celor în vârstă, precum și pentru a promova o abordare a muncii bazată pe ciclul de viață, cu scopul de a crește numărul orelor lucrate în economie. |
| --- | --- |

3.

să ia măsuri pentru a spori participarea pe piața muncii și oferta de mână de lucru, în special în rândul femeilor, a lucrătorilor tineri și a celor în vârstă, precum și pentru a promova o abordare a muncii bazată pe ciclul de viață, cu scopul de a crește numărul orelor lucrate în economie.

A se vedea și linia directoare integrată „Favorizarea unei abordări a muncii bazate pe ciclul de viață” (nr. 18 și 4, 19, 21).

Promovarea unei alocări eficiente a resurselor, orientată spre creștere și ocuparea forței de muncă

Sistemele de impozite și cheltuieli bine concepute, care promovează o alocare eficientă a resurselor, reprezintă o necesitate a sectorului public în vederea sprijinirii creșterii economice și a ocupării forței de muncă. Acest lucru se poate realiza prin redirecționarea cheltuielilor spre domenii care sporesc creșterea economică, precum cercetarea și dezvoltarea, infrastructura fizică, tehnologiile care protejează mediul, capitalul uman și cunoașterea, fără a periclita obiectivele de stabilitate economică și viabilitate. Resursele publice trebuie utilizate în modul cel mai eficient și practic posibil. Statele membre pot contribui la controlul categoriilor de cheltuieli prin intermediul unor instituții bugetare competente și al unui cadru fiscal adecvat, cum ar fi normele privind cheltuielile și întocmirea bugetului în funcție de performanțe, ceea ce deplasează punctul de interes de la cheltuieli către realizările efective, precum și prin crearea unor mecanisme de evaluare care să asigure conceperea adecvată a măsurilor individuale de reformă și a pachetelor generale de reformă. Prioritățile esențiale ale economiei UE sunt reprezentate de asigurarea faptului că structurile de impozitare și interacțiunea acestora cu sistemele de prestații sporesc stimulentele de a lucra și de a investi, de promovarea unei creșteri economice mai mari prin îmbunătățirea ocupării forței de muncă și a investițiilor, precum și de consolidarea eficacității și a utilității cheltuielilor pentru a îmbunătăți calitatea finanțelor publice.

Linia directoare 3. Promovarea unei alocări eficiente a resurselor, orientată spre creștere economică și ocuparea forței de muncă

Statele membre ar trebui, fără a aduce atingere liniilor directoare privind stabilitatea economică și viabilitatea, să redirecționeze structura cheltuielilor publice spre domeniile care sporesc creșterea economică în conformitate cu Strategia de la Lisabona, să adapteze structurile de impozitare în vederea consolidării potențialului de creștere economică, să asigure crearea de mecanisme de evaluare a relației dintre cheltuielile publice și realizarea obiectivelor de politică, precum și să garanteze coerența generală a pachetelor de reforme.

A se vedea și linia directoare integrată „Încurajarea utilizării durabile a resurselor și consolidarea sinergiilor dintre protecția mediului înconjurător și creșterea economică” (nr. 11).

Asigurarea unei evoluții a salariilor care să contribuie la creșterea economică și la stabilitate și care să completeze reformele structurale

Evoluțiile salariilor pot contribui la stabilizarea condițiilor macroeconomice și la un dozaj de politici favorabil ocupării forței de muncă. Acest lucru necesită alinierea creșterilor salariului real cu rata de bază a creșterii productivității pe termen mediu și compatibilitatea acestor creșteri cu o rată a profitabilității care să favorizeze productivitatea, capacitatea și investițiile care sporesc ocuparea forței de muncă. În acest sens este necesar ca factorii temporari, precum fluctuația productivității, cauzată de factorii ciclici sau de creșteri ale ratei inflației, să nu ducă la apariția unei tendințe a creșterii salariilor care să nu poată fi susținută, precum și ca evoluțiile salariilor să reflecte condițiile pieței locale a muncii. În țările care prezintă segmente de piață în scădere, moderația salariilor și reformele care vizează creșterea productivității sunt necesare pentru a asigura ajustarea costurilor salariale unitare în vederea restabilirii competitivității. Aceste aspecte trebuie luate în considerare în cadrul dialogului permanent și al schimbului de informații dintre autoritățile monetare și fiscale și partenerii sociali, prin intermediul dialogului macroeconomic.

Linia directoare 4. Pentru asigurarea unei evoluții a salariilor care să contribuie la creștere și la stabilitate macroeconomică și pentru a crește adaptabilitatea, statele membre ar trebui să încurajeze condițiile cadru adecvate pentru sistemele de negociere a salariilor, respectând pe deplin rolul partenerilor sociali, în vederea promovării unei evoluții a salariului nominal și a costurilor muncii care să fie compatibilă cu stabilitatea prețurilor și cu tendința productivității pe termen mediu, ținând seama de diferențele dintre nivelurile de calificare și dintre condițiile de pe piețele locale ale muncii.

A se vedea și linia directoare integrată „Asigurarea unei evoluții a costurilor muncii și instituirea unor mecanisme de stabilire a salariilor care să fie favorabile ocupării forței de muncă” (nr. 22).

Promovarea unor politici macroeconomice, de ocupare a forței de muncă și structurale coerente

Rolul politicilor macroeconomice solide este de a asigura condiții favorabile creării de locuri de muncă și creșterii economice. Reformele structurale, corespunzătoare asigurării unei situații bugetare solide pe termen scurt și mediu, sunt esențiale pentru creșterea productivității și a ocupării forței de muncă pe termen mediu, ducând, astfel, la realizarea completă și consolidarea potențialului de creștere economică. Acestea contribuie, de asemenea, la viabilitatea fiscală, stabilitatea macroeconomică și capacitatea de adaptare la șocuri. În același timp, politicile macroeconomice adecvate sunt esențiale pentru a beneficia de avantajele depline ale reformelor structurale privind creșterea și ocuparea forței de muncă. O caracteristică esențială a strategiei economice generale a statelor membre este asigurarea faptului că acestea dispun de un set cuprinzător de politici structurale care sprijină cadrul macroeconomic și viceversa. În special, reformele pieței și investițiile în capitalul uman trebuie să contribuie la îmbunătățirea adaptabilității generale și a capacității de ajustare a economiilor, ca răspuns la schimbările condițiilor economice ciclice și ale tendințelor pe termen lung, precum globalizarea și progresul tehnologic. În acest sens, reformarea sistemelor de impozite și prestații este importantă pentru crearea condițiilor care să facă munca atrăgătoare din punct de vedere financiar și pentru minimalizarea oricărui efect descurajant în ceea ce privește participarea pe piața muncii.

Linia directoare 5. Promovarea unei mai bune coerențe între politicile macroeconomice, structurale și cele privind ocuparea forței de muncă

Statele membre ar trebui să realizeze reforme ale pieței muncii și ale pieței produselor care să permită, în același timp, îmbunătățirea potențialului de creștere și să sprijine cadrul macroeconomic, prin sporirea flexibilității, a mobilității factorilor și a capacității de adaptare pe piețele muncii și produselor, ca răspuns la globalizare, la evoluțiile tehnologice, la modificarea cererii și la schimbările ciclice. Statele membre ar trebui, în special: să revizuiască reformele privind impozitele și prestațiile pentru a îmbunătăți stimulentele și pentru a face munca atrăgătoare din punct de vedere financiar; să sporească adaptabilitatea piețelor muncii prin armonizarea flexibilității cu siguranța locului de muncă și să îmbunătățească capacitatea de ocupare a forței de muncă, investind în capitalul uman.

A se vedea și linia directoare integrată „Favorizarea flexibilității în armonie cu siguranța locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali” (nr. 21; nr. 19).

A.2.   Asigurarea dinamismului și a bunei funcționări a zonei euro

De la crearea zonei euro, care a avut loc cu aproape zece ani în urmă, alte patru țări s-au alăturat acestei zone. Moneda euro a contribuit la întărirea stabilității economice în rândul țărilor din zona euro, oferindu-le, în consecință, condiții favorabile de finanțare și atenuând efectele fluctuațiilor ratei de schimb externe. Rezultatele scăzute ale creșterii în anumite părți ale zonei euro și diferențele persistente între ratele de creștere economică și de inflație ale țărilor din zona euro ridică probleme cu privire la buna desfășurare a procesului de ajustare internă în zona euro, sugerând că este posibil ca politicile economice și structurile de guvernare să nu fie încă pe deplin adaptate și, astfel, să nu poată încă să obțină avantaje depline din uniunea monetară. Întrucât țările din zona euro nu își mai pot valorifica în mod independent politicile monetare sau valutare, este esențială realizarea de reforme structurale suplimentare în vederea adaptării progresive la șocurile economice și a recâștigării competitivității, așezând astfel creșterea economică pe o bază durabilă.

Dozajul de politici din zona euro trebuie să susțină creșterea economică, garantând viabilitatea și stabilitatea pe termen lung. În situația actuală, este important ca dozajul de politici să sprijine încrederea în rândul consumatorilor și al investitorilor, ceea ce înseamnă, de asemenea, un angajament față de stabilitatea pe termen lung. Politica bugetară trebuie să asigure o situație bugetară care să sprijine stabilitatea prețurilor și care să corespundă, pe de o parte, necesității de pregătire pentru impactul îmbătrânirii populației, iar, pe de altă parte, să realizeze o structură a cheltuielilor și a veniturilor publice care să stimuleze creșterea economică. În aprilie 2007, Eurogrupul a convenit că, „profitând de condițiile ciclice favorabile, majoritatea statelor membre din zona euro își vor atinge OTM proprii în 2008 sau 2009, în vreme ce toate ar trebui să urmărească realizarea acestui lucru până în 2010, cel târziu”. Datorită procentului ridicat al sectorului public în activitatea economică din zona euro, calitatea finanțelor publice exercită o influență considerabilă asupra rezultatelor economice. De asemenea, este esențial ca resursele să fie folosite într-un mod eficient și practic, în vederea consolidării potențialului de creștere și a minimalizării denaturărilor care rezultă din finanțarea activității publice. Reformele structurale cuprinzătoare vor contribui la ameliorarea potențialului de creștere al zonei euro în timp și vor asigura faptul că o creștere puternică nu va genera o presiune inflaționistă mai mare. Reformele care urmăresc piețe ale muncii mai adaptabile, mai cuprinzătoare și mai integrate, concurența mai mare pe piețele produselor și integrarea mai bună a pieței financiare, însoțite de politici macroeconomice orientate spre creștere și stabilitate, au o importanță deosebită pentru statele membre din zona euro, deoarece au un impact considerabil asupra capacității acestora de a se adapta în mod corespunzător la șocuri.

Pentru a contribui la stabilitatea economică internațională și pentru a-și reprezenta mai bine interesele economice, este esențial ca zona euro să își îndeplinească pe deplin rolul său în ceea ce privește cooperarea internațională în domeniul politicii economice și monetare. Dacă numirea unui președinte al Eurogrupului pentru un mandat de doi ani, începând cu anul 2005, a adus o mai mare stabilitate a reprezentării externe a zonei euro, această reprezentare ar trebui îmbunătățită în continuare în conformitate cu acordurile existente, astfel încât zona euro să poată juca un rol strategic primordial, corespunzător importanței sale economice, în dezvoltarea sistemului economic mondial.

În zona euro, efectele acumulate sunt mai puternice, iar necesitatea adoptării unei agende comune este foarte stringentă. Moneda unică și politica monetară comună conferă coordonării o dimensiune suplimentară, care ar putea consolida rolul zonei euro în asigurarea creșterii economice și a locurilor de muncă în întreaga Uniune Europeană.

Linia directoare 6. Pentru a contribui la dinamismul și la buna funcționare a UEM, statele membre din zona euro ar trebui să asigure o mai bună coordonare a politicilor economice și bugetare, în special:

| 1. | să acorde o atenție deosebită viabilității finanțelor publice, respectând pe deplin Pactul de stabilitate și de creștere; |
| --- | --- |

1.

să acorde o atenție deosebită viabilității finanțelor publice, respectând pe deplin Pactul de stabilitate și de creștere;

| 2. | să contribuie la un dozaj al politicilor care susține recuperarea economică și este compatibil cu stabilitatea prețurilor, consolidând prin aceasta, pe termen scurt, încrederea în rândul întreprinderilor și al consumatorilor și, în același timp, fiind compatibil cu creșterea durabilă pe termen lung; |
| --- | --- |

2.

să contribuie la un dozaj al politicilor care susține recuperarea economică și este compatibil cu stabilitatea prețurilor, consolidând prin aceasta, pe termen scurt, încrederea în rândul întreprinderilor și al consumatorilor și, în același timp, fiind compatibil cu creșterea durabilă pe termen lung;

| 3. | să continue reformele structurale care vor spori potențialul de creștere al zonei euro pe termen lung și vor îmbunătăți productivitatea, competitivitatea și capacitatea acesteia de adaptare economică la șocurile asimetrice, acordând o atenție deosebită politicilor privind ocuparea forței de muncă; și |
| --- | --- |

3.

să continue reformele structurale care vor spori potențialul de creștere al zonei euro pe termen lung și vor îmbunătăți productivitatea, competitivitatea și capacitatea acesteia de adaptare economică la șocurile asimetrice, acordând o atenție deosebită politicilor privind ocuparea forței de muncă; și

| 4. | să garanteze că influența zonei euro în cadrul sistemului economic mondial corespunde importanței economice a acesteia. |
| --- | --- |

4.

să garanteze că influența zonei euro în cadrul sistemului economic mondial corespunde importanței economice a acesteia.

SECȚIUNEA B

REFORME MICROECONOMICE VIZÂND SPORIREA POTENȚIALULUI DE CREȘTERE AL EUROPEI

Reformele structurale sunt esențiale pentru sporirea potențialului de creștere al UE și pentru sprijinirea stabilității macroeconomice, deoarece acestea sporesc eficiența și adaptabilitatea economiei europene. Creșterea productivității este stimulată prin concurență, prin capitalul uman, prin investiții și prin inovare. Sporirea potențialului de creștere al Europei necesită progrese, atât în ceea ce privește crearea de locuri de muncă, cât și creșterea productivității. După ce a rămas în urma ratei de creștere a productivității în SUA timp de peste un deceniu, creșterea productivității în UE s-a accelerat începând cu jumătatea anului 2005, cu toate că a stagnat în câteva sectoare din domeniul serviciilor. Menținerea acestei ameliorări reprezintă o provocare majoră cu care se confruntă UE, în special ținând seama de îmbătrânirea populației sale. Se estimează că îmbătrânirea populației reduce cu aproape jumătate rata actuală a potențialului de creștere. Continuarea creșterii productivității, o forță de muncă mai bine educată, calificată și motivată și sporirea numărului de ore lucrate sunt, în consecință, indispensabile pentru a menține și a îmbunătăți viitoarele standarde de viață, precum și pentru a asigura un nivel ridicat de protecție socială. Mai mult, o mai bună cooperare între diferitele nivele ale administrației va permite elaborarea politicilor într-un mod mai coerent, mai coordonat și mai eficient.

B.1   Cunoașterea și inovarea – motoarele unei creșteri durabile

Cunoștințele acumulate prin investiții în cercetare și dezvoltare, în inovare, în educație, în formarea de competențe și în procesul de învățare de-a lungul vieții reprezintă elemente cheie ale creșterii pe termen lung. Politicile care vizează creșterea investițiilor în cunoaștere și consolidarea capacității inovatoare a economiei UE reprezintă elemente centrale ale Strategiei de la Lisabona pentru creștere și ocuparea forței de muncă. Acesta este motivul pentru care programele naționale și regionale pentru perioada 2007-2013 au fost vizate din ce în ce mai mult prin investițiile din aceste domenii în conformitate cu obiectivele de la Lisabona.

Creșterea și îmbunătățirea investițiilor în cercetare și dezvoltare, în vederea creării Spațiului european al cunoașterii

Un nivel ridicat al cercetării și dezvoltării este esențial pentru procesul de inovare și, prin urmare, aduce o contribuție importantă la competitivitatea viitoare a UE. Cercetarea și dezvoltarea contribuie la creșterea economică în diferite moduri: mai întâi, acestea pot contribui la crearea de noi piețe sau procese de producție; în al doilea rând, acestea pot conduce la îmbunătățiri progresive ale produselor și proceselor de producție existente deja; în al treilea rând, cercetarea și dezvoltarea sporesc capacitatea unei țări de a absorbi noi tehnologii; și, în al patrulea rând, promovează potențialul inovator. Tehnologiile de mediu și ecoinovarea joacă un rol important în realizarea unei creșteri durabile.

UE cheltuiește în prezent aproximativ 1,85 % din PIB pentru cercetare și dezvoltare (deși această proporție variază de la sub 0,5 % la aproximativ 4 % din PIB de la un stat membru la altul). Nivelul cheltuielilor pentru cercetare și dezvoltare a scăzut ușor din 2000 până în prezent, în comparație cu PIB. Mai mult, doar aproximativ 55 % din cheltuielile pentru cercetare în UE sunt finanțate de întreprinderi. Nivelurile scăzute ale investițiilor în cercetare și dezvoltare reprezintă una dintre principalele explicații privind decalajul în inovare dintre UE și SUA. Este necesar un progres mai rapid în vederea realizării Spațiului european al cercetării și a obiectivului colectiv UE privind creșterea investițiilor în cercetare la 3 % din PIB până în 2010. Statele membre sunt invitate să raporteze cu privire la obiectivele lor de cheltuieli privind cercetarea și dezvoltarea, precum și la măsurile adoptate în vederea atingerii acestor obiective prin programele naționale de reformă și rapoartele anuale de punere în aplicare, acordând o atenție deosebită integrării dimensiunii europene în politicile lor naționale de cercetare și dezvoltare. Principala provocare o reprezintă crearea unor condiții-cadru, a unor instrumente și stimulente pentru societăți în vederea sporirii investițiilor în cercetare.

Cheltuielile alocate cercetării publice trebuie eficientizate, iar legăturile între cercetarea publică și sectorul privat trebuie îmbunătățite. Ar trebui consolidate poli și rețele de excelență și ar trebui dezvoltată o infrastructură de cercetare modernă în mod coordonat, mecanismele de ajutor public ar trebui, în general, utilizate mai bine pentru a stimula inovațiile în sectorul privat și ar trebui să se asigure un efect de pârghie mai bun al investițiilor publice, precum și o gestionare modernizată a universităților și a instituțiilor de cercetare. Este esențială, de asemenea, asigurarea faptului că societățile își desfășoară activitatea într-un mediu competitiv, concurența oferind sectorului privat un stimulent important pentru a investi în inovare. În plus, trebuie depus un efort susținut pentru a crește numărul și calitatea cercetătorilor care își desfășoară activitatea în Europa, în special prin atragerea unui număr mai mare de studenți spre disciplinele științifice, tehnice și inginerești, prin consolidarea perspectivelor de dezvoltare a carierei și prin reducerea obstacolelor din calea mobilității internaționale, europene și intersectoriale a cercetătorilor, inclusiv prin recrutarea și reintegrarea cercetătorilor și a studenților expatriați și străini de valoare. Dimensiunea europeană a cercetării și dezvoltării ar trebui consolidată în ceea ce privește finanțarea comună, prin dezvoltarea unei mase critice de cercetători și a unui număr corespunzător de infrastructuri de cercetare la nivelul Uniunii Europene în domeniile prioritare care necesită finanțări importante, precum și prin înlăturarea obstacolelor din calea mobilității cercetătorilor, a cadrelor didactice universitare și a studenților. Pentru a consolida capacitatea de a crea și de a adopta noi cunoștințe, sunt necesare mai multe eforturi în vederea îmbunătățirii și a menținerii calității învățământului, în special a învățământului superior.

Linia directoare 7. Pentru creșterea și îmbunătățirea investițiilor în domeniul cercetării și dezvoltării, în special din partea întreprinderilor private, obiectivul general pentru 2010 de 3 % din PIB este confirmat, cu o repartiție adecvată între investițiile private și cele publice. Statele membre își vor stabili obiective intermediare în acest sens. Statele membre ar trebui să continue să elaboreze un ansamblu de măsuri adecvate pentru a impulsiona cercetarea și dezvoltarea, în special cercetarea și dezvoltarea în domeniul afacerilor, prin:

| 1. | îmbunătățirea condițiilor-cadru și asigurarea faptului că societățile își desfășoară activitatea într-un mediu suficient de competitiv și atractiv; |
| --- | --- |

1.

îmbunătățirea condițiilor-cadru și asigurarea faptului că societățile își desfășoară activitatea într-un mediu suficient de competitiv și atractiv;

| 2. | cheltuieli publice mai eficiente și mai practice alocate cercetării și dezvoltării, precum și dezvoltării parteneriatelor public-privat; |
| --- | --- |

2.

cheltuieli publice mai eficiente și mai practice alocate cercetării și dezvoltării, precum și dezvoltării parteneriatelor public-privat;

| 3. | dezvoltarea și consolidarea centrelor de excelență ale instituțiilor de învățământ și de cercetare din statele membre, precum și crearea unor centre noi, dacă este cazul, și îmbunătățirea cooperării și a transferului de tehnologii între instituțiile publice de cercetare și întreprinderile private; |
| --- | --- |

3.

dezvoltarea și consolidarea centrelor de excelență ale instituțiilor de învățământ și de cercetare din statele membre, precum și crearea unor centre noi, dacă este cazul, și îmbunătățirea cooperării și a transferului de tehnologii între instituțiile publice de cercetare și întreprinderile private;

| 4. | dezvoltarea și utilizarea mai bună a stimulentelor în favoarea cercetării și a dezvoltării private; |
| --- | --- |

4.

dezvoltarea și utilizarea mai bună a stimulentelor în favoarea cercetării și a dezvoltării private;

| 5. | modernizarea gestionării universităților și instituțiilor de cercetare; |
| --- | --- |

5.

modernizarea gestionării universităților și instituțiilor de cercetare;

| 6. | asigurarea unui număr suficient de cercetători calificați, prin atragerea unui număr mai mare de studenți spre disciplinele științifice, tehnice și inginerești și prin consolidarea atât a perspectivelor de dezvoltare a carierelor, cât și a mobilității europene, internaționale și intersectoriale a cercetătorilor și a personalului care desfășoară activități de dezvoltare. |
| --- | --- |

6.

asigurarea unui număr suficient de cercetători calificați, prin atragerea unui număr mai mare de studenți spre disciplinele științifice, tehnice și inginerești și prin consolidarea atât a perspectivelor de dezvoltare a carierelor, cât și a mobilității europene, internaționale și intersectoriale a cercetătorilor și a personalului care desfășoară activități de dezvoltare.

Facilitarea inovării

Dinamismul economiei europene depinde de capacitatea creatoare și de inovare a acesteia. Trebuie create condiții-cadru economice favorabile inovării. Acest lucru presupune existența unor piețe financiare și de produse care funcționează corect, precum și a unor mijloace eficiente și accesibile pentru asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală. Inovațiile sunt, adesea, lansate pe piață de către noile întreprinderi, care pot întâmpina dificultăți deosebite în obținerea de finanțări. În consecință, activitatea inovatoare ar trebui consolidată prin măsuri vizând încurajarea înființării și dezvoltării de întreprinderi inovatoare, inclusiv prin îmbunătățirea accesului la resursele financiare. Răspândirea tehnologiei și a politicilor care vizează o mai bună integrare la nivel național a structurilor de învățământ și a celor de inovare poate fi stimulată prin dezvoltarea polurilor și a rețelelor de inovare, precum și prin servicii de sprijinire a inovării destinate IMM-urilor. Transferul de cunoștințe ca urmare a mobilității cercetătorilor, investițiile străine directe sau importul de tehnologii sunt, în mod special, benefice pentru țările și regiunile care au rămas în urmă. Este de asemenea esențială consolidarea integrării triunghiului cunoașterii: cercetare-dezvoltare, educație și inovare. În special, sistemele de educație și formare de înaltă calitate se numără printre condițiile necesare pentru excelență și inovare.

Prin urmare, strategia de inovare extinsă a UE abordează drepturile de proprietate intelectuală, standardizarea, utilizarea achizițiilor publice pentru a stimula inovarea, inițiativele tehnologice comune, accelerarea inovării pe piețele pilot, cooperarea între învățământul superior, cercetare și întreprinderi, inclusiv inovarea de tip „sursă deschisă” (open source), încurajând inovarea la nivelul regiunilor, în sectorul serviciilor și inovarea nontehnologică, precum și ameliorarea accesului întreprinderilor la finanțare, mai ales la capitalul de risc.

Este necesar ca UE să găsească soluții pentru un sistem de soluționare a litigiilor privind brevetele și pentru un brevet comunitar.

Linia directoare 8. Pentru a facilita toate tipurile de inovare, statele membre ar trebui să se concentreze asupra:

| 1. | îmbunătățirii serviciilor de sprijinire a inovării, în special în vederea difuzării și a transferului tehnologiilor; |
| --- | --- |

1.

îmbunătățirii serviciilor de sprijinire a inovării, în special în vederea difuzării și a transferului tehnologiilor;

| 2. | creării și dezvoltării polilor, a rețelelor și a incubatoarelor de inovare care cuprind universități, instituții de cercetare și întreprinderi, inclusiv la nivel regional și local, contribuind la reducerea decalajelor tehnologice dintre regiuni; |
| --- | --- |

2.

creării și dezvoltării polilor, a rețelelor și a incubatoarelor de inovare care cuprind universități, instituții de cercetare și întreprinderi, inclusiv la nivel regional și local, contribuind la reducerea decalajelor tehnologice dintre regiuni;

| 3. | încurajării transferului transfrontalier de cunoștințe, inclusiv prin investiții străine directe; |
| --- | --- |

3.

încurajării transferului transfrontalier de cunoștințe, inclusiv prin investiții străine directe;

| 4. | promovării achizițiilor publice de produse și servicii inovatoare; |
| --- | --- |

4.

promovării achizițiilor publice de produse și servicii inovatoare;

| 5. | unui acces mai bun la finanțarea internă și internațională; |
| --- | --- |

5.

unui acces mai bun la finanțarea internă și internațională;

| 6. | unor mijloace eficiente și accesibile care să asigure respectarea drepturilor de proprietate intelectuală. |
| --- | --- |

6.

unor mijloace eficiente și accesibile care să asigure respectarea drepturilor de proprietate intelectuală.

Difuzarea tehnologiilor informaționale și de comunicare (TIC), în conformitate cu obiectivele și acțiunile inițiativei i2010, reprezintă, de asemenea, un mijloc important de îmbunătățire a productivității și, în consecință, a creșterii economice. UE nu a reușit să profite pe deplin de beneficiile tehnologiilor informaționale și de comunicare (TIC), în special din cauza investițiilor insuficiente în TIC, în inovarea organizațională și în competențele informatice. Utilizarea la scară mai extinsă și în mod mai eficace a TIC, precum și crearea unei piețe unice a serviciilor de comunicații electronice vor sprijini competitivitatea viitoare a întreprinderilor europene. Este de asemenea important să se reducă și să se prevină fragmentarea „pieței interne electronice” prin asigurarea de servicii electronice interoperabile între statele membre, în toate sectoarele. Standardele TIC deschise sunt o bază utilă pentru interoperabilitate și inovare. De asemenea, ar trebui asigurate atât securitatea rețelelor, securitatea și confidențialitatea informațiilor, cât și convergența. Statele membre ar trebui să încurajeze desfășurarea de rețele în bandă largă, inclusiv în regiunile slab deservite, pentru a dezvolta economia bazată pe cunoaștere și pentru a reduce diferențele regionale în ceea ce privește dezvoltarea economică, socială și culturală, precum și pentru a favoriza creșterea și inovarea în materie de servicii noi prin promovarea desfășurării de rețele în bandă largă de foarte mare viteză.

Linia directoare 9. Pentru a facilita răspândirea și utilizarea eficace a TIC și pentru a construi o societate informațională care să favorizeze o inserție completă, statele membre ar trebui:

| 1. | să încurajeze utilizarea pe scară largă a TIC în serviciile publice, în IMM-uri și în gospodării; |
| --- | --- |

1.

să încurajeze utilizarea pe scară largă a TIC în serviciile publice, în IMM-uri și în gospodării;

| 2. | să stabilească cadrul necesar pentru schimbările aferente ale organizării muncii în economie; |
| --- | --- |

2.

să stabilească cadrul necesar pentru schimbările aferente ale organizării muncii în economie;

| 3. | să promoveze o prezență industrială europeană puternică în segmentele cheie ale TIC; |
| --- | --- |

3.

să promoveze o prezență industrială europeană puternică în segmentele cheie ale TIC;

| 4. | să încurajeze dezvoltarea unor industrii solide în domeniul conținutului și al tehnologiilor informatice și de comunicare, precum și a unor piețe funcționale; |
| --- | --- |

4.

să încurajeze dezvoltarea unor industrii solide în domeniul conținutului și al tehnologiilor informatice și de comunicare, precum și a unor piețe funcționale;

| 5. | să asigure securitatea rețelelor și a informațiilor, precum și convergența și interoperabilitatea pentru a stabili un mediu informațional fără frontiere; |
| --- | --- |

5.

să asigure securitatea rețelelor și a informațiilor, precum și convergența și interoperabilitatea pentru a stabili un mediu informațional fără frontiere;

| 6. | să încurajeze desfășurarea de rețele în bandă largă, inclusiv în regiunile slab deservite, pentru a dezvolta economia bazată pe cunoaștere. A se vedea și linia directoare integrată: „Favorizarea flexibilității în armonie cu siguranța locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali” (nr. 21). |
| --- | --- |

6.

să încurajeze desfășurarea de rețele în bandă largă, inclusiv în regiunile slab deservite, pentru a dezvolta economia bazată pe cunoaștere. A se vedea și linia directoare integrată: „Favorizarea flexibilității în armonie cu siguranța locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali” (nr. 21).

Consolidarea avantajelor competitive ale bazei industriale europene

Baza industrială puternică are o importanță esențială pentru economia europeană. Competitivitatea UE depinde de capacitatea economiei de a redirecționa activitățile spre sectoarele care prezintă o creștere mai mare a productivității. O abordare în cadrul căreia politicile publice favorizează inovarea, iar ocuparea forței de muncă, politicile regionale și celelalte politici sunt bine integrate, sprijină modernizarea bazei industriale a UE. Mai mult, pentru a-și consolida și menține poziția de lider în domeniul economic și tehnologic, Europa trebuie să își dezvolte capacitatea de a elabora și de a comercializa noi tehnologii, inclusiv TIC și tehnologii de protecție a mediului. Ar trebui analizate și exploatate sinergiile care permit elaborarea la nivel european a unei abordări comune a provocărilor în materie de cercetare, reglementare și finanțare, deoarece statele membre nu pot remedia singure disfuncționalitățile pieței, din motive legate de mărimea sau tipul acestora. UE nu a reușit încă să își exploateze pe deplin potențialul său tehnologic. Politica industrială europeană ar trebui să depună eforturi de creare a unor condiții de concurență uniforme pentru întreprinderi, bazate pe concurența loială. Exploatarea acestui potențial tehnologic va fi facilitată de punerea în comun a elementelor de excelență europene, de dezvoltarea de parteneriate public-privat și de cooperarea dintre statele membre în domeniile în care societatea are mai mult de câștigat decât sectorul privat.

Linia directoare 10. Pentru a consolida avantajele competitive ale bazei sale industriale, Europa are nevoie de o structură industrială solidă pe întregul său teritoriu. Urmărirea indispensabilă a unei politici industriale moderne și active presupune consolidarea avantajelor competitive ale bazei industriale, contribuind, inclusiv, la crearea unor condiții cadru atractive atât pentru industrie, cât și pentru servicii și asigurând, în același timp, complementaritatea acțiunilor la nivel național, transnațional și european. Statele membre ar trebui:

| 1. | să înceapă prin a identifica valoarea adăugată și factorii de competitivitate din sectoarele industriale principale și prin a urmări să răspundă provocărilor globalizării; |
| --- | --- |

1.

să înceapă prin a identifica valoarea adăugată și factorii de competitivitate din sectoarele industriale principale și prin a urmări să răspundă provocărilor globalizării;

| 2. | să se concentreze, de asemenea, asupra dezvoltării de noi tehnologii și de noi piețe:






  (a) | acest lucru implică, în special, angajamentul de a promova noi inițiative tehnologice bazate pe parteneriate între sectorul public și cel privat și pe cooperarea dintre statele membre, ceea ce poate contribui la remedierea disfuncționalităților veritabile ale pieței: |
| --- | --- | --- |

2.

să se concentreze, de asemenea, asupra dezvoltării de noi tehnologii și de noi piețe:

(a)

acest lucru implică, în special, angajamentul de a promova noi inițiative tehnologice bazate pe parteneriate între sectorul public și cel privat și pe cooperarea dintre statele membre, ceea ce poate contribui la remedierea disfuncționalităților veritabile ale pieței:

| (b) | acest lucru presupune, de asemenea, crearea și dezvoltarea în întreaga Europă de rețele ale polilor regionali sau locali, cu o mai mare implicare a IMM-urilor. |
| --- | --- |

(b)

acest lucru presupune, de asemenea, crearea și dezvoltarea în întreaga Europă de rețele ale polilor regionali sau locali, cu o mai mare implicare a IMM-urilor.

A se vedea și linia directoare integrată: „Îmbunătățirea congruenței între cerere și ofertă pe piața muncii” (nr. 20).

Încurajarea utilizării durabile a resurselor

Succesul de durată al Uniunii depinde, de asemenea, de modul de abordare a unei serii de provocări legate de resurse și de mediu care, în cazul în care nu sunt controlate sau în cazul în care sunt abordate într-un mod ineficient din punct de vedere al costurilor, vor frâna creșterea economică viitoare. Evoluțiile recente au subliniat importanța eficienței energetice și a reducerii vulnerabilității economiei europene față de fluctuațiile prețurilor la petrol. Este necesară o abordare integrată a politicii energetice și de mediu pentru a crește securitatea aprovizionării, pentru a asigura competitivitatea economiei UE și disponibilitatea energiei accesibile financiar, precum și pentru a lupta împotriva schimbărilor climatice. Statele membre și Comunitatea trebuie să contribuie, în egală măsură, la realizarea obiectivelor UE privind reducerea cu cel puțin 20 % a emisiilor de gaze cu efect de seră, utilizarea unui procent de 20 % de surse regenerabile de energie și ameliorarea cu 20 % a eficienței energetice până în 2020, precum și pregătirea unei reduceri de 30 % a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020 ca parte a contribuției Uniunii Europene la un acord global și cuprinzător pentru perioada de după 2012, cu condiția ca celelalte țări dezvoltate să se angajeze să efectueze reduceri similare ale emisiilor și ca țările în curs de dezvoltare mai avansate să contribuie în mod corespunzător. Ar trebui dezvoltate politici în vederea asigurării îndeplinirii obiectivelor în modul cel mai eficient din punct de vedere economic și cu cele mai mici costuri. O provocare cheie o reprezintă asigurarea faptului că tranziția către o economie cu emisii scăzute de carbon este realizată într-un mod compatibil cu competitivitatea Uniunii Europene, sprijinind gestionarea solidă și durabilă a finanțelor publice și contribuind la obiectivele generale de creștere consecvente cu Strategia de la Lisabona pentru creștere și locuri de muncă. Este esențial ca statele membre să continue lupta împotriva schimbărilor climatice, astfel încât creșterea globală a temperaturii să nu depășească 2 °C în raport cu nivelurile perioadei preindustriale, precum și să pună în aplicare obiectivele de la Kyoto și cele fixate pentru 2020 într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor. Statele membre ar trebui să pună capăt reducerii diversității biologice din momentul de față și până în 2010 și să mențină serviciile ecosistemice, în special prin încorporarea acestei cerințe în alte politici, ținând seama de importanța diversității biologice pentru anumite sectoare economice.

Este esențial să se dezvolte o politică de transport eficientă și durabilă, inclusiv permițând internalizarea eficientă a costurilor externe. Utilizarea instrumentelor economiei de piață, astfel încât prețurile să reflecte mai bine prejudiciile aduse mediului și costurile sociale, joacă un rol cheie în acest context și este important să se permită semnalelor corespunzătoare transmise prin prețuri să se manifeste neîngrădit. Ar trebui de asemenea să se consolideze sistemul Uniunii Europene de comercializare a emisiilor. Promovarea dezvoltării și a utilizării tehnologiilor care protejează mediul și a ecoinovațiilor, ecologizarea achizițiilor publice, în special în cazul IMM-urilor, precum și eliminarea subvențiilor dăunătoare mediului, alături de alte instrumente de politică precum impozitarea, subvențiile și taxele ecologice pot ameliora capacitatea inovatoare și pot contribui la dezvoltarea durabilă. De exemplu, societățile din UE se află printre liderii mondiali în dezvoltarea de noi tehnologii de energie regenerabilă. Într-un context caracterizat printr-o presiune continuă legată de creșterea prețurilor energiei și de acumularea amenințărilor asupra climatului, este important să se încurajeze măsurile de îmbunătățire a eficienței energetice, care pot contribui atât la creșterea economică, cât și la dezvoltarea durabilă.

Linia directoare 11. Pentru a încuraja utilizarea durabilă a resurselor și a consolida sinergiile dintre protecția mediului și creșterea economică, statele membre ar trebui:

| 1. | să acorde prioritate eficienței energetice și cogenerării, dezvoltării de energii durabile și regenerabile, precum și răspândirii rapide a tehnologiilor care protejează mediul și a celor eficiente din punct de vedere ecologic, (a) pe de o parte, în interiorul pieței interne, în special în domeniul transportului și al energiei, pentru a reduce, printre altele, vulnerabilitatea economiei europene față de fluctuațiile prețurilor la petrol, și (b) pe de altă parte, spre restul lumii, în calitate de sector cu un potențial considerabil la export; |
| --- | --- |

1.

să acorde prioritate eficienței energetice și cogenerării, dezvoltării de energii durabile și regenerabile, precum și răspândirii rapide a tehnologiilor care protejează mediul și a celor eficiente din punct de vedere ecologic, (a) pe de o parte, în interiorul pieței interne, în special în domeniul transportului și al energiei, pentru a reduce, printre altele, vulnerabilitatea economiei europene față de fluctuațiile prețurilor la petrol, și (b) pe de altă parte, spre restul lumii, în calitate de sector cu un potențial considerabil la export;

| 2. | să promoveze dezvoltarea mijloacelor de internalizare a costurilor de mediu externe și disocierea creșterii economice de degradările ecologice. Punerea în aplicare a acestor priorități trebuie să fie conformă legislației comunitare existente și acțiunilor și instrumentelor propuse în cadrul Planului de acțiune pentru tehnologii ecologice, printre altele, prin: (a) utilizarea instrumentelor economiei de piață, (b) fondurile de risc și finanțarea cercetării și dezvoltării, (c) promovarea modelelor durabile de producție și de consum, inclusiv ecologizarea achizițiilor publice, (d) acordarea unei atenții deosebite IMM-urilor și (e) o reformă a subvențiilor care au efecte negative considerabile asupra mediului și care sunt incompatibile cu dezvoltarea durabilă, în vederea eliminării treptate a acestora; |
| --- | --- |

2.

să promoveze dezvoltarea mijloacelor de internalizare a costurilor de mediu externe și disocierea creșterii economice de degradările ecologice. Punerea în aplicare a acestor priorități trebuie să fie conformă legislației comunitare existente și acțiunilor și instrumentelor propuse în cadrul Planului de acțiune pentru tehnologii ecologice, printre altele, prin: (a) utilizarea instrumentelor economiei de piață, (b) fondurile de risc și finanțarea cercetării și dezvoltării, (c) promovarea modelelor durabile de producție și de consum, inclusiv ecologizarea achizițiilor publice, (d) acordarea unei atenții deosebite IMM-urilor și (e) o reformă a subvențiilor care au efecte negative considerabile asupra mediului și care sunt incompatibile cu dezvoltarea durabilă, în vederea eliminării treptate a acestora;

| 3. | să urmărească obiectivul de a pune capăt reducerii diversității biologice din momentul de față și până în 2010, în special prin încorporarea acestei cerințe în alte politici, ținând seama de importanța diversității biologice pentru anumite sectoare economice; |
| --- | --- |

3.

să urmărească obiectivul de a pune capăt reducerii diversității biologice din momentul de față și până în 2010, în special prin încorporarea acestei cerințe în alte politici, ținând seama de importanța diversității biologice pentru anumite sectoare economice;

| 4. | să continue să lupte împotriva schimbărilor climatice, prin punerea în aplicare a obiectivelor de la Kyoto într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor, în special în ceea ce privește IMM-urile. |
| --- | --- |

4.

să continue să lupte împotriva schimbărilor climatice, prin punerea în aplicare a obiectivelor de la Kyoto într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor, în special în ceea ce privește IMM-urile.

A se vedea și linia directoare integrată: „Promovarea unei alocări eficiente a resurselor, orientată spre creștere economică și ocuparea forței de muncă” (nr. 3).

B.2   O Europă mai atractivă pentru investitori și lucrători

Atractivitatea Uniunii Europene, în calitate de destinație a investițiilor depinde, inter alia, de dimensiunea și deschiderea piețelor, de cadrul de reglementare, de calitatea mâinii de lucru a acesteia și de infrastructura sa.

Extinderea și aprofundarea pieței interne

În timp ce piața internă a bunurilor este relativ bine integrată, piețele serviciilor continuă să fie, de iure sau de facto, relativ fragmentate. Punerea în aplicare la timp și în mod integral a directivei privind serviciile va constitui o etapă importantă în realizarea unei piețe interne a serviciilor pe deplin operațională. Eliminarea tuturor obstacolelor din calea activităților transfrontaliere, prin reducerea poverii administrative, va facilita dezvoltarea potențialului încă neutilizat al sectorului serviciilor din Europa. Este important să se îmbunătățească mediul fiscal. Funcționarea pieței unice poate fi îmbunătățită prin eforturi neîntrerupte de combatere a fraudei fiscale și de eliminare a concurenței fiscale neloiale, precum și prin intensificarea cooperării în domeniul impozitării între statele membre și, după caz, la nivel european, respectând în același timp competențele naționale. Lucrările întreprinse în acest domeniu vor continua și vor fi abordate obstacolele din calea pieței interne. În sfârșit, integrarea deplină a piețelor financiare prin punerea în aplicare a strategiei prezentate în Cartea albă privind serviciile financiare 2005-2010 ar putea duce la creșterea producției și a ocupării forței de muncă, permițând o alocare mai eficientă a capitalului și creând condiții mai bune de finanțare pentru întreprinderi.

Statele membre au realizat progrese în transpunerea directivelor privind piața internă. Cu toate acestea, continuarea îmbunătățirii ar trebui să rămână o prioritate pentru a putea beneficia de avantajele pieței unice europene. Mai mult, adesea, directivele nu sunt transpuse sau nu sunt aplicate corect, lucru dovedit de numărul mare de proceduri privind încălcarea dreptului comunitar inițiate de către Comisie. Statele membre ar trebui să facă schimb de cele mai bune practici și să colaboreze cu Comisia, pentru a asigura faptul că cetățenii și întreprinderile beneficiază pe deplin de legislația privind piața internă. De exemplu, există posibilități numeroase de a îmbunătăți în continuare practicile din domeniul achizițiilor publice. Asemenea îmbunătățiri s-ar putea reflecta printr-o creștere a proporției de oferte de achiziții publice anunțate în mod public. În plus, procedurile de achiziții publice mai deschise ar putea duce la realizarea unor economii bugetare semnificative pentru statele membre.

Linia directoare 12. Pentru a extinde și a aprofunda piața internă, statele membre ar trebui:

| 1. | să accelereze transpunerea directivelor privind piața internă; |
| --- | --- |

1.

să accelereze transpunerea directivelor privind piața internă;

| 2. | să acorde prioritate aplicării mai stricte și mai eficiente a legislației privind piața internă; |
| --- | --- |

2.

să acorde prioritate aplicării mai stricte și mai eficiente a legislației privind piața internă;

| 3. | să elimine obstacolele rămase în calea activității transfrontaliere; |
| --- | --- |

3.

să elimine obstacolele rămase în calea activității transfrontaliere;

| 4. | să aplice în mod eficace normele UE privind achizițiile publice; |
| --- | --- |

4.

să aplice în mod eficace normele UE privind achizițiile publice;

| 5. | să promoveze o piață internă a serviciilor pe deplin funcțională, respectând modelul social european; |
| --- | --- |

5.

să promoveze o piață internă a serviciilor pe deplin funcțională, respectând modelul social european;

| 6. | să accelereze integrarea pieței financiare printr-o punere în aplicare consecventă și coerentă a planului de acțiune pentru serviciile financiare. A se vedea și linia directoare integrată: „Îmbunătățirea răspunsului la necesitățile pieței muncii” (nr. 20). |
| --- | --- |

6.

să accelereze integrarea pieței financiare printr-o punere în aplicare consecventă și coerentă a planului de acțiune pentru serviciile financiare. A se vedea și linia directoare integrată: „Îmbunătățirea răspunsului la necesitățile pieței muncii” (nr. 20).

Asigurarea unor piețe deschise și competitive, atât în interiorul, cât și în exteriorul Europei

Existența unui comerț global deschis prezintă un interes esențial pentru UE. În calitate de comerciant și investitor de frunte al lumii, deschiderea Uniunii permite reducerea costurilor pentru industrie și a prețurilor pentru consumatori, stimularea competitivității întreprinderilor, precum și încurajarea investițiilor. În același timp, este important ca UE să își folosească influența în cadrul negocierilor internaționale pentru a solicita o deschidere tot mai mare a piețelor, ceea ce ar trebui să asigure beneficii reciproce. Prin urmare, Uniunea Europeană își păstrează angajamentul de continuare a eliminării barierelor din calea comerțului și a investițiilor și va acționa ferm împotriva practicilor neloiale în domeniul comerțului și al investițiilor, precum și împotriva denaturării concurenței. Este de asemenea important ca UE să colaboreze cu principalii săi parteneri comerciali pentru a crea un spațiu comun de standarde și norme de reglementare compatibile, inclusiv să coopereze la nivel internațional în vederea consolidării eficienței și stabilității piețelor financiare internaționale.

Politica în domeniul concurenței a jucat un rol esențial în plasarea pe picior de egalitate a firmelor din UE. Ar putea fi util să se ia în considerare, de asemenea, cadrul mai larg de reglementare adiacent piețelor, cu scopul de a promova condițiile care permit firmelor să concureze efectiv, în special ținând seama de aspectele externe ale competitivității în cursul dezvoltării și al punerii în aplicare a propriilor politici interne. Se poate realiza o deschidere mai mare a piețelor europene către concurență prin reducerea nivelului general al ajutoarelor de stat existente. Această măsură trebuie însoțită de o realocare a ajutoarelor de stat existente în favoarea anumitor obiective orizontale. Revizuirea normelor privind ajutoarele de stat a facilitat acest lucru.

Reformele structurale, care facilitează accesul pe piață, reprezintă un mijloc deosebit de eficient pentru intensificarea concurenței. Acestea vor fi deosebit de importante pe piețele care anterior au fost ferite de concurență prin existența unui comportament anticoncurențial, a monopolurilor, a unei reglementări excesive (de exemplu, autorizații, licențe, capital minim necesar, bariere legale, orele de deschidere ale magazinelor, prețuri reglementate etc. care pot împiedica dezvoltarea unui mediu concurențial eficient) sau prin măsuri de protecție comercială.

În plus, aplicarea măsurilor convenite în vederea deschiderii industriilor de rețea la concurență (în domeniile energiei electrice și gazelor naturale, transportului, telecomunicațiilor și serviciilor poștale) ar trebui să contribuie la scăderea generală a prețurilor și la diversificarea ofertei, garantând prestarea de servicii de interes economic general pentru toți cetățenii. Autoritățile din domeniul concurenței și cele de reglementare ar trebui să garanteze concurența pe piețele liberalizate. Trebuie să se garanteze furnizarea, în condiții satisfăcătoare, de servicii de interes economic general de înaltă calitate la un preț accesibil.

Consumatorii care au capacitatea de a alege pe baza unor informații corecte vor recompensa rapid operatorii eficienți. Este nevoie de eforturi suplimentare pentru aplicarea corespunzătoare a legislației în domeniul protecției consumatorilor, care acordă o mai mare putere consumatorilor și deschide în același timp piața internă la o concurență mai intensă la nivelul pieței cu amănuntul.

Deschiderea externă către comerț și investiții, prin creșterea, atât a exporturilor, cât și a importurilor, constituie un stimulent important pentru creștere și ocuparea forței de muncă și poate consolida reformele structurale. Un sistem deschis și puternic de norme comerciale la nivel mondial prezintă o importanță vitală pentru economia europeană. Încheierea cu succes a unui acord ambițios și echilibrat în cadrul rundei de negocieri de la Doha, precum și elaborarea acordurilor bilaterale și regionale de liber schimb ar trebui să contribuie la o mai mare deschidere a piețelor către comerț și investiții, contribuind, astfel, la sporirea potențialului de creștere. Uniunea Europeană este pregătită să acorde asistență partenerilor săi comerciali și de investiții în vederea promovării unor standarde internaționale și, în special, în vederea sprijinirii creării de capacități în țările în curs de dezvoltare.

Linia directoare 13. Pentru a asigura competitivitatea și deschiderea piețelor în interiorul și în exteriorul Europei și pentru a beneficia de avantajele globalizării, statele membre ar trebui să acorde prioritate:

| 1. | înlăturării obstacolelor de reglementare, comerciale și a altor bariere care împiedică în mod nejustificat concurența; |
| --- | --- |

1.

înlăturării obstacolelor de reglementare, comerciale și a altor bariere care împiedică în mod nejustificat concurența;

| 2. | aplicării mai eficiente a politicii din domeniul concurenței; |
| --- | --- |

2.

aplicării mai eficiente a politicii din domeniul concurenței;

| 3. | controlului selectiv al piețelor, precum și reglementărilor de către autoritățile din domeniul concurenței și autoritățile de reglementare pentru a identifica și elimina obstacolele din calea concurenței și a accesului pe piață; |
| --- | --- |

3.

controlului selectiv al piețelor, precum și reglementărilor de către autoritățile din domeniul concurenței și autoritățile de reglementare pentru a identifica și elimina obstacolele din calea concurenței și a accesului pe piață;

| 4. | reducerii ajutoarelor de stat care denaturează concurența; |
| --- | --- |

4.

reducerii ajutoarelor de stat care denaturează concurența;

| 5. | realocării ajutoarelor, în conformitate cu cadrul comunitar, în favoarea anumitor obiective orizontale, precum cercetarea, inovarea și optimizarea capitalului uman, precum și pentru a remedia disfuncționalități bine identificate ale pieței; |
| --- | --- |

5.

realocării ajutoarelor, în conformitate cu cadrul comunitar, în favoarea anumitor obiective orizontale, precum cercetarea, inovarea și optimizarea capitalului uman, precum și pentru a remedia disfuncționalități bine identificate ale pieței;

| 6. | promovării deschiderii către exterior, inclusiv într-un context multilateral; |
| --- | --- |

6.

promovării deschiderii către exterior, inclusiv într-un context multilateral;

| 7. | aplicării pe deplin a măsurilor convenite în vederea deschiderii industriilor de rețea la concurență, pentru a asigura o concurență eficientă pe piețe integrate la scară europeană. În același timp, furnizarea, la prețuri accesibile, de servicii de interes economic general eficiente poate juca un rol important într-o economie competitivă și dinamică. |
| --- | --- |

7.

aplicării pe deplin a măsurilor convenite în vederea deschiderii industriilor de rețea la concurență, pentru a asigura o concurență eficientă pe piețe integrate la scară europeană. În același timp, furnizarea, la prețuri accesibile, de servicii de interes economic general eficiente poate juca un rol important într-o economie competitivă și dinamică.

Îmbunătățirea reglementărilor europene și naționale

Reglementarea pieței este esențială pentru a crea un mediu în care tranzacțiile comerciale să se poată realiza la prețuri competitive. Aceasta contribuie, de asemenea, la remedierea disfuncționalităților pieței sau la protejarea participanților pe piață. Cu toate acestea, impactul cumulativ al legislației și al reglementărilor poate antrena costuri economice substanțiale. În consecință, este important ca legislația să fie concepută în mod corespunzător, să respecte principiul proporționalității și să fie revizuită în mod periodic. Calitatea cadrului de reglementare la nivel european și național reprezintă un aspect al angajamentului comun și al responsabilității împărtășite la nivelul UE și al statelor membre.

Mentalitatea privind buna legiferare a început să prindă rădăcini în Uniunea Europeană. În cadrul abordării Comisiei privind o mai bună legiferare, impactul economic, social și de mediu al noii legislații sau al celei revizuite este evaluat atent, pentru a identifica potențialele sinergii, dar și compromisuri, între diferitele obiective politice. În plus, legislația existentă este revizuită pentru a identifica eventualele posibilități de simplificare, inclusiv a sarcinilor administrative, iar impactul acesteia asupra competitivității este evaluat. De asemenea, Comisia a adoptat o abordare privind măsurarea costurilor administrative ale noii legislații comunitare și ale celei existente și a fost stabilit un obiectiv ambițios care vizează realizarea până în 2012 a unei reduceri cu 25 % a sarcinii care rezultă din legislația UE și din transpunerea națională a acesteia.

Statele membre ar trebui să fixeze obiective privind reducerea la fel de ambițioase, în cadrul sferei lor de competență. Pentru a diminua sarcina administrativă, ar trebui promovate în mod activ serviciile publice electronice și ar trebui utilizate la scară largă alte instrumente TIC de către statele membre. În general, statele membre ar trebui să adopte o strategie de legiferare mai cuprinzătoare și mai explicită, care să cuprindă structuri instituționale adecvate, precum și instrumente și resurse de monitorizare și care să implice părțile interesante relevante. Statele membre ar trebui să evalueze în mod sistematic costurile și beneficiile inițiativelor și revizuirilor legislative. Statele membre ar trebui să amelioreze calitatea reglementărilor, respectând totodată obiectivele acestora, și să simplifice legislația existentă. Statele membre ar trebui să se consulte pe larg cu privire la costurile și beneficiile inițiativelor legislative; în special în cazul în care aceasta implică compromisuri între diferite obiective de politică. Statele membre ar trebui să asigure, de asemenea, că sunt luate pe deplin în considerare alternative adecvate la reglementare. Acest lucru prezintă o importanță deosebită pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), care dispun, de obicei, de resurse limitate pentru a respecta obligațiile legale impuse atât de legislația comunitară, cât și de cea națională. Prin urmare, ar trebui acordată o atenție deosebită posibilității de a acorda IMM-urilor scutiri totale sau parțiale de la obligațiile administrative.

Linia directoare 14. Pentru a crea un mediu de afaceri mai competitiv și a încuraja inițiativele private printr-o mai bună legiferare, statele membre ar trebui:

| 1. | să reducă sarcina administrativă suportată de către întreprinderi, în special de către IMM-uri și întreprinderile nou-înființate; |
| --- | --- |

1.

să reducă sarcina administrativă suportată de către întreprinderi, în special de către IMM-uri și întreprinderile nou-înființate;

| 2. | să amelioreze calitatea reglementărilor existente și a celor noi, respectând totodată obiectivele acestora, printr-o evaluare sistematică și riguroasă a impactului economic, social (inclusiv în ceea ce privește sănătatea) și ecologic, examinând și cântărind mai bine povara administrativă creată de reglementare, precum și impactul asupra competitivității, inclusiv în ceea ce privește punerea în aplicare; |
| --- | --- |

2.

să amelioreze calitatea reglementărilor existente și a celor noi, respectând totodată obiectivele acestora, printr-o evaluare sistematică și riguroasă a impactului economic, social (inclusiv în ceea ce privește sănătatea) și ecologic, examinând și cântărind mai bine povara administrativă creată de reglementare, precum și impactul asupra competitivității, inclusiv în ceea ce privește punerea în aplicare;

| 3. | să stimuleze întreprinderile pentru a-și dezvolta responsabilitatea socială. |
| --- | --- |

3.

să stimuleze întreprinderile pentru a-și dezvolta responsabilitatea socială.

Europa trebuie să impulsioneze într-un mod mai eficace spiritul său întreprinzător și are nevoie de mai multe întreprinderi dispuse să se angajeze în proiecte creative sau inovatoare. Politicile ar trebui să creeze un cadru pentru IMM-urile inovatoare care dețin un potențial de valoare adăugată și de creștere ridicată. Ar trebui sprijinită deprinderea spiritului întreprinzător prin toate tipurile de învățământ și pregătire și să se asigure dobândirea competențelor relevante. Dimensiunea antreprenorială ar trebui integrată încă din școală în procesul de învățare de-a lungul vieții. Ar trebui încurajate parteneriatele cu întreprinderile. Înființarea și dezvoltarea întreprinderilor pot fi încurajate prin îmbunătățirea condițiilor de acces la finanțare, printr-o intermediere financiară mai eficientă și prin consolidarea stimulentelor economice. Acest lucru poate cuprinde adoptarea de sisteme fiscale care să vizeze recompensarea succesului, reducerea costurilor nesalariale ale muncii și a sarcinilor administrative suportate de întreprinderile nou-înființate, în special prin furnizarea de servicii corespunzătoare de sprijin pentru întreprinderi (în special pentru tinerii întreprinzători) și prin înființarea de ghișee unice. O atenție deosebită ar trebui acordată facilitării transferului de proprietate, inclusiv a societăților familiale, și îmbunătățirii operațiunilor de salvare și de restructurare, în special prin adoptarea unor legi mai eficiente cu privire la faliment. Statele membre ar trebui să promoveze, de asemenea, difuzarea tehnologiilor informaționale și de comunicare în rândul IMM-urilor, cu scopul de a îmbunătăți productivitatea și de a favoriza exportul prin promovarea procedurilor administrative online. Se impune acordarea unei atenții cuvenite obstacolelor specifice cu care se confruntă femeile întreprinzător, precum și identificării și dezvoltării structurilor de sprijin vizând creșterea numărului de femei întreprinzător. Propunerile care vor face parte din viitoarea „Lege privind micile întreprinderi” a UE, care urmează să fie prezentată de către Comisie, ar trebui să fie elaborate pentru a contribui la deblocarea potențialului IMM-urilor de a genera creștere și de a crea locuri de muncă.

Linia directoare 15. Pentru a promova o mai bună cultură antreprenorială și a permite crearea un mediu care sprijină IMM-urile, statele membre ar trebui:

| 1. | să îmbunătățească accesul la finanțare, în special la microcredite și la alte forme de capital de risc, pentru a favoriza înființarea și dezvoltarea IMM-urilor; |
| --- | --- |

1.

să îmbunătățească accesul la finanțare, în special la microcredite și la alte forme de capital de risc, pentru a favoriza înființarea și dezvoltarea IMM-urilor;

| 2. | să consolideze stimulentele economice, inclusiv prin simplificarea sistemelor fiscale și reducerea costurilor nesalariale ale muncii; |
| --- | --- |

2.

să consolideze stimulentele economice, inclusiv prin simplificarea sistemelor fiscale și reducerea costurilor nesalariale ale muncii;

| 3. | să consolideze potențialul inovator al IMM-urilor; |
| --- | --- |

3.

să consolideze potențialul inovator al IMM-urilor;

| 4. | să furnizeze servicii de sprijin corespunzătoare, precum crearea de ghișee unice și stimularea rețelelor naționale de sprijin pentru întreprinderi, pentru a favoriza înființarea și dezvoltarea acestora în conformitate cu Carta micilor întreprinderi. În plus, statele membre ar trebui să consolideze educația și formarea în domeniul antreprenorial pentru IMM-uri. Acestea ar trebui, de asemenea, să faciliteze transferul de proprietate, să modernizeze, după caz, legislația în domeniul falimentului, precum și să îmbunătățească operațiunile de salvare și de restructurare. |
| --- | --- |

4.

să furnizeze servicii de sprijin corespunzătoare, precum crearea de ghișee unice și stimularea rețelelor naționale de sprijin pentru întreprinderi, pentru a favoriza înființarea și dezvoltarea acestora în conformitate cu Carta micilor întreprinderi. În plus, statele membre ar trebui să consolideze educația și formarea în domeniul antreprenorial pentru IMM-uri. Acestea ar trebui, de asemenea, să faciliteze transferul de proprietate, să modernizeze, după caz, legislația în domeniul falimentului, precum și să îmbunătățească operațiunile de salvare și de restructurare.

A se vedea și liniile directoare integrate „Promovarea unei alocări eficiente a resurselor, orientată spre creștere economică și ocuparea forței de muncă” (nr. 3) și „Facilitarea tuturor tipurilor de inovare” (nr. 8, 23 și 24).

Extinderea și îmbunătățirea infrastructurii europene

Infrastructura modernă (transporturile, energia și comunicațiile digitale) constituie un factor determinant în atragerea investițiilor. Aceasta facilitează mobilitatea persoanelor, a bunurilor și a serviciilor în întreaga Uniune. Prin reducerea costurilor transportului și ale comunicării și prin extinderea piețelor, rețelele transeuropene interconectate și interfuncționale stimulează comerțul internațional și alimentează dinamica pieței interne. În plus, liberalizarea în curs a industriilor europene de rețea stimulează concurența și are drept rezultat obținerea de câștiguri de eficiență în sectoarele respective.

În ceea ce privește investițiile viitoare în infrastructura europeană, ar trebui să se acorde prioritate punerii în aplicare a unui număr de 30 de proiecte prioritare de transport identificate de către Parlament și Consiliu în cadrul liniilor directoare privind rețeaua transeuropeană de transport (TEN), finalizării proiectelor transfrontaliere „quick-start” pentru transport, energie regenerabilă, comunicații în bandă largă și cercetare (identificate în cadrul inițiativei europene pentru creștere economică) și implementării altor proiecte din domeniul transportului, finanțate din Fondul de coeziune. Este necesară, de asemenea, remedierea blocajelor infrastructurii din interiorul țărilor. Instituirea unor sisteme tarifare corespunzătoare pentru utilizarea infrastructurilor poate contribui la o utilizare eficientă a acestora și la realizarea unui echilibru modal durabil.

Linia directoare 16. Pentru a extinde, îmbunătăți și conecta infrastructurile europene și pentru a finaliza proiectele prioritare transfrontaliere, în special în vederea realizării unei mai bune integrări a piețelor naționale în cadrul UE extinse, statele membre ar trebui:

| 1. | să creeze condiții adecvate care să favorizeze dezvoltarea, în sectoarele transportului, energiei și TIC, de infrastructuri eficiente din punctul de vedere al resurselor, infrastructurile cuprinse în rețelele TEN fiind prioritare, completând mecanismele comunitare, inclusiv și în special pe cele din tronsoanele transfrontaliere și regiunile periferice, acest lucru fiind o condiție esențială în vederea reușitei deschiderii industriilor de rețea la concurență; |
| --- | --- |

1.

să creeze condiții adecvate care să favorizeze dezvoltarea, în sectoarele transportului, energiei și TIC, de infrastructuri eficiente din punctul de vedere al resurselor, infrastructurile cuprinse în rețelele TEN fiind prioritare, completând mecanismele comunitare, inclusiv și în special pe cele din tronsoanele transfrontaliere și regiunile periferice, acest lucru fiind o condiție esențială în vederea reușitei deschiderii industriilor de rețea la concurență;

| 2. | să examineze posibilitatea dezvoltării de parteneriate public-privat; |
| --- | --- |

2.

să examineze posibilitatea dezvoltării de parteneriate public-privat;

| 3. | să examineze problema sistemelor tarifare corespunzătoare pentru folosirea infrastructurilor, pentru a garanta utilizarea eficientă a acestora și dezvoltarea unui echilibru modal durabil, punând accent pe schimbările și inovațiile tehnologice și ținând seama în mod corespunzător de costurile de mediu și de impactul asupra creșterii economice. |
| --- | --- |

3.

să examineze problema sistemelor tarifare corespunzătoare pentru folosirea infrastructurilor, pentru a garanta utilizarea eficientă a acestora și dezvoltarea unui echilibru modal durabil, punând accent pe schimbările și inovațiile tehnologice și ținând seama în mod corespunzător de costurile de mediu și de impactul asupra creșterii economice.

A se vedea și linia directoare integrată: „Facilitarea răspândirii și a utilizării eficace a TIC (tehnologii informaționale și de comunicare) și construirea unei societăți informaționale care să favorizeze o inserție deplină” (nr. 9).

Adoptată la Bruxelles, 14 mai 2008.

Pentru Consiliu

Președintele

A. BAJUK

---

ACTE ADOPTATE DE CĂTRE ORGANE CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/25

---

Doar textele originale CEE/ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Statutul și data intrării în vigoare ale prezentului Regulament trebuie verificate în versiunea cea mai recentă a actului TRANS/WP.29/343 privind statutul CEE/ONU, disponibil pe site-ul internet: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 79 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE/ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește echipamentul de direcție

Addendum 78: Regulamentul nr. 79

Revizuirea 2

Cuprinzând întregul text valabil până la:

Suplimentul 3 la seria 01 de modificări - Data intrării în vigoare: 4 aprilie 2005

Rectificare din 20 ianuarie 2006

CUPRINS

REGULAMENT

| 0. | Introducere |
| --- | --- |

0.

| 1. | Domeniul de aplicare |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definiții |
| --- | --- |

2.

| 3. | Cerere de omologare |
| --- | --- |

3.

| 4. | Omologare |
| --- | --- |

4.

| 5. | Dispoziții referitoare la construcție |
| --- | --- |

5.

| 6. | Dispoziții referitoare la testare |
| --- | --- |

6.

| 7. | Conformitatea producției |
| --- | --- |

7.

| 8. | Sancțiuni pentru neconformitatea producției |
| --- | --- |

8.

| 9. | Modificarea și prelungirea omologării tipului de vehicul |
| --- | --- |

9.

| 10. | Încetarea definitivă a producției |
| --- | --- |

10.

| 11. | Nume și adrese ale serviciilor tehnice responsabile cu testele de omologare și ale departamentelor administrative |
| --- | --- |

11.

ANEXE

| Anexa 1 — | Comunicare privind omologarea, refuzarea, prelungirea sau retragerea unei omologări sau încetarea definitivă a producției unui tip de vehicul unui tip de vehicul cu privire la echipamentul de direcție, în conformitate cu Regulamentul nr. 79 |
| --- | --- |

Anexa 1 —

| Anexa 2 — | Exemple de mărci de omologare |
| --- | --- |

Anexa 2 —

| Anexa 3 — | Eficacitatea frânării vehiculelor utilizând aceeași sursă de energie pentru alimentarea echipamentului de direcție și a dispozitivului de frânare |
| --- | --- |

Anexa 3 —

| Anexa 4 — | Dispoziții suplimentare referitoare la vehiculele dotate cu echipament de direcție auxiliar |
| --- | --- |

Anexa 4 —

| Anexa 5 — | Dispoziții referitoare la remorcile dotate cu o timonerie de direcție exclusiv hidraulică |
| --- | --- |

Anexa 5 —

| Anexa 6 — | Cerințe speciale aplicabile aspectelor legate de siguranța sistemelor complexe de control electronic ale vehiculelor |
| --- | --- |

Anexa 6 —

0.   INTRODUCERE

Scopul regulamentului este de a stabili dispoziții uniforme pentru configurarea și funcționarea sistemelor de direcție montate pe vehiculele admise în circulație. În mod tradițional, cerința principală era aceea ca sistemul principal de direcție să conțină o legătură mecanică directă între comandă, în mod normal volanul, și roți, pentru a determina traiectoria vehiculului. S-a considerat că legătura mecanică, în cazul în care este amplu dimensionată, nu conduce în caz de defecțiune.

Dezvoltarea tehnologiei, împreună cu dorința de a îmbunătăți siguranța pasagerilor prin eliminarea coloanei mecanice de direcție, precum și avantajele pentru producție datorate transferului mai facil al comenzii între vehiculele cu volanul pe stânga și cele cu volanul pe dreapta au condus la revizuirea abordării tradiționale, astfel că regulamentul este acum modificat pentru a ține seama de noile tehnologii. Prin urmare, este acum posibil să avem sisteme de direcție în care să nu existe nicio legătură mecanică directă între comandă și roți.

Sistemele în care conducătorul auto deține controlul principal al vehiculului, dar poate fi ajutat de sistemul de direcție, influențat de semnale inițiate la bordul vehiculului, sunt definite ca „sisteme de direcție avansate de asistare a conducătorului auto”. Astfel de sisteme pot încorpora, de exemplu, o „funcție de control automat al direcției”, folosind caracteristici ale infrastructurii pasive pentru a-l ajuta pe conducătorul vehiculului să păstreze traiectoria ideală (Lane Guidance – îndrumarea pe traiectorie, Lane Keeping – menținerea traiectoriei sau Heading Control – controlul direcției), pentru a ajuta conducătorul vehiculului să manevreze vehiculul la viteză mică în spații înguste sau să se oprească într-un punct fix predefinit (Bus Stop Guidance – asistare pentru oprire într-un punct fix). Sistemele de direcție avansate de asistare a conducătorului auto pot include, de asemenea, o „funcție de ajustare a direcției,” care avertizează, de exemplu, conducătorul vehiculului cu privire la orice deviere de la traiectoria aleasă (Lane Departure Warning – avertizor pentru abatere de la traiectorie), corectează unghiul de bracare pentru a împiedica îndepărtarea de la traiectoria aleasă (Lane Departure Avoidance – sistemul de evitare a abaterilor de la traiectorie) sau corectează unghiul de bracare al uneia sau al mai multor roți pentru a îmbunătăți comportamentul dinamic al vehiculului sau stabilitatea acestuia.

În cazul oricărui sistem de direcție avansat de asistare a conducătorului auto, acțiunea deliberată a acestuia va avea prioritate în orice moment față de funcția de asistență, de exemplu pentru a evita un obiect neprevăzut aflat în calea sa.

Se anticipează că tehnologia viitorului va permite, de asemenea, influențarea sau controlul ghidării vehiculelor prin senzori și semnale generate atât la bordul, cât și în exteriorul vehiculului. Acest fapt a condus la o serie de preocupări privind responsabilitatea controlului primar al vehiculului și absența oricăror protocoale de transmitere de date agreate la nivel internațional în privința controlului extern sau din exterior al ghidării. Prin urmare, prezentul regulament nu permite omologarea în general a sistemelor care includ funcții prin care ghidarea vehiculelor poate fi controlată prin semnale externe, de exemplu, transmise de balize rutiere sau de elemente active încorporate în suprafața șoselelor. Astfel de sisteme, care nu necesită prezența unui conducător auto, au fost definite ca „sisteme autonome de direcție”.

Prezentul regulament împiedică, de asemenea, omologarea sistemelor de direcție directe la remorcile care folosesc sisteme de alimentare cu energie și comenzi electrice aflate pe vehiculul tractor, deoarece nu există standarde aplicabile conectorilor pentru alimentarea cu energie sau pentru schimbul de date digitale de transmitere a comenzilor. Se preconizează ca, în viitor, standardul ISO11992 al Organizației Internaționale de Standardizare să fie modificat pentru a ține seama de transmiterea de date privind controlul direcției.

1.   DOMENIUL DE APLICARE

1.1.   Prezentul regulament se aplică echipamentelor de direcție ale vehiculelor de categoriile M, N și O (1).

1.2.   Prezentul regulament nu se aplică următoarelor:

| 1.2.1. | Echipamente de direcție cu timonerie de direcție exclusiv pneumatică; |
| --- | --- |

1.2.1.

Echipamente de direcție cu timonerie de direcție exclusiv pneumatică;

| 1.2.2. | Sisteme autonome de direcție, astfel cum sunt definite la punctul 2.3.3; |
| --- | --- |

1.2.2.

Sisteme autonome de direcție, astfel cum sunt definite la punctul 2.3.3;

| 1.2.3. | Sisteme de servo-direcție montate pe remorci, în care energia necesară funcționării este transmisă de vehiculul tractor; |
| --- | --- |

1.2.3.

Sisteme de servo-direcție montate pe remorci, în care energia necesară funcționării este transmisă de vehiculul tractor;

| 1.2.4. | Comenzi electrice ale sistemelor de servo-direcție montate pe remorci, altele decât echipamentele suplimentare de direcție, astfel cum sunt definite la punctul 2.5.2.4. |
| --- | --- |

1.2.4.

Comenzi electrice ale sistemelor de servo-direcție montate pe remorci, altele decât echipamentele suplimentare de direcție, astfel cum sunt definite la punctul 2.5.2.4.

2.   DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

2.1.   „Omologare a unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește echipamentul său de direcție.

2.2.   „Tip de vehicul” înseamnă o categorie de vehicule care nu diferă în ceea ce privește desemnarea tipului de vehicul dată de constructor și următoarele caracteristici esențiale:

| 2.2.1. | tipul echipamentului de direcție, comanda de direcție, timoneria de direcție, roțile directoare și alimentarea cu energie. |
| --- | --- |

2.2.1.

tipul echipamentului de direcție, comanda de direcție, timoneria de direcție, roțile directoare și alimentarea cu energie.

2.3.   „Echipament de direcție” înseamnă toate echipamentele prevăzute cu scopul de a determina direcția de mers a vehiculului.

Echipamentul de direcție conține următoarele elemente:

| — | Comanda de direcție; |
| --- | --- |

—

Comanda de direcție;

| — | Timoneria de direcție; |
| --- | --- |

—

Timoneria de direcție;

| — | Roțile directoare; |
| --- | --- |

—

Roțile directoare;

| — | Alimentarea cu energie, dacă este cazul. |
| --- | --- |

—

Alimentarea cu energie, dacă este cazul.

2.3.1.   „Comandă de direcție” înseamnă partea echipamentului de direcție care comandă funcționarea acestuia și care poate funcționa cu sau fără intervenția directă a conducătorului auto. În cazul echipamentului de direcție în care forțele de direcție sunt asigurate total sau parțial prin efort muscular din partea conducătorului auto, comanda include toate părțile până în punctul în care efortul de direcție este transformat prin mijloace mecanice, hidraulice sau electrice.

2.3.2.   „Timonerie de direcție” înseamnă toate părțile care formează o legătură funcțională între comanda de direcție și roțile directoare.

Timoneria de direcție are două funcții independente:

Transmisia comenzilor și transmisia de energie.

Atunci când termenul „timonerie de direcție” este folosit de sine stătător în prezentul regulament, el se referă atât la transmisia comenzilor, cât și la transmisia de energie. Se va face distincție între sistemele de timonerie de direcție mecanică, electrică și hidraulică sau combinațiile dintre acestea, în funcție de mijloacele prin care se transmit semnalele și/sau energia.

2.3.2.1.   „Transmisia comenzilor” înseamnă toate părțile prin care se transmit semnale pentru controlul echipamentului de direcție.

2.3.2.2.   „Transmisia de energie” înseamnă toate părțile prin care se transmite energia necesară pentru controlul/reglarea funcției direcției la nivelul roților.

2.3.3.   „Sistem autonom de direcție” înseamnă sistemul care încorporează o funcție în cadrul unui sistem complex de control electronic care determină un vehicul să urmărească o traiectorie definită sau să își modifice traiectoria ca răspuns la semnalele inițiate și transmise din exteriorul acestuia. Conducătorul auto nu va exercita în mod necesar controlul primar al vehiculului.

2.3.4.   „Sistem de direcție avansat de asistare a conducătorului auto” înseamnă sistemul, suplimentar față de sistemul principal de direcție, care oferă asistență conducătorului auto în procesul de conducere a vehiculului, dar în care acesta exercită permanent controlul primar al vehiculului. Acest sistem conține una sau ambele funcții menționate mai jos:

| 2.3.4.1. | „Funcție de control automat al direcției” înseamnă funcția din cadrul unui sistem complex de control electronic în care acționarea sistemului de direcție poate rezulta din evaluarea automată a semnalelor inițiate la bordul vehiculului, posibil în combinație cu funcții ale infrastructurii pasive, pentru a genera acțiunea de control continuu în vederea asistării conducătorului auto la urmărirea unei traiectorii definite, la manevrarea cu viteză redusă sau la operațiunile de parcare. |
| --- | --- |

2.3.4.1.

„Funcție de control automat al direcției” înseamnă funcția din cadrul unui sistem complex de control electronic în care acționarea sistemului de direcție poate rezulta din evaluarea automată a semnalelor inițiate la bordul vehiculului, posibil în combinație cu funcții ale infrastructurii pasive, pentru a genera acțiunea de control continuu în vederea asistării conducătorului auto la urmărirea unei traiectorii definite, la manevrarea cu viteză redusă sau la operațiunile de parcare.

| 2.3.4.2. | „Funcție de ajustare a direcției” înseamnă funcția de control discontinuu din cadrul unui sistem complex de control electronic în care, pentru o perioadă limitată, schimbările unghiului de bracare al uneia sau mai multor roți poate rezulta din evaluarea automată a semnalelor inițiate la bordul vehiculului, pentru a menține traiectoria de bază dorită a vehiculului sau pentru a influența comportamentul dinamic al acestuia.
  Sistemele care nu acționează ele însele în mod direct sistemul de direcție dar, posibil în combinație cu funcții ale infrastructurii pasive, doar avertizează conducătorul vehiculului cu privire la o deviere de la traiectoria ideală a vehiculului sau, în cazul unui obstacol neprevăzut, prin intermediul unei avertizări tactile transmise prin comanda de direcție, sunt considerate, de asemenea, sisteme de ajustare a direcției. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

„Funcție de ajustare a direcției” înseamnă funcția de control discontinuu din cadrul unui sistem complex de control electronic în care, pentru o perioadă limitată, schimbările unghiului de bracare al uneia sau mai multor roți poate rezulta din evaluarea automată a semnalelor inițiate la bordul vehiculului, pentru a menține traiectoria de bază dorită a vehiculului sau pentru a influența comportamentul dinamic al acestuia.

Sistemele care nu acționează ele însele în mod direct sistemul de direcție dar, posibil în combinație cu funcții ale infrastructurii pasive, doar avertizează conducătorul vehiculului cu privire la o deviere de la traiectoria ideală a vehiculului sau, în cazul unui obstacol neprevăzut, prin intermediul unei avertizări tactile transmise prin comanda de direcție, sunt considerate, de asemenea, sisteme de ajustare a direcției.

2.3.5.   „Roți directoare” înseamnă roțile a căror aliniere poate fi modificată direct sau indirect în raport cu axa longitudinală a vehiculului, pentru a determina direcția de mers a acestuia. (Roțile directoare includ axa în jurul căreia se rotesc pentru a determina direcția de mers a vehiculului).

2.3.6.   „Alimentare cu energie” include acele părți ale echipamentului de direcție care îl alimentează cu energie, dirijează energia și, acolo unde este cazul, o procesează și o înmagazinează. Aceasta include, de asemenea, orice rezervor de stocare pentru agentul de funcționare și conductele de retur, dar nu și motorul vehiculului (cu excepția celor prevăzute la punctul 5.3.2.1.) sau legătura acestuia cu sursa de energie.

2.3.6.1.   „Sursă de energie” înseamnă partea de alimentare cu energie care furnizează energia necesară sub forma cerută.

2.3.6.2.   „Rezervor de energie” înseamnă partea de alimentare cu energie în care este înmagazinată energia furnizată de sursa de energie, de exemplu un rezervor pentru lichid presurizat sau bateria vehiculului.

2.3.6.3.   „Rezervor de stocare” înseamnă partea de alimentare cu energie în care agentul de funcționare este stocat la presiunea atmosferică sau la o presiune apropiată de aceasta, de exemplu un rezervor de lichid.

2.4.   Parametrii de direcție

2.4.1.   „Efort la comanda de direcție” înseamnă forța aplicată la comanda de direcție pentru a conduce vehiculul.

2.4.2.   „Timp de răspuns la direcție” înseamnă perioada care se scurge între începutul mișcării comenzii de direcție și momentul în care roțile directoare ating un unghi de bracare dat.

2.4.3.   „Unghi de bracare” înseamnă unghiul format prin proiecția unei axe longitudinale a vehiculului și linia de intersecție a planului roții (planul central al roții, perpendicular pe axa de rotație a roții) și suprafața drumului.

2.4.4.   „Forțe de direcție” înseamnă toate forțele care acționează în timoneria de direcție.

2.4.5.   „Raport mediu al direcției” înseamnă raportul între deplasarea unghiulară și unghiul de bracare mediu descris de roțile directoare pentru o bracare de la o culee la alta.

2.4.6.   „Cerc de rotație” înseamnă cercul în interiorul căruia se află proiecțiile la sol ale tuturor punctelor vehiculului, exceptând oglinzile exterioare și indicatorii de schimbare de direcție din partea din față a vehiculului, atunci când vehiculul descrie o traiectorie circulară.

2.4.7.   „Rază nominală a comenzii de direcție” înseamnă, în cazul unui volan de direcție, cea mai mică distanță dintre centrul de rotație și bordul exterior al jantei. În cazul unei comenzi de orice altă formă, aceasta înseamnă distanța între centrul său de rotație și punctul în care este aplicat efortul la comanda de direcție. În cazul în care există mai multe asemenea puncte, se ia în calcul cel pentru care efortul de aplicat este cel mai mare.

2.5.   Tipuri de echipamente de direcție

În funcție de modul în care sunt produse forțele de direcție, se disting următoarele tipuri de echipamente de direcție:

| 2.5.1. | Pentru autovehicule:






  2.5.1.1. | „Sistem principal de direcție” înseamnă echipamentul de direcție al unui vehicul responsabil în principal de determinarea direcției de mers. Acesta poate cuprinde:






  2.5.1.1.1. | „Echipament de direcție manual”, în care forțele de direcție rezultă exclusiv din efortul muscular al conducătorului auto. |
| --- | --- | --- | --- |

2.5.1.

Pentru autovehicule:

2.5.1.1.

„Sistem principal de direcție” înseamnă echipamentul de direcție al unui vehicul responsabil în principal de determinarea direcției de mers. Acesta poate cuprinde:

2.5.1.1.1.

„Echipament de direcție manual”, în care forțele de direcție rezultă exclusiv din efortul muscular al conducătorului auto.

| 2.5.1.1.2. | „Echipament de direcție asistat”, în care forțele de direcție provin atât de la efortul muscular al conducătorului auto, cât și alimentarea (alimentările) cu energie.






  2.5.1.1.2.1. | Echipament de direcție în care forțele de direcție rezultă exclusiv din una sau mai multe alimentări cu energie atunci când echipamentul este intact, dar în care forțele de direcție pot rezulta exclusiv din efortul muscular al conducătorului auto, în cazul unei defecțiuni la direcție (sisteme integrate), este de asemenea considerat a fi echipament de direcție asistat. |
| --- | --- | --- |

2.5.1.1.2.

„Echipament de direcție asistat”, în care forțele de direcție provin atât de la efortul muscular al conducătorului auto, cât și alimentarea (alimentările) cu energie.

2.5.1.1.2.1.

Echipament de direcție în care forțele de direcție rezultă exclusiv din una sau mai multe alimentări cu energie atunci când echipamentul este intact, dar în care forțele de direcție pot rezulta exclusiv din efortul muscular al conducătorului auto, în cazul unei defecțiuni la direcție (sisteme integrate), este de asemenea considerat a fi echipament de direcție asistat.

| 2.5.1.1.3. | „Echipament de servo-direcție”, în care forțele de direcție provin exclusiv de la una sau mai multe alimentări cu energie. |
| --- | --- |

2.5.1.1.3.

„Echipament de servo-direcție”, în care forțele de direcție provin exclusiv de la una sau mai multe alimentări cu energie.

| 2.5.1.2. | „Echipament de auto-direcție” este un sistem în care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor roți este modificat exclusiv prin jocul forțelor și/sau al momentelor aplicate la punctul de contact pneu/cale de rulare. |
| --- | --- |

2.5.1.2.

„Echipament de auto-direcție” este un sistem în care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor roți este modificat exclusiv prin jocul forțelor și/sau al momentelor aplicate la punctul de contact pneu/cale de rulare.

| 2.5.1.3. | „Echipament de direcție auxiliar” înseamnă sistemul în care roțile de pe osia (osiile) vehiculelor de categoriile M și N sunt directoare, completând roțile echipamentului principal de direcție, în aceeași direcție sau în direcție opusă față de roțile echipamentului principal de direcție și/sau unghiul de bracare al roților din față și/sau al roților din spate poate fi modificat în funcție de comportamentul vehiculului. |
| --- | --- |

2.5.1.3.

„Echipament de direcție auxiliar” înseamnă sistemul în care roțile de pe osia (osiile) vehiculelor de categoriile M și N sunt directoare, completând roțile echipamentului principal de direcție, în aceeași direcție sau în direcție opusă față de roțile echipamentului principal de direcție și/sau unghiul de bracare al roților din față și/sau al roților din spate poate fi modificat în funcție de comportamentul vehiculului.

| 2.5.2. | Pentru remorci:






  2.5.2.1. | „Echipament de auto-direcție” este un sistem în care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor roți este modificat exclusiv prin jocul forțelor și/sau al momentelor aplicate la punctul de contact pneu/cale de rulare. |
| --- | --- | --- |

2.5.2.

Pentru remorci:

2.5.2.1.

„Echipament de auto-direcție” este un sistem în care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor roți este modificat exclusiv prin jocul forțelor și/sau al momentelor aplicate la punctul de contact pneu/cale de rulare.

| 2.5.2.2. | „Sistemul de direcție articulat” înseamnă echipamentul în care forțele de direcție sunt produse printr-o schimbare de direcție a vehiculului de tractare și în care bracarea roților directoare ale remorcii este direct legată de unghiul relativ dintre axa longitudinală a vehiculului de tractare și cel al remorcii. |
| --- | --- |

2.5.2.2.

„Sistemul de direcție articulat” înseamnă echipamentul în care forțele de direcție sunt produse printr-o schimbare de direcție a vehiculului de tractare și în care bracarea roților directoare ale remorcii este direct legată de unghiul relativ dintre axa longitudinală a vehiculului de tractare și cel al remorcii.

| 2.5.2.3. | „Echipament auto-director” înseamnă echipamentul în care forțele de direcție sunt produse printr-o schimbare de direcție a vehiculului de tractare și în care bracarea roților directoare ale remorcii este direct legată de unghiul relativ dintre axa longitudinală al șasiului remorcii sau de o încărcătură care îl înlocuiește și axa longitudinală al falsului șasiu la care este (sunt) fixată (fixate) osia (osiile). |
| --- | --- |

2.5.2.3.

„Echipament auto-director” înseamnă echipamentul în care forțele de direcție sunt produse printr-o schimbare de direcție a vehiculului de tractare și în care bracarea roților directoare ale remorcii este direct legată de unghiul relativ dintre axa longitudinală al șasiului remorcii sau de o încărcătură care îl înlocuiește și axa longitudinală al falsului șasiu la care este (sunt) fixată (fixate) osia (osiile).

| 2.5.2.4. | „Echipament suplimentar de direcție” înseamnă un sistem, independent de sistemul principal de direcție, prin care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor osii ale sistemului de direcție poate fi influențat în mod selectiv pentru a efectua anumite manevre. |
| --- | --- |

2.5.2.4.

„Echipament suplimentar de direcție” înseamnă un sistem, independent de sistemul principal de direcție, prin care unghiul de bracare a uneia sau a mai multor osii ale sistemului de direcție poate fi influențat în mod selectiv pentru a efectua anumite manevre.

| 2.5.3. | În funcție de dispunerea roților directoare, se disting următoarele tipuri de echipament de direcție:






  2.5.3.1. | „Echipament cu roțile din față directoare”, în care sunt directoare doar roțile osiei (osiilor) din față. Această definiție include toate roțile care sunt bracate în aceeași direcție. |
| --- | --- | --- |

2.5.3.

În funcție de dispunerea roților directoare, se disting următoarele tipuri de echipament de direcție:

2.5.3.1.

„Echipament cu roțile din față directoare”, în care sunt directoare doar roțile osiei (osiilor) din față. Această definiție include toate roțile care sunt bracate în aceeași direcție.

| 2.5.3.2. | „Echipament cu roțile din spate directoare”, în care sunt directoare doar roțile de pe osia (osiile) din spate. Această definiție include toate roțile care sunt bracate în aceeași direcție. |
| --- | --- |

2.5.3.2.

„Echipament cu roțile din spate directoare”, în care sunt directoare doar roțile de pe osia (osiile) din spate. Această definiție include toate roțile care sunt bracate în aceeași direcție.

| 2.5.3.3. | „Echipament pentru osii directoare multiple”, în care sunt directoare roțile uneia sau mai multora din fiecare dintre osiile din față și din spate.






  2.5.3.3.1. | „Echipamentul cu toate roțile directoare”, în care sunt directoare toate roțile. |
| --- | --- | --- |

2.5.3.3.

„Echipament pentru osii directoare multiple”, în care sunt directoare roțile uneia sau mai multora din fiecare dintre osiile din față și din spate.

2.5.3.3.1.

„Echipamentul cu toate roțile directoare”, în care sunt directoare toate roțile.

| 2.5.3.3.2. | „Echipamentul de direcție cu șasiu articulat”, în care mișcarea părților șasiului unele față de altele este produsă direct de forțele de direcție. |
| --- | --- |

2.5.3.3.2.

„Echipamentul de direcție cu șasiu articulat”, în care mișcarea părților șasiului unele față de altele este produsă direct de forțele de direcție.

2.6.   Tipuri de timonerie de direcție

În funcție de modul în care se transmit forțele de direcție, se disting următoarele tipuri de timonerie de direcție:

| 2.6.1. | „Timonerie de direcție exclusiv mecanică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise exclusiv prin mijloace mecanice. |
| --- | --- |

2.6.1.

„Timonerie de direcție exclusiv mecanică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise exclusiv prin mijloace mecanice.

| 2.6.2. | „Timonerie de direcție exclusiv hidraulică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise, la un punct dat, exclusiv prin mijloace hidraulice. |
| --- | --- |

2.6.2.

„Timonerie de direcție exclusiv hidraulică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise, la un punct dat, exclusiv prin mijloace hidraulice.

| 2.6.3. | „Timonerie de direcție exclusiv electrică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise, la un punct dat, exclusiv prin mijloace electrice. |
| --- | --- |

2.6.3.

„Timonerie de direcție exclusiv electrică” înseamnă timoneria de direcție în care forțele de direcție sunt transmise, la un punct dat, exclusiv prin mijloace electrice.

| 2.6.4. | „Timoneria de direcție mixtă” înseamnă timoneria de direcție în care o parte a forțelor de direcție este transmisă printr-unul din mijloacele menționate, iar cealaltă parte printr-un altul. Totuși, în cazul în care partea mecanică a timoneriei de direcție este concepută exclusiv pentru a oferi un semnal privind poziția și este prea slabă pentru a transmite ansamblul forțelor de direcție, acest sistem este considerat o timonerie de direcție exclusiv hidraulică sau exclusiv electrică. |
| --- | --- |

2.6.4.

„Timoneria de direcție mixtă” înseamnă timoneria de direcție în care o parte a forțelor de direcție este transmisă printr-unul din mijloacele menționate, iar cealaltă parte printr-un altul. Totuși, în cazul în care partea mecanică a timoneriei de direcție este concepută exclusiv pentru a oferi un semnal privind poziția și este prea slabă pentru a transmite ansamblul forțelor de direcție, acest sistem este considerat o timonerie de direcție exclusiv hidraulică sau exclusiv electrică.

2.7.   „Circuitul electric de control” înseamnă legătura electrică care furnizează remorcii funcția de control al direcției. Acesta cuprinde rețeaua și conectorii electrici și include părți destinate comunicării de date și alimentării cu energie electrică pentru transmisia comenzilor remorcii.

3.   CERERE DE OMOLOGARE

3.1.   Cererea de omologare pentru un tip de vehicul în ceea ce privește echipamentul de direcție se înaintează de către constructorul vehiculului sau de reprezentantul acreditat în mod corespunzător al acestuia.

3.2.   Cererea este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare, precum și de următoarele informații:

| 3.2.1. | o descriere a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele menționate la punctul 2.2.; este specificat tipul de vehicul; |
| --- | --- |

3.2.1.

o descriere a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele menționate la punctul 2.2.; este specificat tipul de vehicul;

| 3.2.2. | o scurtă descriere a echipamentului de direcție, cu o schemă a echipamentului de direcție în ansamblul său, care să indice poziția în cadrul vehiculului a diferitor dispozitive care influențează direcția; |
| --- | --- |

3.2.2.

o scurtă descriere a echipamentului de direcție, cu o schemă a echipamentului de direcție în ansamblul său, care să indice poziția în cadrul vehiculului a diferitor dispozitive care influențează direcția;

| 3.2.3. | în cazul sistemelor de servo-direcție și al sistemelor pentru care se aplică anexa 6 la prezentul regulament, o prezentare generală a sistemului care să indice concepția sistemului și procedurile de securitate, redundanțele și sistemele de avertizare necesare pentru funcționarea în condiții de securitate a vehiculului.
  Fișele tehnice privind astfel de sisteme sunt puse la dispoziție pentru a fi discutate cu autoritatea care omologhează tipul de vehicul și/sau cu serviciul tehnic. Aceste fișe sunt discutate cu respectarea condițiilor de confidențialitate. |
| --- | --- |

3.2.3.

în cazul sistemelor de servo-direcție și al sistemelor pentru care se aplică anexa 6 la prezentul regulament, o prezentare generală a sistemului care să indice concepția sistemului și procedurile de securitate, redundanțele și sistemele de avertizare necesare pentru funcționarea în condiții de securitate a vehiculului.

Fișele tehnice privind astfel de sisteme sunt puse la dispoziție pentru a fi discutate cu autoritatea care omologhează tipul de vehicul și/sau cu serviciul tehnic. Aceste fișe sunt discutate cu respectarea condițiilor de confidențialitate.

3.3.   Un vehicul reprezentativ pentru tipul care urmează a fi omologat este pus la dispoziția serviciului tehnic responsabil cu testele de omologare.

4.   OMOLOGARE

4.1.   În cazul în care vehiculul prezentat pentru omologare în temeiul prezentului regulament îndeplinește toate cerințele menționate în prezentul regulament, se acordă omologarea respectivului tip de vehicul în ceea ce privește echipamentul de direcție.

4.1.1.   Autoritatea care acordă omologarea de tip a vehiculului verifică existența condițiilor satisfăcătoare pentru a asigura un control eficient al conformității producției, astfel cum este prevăzut la punctul 7 din prezentul regulament, înainte de acordarea omologării de tip a vehiculului.

4.2.   Un număr de omologare este atribuit fiecărui tip de vehicul omologat. Primele două cifre ale acestuia (în prezent, 01) indică seria modificărilor care includ cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului până la momentul eliberării omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr de omologare unui alt tip de vehicul sau aceluiași tip de vehicul prezentat pentru omologare echipat cu un echipament de direcție diferit de cel descris în documentele prevăzute la punctul 3.

4.3.   Anunțul privind omologarea, prelungirea sau refuzul omologării unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament este comunicat părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform cu modelul prevăzute în anexa 1 la prezentul regulament.

4.4.   Pe fiecare vehicul conform cu un anumit tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament, se aplică în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil, menționat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională constând din:

| 4.4.1. | un cerc în jurul literei „E”, urmat de un număr distinctiv al țării care a acordat omologarea (2); |
| --- | --- |

4.4.1.

un cerc în jurul literei „E”, urmat de un număr distinctiv al țării care a acordat omologarea (2);

| 4.4.2. | numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare la dreapta cercului prevăzut la punctul 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2.

numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare la dreapta cercului prevăzut la punctul 4.4.1.

4.5.   În cazul în care vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 4.4.1. nu trebuie repetat; în acest caz, regulamentul, numerele de omologare și simbolurile suplimentare ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament se înscriu în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 4.4.1.

4.6.   Marca de omologare este lizibilă și indelebilă.

4.7.   Marca de omologare este situată lângă sau pe plăcuța cu date a vehiculului fixată de constructor.

4.8.   Anexa 2 la prezentul regulament oferă exemple de mărci de omologare.

5.   DISPOZIȚII REFERITOARE LA CONSTRUCȚIE

5.1.   Dispoziții generale

5.1.1.   Sistemul de direcție permite o conducere facilă și sigură a vehiculului în limita vitezei maxime stabilite prin construcție sau, în cazul unei remorci, în limita vitezei maxime tehnic permise. În condițiile unui echipament de direcție intact, vehiculul trebuie să aibă tendința de a se recentra el însuși dacă este supus unor probe în conformitate cu punctul 6.2. Vehiculul îndeplinește cerințele prevăzute la punctul 6.2. în cazul autovehiculelor și pe cele prevăzute la punctul 6.3. în cazul remorcilor. În cazul în care un vehicul este echipat cu sistem de direcție auxiliar, acesta îndeplinește, de asemenea, cerințele prevăzute în anexa 4. Remorcile care au echipamente de direcție cu timonerie de direcție hidraulică respectă, de asemenea, dispozițiile prevăzute în anexa 5.

5.1.2.   Vehiculul trebuie să poată circula în linie dreaptă fără corecții mari ale direcției din partea conducătorului auto și ca sistemul de direcție să producă vibrații excesive la viteza maximă stabilită prin construcția vehiculului.

5.1.3.   Direcția de operare a comenzii de direcție corespunde schimbării de direcție dorite a vehiculului și va exista o relație continuă între deviația comenzii și unghiul de bracare. Aceste cerințe nu se aplică sistemelor care au încorporată o funcție automată de control al direcției sau o funcție de corecție a direcției și nici echipamentului de direcție auxiliar.

De asemenea, aceste cerințe pot să nu se aplice în mod obligatoriu în cazul echipamentului de direcție asistat integral, atunci când vehiculul staționează și când sistemul nu este alimentat.

5.1.4.   Echipamentul de direcție este conceput, construit și montat astfel încât să fie capabil să reziste solicitărilor care survin pe parcursul funcționării normale a vehiculului sau a unei combinații de vehicule. Unghiul maxim de bracare nu este limitat de nicio parte a timonerie de direcție, exceptând cazul în care a fost conceput special în acest scop. În absența unor dispoziții contrare, se consideră, în conformitate cu prezentul regulament, că nu se poate produce mai mult de o defecțiune în același timp la echipamentul de direcție și două osii pe un singur boghiu sunt considerate o singură osie.

5.1.5.   Eficacitatea echipamentului de direcție, inclusiv circuitele electrice de control, nu este afectată de câmpuri magnetice sau electrice. Trebuie demonstrată conformitatea cu cerințele tehnice ale Regulamentului nr. 10, cu modificările în vigoare la data omologării de tip.

5.1.6.   Sistemele de direcție avansate de asistare a conducătorului auto sunt omologate numai în conformitate cu prezentul regulament, în care funcția în cauză nu provoacă nicio deteriorare a funcționării sistemului de direcție de bază. În plus, acestea sunt concepute în așa fel, încât acțiunea deliberată a conducătorului să aibă prioritate față de funcția în cauză în orice moment.

5.1.6.1.   Atunci când funcția automată de control al direcției începe să funcționeze, acest fapt trebuie semnalat conducătorului auto și acțiunea de control este dezactivată automat în cazul în care vehiculul depășește limita stabilită de 10 km/h cu mai mult de 20 % sau în cazul în care nu se mai primesc semnalele care trebuie evaluate. Orice încetare a funcției de control al direcției declanșează o avertizare scurtă dar distinctivă la adresa conducătorului auto printr-un semnal vizual și fie un semnal acustic, fie un semnal tactil de avertizare pe comanda de direcție.

5.1.7.   Timoneria de direcție

5.1.7.1.   Dispozitivele de ajustare a geometriei sistemului de direcție trebuie să fie astfel concepute încât, după ajustare, să poată fi stabilită o legătură directă între părțile ajustabile prin dispozitive de blocare adecvate.

5.1.7.2.   Timoneria de direcție care poate fi deconectată pentru a acoperi diferite configurații ale unui vehicul (de exemplu, pe semiremorci extensibile), trebuie să aibă dispozitive de blocare care să asigure reamplasarea sigură a părților; acolo unde blocarea este automată, trebuie să existe un sistem suplimentar de blocare de siguranță acționat manual.

5.1.8.   Roți directoare

Roțile din spate nu trebuie să fie singurele roți directoare. Această cerință nu se aplică pentru semiremorci.

5.1.9.   Alimentarea cu energie

Aceeași alimentare cu energie poate fi folosită pentru echipamentul de direcție și pentru alte sisteme. Totuși, în cazul unei defecțiuni la vreunul dintre sistemele alimentate de la aceeași alimentare cu energie, direcția trebuie asigurată în conformitate cu condițiile de defecțiune prevăzute la punctul 5.3.

5.1.10.   Sisteme de control

Cerințele prevăzute la anexa 6 se aplică aspectelor legate de siguranța sistemelor de control electronic ale vehiculelor, care furnizează sau fac parte din transmisia comenzilor funcției de direcție, inclusiv sistemele de direcție avansate de asistare a conducătorului auto. Totuși, sistemele sau funcțiile care folosesc sistemul de direcție ca mijloc de atingere a unui obiectiv de nivel mai înalt intră sub incidența anexei 6 doar în măsura în care au un efect direct asupra sistemului de direcție. În cazul în care astfel de sisteme există, acestea nu trebuie dezactivate pe parcursul testării în vederea omologării de tip a sistemului de direcție.

5.2.   Dispoziții speciale pentru remorci

5.2.1.   Remorcile (cu excepția semiremorcilor și a remorcilor cu osie centrală) care au mai mult de o osie prevăzută cu roți directoare, precum și semiremorcile și remorcile cu osie centrală care au cel puțin o osie prevăzută cu roți directoare trebuie să îndeplinească condițiile prevăzute la punctul 6.3. Cu toate acestea, testarea în conformitate cu dispozițiile punctului 6.3. nu este necesară pentru remorcile cu echipament de auto-direcție, în cazul în care raportul încărcăturii de osie între osiile nondirectoare și cele autodirijate este egal sau superior valorii de 1,6 în orice condiții de încărcare.

Totuși, în cazul remorcilor cu echipament de auto-direcție, raportul încărcăturii între osia nondirectoare sau cu direcție articulată și cea dirijată prin frecare este de cel puțin 1 în orice condiții de încărcare.

5.2.2.   În cazul în care vehiculul de tractare dintr-o combinație de vehicule se deplasează drept înainte, remorca și vehiculul de tractare trebuie să rămână aliniate. În cazul în care alinierea nu se produce în mod automat, remorca trebuie echipată cu o funcție suplimentară de ajustare pentru menținerea direcției.

5.3.   Dispoziții în caz de defecțiune și performanță

5.3.1.   Generalități

5.3.1.1.   În sensul prezentului regulament, roțile directoare, comanda și toate părțile mecanice ale timonerie i de direcție nu se consideră susceptibile să se defecteze în cazul în care sunt amplu dimensionate, ușor accesibile pentru efectuarea lucrărilor de întreținere și prezintă funcții de siguranță cel puțin egale cu cele prevăzute pentru alte părți esențiale (ca sistemul de frânare) ale vehiculului. Acolo unde o defecțiune survenită la orice astfel de parte ar putea să rezulte în pierderea controlului asupra vehiculului, partea în cauză trebuie făcută din metal sau dintr-un material cu caracteristici echivalente și nu trebuie supusă la distorsiuni semnificative la funcționarea normală a sistemului de direcție.

5.3.1.2.   Cerințele prevăzute la punctele 5.1.2., 5.1.3. și 6.2.1. sunt îndeplinite, de asemenea, în cazul unei defecțiuni la echipamentul de direcție atâta timp cât vehiculul poate fi condus la vitezele prevăzute la punctele menționate.

În acest caz, punctul 5.1.3. nu se aplică sistemelor de servo-direcție atunci când vehiculul staționează.

5.3.1.3.   Orice defecțiune la timoneria de direcție, cu excepția celor exclusiv mecanice, trebuie semnalată conducătorului auto, astfel cum se prevede la punctul 5.4. Atunci când survine o defecțiune, este permisă o modificare a raportului mediu de bracare cu condiția ca efortul la comanda de direcție să nu depășească valorile prevăzute la punctul 6.2.6.

5.3.1.4.   În cazul în care sistemul de frânare al vehiculului folosește aceeași alimentare cu energie ca și sistemul de direcție și aceasta se defectează, sistemul de direcție trebuie alimentat cu prioritate și este capabil să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 5.3.2. și 5.3.3., după caz. În plus, performanța de frânare la prima aplicare ulterioară nu trebuie să fie inferioară dispozițiilor privind performanțele frânei de serviciu prevăzute la punctul 2 din anexa 3 la prezentul regulament.

5.3.1.5.   În cazul în care sistemul de frânare al vehiculului folosește aceeași alimentare cu energie ca și sistemul de direcție și aceasta se defectează, sistemul de direcție trebuie alimentat cu prioritate și este în măsură să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 5.3.2. și 5.3.3., după caz. În plus, performanța de frânare la prima aplicare ulterioară respectă dispozițiile de la punctul 3 din anexa 3 la prezentul regulament.

5.3.1.6.   În cazul remorcilor, atunci când survine o defecțiune la sistemul de direcție, sunt îndeplinite, de asemenea, cerințele prevăzute la punctele 5.2.2. și 6.3.4.1.

5.3.2.   Sisteme de direcție asistate

5.3.2.1.   În cazul în care motorul se oprește sau o parte a timonerie i de direcție se defectează, cu excepția acelor părți prevăzute la punctul 5.3.1.1., nu se produce nicio modificare imediată a unghiului de bracare. Atâta timp cât vehiculul poate fi condus cu o viteză mai mare de 10 km/h, trebuie îndeplinite cerințele prevăzute la punctul 6 privind sistemele care prezintă defecțiuni.

5.3.3.   Sisteme de servo-direcție

5.3.3.1.   Sistemul este astfel conceput încât vehiculul să nu poată fi condus la viteze de peste 10 km/h pe termen nedefinit, atunci când există o defecțiune care necesită declanșarea unui semnal de avertizare prevăzut la punctul 5.4.2.1.1.

5.3.3.2.   În cazul unei defecțiuni la transmisia comenzii, cu excepția părților enumerate la punctul 5.1.4., este totuși posibilă conducerea vehiculului la performanțele menționate la punctul 6 pentru sistemul de direcție intact.

5.3.3.3.   În cazul unei defecțiuni a sursei de energie a comenzii, este posibilă executarea a cel puțin 24 de „opturi”, pentru fiecare curbă a cifrei cu un diametru de 40 m cu o viteză de 10 km/h și la un nivel de performanță prevăzut pentru un sistem intact la punctul 6.

Manevrele de testare sunt executate la nivelul de acumulare de energie menționat la punctul 5.3.3.5.

5.3.3.4.   În cazul unei defecțiuni a transmiterii de energie, cu excepția părților enumerate la punctul 5.3.1.1., nu se schimbă imediat unghiul de bracare. Atâta timp cât vehiculul poate fi condus cu o viteză mai mare de 10 km/h, sunt îndeplinite cerințele de la punctul 6 pentru sistemul care prezintă defecțiuni după executarea a cel puțin 25 de „opturi” cu o viteză minimă de 10 km/h, în care fiecare opt are un diametru de 40 m.

Manevrele de testare încep la un nivel de acumulare de energie prevăzut la punctul 5.3.3.5.

5.3.3.5.   Nivelul de energie utilizat pentru testările prevăzute la punctele 5.3.3.3. și 5.3.3.4. este nivelul de acumulare de energie la care defecțiunea este semnalată conducătorului auto.

În cazul sistemelor alimentate electric care intră sub incidența anexei 6, acest nivel va reprezenta cazul cel mai rău identificat de constructor în documentația înaintată în scopul anexei 6 și ia în calcul efectele temperaturii, de exemplu, și ale uzurii bateriei.

5.4.   Semnale de avertizare

5.4.1.   Dispoziții generale

5.4.1.1.   Orice defecțiune care afectează funcția de direcție și nu este de natură mecanică trebuie semnalată în mod clar conducătorului auto.

În ciuda cerințelor de la punctul 5.1.2., aplicarea deliberată a unei vibrații la sistemul de direcție poate fi folosită ca un semnal suplimentar privind o defecțiune a sistemului.

În cazul unui autovehicul, creșterea forței de direcție este considerată un semnal de avertizare; în cazul remorcilor, este permis un indicator mecanic.

5.4.1.2.   În cazul în care sistemul de direcție și alte sisteme sunt alimentate de la aceeași sursă de energie, conducătorul auto va primi un semnal acustic sau optic, atunci când energia stocată/lichidul din rezervorul de energie/rezervorul de stocare ajunge la un nivel care ar putea determina o creștere a eforului la comanda de direcție. Această avertizare poate fi combinată cu un dispozitiv menit să avertizeze cu privire la o defecțiune la frână, în cazul în care sistemul de frânare folosește aceeași sursă de energie. Starea satisfăcătoare a dispozitivului de avertizare trebuie să poată fi ușor verificată de conducătorul auto.

5.4.2.   Dispoziții speciale pentru echipamentul de servo-direcție

5.4.2.1.   Vehiculele cu direcție asistată trebuie să poată furniza semnale de avertizare în cazul avarierii direcției, după cum urmează:

| 5.4.2.1.1. | Un semnal de avertizare de culoare roșie, indicând defecțiunile menționate la punctul 5.3.1.3. în cadrul echipamentului principal de direcție. |
| --- | --- |

5.4.2.1.1.

Un semnal de avertizare de culoare roșie, indicând defecțiunile menționate la punctul 5.3.1.3. în cadrul echipamentului principal de direcție.

| 5.4.2.1.2. | Acolo unde este cazul, un semnal de avertizare de culoare galbenă indicând o defecțiune detectată electric în cadrul echipamentului de direcție, care nu este indicată prin semnalul de avertizare de culoare roșie. |
| --- | --- |

5.4.2.1.2.

Acolo unde este cazul, un semnal de avertizare de culoare galbenă indicând o defecțiune detectată electric în cadrul echipamentului de direcție, care nu este indicată prin semnalul de avertizare de culoare roșie.

| 5.4.2.1.3. | În cazul în care se utilizează un simbol, acesta trebuie să corespundă simbolului J 04, cu numărul de înregistrare ISO/IEC 7000-2441, astfel cum este definit de ISO 2575:2000. |
| --- | --- |

5.4.2.1.3.

În cazul în care se utilizează un simbol, acesta trebuie să corespundă simbolului J 04, cu numărul de înregistrare ISO/IEC 7000-2441, astfel cum este definit de ISO 2575:2000.

| 5.4.2.1.4. | Semnalul de avertizare menționat mai sus se aprinde când echipamentul electric al vehiculului (și sistemul de direcție) este alimentat. Atunci când vehiculul staționează, sistemul de direcție verifică faptul că niciuna din avariile sau defecțiunile menționate nu este prezentă înainte de stingerea semnalului.
  Avariile sau defecțiunile specificate, care ar trebui să activeze semnalul de avertizare menționat mai sus, dar care nu sunt detectate în condiții de repaus, sunt memorate după detectare și afișate la pornire și de fiecare dată când butonul de pornire este în poziție de funcționare, atâta timp cât persistă defecțiunea. |
| --- | --- |

5.4.2.1.4.

Semnalul de avertizare menționat mai sus se aprinde când echipamentul electric al vehiculului (și sistemul de direcție) este alimentat. Atunci când vehiculul staționează, sistemul de direcție verifică faptul că niciuna din avariile sau defecțiunile menționate nu este prezentă înainte de stingerea semnalului.

Avariile sau defecțiunile specificate, care ar trebui să activeze semnalul de avertizare menționat mai sus, dar care nu sunt detectate în condiții de repaus, sunt memorate după detectare și afișate la pornire și de fiecare dată când butonul de pornire este în poziție de funcționare, atâta timp cât persistă defecțiunea.

5.4.3.   În cazul în care echipamentul suplimentar de direcție funcționează și/sau când unghiul de bracare generat de echipamentul în cauză nu s-a întors la poziția normală de conducere, conducătorul vehiculului trebuie să primească un semnal de avertizare.

5.5.   Dispoziții privind inspecția periodică a echipamentului de direcție

5.5.1.   În cazul în care este practicabil și sub rezerva acordului dintre constructorul vehiculului și autoritatea care acordă omologarea de tip, echipamentul de direcție și instalarea acestuia trebuie concepute astfel încât funcționarea sa să poată fi verificată, dacă este necesar, fără a fi nevoie de dezasamblare, cu ajutorul instrumentelor, metodelor de măsurare sau al echipamentelor de testare obișnuite.

5.5.2.   Trebuie să fie posibilă verificarea într-un mod simplu a stării corecte de funcționare a acelor echipamente electronice care exercită control asupra direcției. În cazul în care este nevoie de informații speciale, acestea trebuie să fie puse la dispoziție fără vreun impediment.

5.5.2.1.   Mijloacele puse în aplicare pentru protecția împotriva unei modificări simple neautorizate a funcționării mijloacelor de verificare alese de constructor (de exemplu, semnal de avertizare) trebuie prezentate cu respectarea cerințelor de confidențialitate, la data acordării omologării de tip.

În mod alternativ, această cerință privind protecția este îndeplinită atunci când este pus la dispoziție un mijloc suplimentar de verificare a stării corecte de funcționare.

6.   DISPOZIȚII REFERITOARE LA TESTARE

6.1.   Dispoziții generale

6.1.1.   Testarea se efectuează pe o suprafață plană cu aderență bună.

6.1.2.   Pe durata testării, vehiculul este încărcat până la limita masei maxime tehnic admise și a încărcării maxime tehnic admise pe osia (osiile) de direcție.

În cazul osiilor echipate cu EDA, testul este repetat cu vehiculul încărcat până la limita masei maxime tehnic admise și osia echipată cu EDA în limita masei maxime admise.

6.1.3.   Înainte de începerea testului, presiunea în pneuri trebuie să corespundă specificațiilor constructorului pentru masa prevăzută la punctul 6.1.2. atunci când vehiculul staționează.

6.1.4.   În cazul oricăror sisteme care folosesc energie electrică pentru întreaga rezervă de energie sau o parte a acesteia, toate testele de performanță sunt efectuate în condițiile încărcăturii electrice reale sau simulate a tuturor sistemelor esențiale sau a părților sistemelor care sunt alimentate de la aceeași rezervă de energie. Sistemele esențiale cuprind cel puțin sistemele de iluminare, ștergătoarele de parbriz, sistemele de control al motorului și de frânare.

6.2.   Dispoziții pentru autovehicule

6.2.1.   Vehiculul trebuie să poată lua tangenta unei curbe cu o rază de 50 m pe o tangentă fără vibrații neobișnuite ale echipamentului de direcție la viteza următoare:

| | Vehiculele de categoria M1: 50 km/h |
| --- | --- |

Vehiculele de categoria M1: 50 km/h

| | Vehiculele de categoria M2, M3, N1, N2 și N3: 40 km/h sau viteza maximă din construcție în cazul în care aceasta este inferioară vitezelor indicate mai sus. |
| --- | --- |

Vehiculele de categoria M2, M3, N1, N2 și N3: 40 km/h sau viteza maximă din construcție în cazul în care aceasta este inferioară vitezelor indicate mai sus.

6.2.2.   Atunci când vehiculul urmează o traiectorie circulară cu roțile directoare la jumătate de bracare și cu o viteză constantă de cel puțin 10 km/h, cercul de virare trebuie să rămână același sau să se mărească dacă se activează comanda de direcție.

6.2.3.   La măsurarea efortului la comandă, forțele exercitate în timpul unei durate de mai puțin de 0,2 secunde nu se iau în considerare.

6.2.4.   Măsurarea eforturilor la comanda de direcție pentru autovehiculele cu echipament de direcție intact.

6.2.4.1.   Începând cu mersul în linie dreaptă, vehiculul trebuie virat în spirală cu o viteză de 10 km/h. Se măsoară efortul la comanda de direcție la raza nominală a comenzii de direcție până ce poziția comenzii de direcție corespunde razei de virare indicate în tabelul de mai jos pentru categoria de vehicul în cauză, atunci când echipamentul de direcție este intact. Se execută o manevră de direcție spre dreapta și una spre stânga.

6.2.4.2.   Durata maximă admisă pentru operațiunea de schimbare a direcției și efortul maxim admis la comanda de direcție, atunci când echipamentul de direcție este intact, sunt indicate în tabelul de mai jos pentru fiecare categorie de vehicule.

6.2.5.   Măsurarea efortului la comanda de direcție la autovehiculele al căror echipament de direcție este defect.

6.2.5.1.   Se repetă testul descris la punctul 6.2.4. cu un echipament de direcție defect. Se măsoară efortul la comanda de direcție până ce poziția comenzii de direcție corespunde razei de virare indicate în tabelul de mai jos pentru categoria de vehicul în cauză atunci când echipamentul de direcție este defect.

6.2.5.2.   Durata maximă admisă pentru operația de schimbare a direcției și efortul maxim admis la comanda de direcție atunci când echipamentul de direcție este defect sunt indicate în tabelul de mai jos pentru fiecare categorie de vehicule.

Tabel

Cerințe privind efortul la comanda de direcție

| Categorie de vehicule | Dispozitiv intact | Dispozitiv defect |
| --- | --- | --- |
| Efort maxim
  (daN) | Timp
  (s) | Raza de virare
  (m) | Efort maxim
  (daN) | Timp
  (s) | Raza de virare
  (m) |
| M1 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M2 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |
| N1 | 20 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| N2 | 25 | 4 | 12 | 40 | 4 | 20 |
| N3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |

Categorie de vehicule

Dispozitiv intact

Dispozitiv defect

Efort maxim

(daN)

Timp

(s)

Raza de virare

(m)

Efort maxim

(daN)

Timp

(s)

Raza de virare

(m)

M1

15

4

12

30

4

20

M2

15

4

12

30

4

20

M3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

N1

20

4

12

30

4

20

N2

25

4

12

40

4

20

N3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

6.3.   Dispoziții pentru remorci

6.3.1.   Remorca trebuie să circule fără variație de direcție excesivă sau vibrație anormală a echipamentului de direcție, atunci când vehiculul de tractare merge în linie dreaptă pe un drum plan orizontal cu o viteză de 80 km/h sau cu viteza maximă tehnic admisă indicată de către constructorul remorcii, dacă este mai mică de 80 km/h.

6.3.2.   Când vehiculul de tractare și remorca descriu o mișcare giratorie continuă, astfel încât bordul exterior din față al vehiculului de tractare să se deplaseze de-a lungul unei circumferințe cu raza de 25 m (a se vedea punctul 2.4.6.) cu o viteză constantă de 5 km/h, se stabilește circumferința descrisă de bordul exterior din spate al remorcii. Această manevră se repetă în aceleași condiții, dar cu o viteză de 25 km/h ± 1 km/h. În timpul acestor manevre, bordul exterior din spate al remorcii, deplasându-se cu o viteză de 25 km/h ± 1 km/h, nu trebuie să se deplaseze, în afara circumferinței descrise cu ocazia manevrei cu viteza constantă de 5 km/h, cu mai mult de 0,7 m.

6.3.3.   Nici un punct al remorcii nu trebuie să depășească cu mai mult de 0,50 m tangenta la un cerc cu raza de 25 m, atunci când vehiculul de tractare se abate de la traiectoria circulară definită la punctul 6.3.2. după tangenta de la o viteză de 25 km/h. Această cerință trebuie respectată de la punctul în care tangenta intersectează cercul până la punctul situat la 40 m mai departe de tangentă. Începând de la acest punct, remorca trebuie să îndeplinească condițiile de la punctul 6.3.1.

6.3.4.   Se măsoară suprafața circulară descrisă de vehiculul de tractare/combinația cu remorcă cu sistem de direcție intact, deplasându-se cu cel mult 5 km/h într-un cerc cu rază constantă cu partea exterioară din față a vehiculului de tractare descriind o rază de 0,67 x lungimea combinației de vehicule, dar nu mai puțin de 12,5 m.

6.3.4.1.   Dacă, în cazul unei defecțiuni a sistemului de direcție, lățimea măsurată a suprafeței circulare descrise este > 8,3 m, atunci aceasta nu trebuie să crească cu mai mult de 15 % față de valoarea corespunzătoare măsurată în cazul unui sistem de direcție intact.

Nu trebuie să existe nicio creștere a razei exterioare a lățimii suprafeței circulare descrise.

6.3.5.   Testele descrise la punctele 6.3.2., 6.3.3. și 6.3.4. se efectuează cu o bracare la stânga și o bracare la dreapta.

7.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile privind conformitatea producției sunt conforme cu cele stabilite la apendicele 2 la Acordul din 1958 (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2), ținând seama de următoarele cerințe:

| 7.1. | Titularul omologării trebuie să se asigure că rezultatele testelor de conformitate a producției sunt înregistrate și că documentele anexate rămân disponibile pentru o perioadă stabilită împreună cu autoritatea de omologare sau cu serviciul tehnic. Această perioadă nu trebuie să depășească 10 ani începând cu data încetării definitive a producției. |
| --- | --- |

7.1.

Titularul omologării trebuie să se asigure că rezultatele testelor de conformitate a producției sunt înregistrate și că documentele anexate rămân disponibile pentru o perioadă stabilită împreună cu autoritatea de omologare sau cu serviciul tehnic. Această perioadă nu trebuie să depășească 10 ani începând cu data încetării definitive a producției.

| 7.2. | Autoritatea de omologare de tip sau serviciul tehnic care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment conformitatea metodelor de control aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor verificări este de o dată la doi ani. |
| --- | --- |

7.2.

Autoritatea de omologare de tip sau serviciul tehnic care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment conformitatea metodelor de control aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor verificări este de o dată la doi ani.

8.   SANCȚIUNI PENTRU NECONFORMITATEA PRODUCȚIEI

8.1.   Omologarea de tip acordată pentru un tip de vehicul în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă în cazul în care nu se respectă cerința prevăzută la punctul 7.1. sau în cazul în care vehiculul sau vehiculele din eșantion nu respectă cerințele prevăzute la punctul 6 din prezentul regulament.

8.2.   În cazul în care o parte contractantă a acordului care aplică prezentul regulament retrage o aprobare acordată anterior, partea respectivă anunță de îndată celelalte părți contractante care aplică prezentul regulament, printr-un formular de comunicare conform cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

9.   MODIFICAREA ȘI PRELUNGIREA OMOLOGĂRII TIPULUI DE VEHICUL

9.1.   Orice modificare a tipului de vehicul trebuie adusă la cunoștința autorității care a acordat omologarea. Autoritatea care acordă omologarea poate:

| 9.1.1. | să considere că modificările făcute nu sunt susceptibile să aibă un efect nefavorabil considerabil și că, în orice caz, vehiculul încă respectă cerințele; sau |
| --- | --- |

9.1.1.

să considere că modificările făcute nu sunt susceptibile să aibă un efect nefavorabil considerabil și că, în orice caz, vehiculul încă respectă cerințele; sau

| 9.1.2. | să solicite un raport suplimentar de testare de la serviciul tehnic responsabil cu efectuarea testelor. |
| --- | --- |

9.1.2.

să solicite un raport suplimentar de testare de la serviciul tehnic responsabil cu efectuarea testelor.

9.2.   Confirmarea, prelungirea sau refuzul omologării, cu menționarea modificărilor, se comunică părților la prezentul regulament prin procedura menționată la punctul 4.3.

9.3.   Autoritatea competentă care emite o prelungire a omologării atribuie un număr de serie acestei prelungiri și informează celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament cu privire la acest fapt, prin intermediul unui formular de comunicare conform modelului prezentat în anexa 1 la prezentul regulament.

10.   ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care titularul omologării încetează definitiv să producă un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta informează autoritatea care a acordat omologarea cu privire la aceasta. La primirea informației respective, autoritatea în cauză o comunică celorlalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, printr-un formular de comunicare conform cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

11.   NUME ȘI ADRESE ALE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU TESTELE DE OMOLOGARE ȘI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE

Părțile contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului General al Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea testelor de omologare, precum și ale departamentelor administrative care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită formularele care atestă omologarea, prelungirea, refuzul sau retragerea omologării emise în alte țări.

---

(1)  Astfel cum sunt definite în anexa 7 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/Rev.1).

(2)  1 pentru Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Serbia și Muntenegru, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 (neatribuit), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Federația Rusă, 23 pentru Grecia, 24 pentru Irlanda, 25 pentru Croația, 26 pentru Slovenia, 27 pentru Slovacia, 28 pentru Belarus, 29 pentru Estonia, 30 (neatribuit), 31 pentru Bosnia și Herțegovina, 32 pentru Letonia, 33 (neatribuit), 34 pentru Bulgaria, 35 (neatribuit), 36 pentru Lituania, 37 pentru Turcia, 38 (neatribuit), 39 pentru Azerbaidjan, 40 pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, 41 (neatribuit), 42 pentru Comunitatea Europeană (Omologările sunt acordate de statele membre ale acesteia utilizându-se simbolul lor CEE), 43 pentru Japonia, 44 (neatribuit), 45 pentru Australia, 46 pentru Ucraina, 47 pentru Africa de Sud, 48 pentru Noua Zeelandă, 49 pentru Cipru, 50 pentru Malta și 51 pentru Republica Coreea. Numerele ulterioare se atribuie altor țări în ordinea cronologică în care acestea ratifică sau aderă la Acordul privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații, iar numerele astfel atribuite se comunică părților contractante la Acord de către Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite.

(3)  50 pentru vehicule rigide cu 2 sau mai multe osii de direcție, în afară de cele dotate cu echipament de autodirecție

(4)  sau bracare în culee, dacă rază de 12 m nu poate fi atinsă.

---

ANEXA 1

COMUNICARE

(format maxim: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

ANEXA 2

EXEMPLE DE MĂRCI DE OMOLOGARE

MODEL A

(A se vedea punctul 4.4. din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus fixată pe un vehicul indică faptul că tipul de vehicul în cauză a fost omologat în ceea ce privește echipamentul de direcție în Țările de Jos (E4), în temeiul Regulamentului nr. 79, cu numărul de omologare 012439. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 79, astfel cum a fost modificat prin seria 01 de modificări.

EXEMPLUL B

(A se vedea punctul 4.5. din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus fixată pe un vehicul indică faptul că tipul de vehicul în cauză a fost omologat în Țările de Jos (E4), în temeiul Regulamentelor nr. 79 și nr. 31 (1). Numerele de omologare indică faptul că, la datele la care au fost acordate omologările respective, Regulamentul nr. 79 și Regulamentul nr. 31 au inclus seria 01 de modificări.

---

(1)  Cel de-al doilea număr este oferit doar cu titlu de exemplu.

---

ANEXA 3

Eficacitatea frânării vehiculelor utilizând aceeași sursă de energie pentru alimentarea echipamentului de direcție și a dispozitivului de frânare

| 1. | Pentru testele efectuate în conformitate cu prezenta anexă, trebuie îndeplinite următoarele condiții:






  1.1. | Vehiculul se încarcă în limita masei maxime tehnic admise distribuite pe osii, astfel cum este declarată de constructorul vehiculului. Acolo unde există dispoziții pentru mai multe variante de dispunere a masei pe osii, distribuția masei maxime între osii se efectuează astfel încât masa de pe fiecare osie să fie proporțională cu masa maximă admisă pe fiecare osie. În cazul vehiculelor de tractare pentru semiremorci, masa poate fi repoziționată la aproximativ jumătatea distanței dintre poziția pivotului care rezultă din condițiile de încărcare de mai sus și linia centrală a osiei (osiilor) din spate. |
| --- | --- | --- |

1.

Pentru testele efectuate în conformitate cu prezenta anexă, trebuie îndeplinite următoarele condiții:

1.1.

Vehiculul se încarcă în limita masei maxime tehnic admise distribuite pe osii, astfel cum este declarată de constructorul vehiculului. Acolo unde există dispoziții pentru mai multe variante de dispunere a masei pe osii, distribuția masei maxime între osii se efectuează astfel încât masa de pe fiecare osie să fie proporțională cu masa maximă admisă pe fiecare osie. În cazul vehiculelor de tractare pentru semiremorci, masa poate fi repoziționată la aproximativ jumătatea distanței dintre poziția pivotului care rezultă din condițiile de încărcare de mai sus și linia centrală a osiei (osiilor) din spate.

| 1.2. | Pneurile sunt umflate la presiunea de umflare la rece specificată pentru masa care urmează a fi purtată de pneuri atunci când vehiculul staționează. |
| --- | --- |

1.2.

Pneurile sunt umflate la presiunea de umflare la rece specificată pentru masa care urmează a fi purtată de pneuri atunci când vehiculul staționează.

| 1.3. | Înainte de începerea testelor, frânele trebuie să fie reci, adică temperatura discului sau a suprafeței tamburului de frână trebuie să fie mai mică de 100 °C. |
| --- | --- |

1.3.

Înainte de începerea testelor, frânele trebuie să fie reci, adică temperatura discului sau a suprafeței tamburului de frână trebuie să fie mai mică de 100 °C.

| 2. | În caz de defectare a sursei de energie, eficacitatea frânei de serviciu trebuie să atingă de la prima acționare valorile indicate în tabelul de mai jos.








  Categorie | V (km/h) | m/s2 | FdaN |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 5,8 | 50 |
| M2 și M3 | 60 | 5,0 | 70 |
| N1 | 80 | 5,0 | 70 |
| N2 și N3 | 60 | 5,0 | 70 |

2.

În caz de defectare a sursei de energie, eficacitatea frânei de serviciu trebuie să atingă de la prima acționare valorile indicate în tabelul de mai jos.

Categorie

V (km/h)

m/s2

FdaN

M1

80

5,8

50

M2 și M3

60

5,0

70

N1

80

5,0

70

N2 și N3

60

5,0

70

| 3. | După orice defecțiune a echipamentului de direcție sau a alimentării cu energie, trebuie să fie posibilă, după acționarea până la capăt de cursă, de opt ori, a comenzii frânei de serviciu, obținerea, a noua oară, a unei eficacități cel puțin egale cu cea prescrisă pentru frâna de mână (a se vedea tabelul de mai jos).
  Dacă frâna de mână alimentată de la un rezervor de energie este acționată printr-o comandă separată, trebuie să fie posibilă, după acționarea până la capăt, de opt ori, a comenzii frânei de serviciu, obținerea, a noua oară, a unei eficacități reziduale indicate (a se vedea tabelul de mai jos).
  Eficacitatea frânei de ajutor și eficacitatea reziduală








  Categorie | V km/h | Frână de mână m/s2 | Eficacitate reziduală m/s2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 2,9 | 1,7 |
| M2 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| M3 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| N1 | 70 | 2,2 | 1,3 |
| N2 | 50 | 2,2 | 1,3 |
| N3 | 40 | 2,2 | 1,3 |

3.

După orice defecțiune a echipamentului de direcție sau a alimentării cu energie, trebuie să fie posibilă, după acționarea până la capăt de cursă, de opt ori, a comenzii frânei de serviciu, obținerea, a noua oară, a unei eficacități cel puțin egale cu cea prescrisă pentru frâna de mână (a se vedea tabelul de mai jos).

Dacă frâna de mână alimentată de la un rezervor de energie este acționată printr-o comandă separată, trebuie să fie posibilă, după acționarea până la capăt, de opt ori, a comenzii frânei de serviciu, obținerea, a noua oară, a unei eficacități reziduale indicate (a se vedea tabelul de mai jos).

Eficacitatea frânei de ajutor și eficacitatea reziduală

Categorie

V km/h

Frână de mână m/s2

Eficacitate reziduală m/s2

M1

80

2,9

1,7

M2

60

2,5

1,5

M3

60

2,5

1,5

N1

70

2,2

1,3

N2

50

2,2

1,3

N3

40

2,2

1,3

---

ANEXA 4

Dispoziții suplimentare referitoare la vehiculele dotate cu echipament de direcție auxiliar

1.   DISPOZIȚII GENERALE

Vehiculele dotate cu echipament de direcție auxiliar trebuie să respecte dispozițiile prezentei anexe în plus față de cerințele prevăzute în prezentul regulament.

2.   DISPOZIȚII SPECIALE

2.1.   Timonerie de direcție

2.1.1.   Timonerii mecanice de direcție

Se aplică dispozițiile de la punctul 5.3.1.1. din prezentul regulament.

2.1.2.   Timonerii hidraulice de direcție

Timoneriile hidraulice de direcție trebuie protejate împotriva depășirii presiunii maxime autorizate de serviciu T.

2.1.3.   Timonerii electrice de direcție

Timoneriile electrice de direcție trebuie protejate împotriva unei alimentări excesive cu energie.

2.1.4.   Combinații de timonerii de direcție

Combinația între timoneriile mecanică, hidraulică și electrică trebuie să fie conformă cu dispozițiile punctelor 2.1.1, 2.1.2 și 2.1.3 de mai sus.

2.2.   Dispoziții referitoare la testare în caz de defecțiune

2.2.1.   Funcționarea dificilă sau defectarea uneia dintre părțile echipamentului de direcție auxiliar (cu excepția părților considerate ca fiind protejate de defectare în conformitate cu punctul 5.3.1.1. din prezentul regulament) nu trebuie să producă o modificare bruscă semnificativă a funcționării vehiculului și cerințele corespunzătoare de la punctul 6 din prezentul regulament trebuie respectate în continuare. În plus, vehiculul trebuie condus fără nici o corectare anormală a direcției. Acest lucru se va verifica prin testele următoare:

2.2.1.1.   Test pe traiectorie circulară

Vehiculul urmează o traiectorie circulară, cu o rază de „R” m și o viteză de „V” km/h corespunzătoare categoriei sale și valorilor din tabelul de mai jos:

| Categorie vehicul | R (3) | V (1)
   (2) |
| --- | --- | --- |
| M1 și N1 | 100 | 80 |
| M2 și N2 | 50 | 50 |
| M3 și N3 | 50 | 45 |

Categorie vehicul

R (3)

V (1)
   (2)

M1 și N1

100

80

M2 și N2

50

50

M3 și N3

50

45

Defecțiunea trebuie provocată când se va atinge viteza de testare. Testul trebuie realizat în sensul acelor de ceasornic și în sens contrar.

2.2.1.2.   Test în condiții tranzitorii

2.2.1.2.1.   Până la stabilirea unor metode uniforme de testare, constructorul vehiculului trebuie să informeze serviciile tehnice asupra metodelor sale de testare și asupra rezultatelor testelor cu privire la funcționarea tranzitorie a vehiculului în caz de defectare.

2.3.   Semnale de avertizare în caz de defecțiune

2.3.1.   Cu excepția părților echipamentului auxiliar de direcție care au fost considerate ca fiind protejate de defectări în conformitate cu dispozițiile de la punctul 5.3.1.1. din prezentul regulament, următoarele defecțiuni ale echipamentului auxiliar de direcție trebuie clar semnalate conducătorului.

| 2.3.1.1. | O întrerupere totală a comenzii electrice sau hidraulice a echipamentului auxiliar de direcție. |
| --- | --- |

2.3.1.1.

O întrerupere totală a comenzii electrice sau hidraulice a echipamentului auxiliar de direcție.

| 2.3.1.2. | O defecțiune la alimentarea cu energie a echipamentului auxiliar de direcție. |
| --- | --- |

2.3.1.2.

O defecțiune la alimentarea cu energie a echipamentului auxiliar de direcție.

| 2.3.1.3. | O ruptură a cablajului extern al comenzii electrice, dacă există. |
| --- | --- |

2.3.1.3.

O ruptură a cablajului extern al comenzii electrice, dacă există.

---

(1)  Dacă echipamentul auxiliar de direcție este într-o poziție blocată mecanic la această viteză specificată, viteza de testare se modifică pentru a corespunde vitezei maxime la care funcționează sistemul. Viteza maximă înseamnă viteza la care echipamentul auxiliar de direcție se blochează minus 5 km/h.

(2)  În cazul în care caracteristicile dimensionale ale vehiculului implică riscul de răsturnare, constructorul va furniza serviciului tehnic date de simulare a comportamentului vehiculului care să demonstreze viteza maximă de siguranță pentru testare. Atunci, serviciul tehnic va alege această viteză de testare.

(3)  În cazul în care, din cauza configurației poligonului de testare, valorile razelor nu pot fi respectate, testele pot fi efectuate pe piste cu raze diferite (variația maximă: ± 25 %), cu condiția ca viteza să varieze astfel încât să se obțină accelerația transversală rezultată din raza și viteza indicate în tabel pentru categoria respectivă de vehicule.

---

ANEXA 5

Dispoziții referitoare la remorcile dotate cu o timonerie de direcție exclusiv hidraulică

1.   DISPOZIȚII GENERALE

Vehiculele dotate cu o timonerie de direcție exclusiv hidraulică trebuie să respecte dispozițiile prezentei anexe în plus față de cerințele prevăzute în prezentul regulament.

2.   DISPOZIȚII SPECIALE

2.1.   Eficacitatea conductelor hidraulice și a racordurilor flexibile.

2.1.1.   Conductele de transmisie exclusiv hidraulice trebuie să poată suporta o presiune cel puțin egală cu de patru ori presiunea maximă normală de serviciu (T) specificată de către constructor. Racordurile flexibile trebuie să se supună standardelor ISO 1402:1994, 6605:1986 și 7751:1991.

2.2.   Sisteme tributare alimentării cu energie.

2.2.1.   Alimentarea cu energie trebuie protejată de orice suprapresiune printr-un limitator de presiune care se declanșează la presiunea T.

2.3.   Protejarea timoneriei de direcție.

2.3.1.   Timoneria de direcție trebuie protejată de orice suprapresiune printr-un limitator de presiune care se declanșează între 1,5 T și 2,2 T.

---

ANEXA 6

Cerințe speciale aplicabile aspectelor legate de siguranța sistemelor complexe de control electronic al vehiculelor

1.   GENERALITĂȚI

Prezenta anexă definește cerințele speciale de documentare, strategie și verificare în caz de defecțiune cu privire la aspectele legate de siguranța sistemelor complexe de control electronic al vehiculelor (punctul 2.3. de mai jos) din perspectiva prezentului regulament.

Prezenta anexă poate fi folosită ca referință, prin diferite punctele speciale din prezentul regulament, pentru funcții legate de siguranță care sunt controlate prin sisteme electronice.

Prezenta anexă nu specifică criteriile de performanță ale „sistemului”, dar conține metodologia aplicabilă în procesul de proiectare și informațiile care trebuie puse la dispoziția serviciului tehnic în scopul obținerii omologării de tip.

Aceste informații arătă faptul că „sistemul” respectă, în condiții normale și în condiții de defecțiune, toate cerințele de performanță specificate în alte părți ale prezentului regulament.

2.   DEFINIȚII

În scopul prezentei anexe,

| 2.1. | „Concept de siguranță” înseamnă o descriere a măsurilor concepute pentru sistem, de exemplu în cadrul unităților electronice, pentru a remedia integritatea sistemului și a asigura astfel funcționarea acestuia în condiții de securitate chiar și în cazul unei defecțiuni a alimentării cu energie electrică. Posibilitatea revenirii la o funcționare parțială sau chiar la un sistem de siguranță pentru funcțiile vitale ale vehiculului poate reprezenta o componentă a conceptului de siguranță. |
| --- | --- |

2.1.

„Concept de siguranță” înseamnă o descriere a măsurilor concepute pentru sistem, de exemplu în cadrul unităților electronice, pentru a remedia integritatea sistemului și a asigura astfel funcționarea acestuia în condiții de securitate chiar și în cazul unei defecțiuni a alimentării cu energie electrică. Posibilitatea revenirii la o funcționare parțială sau chiar la un sistem de siguranță pentru funcțiile vitale ale vehiculului poate reprezenta o componentă a conceptului de siguranță.

| 2.2. | „Sistem de control electronic” înseamnă o combinație de unități concepute să coopereze pentru producerea funcției de control a vehiculului prin procesarea datelor electronice. Astfel de sisteme, adesea controlate prin programe informatice, sunt alcătuite din părți funcționale discrete, precum senzori, elemente de control electronic și actuatori și conectate prin legături de transmisie. Acestea pot include elemente mecanice, electro-pneumatice sau electro-hidraulice. „Sistemul”, menționat în continuare, este cel pentru care se dorește omologarea de tip. |
| --- | --- |

2.2.

„Sistem de control electronic” înseamnă o combinație de unități concepute să coopereze pentru producerea funcției de control a vehiculului prin procesarea datelor electronice. Astfel de sisteme, adesea controlate prin programe informatice, sunt alcătuite din părți funcționale discrete, precum senzori, elemente de control electronic și actuatori și conectate prin legături de transmisie. Acestea pot include elemente mecanice, electro-pneumatice sau electro-hidraulice. „Sistemul”, menționat în continuare, este cel pentru care se dorește omologarea de tip.

| 2.3. | „Sisteme complexe de control electronic al vehiculelor” sunt acele sisteme de control electronic care se supun unei ierarhii de control în care o funcție controlată poate fi comandată de un sistem/o funcție de control electronic de nivel superior.
  O funcție comandată devine parte a sistemului complex. |
| --- | --- |

2.3.

„Sisteme complexe de control electronic al vehiculelor” sunt acele sisteme de control electronic care se supun unei ierarhii de control în care o funcție controlată poate fi comandată de un sistem/o funcție de control electronic de nivel superior.

O funcție comandată devine parte a sistemului complex.

| 2.4. | Sisteme/funcții de „control de nivel superior” sunt cele care folosesc procesare suplimentară și/sau dispoziții de sesizare pentru a modifica comportamentul vehiculului prin comandarea de variații a funcției (funcțiilor) normale a (ale) sistemului de control al vehiculului.
  Astfel se permite sistemelor complexe să își schimbe obiectivele în mod automat cu o prioritate care depinde de circumstanțele sesizate. |
| --- | --- |

2.4.

Sisteme/funcții de „control de nivel superior” sunt cele care folosesc procesare suplimentară și/sau dispoziții de sesizare pentru a modifica comportamentul vehiculului prin comandarea de variații a funcției (funcțiilor) normale a (ale) sistemului de control al vehiculului.

Astfel se permite sistemelor complexe să își schimbe obiectivele în mod automat cu o prioritate care depinde de circumstanțele sesizate.

| 2.5. | „Unitățile” sunt cele mai mici diviziuni ale părților sistemului care sunt vizate în prezenta anexă, deoarece aceste combinații de părți sunt tratate ca entități individuale în scopul identificării, analizării sau înlocuirii lor. |
| --- | --- |

2.5.

„Unitățile” sunt cele mai mici diviziuni ale părților sistemului care sunt vizate în prezenta anexă, deoarece aceste combinații de părți sunt tratate ca entități individuale în scopul identificării, analizării sau înlocuirii lor.

| 2.6. | „Legături de transmisie” înseamnă mijloacele folosite pentru interconectarea unităților disparate în scopul transmiterii de semnale, al procesării datelor sau al alimentării cu energie.
  Acest echipament este de regulă electric, dar poate fi parțial mecanic, pneumatic sau hidraulic. |
| --- | --- |

2.6.

„Legături de transmisie” înseamnă mijloacele folosite pentru interconectarea unităților disparate în scopul transmiterii de semnale, al procesării datelor sau al alimentării cu energie.

Acest echipament este de regulă electric, dar poate fi parțial mecanic, pneumatic sau hidraulic.

| 2.7. | „Sfera de control” se referă la o variabilă de ieșire și definește sfera asupra căreia sistemul trebuie să exercite control. |
| --- | --- |

2.7.

„Sfera de control” se referă la o variabilă de ieșire și definește sfera asupra căreia sistemul trebuie să exercite control.

| 2.8. | „Granița de funcționare adecvată” definește granițele limitelor fizice exterioare în cadrul cărora sistemul poate păstra controlul. |
| --- | --- |

2.8.

„Granița de funcționare adecvată” definește granițele limitelor fizice exterioare în cadrul cărora sistemul poate păstra controlul.

3.   DOCUMENTAȚIE

3.1.   Cerințe

Constructorul pune la dispoziție un pachet de documente care permite accesul la concepția de bază a „sistemului” și la mijloacele prin care acesta este conectat la alte sisteme de vehicule sau prin care controlează în mod direct variabilele de ieșire.

Se explică funcția (funcțiile) „sistemului” și conceptul de siguranță, astfel cum sunt prevăzute de constructor.

Documentația este concisă, dar pune la dispoziție elementele de probă potrivit cărora proiectul și elaborarea au beneficiat de experiența tuturor domeniilor sistemului implicate.

Pentru inspecțiile tehnice periodice, documentația descrie modul în care poate fi verificată starea actuală de funcționare a „sistemului”.

3.1.1.   Documentația este pusă la dispoziție în două părți:

| (a) | Pachetul de documente oficiale pentru omologare, conținând materialele menționate la punctul 3 (cu excepția celor de la punctul 3.4.4.), care sunt puse la dispoziția serviciului tehnic la data înaintării cererii de acordare a omologării de tip. Acesta este considerat ca referință de bază în procesul de verificare menționat la punctul 4 din prezenta anexă; |
| --- | --- |

(a)

Pachetul de documente oficiale pentru omologare, conținând materialele menționate la punctul 3 (cu excepția celor de la punctul 3.4.4.), care sunt puse la dispoziția serviciului tehnic la data înaintării cererii de acordare a omologării de tip. Acesta este considerat ca referință de bază în procesul de verificare menționat la punctul 4 din prezenta anexă;

| (b) | Materialele și datele de analiză suplimentare menționate la punctul 3.4.4, care sunt păstrate de constructor, dar puse la dispoziție pentru inspecție la momentul omologării. |
| --- | --- |

(b)

Materialele și datele de analiză suplimentare menționate la punctul 3.4.4, care sunt păstrate de constructor, dar puse la dispoziție pentru inspecție la momentul omologării.

3.2.   Descrierea funcțiilor „sistemului”.

Este pusă la dispoziție o descriere care oferă o explicație simplă a funcțiilor de control ale „sistemului” și a metodelor utilizate pentru atingerea obiectivelor, cu menționarea mecanismului (mecanismelor) prin care se exercită controlul.

3.2.1.   Este pusă la dispoziție o listă cuprinzând toate variabilele de intrare sesizate și se definește sfera lor de acțiune.

3.2.2.   Este pusă la dispoziție o listă cuprinzând toate variabilele de ieșire controlate de „sistem” și se va indica, în fiecare caz, dacă controlul se exercită direct sau printr-un alt sistem al vehiculului. Se definește sfera de control (punctul 2.7.) exercitat asupra fiecăreia dintre aceste variabile.

3.2.3.   Se declară limitele care definesc granițele de funcționare adecvată (punctul 2.8.), în cazul în care acestea sunt necesare pentru performanța sistemului.

3.3.   Structura și schema sistemului

3.3.1.   Inventarul părților

Este pusă la dispoziție o listă care reunește toate unitățile „sistemului” și menționează celelalte sisteme ale vehiculului care sunt necesare pentru a realiza funcția de control în cauză.

Este pusă la dispoziție o schemă care indică aceste unități în combinație și prezintă cu claritate distribuția echipamentului și interconexiunile.

3.3.2.   Funcțiile unităților

Se prezintă funcția fiecărei unități a „sistemului” și se indică semnalele care o leagă de alte unități sau de alte sisteme ale vehiculului. Acest lucru poate fi realizat printr-o schemă sinoptică sau un alt tip de schemă sau printr-o descriere însoțită de o astfel de schemă.

3.3.3.   Interconexiuni

Interconexiunile din cadrul „sistemului” se indică printr-o schemă de circuit pentru legăturile de transmisie electrică, printr-o schemă de amplasare a tubulaturii pentru echipamentul de timonerie de direcție pneumatică sau hidraulică și printr-o schemă simplificată pentru legăturile mecanice.

3.3.4.   Fluxul de semnale și priorități

Trebuie să existe o corespondență clară între aceste legături de transmisie și semnalele transmise între unități.

Sunt enunțate prioritățile semnalelor pe căile multiple de date în toate cazurile în care prioritatea poate afecta performanța sau siguranța din perspectiva prezentului regulament.

3.3.5.   Identificarea unităților

Fiecare unitate este identificabilă în mod clar și neechivoc (de exemplu, prin marcaje pentru hardware și marcaje sau producerea de programe informatice pentru conținutul acestora) pentru a pune la dispoziție programele informatice și documentația corespunzătoare.

Acolo unde funcțiile se combină într-o singură unitate sau chiar într-un singur computer, dar apar în mai multe blocuri în schema sinoptică, în scopul clarității și simplificării explicațiilor, se utilizează un singur marcaj de identificare a hardware.

Constructorul declară, prin această identificare, că echipamentul pus la dispoziție corespunde documentului în cauză.

3.3.5.1.   Identificarea definește versiunea hardware și a programelor informatice și, acolo unde aceasta din urmă se schimbă astfel încât modifică funcția unității din punctul de vedere al prezentului regulament, această identificare trebuie, de asemenea, schimbată.

3.4.   Conceptul de siguranță al constructorului

3.4.1.   Constructorul face o declarație prin care arătă că strategia aleasă pentru atingerea obiectivelor „sistemului” nu prejudiciază, în absența defecțiunilor, funcționarea în siguranță a sistemelor care fac obiectul dispozițiilor prezentului regulament.

3.4.2.   În ceea ce privește programele informatice folosite în cadrul „sistemului”, este explicată arhitectura de ansamblu și sunt identificate metodele și instrumentele de proiectare. Constructorul este pregătit să prezinte, dacă i se cere, mijloacele prin care a ajuns la logica sistemului pe parcursul procesului de proiectare și de elaborare.

3.4.3.   Constructorul pune la dispoziția autorităților tehnice o explicație a specificațiilor de proiectare încorporate în „sistem”, astfel încât să garanteze o funcționare sigură în condiții de defecțiune. Eventualele dispoziții de proiectare prevăzute în caz de defecțiune a „sistemului” sunt, de exemplu:

| (a) | Revenirea la starea de funcționare cu un sistem parțial funcțional; |
| --- | --- |

(a)

Revenirea la starea de funcționare cu un sistem parțial funcțional;

| (b) | Trecerea la un sistem de siguranță separat; |
| --- | --- |

(b)

Trecerea la un sistem de siguranță separat;

| (c) | Anularea funcției de nivel înalt. |
| --- | --- |

(c)

Anularea funcției de nivel înalt.

În caz de defecțiune, conducătorul trebuie avertizat, de exemplu, printr-un semnal de avertizare sau prin afișarea unui mesaj. Atunci când sistemul nu este dezactivat de către conducătorul auto, de exemplu prin acționarea butonului pe poziția „oprit” sau prin oprirea funcției respective, în cazul în care există un buton în acest scop, avertizarea trebuie să fie afișată atâta timp cât persistă condiția de defecțiune.

3.4.3.1.   În cazul în care specificația selectată alege un mod de funcționare cu performanță parțială în anumite condiții de defecțiune, sunt menționate aceste condiții și sunt definite limitele de eficacitate stabilite.

3.4.3.2.   În cazul în care specificația selectată alege un mijloc secundar (de siguranță) de realizare a obiectivului sistemului de control al vehiculului, sunt explicate principiile mecanismului de selecție, logica și nivelul de redundanță, precum și orice funcții de verificare încorporate și sunt definite limitele de eficacitate a sistemului de siguranță rezultate.

3.4.3.3.   În cazul în care specificația selectată optează pentru anularea funcției de nivel înalt, toate semnalele de control de ieșire corespunzătoare asociate acestei funcții sunt anulate, astfel încât să se reducă perturbațiile tranzitorii.

3.4.4.   Documentația se bazează pe o analiză care indică, în termeni generali, cum se va comporta sistemul în cazul în care survine una dintre defecțiunile specificate care au impact asupra controlului vehiculului sau asupra siguranței.

Aceasta se poate baza pe o analiză a modului de defecțiune și a efectelor acesteia (FMEA), o analiză după metoda arborelui de defectare (FTA) sau pe orice proces similar adecvat pentru siguranța sistemului.

Abordarea (abordările) analitice selectate sunt stabilite și menținute de constructor și sunt puse la dispoziție pentru inspecția serviciului tehnic la data acordării omologării de tip.

3.4.4.1.   Această documentație conține o enumerare a parametrilor monitorizați și indică, pentru fiecare defecțiune de tipul definit la punctul 3.4.4. din prezenta anexă, semnalul care trebuie să avertizeze conducătorul și/sau personalul din serviciul tehnic/inspecția tehnică.

4.   VERIFICARE ȘI TESTARE

4.1.   Funcționarea corectă a „sistemului”, astfel cum este descrisă în documentele prevăzute la punctul 3, se testează după cum urmează:

4.1.1.   Verificarea funcției „sistemului”

În calitate de mijloc de stabilire a nivelurilor de funcționare normale, verificarea performanței sistemului vehiculului în absența defecțiunilor se efectuează în funcție de principalele specificații de referință ale constructorului, cu excepția cazului în care aceasta face obiectul unui test specific de performanță inclus în procedura de omologare prevăzută de prezentul regulament sau de un alt regulament.

4.1.2.   Verificarea conceptului de siguranță de la punctul 3.4.

Reacția „sistemului” se verifică, la discreția autorității care acordă omologarea de tip, sub influența unei defecțiuni la oricare dintre unități, prin aplicarea semnalelor de ieșire corespunzătoare la unitățile electrice sau la elementele mecanice pentru a simula efectele defecțiunilor interne din cadrul unității în cauză.

4.1.2.1.   Rezultatele verificării trebuie să corespundă cu rezumatul documentat al analizei defecțiunilor, la un asemenea nivel al efectelor de ansamblu încât să se confirme că conceptul de siguranță și punerea în aplicare a acestuia sunt adecvate.

---

III Acte adoptate în temeiul Tratatului UE

ACTE ADOPTATE ÎN TEMEIUL TITLULUI V DIN TRATATUL UE

| 27.5.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 137/52 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 137/52

---

ACȚIUNEA COMUNĂ 2008/391/PESC A CONSILIULUI

din 26 mai 2008

de modificare a Acțiunii comune 2008/131/PESC de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru Afganistan

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 14, articolul 18 alineatul (5) și articolul 23 alineatul (2),

întrucât:

| (1) | La 18 februarie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/131/PESC (1) de prelungire, până la 31 mai 2008, a mandatului domnului Francesc Vendrell, în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene pentru Afganistan. |
| --- | --- |

(1)

La 18 februarie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/131/PESC (1) de prelungire, până la 31 mai 2008, a mandatului domnului Francesc Vendrell, în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene pentru Afganistan.

| (2) | Domnul Francesc Vendrell a informat Secretarul General/Înaltul Reprezentant cu privire la faptul că poate îndeplini funcția de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) până la 30 iunie 2008. Mandatul său în calitate de RSUE ar trebui prelungit până la data respectivă. Consiliul intenționează să numească un nou RSUE pentru perioada următoare, respectiv până la 28 februarie 2009. |
| --- | --- |

(2)

Domnul Francesc Vendrell a informat Secretarul General/Înaltul Reprezentant cu privire la faptul că poate îndeplini funcția de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) până la 30 iunie 2008. Mandatul său în calitate de RSUE ar trebui prelungit până la data respectivă. Consiliul intenționează să numească un nou RSUE pentru perioada următoare, respectiv până la 28 februarie 2009.

| (3) | Valoarea de referință financiară prevăzută în Acțiunea comună 2008/131/PESC pentru acoperirea cheltuielilor aferente mandatului RSUE până la 31 mai 2008 ar trebui să acopere, de asemenea, perioada prelungirii suplimentare a mandatului până la 30 iunie 2008, |
| --- | --- |

(3)

Valoarea de referință financiară prevăzută în Acțiunea comună 2008/131/PESC pentru acoperirea cheltuielilor aferente mandatului RSUE până la 31 mai 2008 ar trebui să acopere, de asemenea, perioada prelungirii suplimentare a mandatului până la 30 iunie 2008,

ADOPTĂ PREZENTA ACȚIUNE COMUNĂ:

Articolul 1

Acțiunea comună 2008/131/PESC se modifică după cum urmează:

| 1. | Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 1
  Reprezentantul Special al Uniunii Europene
  Mandatul domnului Francesc Vendrell, în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru Afganistan, se prelungește până la 30 iunie 2008.” |
| --- | --- |

1.

Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 1

Reprezentantul Special al Uniunii Europene

Mandatul domnului Francesc Vendrell, în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru Afganistan, se prelungește până la 30 iunie 2008.”

| 2. | La articolul 5, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
  „(1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente mandatului RSUE în perioada 1 martie 2008-30 iunie 2008 este de 975 000 EUR.” |
| --- | --- |

2.

La articolul 5, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„(1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente mandatului RSUE în perioada 1 martie 2008-30 iunie 2008 este de 975 000 EUR.”

Articolul 2

Intrarea în vigoare

Prezenta acțiune comună intră în vigoare la data adoptării.

Articolul 3

Publicare

Prezenta acțiune comună se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Adoptată la Bruxelles, 26 mai 2008.

Pentru Consiliu

Președintele

D. RUPEL

---

(1)  JO L 43, 19.2.2008, p. 26.

1

---