# Eiropas Savienības L 119/2008

| | ISSN 1725-5112 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 119 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 51. sējums2008. gada 6. maijs |

ISSN 1725-5112

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 119

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

51. sējums2008. gada 6. maijs

---

| Saturs | | II   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | TIESĪBU AKTI, KURUS PIEŅEM STRUKTŪRAS, KAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM |
| | * | Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas Komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 83 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz piesārņojošo vielu emisiju atkarībā no motoram nepieciešamās degvielas veida | 1 |

Saturs

II   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta

Lappuse

TIESĪBU AKTI, KURUS PIEŅEM STRUKTŪRAS, KAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM

*

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas Komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 83 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz piesārņojošo vielu emisiju atkarībā no motoram nepieciešamās degvielas veida

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta

TIESĪBU AKTI, KURUS PIEŅEM STRUKTŪRAS, KAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM

| 6.5.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 119/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.5.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 119/1

---

Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām vienīgi UNECE oriģinālajiem tekstiem ir juridisks spēks. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 pēdējā redakcijā, kas pieejama http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 83 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz piesārņojošo vielu emisiju atkarībā no motoram nepieciešamās degvielas veida

3. pārstrādātais izdevums

05. grozījumu sērijas 6. papildinājums – spēkā stāšanās diena: 2007. gada 2. februāris

SATURS

NOTEIKUMI

| 1. | Darbības joma |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definīcijas |
| --- | --- |

2.

| 3. | Apstiprinājuma pieteikums |
| --- | --- |

3.

| 4. | Apstiprinājums |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikācijas un testi |
| --- | --- |

5.

| 6. | Transportlīdzekļa tipa pārveidojumi |
| --- | --- |

6.

| 7. | Apstiprinājuma attiecinājums uz citu tipu |
| --- | --- |

7.

| 8. | Ražojumu atbilstība (COP) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sankcijas par ražojumu neatbilstību |
| --- | --- |

9.

| 10. | Ražošanas galīga pārtraukšana |
| --- | --- |

10.

| 11. | Pārejas noteikumi |
| --- | --- |

11.

| 12. | Par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu un administratīvo departamentu nosaukumi un adreses |
| --- | --- |

12.

| 1. papildinājums – | Ražojumu prasību atbilstības pārbaudes procedūra, ja ražotāja dotā ražojumu standarta pielaide ir apmierinoša |
| --- | --- |

1. papildinājums –

| 2. papildinājums – | Ražojumu prasību atbilstības pārbaudes procedūra, ja ražotāja dotā ražojumu standarta pielaide ir vai nu neapmierinoša, vai nav pieejama |
| --- | --- |

2. papildinājums –

| 3. papildinājums – | Ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu atbilstības pārbaude |
| --- | --- |

3. papildinājums –

| 4. papildinājums – | Ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu atbilstības testa statistiskā procedūra |
| --- | --- |

4. papildinājums –

PIELIKUMI

| 1. pielikums – | MOTORA UN TRANSPORTLĪDZEKĻA RAKSTUROJUMS |
| --- | --- |

1. pielikums –

| 2. pielikums – | PAZIŅOJUMS |
| --- | --- |

2. pielikums –

| 1. Papildinājums – | Informācija, kas saistīta ar OBD. |
| --- | --- |

1. Papildinājums –

| 3. pielikums – | APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZVIETOJUMS |
| --- | --- |

3. pielikums –

| 4. pielikums – | I TIPA TESTS (izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas) |
| --- | --- |

4. pielikums –

| 1. | Ievads |
| --- | --- |

1.

| 2. | Darbības cikls uz šasijas dinamometra |
| --- | --- |

2.

| 3. | Transportlīdzeklis un degviela |
| --- | --- |

3.

| 4. | Testa aprīkojums |
| --- | --- |

4.

| 5. | Testa sagatavošana |
| --- | --- |

5.

| 6. | Procedūra testam uz stenda |
| --- | --- |

6.

| 7. | Paraugu ņemšanas un analīzes procedūra |
| --- | --- |

7.

| 8. | Radīto gāzveida un makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu daudzuma noteikšana |
| --- | --- |

8.

| 1. papildinājums – | I tipa testā izmantotā darbības cikla sadalījums |
| --- | --- |

1. papildinājums –

| 1. | Darbības cikls |
| --- | --- |

1.

| 2. | Parastais pilsētas testa cikls (pirmā daļa) |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ārpilsētas braukšanas cikls (otrā daļa) |
| --- | --- |

3.

| 2. papildinājums – | Šasijas dinamometrs |
| --- | --- |

2. papildinājums –

| 1. | Šasijas dinamometra ar fiksētu slodzes grafiku definīcija |
| --- | --- |

1.

| 2. | Dinamometra kalibrēšanas metode |
| --- | --- |

2.

| 3. | Dinamometra iestatīšana |
| --- | --- |

3.

| 3. papildinājums – | Transportlīdzekļa kustības pretestība – Mērījumu metode uz ceļa – Imitēšana uz šasijas dinamometra |
| --- | --- |

3. papildinājums –

| 1. | Metožu objekts |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ceļa definīcija |
| --- | --- |

2.

| 3. | Atmosfēras apstākļi |
| --- | --- |

3.

| 4. | Transportlīdzekļa sagatavošana |
| --- | --- |

4.

| 5. | Metodes |
| --- | --- |

5.

| 4. papildinājums – | Tādas inerces pārbaude, kas nav mehāniskā inerce |
| --- | --- |

4. papildinājums –

| 1. | Objekts |
| --- | --- |

1.

| 2. | Princips |
| --- | --- |

2.

| 3. | Specifikācija |
| --- | --- |

3.

| 4. | Pārbaudes procedūra |
| --- | --- |

4.

| 5. papildinājums – | Gāzes paraugu ņemšanas sistēmas definīcija |
| --- | --- |

5. papildinājums –

| 1. | Ievads |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kritēriji attiecībā uz mainīgas atšķaidīšanas ierīci izplūdes gāzu emisiju mērīšanai |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ierīču apraksts |
| --- | --- |

3.

| 6. papildinājums – | Aprīkojuma kalibrēšanas metode |
| --- | --- |

6. papildinājums –

| 1. | Kalibrēšanas līknes noteikšana |
| --- | --- |

1.

| 2. | FID pārbaude, ogļūdeņraža reakcija |
| --- | --- |

2.

| 3. | NOx pārveidotāja efektivitātes tests |
| --- | --- |

3.

| 4. | CVS sistēmas kalibrēšana |
| --- | --- |

4.

| 7. papildinājums – | Kopējā sistēmas pārbaude |
| --- | --- |

7. papildinājums –

| 8. papildinājums – | Piesārņojošo vielu masas emisiju aprēķināšana |
| --- | --- |

8. papildinājums –

| 1. | Vispārējie noteikumi |
| --- | --- |

1.

| 2. | Īpaši noteikumi transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoriem |
| --- | --- |

2.

| 5. pielikums – | II TIPA TESTS (oglekļa oksīda emisiju tests tukšgaitā) |
| --- | --- |

5. pielikums –

| 6. pielikums – | III TIPA TESTS (kartera gāzu emisijas pārbaude) |
| --- | --- |

6. pielikums –

| 7. pielikums – | IV TIPA TESTS (ar dzirksteļaizdedzes motoriem aprīkotu transportlīdzekļu radītu iztvaikošanas emisijas noteikšana) |
| --- | --- |

7. pielikums –

| 1. papildinājums – | Kalibrēšanas biežums un metodes |
| --- | --- |

1. papildinājums –

| 2. papildinājums – | Apkārtējā gaisa temperatūras grafiks emisiju diennakts testam |
| --- | --- |

2. papildinājums –

| 8. pielikums – | VI TIPA TESTS (vidējā zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņraža izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas) |
| --- | --- |

8. pielikums –

| 9. pielikums – | V TIPA TESTS (pretpiesārņošanas testa apraksts piesārņojuma kontroles iekārtu ilglaicīguma pārbaudei) |
| --- | --- |

9. pielikums –

| 10. pielikums – | STANDARTDEGVIELU SPECIFIKĀCIJAS |
| --- | --- |

10. pielikums –

| 1. | Ar dzirksteļaizdedzes motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ar kompresijaizdedzes motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ar dzirksteļaizdedzes motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati testēšanai zemā apkārtējā temperatūrā |
| --- | --- |

3.

| 10.a pielikums – | GĀZVEIDA STANDARTDEGVIELU SPECIFIKĀCIJAS |
| --- | --- |

10.a pielikums –

| 11. pielikums – | TRANSPORTLĪDZEKĻU IEBŪVĒTĀ DIAGNOSTIKA (OBD) |
| --- | --- |

11. pielikums –

| 1. papildinājums – | OBD sistēmu funkcionālie aspekti |
| --- | --- |

1. papildinājums –

| 2. papildinājums – | Transportlīdzekļu saimes būtiskās īpašības |
| --- | --- |

2. papildinājums –

| 12. pielikums – | EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA TRANSPORTLĪDZEKĻIEM, KAS DARBOJAS AR SAŠĶIDRINĀTU NAFTAS GĀZI VAI DABASGĀZI |
| --- | --- |

12. pielikums –

| 13. pielikums – | EMISIJAS TESTA PROCEDŪRA TRANSPORTLĪDZEKĻIEM AR PERIODISKI REĢENERĒJOŠU SISTĒMU |
| --- | --- |

13. pielikums –

| 14. pielikums – | EMISIJU TESTA PROCEDŪRA HIBRĪDIEM ELEKTRISKIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM |
| --- | --- |

14. pielikums –

| 1. papildinājums – | Elektroenerģijas/jaudas uzglabāšanas ierīces SOC profils OVC HEV I tipa testam |
| --- | --- |

1. papildinājums –

1.   DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz M un N (1) kategorijas transportlīdzekļiem kā norādīts A tabulā attiecībā uz šiem transportlīdzekļiem paredzētajiem testiem, kas norādīti B tabulā.

A tabula

Piemērojamība

| Transportlīdzekļa kategorija (1) | Maksimālā masa | Transportlīdzekļi ar kompresijaizdedzes motoru, tostarp: hibrīdi transportlīdzekļi | Transportlīdzekļi ar dzirksteļaizdedzes motoru, tostarp: hibrīdi transportlīdzekļi |
| --- | --- | --- | --- |
| Benzīns | NG (2) | LPG (3) | Dīzeļdegviela |
| M1 | ≤ 3,5 t | R83 | R83 | R83 | R83 |
| > 3,5 t | R83 | — | — | — |
| M2 | — | R83 | — | — | R49 or R83 (4) |
| M3 | — | R83 | — | — | — |
| N1 | — | R83 | R49 or R83 | R49 or R83 | R49 or R83 |
| N2 | — | R83 | — | — | R49 or R83 (4) |
| N3 | — | R83 | — | — | — |

Transportlīdzekļa kategorija (1)

Maksimālā masa

Transportlīdzekļi ar kompresijaizdedzes motoru, tostarp: hibrīdi transportlīdzekļi

Transportlīdzekļi ar dzirksteļaizdedzes motoru, tostarp: hibrīdi transportlīdzekļi

Benzīns

NG (2)

LPG (3)

Dīzeļdegviela

M1

≤ 3,5 t

R83

R83

R83

R83

> 3,5 t

R83

—

—

—

M2

—

R83

—

—

R49 or R83 (4)

M3

—

R83

—

—

—

N1

—

R83

R49 or R83

R49 or R83

R49 or R83

N2

—

R83

—

—

R49 or R83 (4)

N3

—

R83

—

—

—

B tabula

Prasības

| Prasības | Dzirksteļaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi, tostarp hibrīdi transportlīdzekļi (1) | Kompresijaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi, tostarp hibrīdi transportlīdzekļi (1) |
| --- | --- | --- |
| Transportlīdzeklis ar benzīna motoru | Divu degvielu transportlīdzeklis | Vienas degvielas transportlīdzeklis | Transportlīdzeklis ar dīzeļdegvielas motoru |
| Gāzveida piesārņotāji | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē ar abiem degvielas veidiem)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| Makrodaļiņas | — | — | — | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| Emisija tukšgaitā | Jā | Jā
  (testē ar abiem degvielas veidiem) | Jā | — |
| Kartera emisija | Jā | Jā
  (testē tikai ar benzīnu) | Jā | — |
| Iztvaikošanas emisija | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē tikai ar benzīnu)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | — | — |
| Ilgizturība | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē tikai ar benzīnu)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| Emisija zemā apkartējā temperatūrā | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē tikai ar benzīnu)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | — | — |
| Ekspluatācijas atbilstība | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| Iebūvēta diagnostika | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |

Prasības

Dzirksteļaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi, tostarp hibrīdi transportlīdzekļi (1)

Kompresijaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi, tostarp hibrīdi transportlīdzekļi (1)

Transportlīdzeklis ar benzīna motoru

Divu degvielu transportlīdzeklis

Vienas degvielas transportlīdzeklis

Transportlīdzeklis ar dīzeļdegvielas motoru

Gāzveida piesārņotāji

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē ar abiem degvielas veidiem)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Makrodaļiņas

—

—

—

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Emisija tukšgaitā

Jā

Jā

(testē ar abiem degvielas veidiem)

Jā

—

Kartera emisija

Jā

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

Jā

—

Iztvaikošanas emisija

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

—

—

Ilgizturība

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Emisija zemā apkartējā temperatūrā

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

—

—

Ekspluatācijas atbilstība

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Iebūvēta diagnostika

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

1.1.1.   Transportlīdzekļu, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes (P.I.) motoru un kam ir vismaz četri riteņi, izplūdes emisijām normālā un zemā apkārtējā temperatūrā, iztvaikošanas emisijām, kartera gāzu emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumam un iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD).

1.1.2.   M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes (C.I.) motoru un kam ir vismaz četri riteņi, un kuru maksimālā masa nepārsniedz 3 500 kg, izplūdes emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumam un iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD).

1.1.3.   Hibrīdu elektrisko transportlīdzekļu (HEV), kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes (P.I.) motoru un kam ir vismaz četri riteņi, izplūdes emisijām normālā un zemā apkārtējā temperatūrā, iztvaikošanas emisijām, kartera gāzu emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumam un iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD).

1.1.4.   M1 un N1 kategorijas hibrīdu elektrisko transportlīdzekļu (HEV), kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes (C.I.) motoru un kam ir vismaz četri riteņi, un kuru maksimālā masa nepārsniedz 3 500 kg, izplūdes emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumam un iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD).

1.1.5.   Noteikumus nepiemēro:

| — | transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka par 400 kg, un transportlīdzekļiem, kuru maksimālais paredzētais braukšanas ātrums ir mazāks par 50 km/h; |
| --- | --- |

—

transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka par 400 kg, un transportlīdzekļiem, kuru maksimālais paredzētais braukšanas ātrums ir mazāks par 50 km/h;

| — | transportlīdzekļiem, kuru masa braukšanas kārtībā nav lielāka par 400 kg, ja tie paredzēti pasažieru pārvadāšanai, vai 550 kg, ja tie paredzēti preču pārvadāšanai, un kuru motora jauda nepārsniedz 15 kW. |
| --- | --- |

—

transportlīdzekļiem, kuru masa braukšanas kārtībā nav lielāka par 400 kg, ja tie paredzēti pasažieru pārvadāšanai, vai 550 kg, ja tie paredzēti preču pārvadāšanai, un kuru motora jauda nepārsniedz 15 kW.

1.1.6.   Pēc ražotāju pieprasījuma tipa apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem var attiecināt no apstiprinātajiem M1 vai N1 transportlīdzekļu tipiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, uz M2 un N2 transportlīdzekļiem, kuru atskaites masa nepārsniedz 2 840 kg un kas atbilst 7. punkta noteikumiem (apstiprinājuma attiecināšana).

1.1.7.   N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes vai dzirksteļaizdedzes motoriem un kurus darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi, nepiemēro šos noteikumus ar nosacījumu, ka tiem piešķirts tipa apstiprinājums saskaņā ar Noteikumiem Nr. 49, kas grozīti ar jaunāko grozījumu sēriju.

1.2.   Šos noteikumus nepiemēro M1 kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru un kurus darbina ar dabasgāzi (NG) vai sašķidrinātu naftas gāzi (LPG), un kuru maksimālā masa pārsniedz 3 500 kg, un M2, M3, N2, N3 kategoriju transportlīdzekļiem, kam piemēro Noteikumus Nr. 49.

2.   DEFINĪCIJAS

šajos noteikumos:

“Transportlīdzekļa tips” ir mehānisko transportlīdzekļu kategorija, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem raksturlielumiem kā:

2.1.1.   ekvivalentā inerce, kas noteikta attiecībā pret atskaites masu, kā noteikts 4. pielikuma 5.1. punktā, un

2.1.2.   motora un transportlīdzekļa īpašības, kā noteikts 1. pielikumā.

“Atskaites masa” ir transportlīdzekļa pašmasa, kas palielināta par vienotu masu 100 kg testa veikšanai saskaņā ar 4. un 8. pielikumu.

2.2.1.   “Transportlīdzekļa pašmasa” ir braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa masa bez vadītāja, pasažieriem vai kravas, bet ar degvielas tvertni, kas piepildīta par 90 %, un ar parasto instrumentu komplektu un rezerves riteni (attiecīgos gadījumos).

2.3.   “Maksimālā masa” ir transportlīdzekļa ražotāja noteiktā maksimāli pieļaujamā masa (šī masa var pārsniegt valsts atbildīgo institūciju noteikto maksimālo masu).

2.4.   “Piesārņojošas gāzveida vielas” ir izplūdes gāzu oglekļa oksīda, slāpekļa oksīdu, kas izteikti kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalents, un ogļūdeņražu emisijas, pieņemot šādu attiecību:

| — | C1H1,85 benzīnam, |
| --- | --- |

—

C1H1,85 benzīnam,

| — | C1H1,86 dīzelim, |
| --- | --- |

—

C1H1,86 dīzelim,

| — | C1H2,525 sašķidrinātai naftas gāzei (LPG), |
| --- | --- |

—

C1H2,525 sašķidrinātai naftas gāzei (LPG),

| — | C1H4 dabasgāzei (NG). |
| --- | --- |

—

C1H4 dabasgāzei (NG).

2.5.   “Makrodaļiņas saturošas piesārņojošas vielas” ir izplūdes gāzu sastāvdaļas, kas no atšķaidītas izplūdes gāzes ir atdalītas pie maksimālās temperatūras 325 K (52 °C), izmantojot 4. pielikumā aprakstītos filtrus.

2.6.   “Izplūdes emisija” ir:

| — | dzirksteļaizdedzes motoriem piesārņojošo gāzveida vielu emisija; |
| --- | --- |

—

dzirksteļaizdedzes motoriem piesārņojošo gāzveida vielu emisija;

| — | kompresijaizdedzes motoriem gāzveida un makrodaļiņas saturošu piesārņojošo vielu emisija. |
| --- | --- |

—

kompresijaizdedzes motoriem gāzveida un makrodaļiņas saturošu piesārņojošo vielu emisija.

“Iztvaikošanas emisijas” ir ogļūdeņraža tvaiki, kas rodas no transportlīdzekļa degvielas sistēmas, un nav izplūdes emisijas.

2.7.1.   “Tvertnes izgarojuma zudumi” ir ogļūdeņražu emisijas, ko izraisa temperatūras izmaiņas degvielas tvertnē (pieņemot attiecību C1H2.33).

2.7.2.   “Karstās uzsūkšanās zudumi” ir ogļūdeņražu emisijas, kas rodas no stāvoša transportlīdzekļa degvielas sistēmas pēc braukšanas perioda (pieņemot attiecību C1 H2.20).

2.8.   “Motora karteris” ir telpas motorā vai ārpus tā, kas ar iekšējiem vai ārējiem cauruļvadiem savienotas ar eļļas tvertni, caur kurām var izkļūt gāzes un tvaiki.

2.9.   “Aukstās palaišanas ierīce” ir ierīce, kas uz laiku bagātina motora gaisa/degvielas maisījumu, tādējādi palīdzot iedarbināt motoru.

2.10.   “Palaišanas palīgierīce” ir ierīce, kas palīdz iedarbināt motoru, nebagātinot motora gaisa/degvielas maisījumu, piemēram, kvēlsveces, iesmidzināšanas laika izmaiņas utt.

“Motora darba tilpums” ir:

2.11.1.   taisnvirziena virzuļa kustības motoriem – nominālais motora darba tilpums;

2.11.2.   rotora (Vankeļa) dzirksteļaizdedzes motoriem – dubults nominālais motora darba tilpums.

2.12.   “Piesārņojuma kontroles ierīce” ir tās transportlīdzekļa daļas, kas kontrolē un/vai ierobežo izplūdes un iztvaikošanas emisijas.

2.13.   “OBD” ir iebūvēta diagnostikas sistēma emisiju kontrolei, kas spēj noteikt iespējamo nepareizas darbības zonu, izmantojot kļūdas kodus, kas glabājas datora atmiņā.

2.14.   “Ekspluatācijas tests” ir tests un atbilstības novērtējums, kas veikts saskaņā ar šo noteikumu 8.2.1. punktu.

2.15.   “Pienācīgi uzturēts un izmantots” attiecībā uz testa transportlīdzekli nozīmē, ka tas atbilst kritērijiem, lai to pieņemtu kā izvēlēto transportlīdzekli, kā noteikts šo noteikumu 3. papildinājuma 2. punktā;

“Pārveidošanas ierīce” ir jebkurš konstrukcijas elements, kas nosaka temperatūru, transportlīdzekļa ātrumu, motora apgriezienu skaitu, pārnesumu, kolektora vakuumu vai citus parametrus, lai aktivizētu, modulētu, aizkavētu vai pārtrauktu jebkuras emisiju kontroles sistēmas daļas darbību, kas samazina emisiju kontroles efektivitāti apstākļos, kas ir paredzami normālā transportlīdzekļa darbībā un izmantošanā. Šādus konstrukcijas elementus neuzskata par pārveidošanas ierīci, ja:

2.16.1.   šādas ierīces nepieciešamību attaisno motora aizsardzība pret bojājumiem vai negadījumu un droša transportlīdzekļa darbība, vai

2.16.2.   ierīce darbojas tikai lai nodrošinātu motora palaišanu, vai

2.16.3.   noteikumi ir pietiekami iekļauti I vai VI tipa testa procedūrā.

2.17.   “Transportlīdzekļu saime” ir transportlīdzekļu tipu grupa, kurus vieno cilts transportlīdzekli 12. pielikuma nolūkā.

2.18.   “Motoram nepieciešamā degviela” ir degvielas veids, ar kuru motors parasti darbojas:

| — | benzīns, |
| --- | --- |

—

benzīns,

| — | LPG (sašķidrinātā naftas gāze), |
| --- | --- |

—

LPG (sašķidrinātā naftas gāze),

| — | NG (dabasgāze), |
| --- | --- |

—

NG (dabasgāze),

| — | gan benzīns, gan sašķidrinātā naftas gāze, |
| --- | --- |

—

gan benzīns, gan sašķidrinātā naftas gāze,

| — | gan benzīns, gan dabasgāze, |
| --- | --- |

—

gan benzīns, gan dabasgāze,

| — | dīzeļdegviela. |
| --- | --- |

—

dīzeļdegviela.

“Transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz šādiem ierobežojumiem (5):

2.19.1.   ierobežojumi attiecībā uz transportlīdzekļa izplūdes emisijām, iztvaikošanas emisijām, kartera gāzu emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumu, piesārņojošo vielu emisijām pēc aukstās palaišanas un transportlīdzekļiem ar iebūvētu diagnostikas sistēmu, kurus darbina ar bezsvina benzīnu vai kurus var darbināt ar bezsvina benzīnu un sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi (B apstiprinājums);

2.19.2.   ierobežojumi attiecībā uz gāzveida un makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumu un transportlīdzekļiem ar iebūvētu diagnostikas sistēmu, kurus darbina ar dīzeļdegvielu (C apstiprinājums);

2.19.3.   ierobežojumi attiecībā uz transportlīdzekļa gāzveida piesārņojošo vielu emisijām, kartera gāzu emisijām, piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumu, piesārņojošo vielu emisijām pēc aukstās palaišanas un transportlīdzekļiem ar iebūvētu diagnostikas sistēmu, kurus darbina ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi (D apstiprinājums).

2.20.   “Periodiski reģenerējoša sistēma” ir pretpiesārņošanas ierīce (piem., katalītiskais neitralizators, makrodaļiņu filtrs), kurai nepieciešams periodisks atjaunošanās process pēc mazāk kā 4 000 km normālas transportlīdzekļa darbības. Ciklos, kuru laikā noris reģenerācija, var tikt pārsniegti emisijas standarti. Ja pretpiesārņošanas ierīces reģenerācija noris vismaz vienu reizi I tipa testa laikā un tā jau ir atjaunojusies vismaz vienu reizi transportlīdzekļa sagatavošanas cikla laikā, sistēmu uzskata par nepārtraukti reģenerējošu, kam nav nepieciešama īpaša testa procedūra. Šā nolīguma 13. pielikumu nepiemēro nepārtraukti reģenerējošām sistēmām.

Pēc ražotāja pieprasījuma, testa procedūru, ko īpaši piemēro periodiski reģenerējošām sistēmām, nepiemēro reģenerējošai ierīcei, ja ražotājs tipa apstiprinātājai iestādei sniedz informāciju par to, ka to ciklu laikā, kuros notiek reģenerācija, emisijas saglabājas zem to 5.3.1.4. punktā norādīto standartu līmeņa, ko pēc vienošanās ar tehnisko dienestu piemēro attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai.

2.21.   Hibrīdi transportlīdzekļi (HV)

2.21.1.   Hibrīdu transportlīdzekļu (HV) vispārējā definīcija.

“Hibrīds transportlīdzeklis (HV)” ir transportlīdzeklis, kam ir vismaz divas dažādas enerģijas pārveides ierīces un divas dažādas enerģijas uzkrāšanas sistēmas (transportlīdzeklī), kas transportlīdzekli virza uz priekšu.

2.21.2.   Hibrīdu elektrisku transportlīdzekļu (HEV) definīcija:

“Hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (HEV)” ir transportlīdzeklis, kas mehāniskai virzībai uz priekšu izmanto enerģiju no abiem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas avotiem:

| — | patērējamā degviela; |
| --- | --- |

—

patērējamā degviela;

| — | elektriskās enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīce (piem., akumulators, kondensators, spararats/ģenerators utt.). |
| --- | --- |

—

elektriskās enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīce (piem., akumulators, kondensators, spararats/ģenerators utt.).

2.22.   “Vienas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas galvenokārt paredzēts darbībai ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, bet tas var būt arī aprīkots ar benzīna sistēmu neparedzētai motora iedarbināšanai, un kura benzīna tvertnes ietilpība nav lielāka par 15 litriem.

2.23.   “Divu degvielu transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas var darboties pārmaiņus ar benzīnu un sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi.

3.   APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz izplūdes emisijām, kartera emisijām, iztvaikošanas emisijām un piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīgumu, kā arī iebūvētu diagnostikas (OBD) sistēmu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis.

Ja pieteikums attiecas uz iebūvētu diagnostikas (OBD) sistēmu, tam pievieno 1. pielikuma 4.2.11.2.7. punktā norādīto papildu informāciju:

ražotāja deklarāciju par:

3.1.1.1.1.   tādu transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, procentuālo motoru kļūmju daudzumu no kopējā aizdedzes momentu daudzuma, kas varētu radīt emisijas, kas pārsniedz robežas, kas noteiktas 11. pielikuma 3.3.2. punktā, ja aizdedzes izlaidums ir noticis no I tipa testa sākuma, kā noteikts 4. pielikuma 5.3.1. punktā;

3.1.1.1.2.   tādu transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, procentuālo aizdedzes izlaidumu daudzumu no kopējā aizdedzes momentu daudzuma, kas varētu radīt izplūdes katalizatora vai katalizatoru pārkaršanu pirms neatgriezenisku bojājumu radīšanas;

3.1.1.2.   sīki izklāstītu rakstisku informāciju, pilnībā aprakstot OBD sistēmas darbības īpašības, ieskaitot visu attiecīgo transportlīdzekļa emisiju kontroles sistēmas daļu sarakstu, t.i., devēji, pievadi un sastāvdaļas, ko pārrauga ar OBD sistēmu;

3.1.1.3.   OBD sistēmas izmantotā kļūdas indikatora (MI) aprakstu, kas transportlīdzekļa vadītājam signalizē par kļūdas esamību;

citu tipa apstiprinājumu kopijām ar attiecīgo informāciju, lai ļautu attiecināt apstiprinājumus;

3.1.1.4.   ja vajadzīgs, informācija par transportlīdzekļa saimi, kas minēta 11. pielikuma 2. papildinājumā.

3.1.2.   Apstiprināmo ar OBD sistēmu aprīkotu transportlīdzekļa tipa vai transportlīdzekļu saimes prototipu 11. pielikuma 3. punktā aprakstītajiem testiem iesniedz tehniskajam dienestam, kas atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem. Ja tehniskais dienests nosaka, ka iesniegtais transportlīdzekļa prototips nav pilnībā raksturīgs 11. pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajam transportlīdzekļa tipam vai transportlīdzekļu saimei, saskaņā ar 11. pielikuma 3. punktu testam iesniedz citu vai nepieciešamības gadījumā papildu transportlīdzekli.

Paraugs informācijas dokumentam, kas attiecas uz izpūtēja emisijām, iztvaikošanas emisijām, ilglaicīgumu un iebūvētu diagnostikas sistēmu (OBD), ir dots 1. pielikumā. Šo noteikumu 1. pielikuma 4.2.11.2.7.6. punktā minēto informāciju iekļauj 2. pielikuma 1. papildinājumā “Informācija par OBD”.

3.2.1.   Pēc vajadzības ir jāiesniedz citu tipa apstiprinājumu kopijas ar attiecīgo informāciju, lai ļautu attiecināt apstiprinājumus un noteikt pielaides koeficientus.

3.3.   Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototipu šo noteikumu 5. punktā aprakstītajiem testiem iesniedz tehniskajam dienestam, kas atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem.

4.   APSTIPRINĀJUMS

4.1.   Ja saskaņā ar šiem grozījumiem apstiprināšanai iesniegtais transportlīdzekļa tips atbilst tālāk minētā 5. punkta prasībām, piešķir šā transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

4.2.   Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru.

Tā pirmie divi cipari norāda grozījumu sēriju, saskaņā ar kuru piešķirts apstiprinājums. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.

Paziņojumu par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, attiecinājumu uz citu tipu, vai apstiprinājuma noraidīšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta nolīguma dalībvalstīm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot līdzekļus, kas atbilst šo noteikumu 2. pielikumā minētajam modelim.

4.3.1.   Šī teksta grozījumu gadījumā, piemēram, ja tiek noteiktas jaunas robežvērtības, nolīguma dalībvalstis informē, kuri jau apstiprinātie transportlīdzekļu tipi atbilst jaunajiem noteikumiem.

Transportlīdzeklim, kas atbilst apstiprinātam transportlīdzekļa tipam saskaņā ar šiem noteikumiem skaidri redzamā, viegli pieejamā vietā un apstiprinājuma veidlapā norādītā vietā piestiprina starptautiski atzītu apstiprinājuma zīmi, kas sastāv no:

4.4.1.   apļa, kurā ir ietverts burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (6);

4.4.2.   šo noteikumu numura, kam seko burts “R”, domu zīme un apstiprinājuma numurs, pa labi no 4.4.1. punktā aprakstītā apļa.

4.4.3.   Apstiprinājuma zīme satur papildu zīmi pēc burta “R”, kuras mērķis ir norādīt emisijas robežvērtības, kādām piešķirts apstiprinājums. Ja apstiprinājums piešķirts, norādot atbilstību I tipa testa robežvērtībām, kuras norādītas šo noteikumu 5.3.1.4.1. punktā iekļautās tabulas A rindā, burtam “R” seko romiešu skaitlis “I”. Ja apstiprinājums piešķirts, norādot atbilstību I tipa testa robežvērtībām, kuras norādītas šo noteikumu 5.3.1.4.1. punktā iekļautās tabulas B rindā, burtam “R” seko romiešu skaitlis “II”.

4.5.   Ja valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem nolīgumam pievienotiem noteikumiem, 4.4.1. punktā noteiktais simbols nav jāatkārto; šādā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numurus, un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto vertikālās kolonās pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā simbola.

4.6.   Apstiprinājuma zīme ir skaidri salasāma un neizdzēšama.

4.7.   Apstiprinājuma zīmi novieto uz transportlīdzekļa datu plāksnītes vai tās tuvumā.

4.8.   Šo noteikumu 3. pielikumā sniegti apstiprinājuma zīmes izvietojuma piemēri.

5.   SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI

Piezīme: kā alternatīvu šī punkta prasībām transportlīdzekļa ražotāji, kuru pasaules ikgadējā ražošana ir mazāka par 10 000 vienībām, var iegūt tipa apstiprinājumu, pamatojoties uz atbilstību tehniskām prasībām, kas noteiktas Kalifornijas noteikumu kodeksā, 13. sadaļa, 1960.1. iedaļas f) punkta 2. apakšpunkts vai g) punkta 1. apakšpunkts un g) punkta 2. apakšpunkta, kas piemērojams 1996. gada un jaunākiem transportlīdzekļu tipiem, 1968.1. iedaļa un 1975. iedaļa, kas piemērojama 1995. gada un vēlākiem vieglo transportlīdzekļu tipiem (Kalifornijas noteikumu kodeksu ir publicējusi izdevniecība Barclays Publishing).

5.1.   Vispārēji noteikumi

5.1.1.   Sastāvdaļas, kas var ietekmēt izplūdes un iztvaikošanas emisiju, projektē, būvē un montē tā, lai transportlīdzeklis, to normāli lietojot un ņemot vērā svārstības, kam tas var būt pakļauts, atbilstu šo noteikumu prasībām.

Izgatavotājs veic tādus tehniskos pasākumus, lai nodrošinātu izplūdes gāzu un iztvaikošanas emisijas efektīvu ierobežošanu saskaņā ar šiem noteikumiem visā transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā un ievērojot normālus izmantošanas nosacījumus. Tas attiecas uz to cauruļu un savienojumu drošību, kurus izmanto emisijas kontroles sistēmās un kuriem jābūt veidotiem tā, lai atbilstu sākotnēji paredzētajam nolūkam. Attiecībā uz izplūdes emisijām šos noteikumus uzskata par īstenotiem, ja attiecīgi ir izpildīti 5.3.1.4. un 8.2.3.1. punkta nosacījumi. Attiecībā uz iztvaikošanas emisijām šos noteikumus uzskata par īstenotiem, ja attiecīgi ir izpildīti 5.3.1.4. un 8.2.3.1. punkta nosacījumi.

5.1.2.1.   Pārveidošanas ierīces izmantošana ir aizliegta.

Degvielas tvertņu ieplūdes sprausla

5.1.3.1.   Saskaņā ar 5.1.3.2. punktu degvielas tvertnes ieplūdes sprauslai ir jābūt veidotai tā, ka tā liedz tvertni piepildīt no benzīna tanka uzpildes stobra, kura ārējais diametrs ir 23,6 mm vai lielāks.

5.1.3.1. punktu nepiemēro transportlīdzeklim, kuram ir izpildīti šādi nosacījumi:

5.1.3.2.1.   transportlīdzeklis ir projektēts un veidots tā, ka svinu saturošs benzīns nelabvēlīgi neietekmē ierīces, kas paredzētas gāzveida piesārņojošo vielu emisiju kontrolei, un;

5.1.3.2.2.   transportlīdzeklis ir skaidri redzami, salasāmi un neizdzēšami marķēts ar simboliem bezsvina benzīnam, kas noteikti ISO 2575–1982, vietā, kas uzreiz pamanāma personai, kura uzpilda degvielas tvertni. Papildu marķējumi ir atļauti.

Pieņem noteikumus, lai novērstu pārmērīgas iztvaikošanas emisijas un degvielas izlīšanu, ko rada degvielas filtra vāka neesamība.

To var panākt, izmantojot:

5.1.4.1.   automātiski atveramu un aizveramu nenoņemamu degvielas filtra vāku,

5.1.4.2.   konstrukcijas īpašības, kas liedz pārmērīgas iztvaikošanas emisijas degvielas filtra vāka neesamības gadījumā,

5.1.4.3.   jebkādu citu noteikumu, kam ir tāda pati ietekme. Paraugos var ietvert, to nenosakot kā ierobežojumu, piesietu filtra vāku, ar ķēdi piestiprinātu filtra vāku vai tādu vāku, kuram izmanto to pašu atslēgu, kuru izmanto transportlīdzekļa aizdedzei. Šādā gadījumā atslēgai ir jābūt izņemamai no filtra vāka tikai tad, kad tā ir aizslēgtā pozīcijā.

Noteikumi elektroniskās sistēmas drošībai

5.1.5.1.   Katram transportlīdzeklim ar emisiju kontroles datoru ir jābūt funkcijām, kas neļauj izdarīt ražotāja neapstiprinātas izmaiņas. Ražotājs atļauj izdarīt izmaiņas, ja šīs izmaiņas ir nepieciešamas transportlīdzekļa diagnostikai, apkopei, modernizācijai vai remontam. Jebkuriem pārprogrammējamiem datora kodiem vai darbības parametriem ir jābūt drošiem pret bojājumiem, un datoram un jebkuriem ar to saistītiem uzturēšanas norādījumiem ir jāatbilst ISO DIS 15031–7 noteikumiem, kas datēti ar 1998. gada oktobri (SAE J2186, datēts ar 1996. gada oktobri), ar noteikumu, ka drošības informācijas apmaiņu veic, izmantojot protokolus un diagnostikas savienojumu atbilstīgi 11 pielikuma 1. papildinājuma 6.5. punktam. Jebkuriem noņemamiem kalibrējamiem atmiņas čipiem ir jābūt iespraustiem, ietvertiem aizplombētā tvertnē vai aizsargātiem ar elektroniskiem algoritmiem, un tie nedrīkst būt maināmi, neizmantojot speciālus darbarīkus un procedūras.

5.1.5.2.   Ar datoru kodēta motora darbības parametri nedrīkst būt maināmi, neizmantojot īpašus darbarīkus un procedūras (piemēram, pielodēti vai piestiprināti datoru komponenti vai aizplombēti (vai aizlodēti) datoru korpusi).

5.1.5.3.   Tādu mehānisku degvielas iesmidzināšanas sūkņu gadījumā, kas uzstādīti kompresijaizdedzes motoru, ražotāji pieņem atbilstīgus pasākumus, lai aizsargātu maksimālās degvielas padeves iestatījumu no bojājuma, transportlīdzeklim esot ekspluatācijā.

5.1.5.4.   Ražotāji apstiprināšanas iestādei var pieprasīt izņēmumu vienai no šīm prasībām attiecībā uz tiem transportlīdzekļiem, kuriem aizsardzība, visticamāk, nav nepieciešama. Kritērijos, ko apstiprināšanas iestāde izmantos, izskatot izņēmumu, ietvers darbības čipu pašreizējo pieejamību, transportlīdzekļa darbības iespējas un paredzamo transportlīdzekļa pārdošanas apjomu, bet ne tikai.

5.1.5.5.   Ražotājiem, kas izmanto programmējamas datora kodu sistēmas (piemēram, elektriski pārprogrammējamās lasāmatmiņas iekārtas ar dzēšanu, EEPROM), ir jānovērš neatļauta pārprogrammēšana. Ražotājiem jāizmanto uzlabotas aizsardzības stratēģijas, ieskaitot datu šifrēšanu, izmantojot metodes, kas nodrošina šifrēšanas algoritmu un ierakstaizsardzības īpašības, kam nepieciešama elektroniska piekļuve ražotāja uzturētam datoram ārpus uzņēmuma. Iestāde var pieņemt arī pielīdzināmas metodes, ja tās sniedz tādu pašu aizsardzības līmeni.

5.1.6.   Jābūt iespējai veikt transportlīdzekļa tehnisko apskati, lai noteiktu tā darbību attiecībā uz datiem, kas apkopoti saskaņā ar šo noteikumu 5.3.7. punktu. Ja šādai pārbaudei nepieciešama īpaša procedūra, to apraksta apkopes rokasgrāmatā (vai līdzvērtīgā izdevumā). Šīs īpašās procedūras veikšanai jābūt tādai, lai nebūtu nepieciešams izmantot īpašu aprīkojumu, ar ko nav aprīkots transportlīdzeklis.

5.2.   Testa procedūra

1. tabulā ir parādītas transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas dažādas iespējas.

5.2.1.   Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem un hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, veic šādus testus:

| | I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas), |
| --- | --- |

I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas),

| | II tips (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā), |
| --- | --- |

II tips (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā),

| | III tips (kartera gāzu emisija), |
| --- | --- |

III tips (kartera gāzu emisija),

| | IV tips (iztvaikošanas emisijas), |
| --- | --- |

IV tips (iztvaikošanas emisijas),

| | V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums), |
| --- | --- |

V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums),

| | VI tips (vidējā zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņraža izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas), ja nepieciešams, |
| --- | --- |

VI tips (vidējā zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņraža izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas), ja nepieciešams,

| | OBD-tests. |
| --- | --- |

OBD-tests.

5.2.2.   Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem un hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, kuri darbojas ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi (vienas degvielas vai divu degvielu transportlīdzekļi), veic šādus testus (saskaņā ar 1. tabulu):

| | I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas), |
| --- | --- |

I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas),

| | II tips (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā), |
| --- | --- |

II tips (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā),

| | III tips (kartera gāzu emisija), |
| --- | --- |

III tips (kartera gāzu emisija),

| | IV tips (iztvaikošanas emisijas), ja nepieciešams, |
| --- | --- |

IV tips (iztvaikošanas emisijas), ja nepieciešams,

| | V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums), |
| --- | --- |

V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums),

| | VI tips (vidējā zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņraža izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas), ja nepieciešams, |
| --- | --- |

VI tips (vidējā zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņraža izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas), ja nepieciešams,

| | OBD tests, attiecīgos gadījumos. |
| --- | --- |

OBD tests, attiecīgos gadījumos.

5.2.3.   Kompresijaizdedzes motoru un hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, jāiziet šādi testi:

| | I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas) |
| --- | --- |

I tips (vidējo izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas)

| | V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums) |
| --- | --- |

V tips (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums)

| | un attiecīgos gadījumos OBD tests. |
| --- | --- |

un attiecīgos gadījumos OBD tests.

1. tabula

Dažādas iespējas tipa apstiprinājumam un attiecinājumam uz citu tipu

| Tipa apstiprinājuma tests | Dzirksteļaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi | Kompresijaizdedzes motoru M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi |
| --- | --- | --- |
| Transportlīdzeklis ar benzīna motoru | Divu degvielu transportlīdzeklis | Vienas degvielas transportlīdzeklis |
| I tips | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē ar abiem degvielas veidiem)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| II tips | Jā | Jā
  (testē ar abiem degvielas veidiem) | Jā | — |
| III tips | Jā | Jā
  (testē tikai ar benzīnu) | Jā | — |
| IV tips | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē tikai ar benzīnu)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | — | — |
| V tips | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (testē tikai ar benzīnu)
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) |
| VI tips | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t) | Jā
  (maksimālā masa ≤ 3,5 t)
  (testē tikai ar benzīnu) | — | — |
| Attiecinājums | 7. punkts | 7. punkts | 7. punkts | 7. punkts; M2 un N2 ar atsauces masu ≤ 2 840 kg |
| Iebūvēta diagnostika | Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.1. vai 11.1.5.3. punktu | Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.2. vai 11.1.5.3. punktu | Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.2. vai 11.1.5.3. punktu | Jā, saskaņā ar 11.1.5.2.1 vai 11.1.5.2.2., vai 11.1.5.2.3., vai 11.1.5.3. punktu |

Tipa apstiprinājuma tests

Dzirksteļaizdedzes motora M un N kategorijas transportlīdzekļi

Kompresijaizdedzes motoru M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi

Transportlīdzeklis ar benzīna motoru

Divu degvielu transportlīdzeklis

Vienas degvielas transportlīdzeklis

I tips

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē ar abiem degvielas veidiem)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

II tips

Jā

Jā

(testē ar abiem degvielas veidiem)

Jā

—

III tips

Jā

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

Jā

—

IV tips

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

—

—

V tips

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(testē tikai ar benzīnu)

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

VI tips

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

Jā

(maksimālā masa ≤ 3,5 t)

(testē tikai ar benzīnu)

—

—

Attiecinājums

7. punkts

7. punkts

7. punkts

7. punkts; M2 un N2 ar atsauces masu ≤ 2 840 kg

Iebūvēta diagnostika

Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.1. vai 11.1.5.3. punktu

Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.2. vai 11.1.5.3. punktu

Jā, saskaņā ar 11.1.5.1.2. vai 11.1.5.3. punktu

Jā, saskaņā ar 11.1.5.2.1 vai 11.1.5.2.2., vai 11.1.5.2.3., vai 11.1.5.3. punktu

5.3.   Testu raksturojums

I tipa tests (vidējo izplūdes emisiju imitācija pēc aukstās palaišanas).

5.3.1.1.   1. attēlā ir parādīta I tipa testa procedūras gaita. Šis tests jāveic visiem transportlīdzekļiem, kas minēti 1. punktā un kuru maksimālā masa nepārsniedz 3,5 tonnas.

Transportlīdzekli novieto uz šasijas dinamometra, kas aprīkots ar kravas un inerces imitēšanas līdzekļiem.

Bez pārtraukuma veic testu, kas kopumā ilgst 19 minūtes un 40 sekundes un sastāv no divām daļām, t.i., pirmās un otrās. Lai veicinātu testa aprīkojuma noregulēšanu, saskaņojot ar ražotāju, starp pirmās daļas beigām un otrās daļas sākumu var būt periods, kas nav ilgāks par 20 sekundēm un kurā paraugi netiek ņemti.

5.3.1.2.1.1.   Transportlīdzekļus, kas darbojas ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, pārbauda ar 12. pielikumā izklāstīto I tipa testu, lai noteiktu pielāgošanos sašķidrinātas naftas gāzes vai dabasgāzes sastāva izmaiņām. Transportlīdzekļus, kas darbojas ar benzīnu un sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, pārbauda, izmantojot abas degvielas, un testā ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi pārbauda pielāgošanos sašķidrinātas naftas gāzes vai dabasgāzes sastāva izmaiņām saskaņā ar 12. pielikumu.

5.3.1.2.1.2.   Neatkarīgi no 5.3.1.2.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kas var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta rezerves nolūkā vai palaišanai, un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litri benzīna, I tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

5.3.1.2.2.   Pirmo testa daļu veido četri parastie pilsētas cikli. Katrs cikls sastāv no piecpadsmit fāzēm (tukšgaita, paātrinājums, vienmērīgs ātrums, ātruma samazināšana utt.).

5.3.1.2.3.   Testa otro daļu veido viens ārpilsētas braukšanas cikls. Ārpilsētas braukšanas cikls sastāv no 13 fāzēm (brīvgaitas, paātrinājuma, vienmērīga brauciena, ātruma samazinājuma utt.).

5.3.1.2.4.   Testa laikā izplūdes gāzes atšķaida un vienā vai vairākos maisos ievāc proporcionālu paraugu. Transportlīdzekļa izplūdes gāzes atšķaida, paņem to paraugu un analizē pēc tālāk tekstā aprakstītās procedūras, un izmēra kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu tilpumu. Reģistrē ne tikai oglekļa oksīda, ogļūdeņraža un slāpekļa oksīda emisijas, bet arī makrodaļiņas saturošu piesārņojošo vielu emisijas no transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru.

5.3.1.3.   Testu veic saskaņā ar 4. pielikumā noteikto procedūru. Izmanto noteiktās gāzu paņemšanas un analizēšanas, kā arī daļiņu atdalīšanas un svēršanas metodes.

Saskaņā ar 5.3.1.5. punkta prasībām, testu atkārto trīs reizes. Rezultātus sareizina ar atbilstošu nolietošanas koeficientu, kas iegūts no 5.3.6. punkta, un periodiski reģenerējošu sistēmu gadījumā saskaņā ar 2.20. punktu tos arī reizina ar koeficientiem Ki, kas iegūti no 13. pielikuma. Rezultātā iegūtajām gāzveida emisiju masām un transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, katrā testā iegūto makrodaļiņu masām ir jābūt mazākām par vērtībām, kas uzrādītas nākamajā tabulā.

Robežvērtības

| | Atskaites masa (RW)
  (kg) | Oglekļa oksīda masa (CO) | Ogļūdeņražu (HC) kopējā masa | Slāpekļa oksīdu (NOx) kopējā masa | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu (HC + NOx) kopējā masa | Makrodaļiņu masa (7) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| L1

  (g/km) | L2

  (g/km) | L3

  (g/km) | L2 + L3

  (g/km) | L4

  (g/km) |
| Kategorija | Klase | | Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Dīzeļdegviela |
| A(2000) | M (8) | — | visas | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| N1
   (9) | I | RW ≤ 1 305 | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| II | 1 305 < RW ≤ 1 760 | 4,17 | 0,80 | 0,25 | — | 0,18 | 0,65 | — | 0,72 | 0,07 |
| III | 1 760 < RW | 5,22 | 0,95 | 0,29 | — | 0,21 | 0,78 | — | 0,86 | 0,10 |
| B(2005) | M (8) | — | visas | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| N1
   (9) | I | RW ≤ 1 305 | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| II | 1 305 < RW ≤ 1 760 | 1,81 | 0,63 | 0,13 | — | 0,10 | 0,33 | — | 0,39 | 0,04 |
| III | 1 760 < RW | 2,27 | 0,74 | 0,16 | — | 0,11 | 0,39 | — | 0,46 | 0,06 |

Atskaites masa (RW)

(kg)

Oglekļa oksīda masa (CO)

Ogļūdeņražu (HC) kopējā masa

Slāpekļa oksīdu (NOx) kopējā masa

Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu (HC + NOx) kopējā masa

Makrodaļiņu masa (7)

L1

(g/km)

L2

(g/km)

L3

(g/km)

L2 + L3

(g/km)

L4

(g/km)

Kategorija

Klase

Benzīns

Dīzeļdegviela

Benzīns

Dīzeļdegviela

Benzīns

Dīzeļdegviela

Benzīns

Dīzeļdegviela

Dīzeļdegviela

A(2000)

M (8)

—

visas

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

N1
   (9)

I

RW ≤ 1 305

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

II

1 305 < RW ≤ 1 760

4,17

0,80

0,25

—

0,18

0,65

—

0,72

0,07

III

1 760 < RW

5,22

0,95

0,29

—

0,21

0,78

—

0,86

0,10

B(2005)

M (8)

—

visas

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

N1
   (9)

I

RW ≤ 1 305

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

II

1 305 < RW ≤ 1 760

1,81

0,63

0,13

—

0,10

0,33

—

0,39

0,04

III

1 760 < RW

2,27

0,74

0,16

—

0,11

0,39

—

0,46

0,06

5.3.1.4.1.   Neatkarīgi no 5.3.1.4. punkta prasībām viena no trim rezultātā iegūtajām masām attiecībā uz katru piesārņojošo vielu vai piesārņotāju kombināciju var pārsniegt noteikto robežu ne vairāk kā 10 % ar noteikumu, ka visu triju rezultātu vidējais aritmētiskais ir zem noteiktās robežas. Ja noteiktā robeža ir pārsniegta vairāk nekā vienai piesārņojošai vielai, nav svarīgi, vai tas notiek vienā vai dažādos testos.

5.3.1.4.2.   Veicot testus ar gāzveida degvielu, iegūtajai gāzveida emisiju masai jābūt mazākai par iepriekšējā tabulā noteiktajām robežvērtībām attiecībā uz transportlīdzekļiem ar benzīna motoru.

Testu skaitu, kas noteikts 5.3.1.4. punktā, samazina tālāk minētajos apstākļos, kur V1 ir pirmā testa rezultāts un V2 ir otrā testa rezultāts attiecībā uz katru piesārņojošo vielu vai divu piesārņojošo vielu kombinēto emisiju saskaņā ar ierobežojumu.

5.3.1.5.1.   Tikai vienu testu veic, ja attiecībā uz katru piesārņojošo vielu vai piesārņojošo vielu kombinēto emisiju iegūtais rezultāts ir mazāks vai vienāds ar 0,70 L (t.i., V1 ≤ 0.70 L).

5.3.1.5.2.   Ja 5.3.1.5.1. punkta prasības nav izpildītas, veic tikai divus testus, ja attiecībā uz katru piesārņojošo vielu vai divu piesārņojošo vielu kombinēto emisiju saskaņā ar ierobežojumiem ir izpildītas šādas prasības.

V1 ≤ 0,85 L un V1 + V2 ≤ 1,70 L un V2 ≤ L.

II TIPA TESTS (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā)

Šo testu veic visiem transportlīdzekļiem, kurus darbina dzirksteļaizdedzes motori un kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas.

5.3.2.1.1.   Transportlīdzekļus, kas darbojas ar benzīnu un sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi, II tipa testā pārbauda ar abu veidu degvielām.

5.3.2.1.2.   Neatkarīgi no 5.3.2.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kas var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta rezerves nolūkā vai palaišanai un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litru benzīna, II tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

5.3.2.2.   Veicot testu saskaņā ar 5. pielikumu oglekļa oksīda saturs pēc svara izplūdes gāzēs pie motora tukšgaitā nedrīkst pārsniegt 3,5 % pie ražotāja noteikta iestatījuma, un nedrīkst pārsniegt 4,5 % minētajā pielikumā noteikto pielāgojumu robežās.

III TIPA TESTS (kartera gāzu emisija)

Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot tos, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru.

5.3.3.1.1.   Transportlīdzekļus, kas darbojas ar benzīnu un sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi, III tipa testā pārbauda tikai ar benzīnu.

5.3.3.1.2.   Neatkarīgi no 5.3.3.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kas var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta rezerves nolūkā vai palaišanai un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litru benzīna, III tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

Ja testu veic saskaņā ar 6. pielikumu, no motora kartera ventilācijas sistēmas nedrīkst būt nekādas kartera gāzes izplūšana atmosfērā.

1. attēls

I tipa tipa apstiprinājuma piešķiršanas shēma

(skatīt 5.3.1. punktu)

Image

IV tipa tests (iztvaikošanas emisiju noteikšana)

Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot tos, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, un transportlīdzekļiem, kas darbojas ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabas gāzi, un transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir lielāka par 3 500 kg.

5.3.4.1.1.   Transportlīdzekļus, kas darbojas ar benzīnu un sašķidrināto naftas gāzi vai dabas gāzi, IV tipa testā pārbauda tikai ar benzīnu.

5.3.4.2.   Veicot testu saskaņā ar 7. pielikumu, iztvaikošanas emisiju daudzums ir mazāks par 2 g vienā testā.

VI tipa tests (vidējās zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņražu izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas).

Šo testu veic visiem M1 un N1 I klases transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, izņemot transportlīdzekļus, kuri paredzēti vairāk nekā sešu pasažieru pārvadāšanai, un transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg.

5.3.5.1.1.   Transportlīdzekli novieto uz šasijas dinamometra, kas aprīkots ar inerces jaudas imitācijas ierīci.

5.3.5.1.2.   Tests sastāv no I tipa testa pirmās daļas četriem parastiem pilsētas braukšanas cikliem. Testa pirmā daļa ir aprakstīta 4. pielikuma 1. papildinājumā un ilustrēta pielikuma 1/1., 1/2. un 1/3. attēlā. Zemas apkārtējās temperatūras tests jāveic 780 sekundes bez pārtraukuma.

5.3.5.1.3.   Zemas apkārtējās temperatūras testu veic pie apkārtējās testa temperatūras 266 K (–7 °C). Pirms testa veikšanas testa transportlīdzekļus sagatavo vienotā veidā, lai nodrošinātu testa rezultātu attēlošanu. Transportlīdzekļa sagatavošanu un citas testa procedūras veic saskaņā ar 8. pielikuma norādēm.

5.3.5.1.4.   Testa laikā izplūdes gāzes atšķaida un noņem proporcionālu paraugu. Testējamā transportlīdzekļa izplūdes gāzes atšķaida, ņem un analizē to paraugus saskaņā ar 8. pielikumā aprakstīto procedūru, un izmēra kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu daudzumu. Atšķaidītās izplūdes gāzes analizē attiecībā uz oglekļa oksīdu un ogļūdeņražiem.

Saskaņā ar 5.3.5.2.2. un 5.3.5.3. punktu testu atkārto trīs reizes. Rezultātā iegūtajām oglekļa oksīda un ogļūdeņraža masām ir jābūt mazākām par vērtībām, kas uzrādītas nākamajā tabulā.

| Testa temperatūra | Oglekļa oksīds L1

  (g/km) | Ogļūdeņradis L2

  (g/km) |
| --- | --- | --- |
| 266 K (–7 °C) | 15 | 18 |

Testa temperatūra

Oglekļa oksīds L1

(g/km)

Ogļūdeņradis L2

(g/km)

266 K (–7 °C)

15

18

5.3.5.2.1.   Neatkarīgi no 5.3.5.2. punkta prasībām viena no rezultātā iegūtajām masām attiecībā uz katru piesārņojošo vielu var pārsniegt noteikto robežu par ne vairāk kā 10 % ar noteikumu, ka visu triju rezultātu vidējais aritmētiskais ir zem noteiktās robežas. Ja noteiktā robeža ir pārsniegta vairāk nekā vienai piesārņojošai vielai, nav svarīgi, vai tas notiek vienā vai dažādos testos.

5.3.5.2.2.   Pēc ražotāja pieprasījuma 5.3.5.2. punktā noteikto testu skaitu var palielināt līdz 10 ar noteikumu, ka katras piesārņojošās vielas pirmo triju rezultātu vidējā aritmētiskā vērtība ir zemāka par 110 % no vērtības. Šajā gadījumā vienīgā prasība ir tāda, ka visu desmit iegūto rezultātu vidējai aritmētiskajai vērtībai ir jābūt mazākai par robežvērtību.

Testu skaitu, kas noteikts 5.3.5.2. punktā, var samazināt saskaņā ar 5.3.5.3.1. un 5.3.5.3.2. punktu

5.3.5.3.1.   Tikai vienu testu veic, ja attiecībā uz katru piesārņojošo vielu iegūtais rezultāts ir mazāks vai vienāds ar 0,70 L.

5.3.5.3.2.   Ja 5.3.5.3.1. punkta prasības nav izpildītas, veic tikai divus testus, ja attiecībā uz katru piesārņojošo vielu pirmā testa rezultāts ir mazāks nekā vai vienāds ar 0,85 L un pirmo divu rezultātu summa ir mazāka vai vienāda ar 1,70 L, un otrā testa rezultāts ir mazāks vai vienāds ar L.

(V1 ≤ 0,85 L un V1 + V2 ≤ 1,70 L un V2 ≤ L).

V tipa tests (pretpiesārņošanas ierīču ilglaicīgums)

Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, kuriem piemēro 5.3.1. punktā norādīto testu. Testu veido novecošanas tests, braucot 80 000 kilometrus saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto programmu uz testa ceļa, uz ceļa vai uz šasijas dinamometra.

5.3.6.1.1.   Transportlīdzekļiem, kurus var darbināt gan ar benzīnu, gan sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, V tipa testu veic tikai ar benzīnu. Šāda gadījumā pielaides koeficientus, kas noteikti bezsvina benzīnam, izmanto arī sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi.

5.3.6.2.   Neatkarīgi no 5.3.6.1. punkta prasībām ražotājs var izvēlēties pielaides koeficientus no šīs tabulas, ko izmanto kā alternatīvu 5.3.6.1. punkta testam.

| | Nolietošanās koeficienti |
| --- | --- |
| | Piesārņojoša viela | CO | HC | NOx | HC + NOx
   (10) | Makrodaļiņas |
| Motora kategorija | Dzirksteļaizdedzes motors | 1,2 | 1,2 | 1,2 | — | — |
| Kompresijaizdedzes motors | 1,1 | — | 1 | 1 | 1,2 |

Nolietošanās koeficienti

Piesārņojoša viela

CO

HC

NOx

HC + NOx
   (10)

Makrodaļiņas

Motora kategorija

Dzirksteļaizdedzes motors

1,2

1,2

1,2

—

—

Kompresijaizdedzes motors

1,1

—

1

1

1,2

Pēc ražotāja pieprasījuma tehniskais dienests var veikt I tipa testu, pirms ir pabeigts V tipa tests, izmantojot nolietojuma koeficientus, kas norādīti iepriekšminētajā tabulā. Pabeidzot V tipa testu, tehniskais dienests var grozīt tipa apstiprinājuma rezultātus, kas reģistrēti 2. pielikumā, aizstājot tabulā minētos nolietošanās koeficientus ar tiem, kas izmērīti V tipa testā.

5.3.6.3.   Pielaides koeficientus nosaka, izmantojot 5.3.6.1. punktā minēto procedūru vai vērtības, kas minētas tabulā 5.3.6.2. punktā. Koeficientus izmanto, lai noteiktu atbilstību 5.3.1.4. un 8.2.3.1. punkta prasībām

Informācija par emisijām, kas nepieciešama tehniskajai apskatei

5.3.7.1.   Šī prasība attiecas uz visiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, kuriem tipa apstiprinājumu iegūst saskaņā ar šiem grozījumiem.

5.3.7.2.   Veicot testu saskaņā ar 5. pielikumu (II tipa tests) normālā brīvgaitā:

| a) | reģistrē oglekļa oksīda saturu pēc tilpuma radītajās izplūdes gāzēs, |
| --- | --- |

a)

reģistrē oglekļa oksīda saturu pēc tilpuma radītajās izplūdes gāzēs,

| b) | reģistrē motora ātrumu testa laikā, ietverot jebkādas pielaides. |
| --- | --- |

b)

reģistrē motora ātrumu testa laikā, ietverot jebkādas pielaides.

5.3.7.3.   Veicot testu tukšgaitā ar paaugstinātu apgriezienu skaitu (t.i. > 2 000 min.–1)

| a) | reģistrē oglekļa oksīda saturu pēc tilpuma radītajās izplūdes gāzēs, |
| --- | --- |

a)

reģistrē oglekļa oksīda saturu pēc tilpuma radītajās izplūdes gāzēs,

| b) | reģistrē Lambda vērtību (*), |
| --- | --- |

b)

reģistrē Lambda vērtību (*),

| c) | reģistrē motora ātrumu testa laikā, ietverot jebkādas pielaides. |
| --- | --- |

c)

reģistrē motora ātrumu testa laikā, ietverot jebkādas pielaides.

| (*) | Lambda vērtību aprēķina, izmantojot šādu vienkāršotu Brettschneider vienādojumu: |
| --- | --- |

(*)

Lambda vērtību aprēķina, izmantojot šādu vienkāršotu Brettschneider vienādojumu:

Formula

kur

| [ ] | = | koncentrācija tilpuma procentos |
| --- | --- | --- |
| K1 | = | konversijas koeficients no NDIR mērījuma FID mērījumā (nodrošina mēraparatūras ražotājs) |
| Hcv | = | ogļūdeņraža un oglekļa atomu attiecība |
| — | benzīnam |

[ ]

=

koncentrācija tilpuma procentos

K1

=

konversijas koeficients no NDIR mērījuma FID mērījumā (nodrošina mēraparatūras ražotājs)

Hcv

=

ogļūdeņraža un oglekļa atomu attiecība

—

benzīnam

1,73

| — | LPG |
| --- | --- |

—

LPG

2,53

| — | NG |
| --- | --- |

—

NG

4,0

Ocv

=

skābekļa un oglekļa atomu attiecība

| — | benzīnam |
| --- | --- |

—

benzīnam

0,02

| — | LPG |
| --- | --- |

—

LPG

0,0

| — | NG |
| --- | --- |

—

NG

0,0

5.3.7.4.   Testa laikā mēra un reģistrē motora eļļas temperatūru.

5.3.7.5.   Aizpilda tabulu 2. pielikuma 17. punktā.

5.3.7.6.   Ražotājam 24 mēnešu laikā kopš tehniskā dienesta piešķirtā tipa apstiprinājuma piešķiršanas dienas ir jāapstiprina 5.3.7.3. punktā minētās tipa apstiprināšanas laikā reģistrētā Lambda vērtības precizitāte kā reprezentatīva tipiskiem ražotiem transportlīdzekļiem. Izvērtējums ir jāveic, pamatojoties uz ražoto transportlīdzekļu izpēti.

5.3.8.   OBD tests

Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem. Piemēro 11. pielikuma 3. punktā aprakstīto testa procedūru.

6.   TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA PĀRVEIDOJUMI

Par visiem transportlīdzekļa tipa pārveidojumiem paziņo administratīvajai iestādei, kas piešķir apstiprinājumu. Šī iestāde var

6.1.1.   atzīt, ka izdarītajām izmaiņām nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas, un transportlīdzeklis vēl joprojām atbilst prasībām, vai

6.1.2.   pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

6.2.   Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar 4.3. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma dalībvalstīm, kuras piemēro šos noteikumus.

6.3.   Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma attiecinājumu, piešķir sērijas numuru katrai paziņojuma veidlapai, kas sastādīta par šādu attiecinājumu, un informē par to citas 1958. gada Nolīguma dalībvalstis, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā.

7.   APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU

Ja saskaņā ar šiem noteikumiem maina tipa apstiprinājumu, piemēro šādus īpašus nosacījumus.

Attiecinājumi saistīti ar izplūdes emisiju (I tipa, II tipa un VI tipa tests)

Atšķirīgas atsauces masas transportlīdzekļu tipi

7.1.1.1.   Apstiprinājumu, kas piešķirts transportlīdzekļa tipam, var attiecināt tikai uz tādu atsauces masu transportlīdzekļu tipiem, kuriem nepieciešamas divas nākamās tālākās pieliktās inerces kategorijas.

7.1.1.2.   N1 kategorijas transportlīdzekļiem un M kategorijas transportlīdzekļiem, kuri minēti 5.3.1.4. punkta 2. piezīmē, ja tā transportlīdzekļa tipa atskaites masai, par kuru ir pieprasīts apstiprinājuma attiecinājums, ir nepieciešama ekvivalentās inerces, kas ir zemāka par jau apstiprinātā transportlīdzekļa tipam izmantoto, apstiprinājuma attiecinājumu piešķir, ja no jau apstiprinātā transportlīdzekļa iegūto piesārņojošo vielu masa ir robežās, kas noteiktas transportlīdzeklim, par kuru apstiprinājuma attiecinājums ir pieprasīts.

Transportlīdzekļu tipi ar dažādiem kopējiem pārnesuma skaitļiem

Par transportlīdzekļa tipu piešķirtu apstiprinājumu ar šādiem nosacījumiem var attiecināt uz transportlīdzekļu tipiem, kas atšķiras no tipa, kas apstiprināts tikai attiecībā uz tā pārnesumu attiecībām:

7.1.2.1.   Attiecībā uz katru pārnesuma attiecību, ko izmanto I tipa un VI tipa testā, ir jānosaka attiecība,

Formula

kur pie motora apgriezienu skaita 1 000 min–1, V1 ir apstiprinātā transportlīdzekļa tipa motora apgriezienu skaits un V2 ir tā transportlīdzekļa tipa motora apgriezienu skaits, par kuru ir pieprasīts apstiprinājuma attiecinājums.

7.1.2.2.   Ja katram pārnesuma skaitlim E ≤ 8 %, attiecinājumu piešķir, neatkārtojot I tipa un VI tipa testus.

7.1.2.3.   Ja par vismaz vienu pārnesuma attiecību E > 8 % un par katru pārnesuma attiecību E ± 13 %, I tipa un VI tipa tests jāatkārto; to var veikt ražotāja izvēlētā laboratorijā, vienojoties ar tehnisko dienestu. Ziņojumu par testiem nosūta tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprinājuma testiem.

7.1.3.   Dažādu atskaites masu un dažādu pārnesumu attiecību transportlīdzekļu tipi

Transportlīdzekļa tipam piešķirtu apstiprinājumu var attiecināt uz transportlīdzekļu tipiem, kas no apstiprinātā tipa atšķiras tikai attiecībā uz to atskaites masu un to pārnesumu attiecībām, ar noteikumu, ka ir izpildīti 7.1.1. un 7.1.2. punktā minētie nosacījumi.

Piezīme: ja transportlīdzekļa tips ir apstiprināts saskaņā ar 7.1.1 līdz 7.1.3. punktu, šādu apstiprinājumu nevar attiecināt uz citiem transportlīdzekļu tipiem.

Iztvaikošanas emisijas (IV tipa tests)

Ar kontroles sistēmu iztvaikošanas emisijām aprīkotam transportlīdzekļu tipam piešķirtu apstiprinājumu var attiecināt ar šādiem nosacījumiem.

7.2.1.1.   Degvielas/gaisa mērīšanas pamatprincips (piemēram, monoiesmidzināšana, karburators) ir viens un tas pats.

7.2.1.2.   Degvielas tvertnes forma un degvielas tvertnes un šķidrās degvielas cauruļu materiāls ir identisks. Ir jāpārbauda sliktākā saime attiecībā uz šķērsgriezumu un aptuveno cauruļu garumu. To, vai neidentiski tvaika/šķidruma separatori ir pieņemami, izlemj tehniskais dienests, kas atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem. Degvielas tvertnes tilpumam jābūt ±10 % robežās. Tvertnes drošības vārsta iestatījumam jābūt identiskam.

7.2.1.3.   Degvielas tvaika uzglabāšanas metodei jābūt identiskai, t.i., trauka forma un apjoms, uzglabāšanas līdzeklis, gaisa tīrītājs (ja izmanto iztvaikošanas emisiju kontrolei) utt.

7.2.1.4.   Karburatora degvielas rezervuāra tilpumam jābūt ±10 mililitru robežās.

7.2.1.5.   Uzglabāto tvaiku izplūdes metodei jābūt identiskai (piemēram, gaisa plūsma, sākuma punkts vai izplūdes apjoms braukšanas ciklā).

7.2.1.6.   Degvielas mērīšanas sistēmas plombēšanas un ventilēšanas metodēm jābūt identiskām.

7.2.2.   Citas piezīmes:

| i) | ir atļauti dažādi motoru lielumi; |
| --- | --- |

i)

ir atļauti dažādi motoru lielumi;

| ii) | ir atļauta dažāda motoru jauda; |
| --- | --- |

ii)

ir atļauta dažāda motoru jauda;

| iii) | ir atļautas automātiskās un manuālās pārnesumkārbas, divu un četru riteņu piedziņa; |
| --- | --- |

iii)

ir atļautas automātiskās un manuālās pārnesumkārbas, divu un četru riteņu piedziņa;

| iv) | ir atļauti dažādi virsbūves veidi; |
| --- | --- |

iv)

ir atļauti dažādi virsbūves veidi;

| v) | ir atļauti dažādi riteņu un riepu izmēri. |
| --- | --- |

v)

ir atļauti dažādi riteņu un riepu izmēri.

Pretpiesārņojumu ierīču ilglaicīgums(V tipa tests)

Par transportlīdzekļa tipu piešķirtu apstiprinājumu var attiecināt uz dažādiem transportlīdzekļu tipiem ar noteikumu, ka motora/piesārņojuma kontroles sistēmas kombinācija ir identiska tai, kas ir jau apstiprinātajam transportlīdzeklim. Šajā sakarā uzskata, ka transportlīdzekļu tipiem, kuru tālāk minētie parametri ir identiski vai ir noteikto robežvērtību robežās, ir tā pati motora/piesārņojuma kontroles sistēmas kombinācija.

7.3.1.1.   Motors:

| — | cilindru skaits, |
| --- | --- |

—

cilindru skaits,

| — | motora darba tilpums (±15 %), |
| --- | --- |

—

motora darba tilpums (±15 %),

| — | cilindru bloka konfigurācija, |
| --- | --- |

—

cilindru bloka konfigurācija,

| — | vārstu skaits, |
| --- | --- |

—

vārstu skaits,

| — | degvielas sistēma, |
| --- | --- |

—

degvielas sistēma,

| — | dzesēšanas sistēmas veids, |
| --- | --- |

—

dzesēšanas sistēmas veids,

| — | degšanas process, |
| --- | --- |

—

degšanas process,

| — | cilindru diametru attālums no centra līdz centram. |
| --- | --- |

—

cilindru diametru attālums no centra līdz centram.

7.3.1.2.   Piesārņojuma kontroles sistēma

| — | katalītiskie neitralizatori:






  — | katalītisko neitralizatoru un elementu skaits, |
| --- | --- | --- |

—

katalītiskie neitralizatori:

—

katalītisko neitralizatoru un elementu skaits,

| — | katalītisko neitralizatoru izmērs un forma (tilpums ±10 %), |
| --- | --- |

—

katalītisko neitralizatoru izmērs un forma (tilpums ±10 %),

| — | katalītiskās darbības veids (oksidēšana, trīsceļu, ...), |
| --- | --- |

—

katalītiskās darbības veids (oksidēšana, trīsceļu, ...),

| — | dārgmetālu slodze (identiska vai lielāka), |
| --- | --- |

—

dārgmetālu slodze (identiska vai lielāka),

| — | dārgmetālu procentuālā attiecība (±15 %), |
| --- | --- |

—

dārgmetālu procentuālā attiecība (±15 %),

| — | substrāts (struktūra un materiāls), |
| --- | --- |

—

substrāts (struktūra un materiāls),

| — | elementu blīvums, |
| --- | --- |

—

elementu blīvums,

| — | katalītiskā neitralizatora(-u) korpusa veids, |
| --- | --- |

—

katalītiskā neitralizatora(-u) korpusa veids,

| — | katalītiskā neitralizatora atrašanās vieta (atrašanās vieta un izmērs izplūdes sistēmā, kas nerada par 50 K lielākas temperatūras svārstības katalītiskā neitralizatora ieplūdē).
  Šīs temperatūras svārstības pārbauda stabilizētos apstākļos pie ātruma 120 km/h un I tipa testa slodzes iestatījuma. |
| --- | --- |

—

katalītiskā neitralizatora atrašanās vieta (atrašanās vieta un izmērs izplūdes sistēmā, kas nerada par 50 K lielākas temperatūras svārstības katalītiskā neitralizatora ieplūdē).

Šīs temperatūras svārstības pārbauda stabilizētos apstākļos pie ātruma 120 km/h un I tipa testa slodzes iestatījuma.

| — | Gaisa iesmidzināšana:






  — | ir vai nav |
| --- | --- | --- |

—

Gaisa iesmidzināšana:

—

ir vai nav

| — | veids (gaisa impulss, gaisa sūkņi, ...). |
| --- | --- |

—

veids (gaisa impulss, gaisa sūkņi, ...).

| — | Izplūdes gāzu recirkulācija (EGR):






  — | ir vai nav. |
| --- | --- | --- |

—

Izplūdes gāzu recirkulācija (EGR):

—

ir vai nav.

7.3.1.3.   Inerces kategorija: divas inerces kategorijas, kas ir uzreiz augstākas, un jebkura zemāka inerces kategorija.

7.3.1.4.   Ilglaicīguma testu var veikt, izmantojot transportlīdzekli, virsbūves veidu, pārnesumkārbu (automātisko vai manuālo) un riteņu vai riepu izmēru, kas ir atšķirīgs no tā, kas ir transportlīdzekļa tipam, kuram tipa apstiprinājums ir pieprasīts.

Iebūvēta diagnostika

7.4.1.   Transportlīdzekļa tipam piešķirto apstiprinājumu attiecībā uz OBD sistēmu var attiecināt uz dažādiem transportlīdzekļu tipiem, kas ir no tās pašas transportlīdzekļu OBD saimes, kas aprakstīta 11. pielikuma 2. papildinājumā. Motora emisiju kontroles sistēmai jābūt identiskai ar jau apstiprināta transportlīdzekļa sistēmu un jāatbilst 11. pielikuma 2. papildinājumā dotajam OBD motoru saimes aprakstam neatkarīgi no šādiem transportlīdzekļa parametriem:

| | motora palīgierīcēm, |
| --- | --- |

motora palīgierīcēm,

| | riepām, |
| --- | --- |

riepām,

| | ekvivalentās inerces, |
| --- | --- |

ekvivalentās inerces,

| | dzesēšanas sistēmas, |
| --- | --- |

dzesēšanas sistēmas,

| | kopējiem pārnesuma skaitļiem, |
| --- | --- |

kopējiem pārnesuma skaitļiem,

| | transmisijas tipa, |
| --- | --- |

transmisijas tipa,

| | virsbūves veida. |
| --- | --- |

virsbūves veida.

8.   RAŽOJUMU ATBILSTĪBA (COP)

8.1.   Katrs transportlīdzeklis, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa veidam attiecībā uz detaļām, kas ietekmē gāzveida un makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu emisiju no motora, emisiju no kartera un iztvaikošanas emisiju. Ražojumu atbilstības procedūras atbilst procedūrām, kas izklāstītas 1958. gada Nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), atbilstot šādām prasībām.

Kā vispārējs noteikums, ražojuma atbilstību attiecībā uz transportlīdzekļu radītu emisiju ierobežojumiem (I, II, III un IV tipa testi) pārbauda, pamatojoties uz apstiprinājuma paziņojumā un tā pielikumos sniegto raksturojumu.

Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstības pārbaude

Atsaucoties uz tipa apstiprinājumu, kas piešķirts attiecībā uz emisijām, šiem pasākumiem ir jābūt arī atbilstošiem, lai apstiprinātu emisiju kontroles ierīces funkcionalitāti transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā un ievērojot normālus izmantošanas nosacījumus (pienācīgi uzturētu un izmantotu ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstība). Šajos noteikumos noteikts, ka šos pasākumus pārbauda ekspluatācijas periodā līdz 5 gadiem vai 80 000 km, atkarībā no tā, kas tiek sasniegts ātrāk, un no 2005. gada 1. janvāra ekspluatācijas periodā līdz pieciem gadiem vai 100 000 km, atkarībā no tā, kas tiek sasniegts ātrāk.

Tipa apstiprināšanas iestāde, pamatojoties uz jebkādu atbilstošu informāciju, kāda ir ražotājam, veic ekspluatācijas atbilstības auditu saskaņā ar procedūrām, kas definētas 1958. gada Nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumā.

Šā pielikuma 4. papildinājuma 4/1. un 4/2. attēls ilustrē ekspluatācijas atbilstības pārbaudes procedūru.

8.2.1.1.   Parametri, kas nosaka piederību ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimei

Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimi var definēt ar konstrukcijas galvenajiem parametriem, kas ir kopīgi visiem saimes transportlīdzekļiem. Attiecīgi tos transportlīdzekļu tipus, kuriem ir vienādi vai vismaz noteikto pielaižu robežās līdzīgi tālāk tekstā noteiktie parametri, var uzskatīt par piederīgiem vienai ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimei:

| — | degšanas process (divtaktu, četrtaktu, rotācijas); |
| --- | --- |

—

degšanas process (divtaktu, četrtaktu, rotācijas);

| — | cilindru skaits; |
| --- | --- |

—

cilindru skaits;

| — | cilindru bloka izkārtojums (rindas, V formas, radiāls, horizontāli viens otram pretī, cits izkārtojums). Cilindru slīpums vai virziens nav kritērijs; |
| --- | --- |

—

cilindru bloka izkārtojums (rindas, V formas, radiāls, horizontāli viens otram pretī, cits izkārtojums). Cilindru slīpums vai virziens nav kritērijs;

| — | motora degvielas padeves metode (t.i., netiešā vai tiešā iesmidzināšana); |
| --- | --- |

—

motora degvielas padeves metode (t.i., netiešā vai tiešā iesmidzināšana);

| — | dzesēšanas sistēmas veids (gaiss, ūdens, eļļa); |
| --- | --- |

—

dzesēšanas sistēmas veids (gaiss, ūdens, eļļa);

| — | iesūkšanas metode (brīvo gaisa iesūci, ar uzpūtes iekārtu); |
| --- | --- |

—

iesūkšanas metode (brīvo gaisa iesūci, ar uzpūtes iekārtu);

| — | degviela, kas paredzēta motora konstrukcijā (benzīns, dīzeļdegviela, dabasgāze, sašķidrināta naftas gāze utt.). Divu degvielu transportlīdzekļus var grupēt vienā saimē ar vienas degvielas transportlīdzekļiem ar nosacījumu, ka tiem ir viena kopīga degviela; |
| --- | --- |

—

degviela, kas paredzēta motora konstrukcijā (benzīns, dīzeļdegviela, dabasgāze, sašķidrināta naftas gāze utt.). Divu degvielu transportlīdzekļus var grupēt vienā saimē ar vienas degvielas transportlīdzekļiem ar nosacījumu, ka tiem ir viena kopīga degviela;

| — | katalītiskā neitralizatora tips (trīsceļu katalizators vai cits(-i) katalizators(-i)); |
| --- | --- |

—

katalītiskā neitralizatora tips (trīsceļu katalizators vai cits(-i) katalizators(-i));

| — | daļiņu filtra tips (ir vai nav); |
| --- | --- |

—

daļiņu filtra tips (ir vai nav);

| — | izplūdes gāzu recirkulācija (ir vai nav); |
| --- | --- |

—

izplūdes gāzu recirkulācija (ir vai nav);

| — | saimes transportlīdzekļu lielākā motora cilindru tilpums, atņemot 30 %. |
| --- | --- |

—

saimes transportlīdzekļu lielākā motora cilindru tilpums, atņemot 30 %.

Tipa apstiprināšanas iestāde ekspluatācijas atbilstības auditu veiks, pamatojoties uz informāciju, ko sniedz ražotājs. Sniedzamajai informācijai jāietver vismaz šādi dati.

8.2.1.2.1.   Ražotāja nosaukums un adrese.

8.2.1.2.2.   Nosaukums, adrese, tālruņa un faksa numurs un e-pasta adrese ražotāja pilnvarotajam pārstāvim tajās jomās, uz ko attiecas ražotāja sniegtā informācija.

8.2.1.2.3.   Ražotāja informācijā ietverto transportlīdzekļu modeļa nosaukums(-i).

8.2.1.2.4.   Attiecīgā gadījumā to transportlīdzekļa tipu saraksts, uz kuriem attiecas ražotāja informācija, t.i., ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes grupa saskaņā ar 8.2.1.1. punktu.

8.2.1.2.5.   Transportlīdzekļa identifikācijas numura (VIN) kodi, kas izmantoti ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimei (VIN prefikss).

8.2.1.2.6.   Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes tipu apstiprinājuma numuri, attiecīgā gadījumā ietverot visu attiecinājumu un nozīmīgu izmaiņu/atsaukšanas gadījumu (uzlabojumiem pēc ražošanas) numurus.

8.2.1.2.7.   Informācija par attiecinājumiem un nozīmīgām izmaiņām/atsaukšanas gadījumiem attiecībā uz tiem transportlīdzekļa tipa apstiprinājumiem, uz kuriem attiecas ražotāja sniegtā informācija (ja to pieprasa tipa apstiprināšanas iestāde).

8.2.1.2.8.   Laika periods, par kuru sniegta ražotāja informācija.

8.2.1.2.9.   Transportlīdzekļa ražošanas periods, uz kuru attiecas ražotāja informācija (piemēram, 2001. kalendārajā gadā ražoti transportlīdzekļi).

Ražotāja ekspluatācijas atbilstības pārbaudes procedūra, norādot

8.2.1.2.10.1.   transportlīdzekļa atrašanās vietas noteikšanas metodi;

8.2.1.2.10.2.   transportlīdzekļa atlases un atteikuma kritērijus;

8.2.1.2.10.3.   programmā izmantotos testu veidus un procedūras;

8.2.1.2.10.4.   ekspluatācijā esošas transportlīdzekļu grupas ražotāja pieņemšanas/atteikuma kritērijus;

8.2.1.2.10.5.   ģeogrāfisko apgabalu(-us), par kuru(-iem) ražotājs sniedzis informāciju;

8.2.1.2.10.6.   izmantoto izlases lielumu un paraugu ņemšanas plānu.

Ražotāja ekspluatācijas atbilstības procedūras rezultāti, norādot:

8.2.1.2.11.1.   programmā ietverto transportlīdzekļu identifikāciju (testēts vai nav testēts);

| — | Identifikācija ietver: modeļa nosaukumu; |
| --- | --- |

—

Identifikācija ietver: modeļa nosaukumu;

| — | transportlīdzekļa identifikācijas numuru (VIN); |
| --- | --- |

—

transportlīdzekļa identifikācijas numuru (VIN);

| — | transportlīdzekļa reģistrācijas numuru; |
| --- | --- |

—

transportlīdzekļa reģistrācijas numuru;

| — | ražošanas datumu; |
| --- | --- |

—

ražošanas datumu;

| — | izmantošanas reģionu (ja zināms); |
| --- | --- |

—

izmantošanas reģionu (ja zināms);

| — | uzmontētās riepas. |
| --- | --- |

—

uzmontētās riepas.

8.2.1.2.11.2.   iemeslu(-us), kādēļ transportlīdzeklis nav ietverts izlasē;

8.2.1.2.11.3.   katra izlasē iekļautā transportlīdzekļa tehniskās apkopes uzskaiti (ieskaitot uzlabojumus);

8.2.1.2.11.4.   katra izlasē iekļautā transportlīdzekļa remontu uzskaiti (ja zināms);

8.2.1.2.11.5.   testa datus, norādot

| — | testa datumu, |
| --- | --- |

—

testa datumu,

| — | testa vietu, |
| --- | --- |

—

testa vietu,

| — | transportlīdzekļa odometra uzrādīto attālumu, |
| --- | --- |

—

transportlīdzekļa odometra uzrādīto attālumu,

| — | testā izmantotās degvielas aprakstu (piemēram, testa standartdegviela vai tirgus degviela), |
| --- | --- |

—

testā izmantotās degvielas aprakstu (piemēram, testa standartdegviela vai tirgus degviela),

| — | testa apstākļus (temperatūra, mitrums, dinamometra inerces svars), |
| --- | --- |

—

testa apstākļus (temperatūra, mitrums, dinamometra inerces svars),

| — | dinamometra iestatījumus (piemēram, jaudas iestatījums), |
| --- | --- |

—

dinamometra iestatījumus (piemēram, jaudas iestatījums),

| — | testa rezultātus (vismaz trim dažādiem transportlīdzekļiem katrā saimē); |
| --- | --- |

—

testa rezultātus (vismaz trim dažādiem transportlīdzekļiem katrā saimē);

8.2.1.2.12.   OBD sistēmas rādījumu reģistru.

8.2.2.   Ražotāja apkopotajai informācijai ir jābūt pietiekami visaptverošai, lai nodrošinātu, ka var izvērtēt ekspluatāciju 8.2. punktā minētajos normālos izmantošanas apstākļos, un reprezentatīvai attiecībā uz ražotāja ģeogrāfiskā ziņā aptverto tirgu.

Šo noteikumu nolūkā ražotājam nav obligāti jāveic transportlīdzekļa I tipa ekspluatācijas atbilstības audits, ja ražotājs tipa apstiprināšanas iestādei var pierādīt, ka šā transportlīdzekļa tipa realizācijas apjoms gadā kopumā ir mazāks par 10 000 transportlīdzekļiem gadā.

Ja transportlīdzekļus paredzēts pārdot Eiropas Savienībā, ražotājam nav jāveic uzraudzīta ekspluatācijas atbilstības pārbaude transportlīdzekļu tipam, ja viņš apstiprinātājai iestādei var pierādīt, ka Eiropas Savienībā gadā tiek pārdoti mazāk kā 5 000 šī tipa transportlīdzekļi.

Ja ir jāveic I tipa tests un transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam ir viens vai vairāki attiecinājumi, testus veic transportlīdzeklim, kas aprakstīts sākotnējā tehniskajā dokumentācijā, vai transportlīdzeklim, kas aprakstīts sākotnējā tehniskajā dokumentācijā attiecībā uz attiecinājumu.

Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude I tipa testam.

Pēc iestādes izdarītās izvēles ražotājs nedrīkst veikt pielāgojumus izvēlētajā transportlīdzeklī.

Hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV) testus veic saskaņā ar 14. pielikumā norādīto procedūru.

| — | OVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisiju mērījumu veic transportlīdzeklim, kas sagatavots saskaņā ar OVC hibrīdo transportlīdzekļu I tipa testa B nosacījumu. |
| --- | --- |

—

OVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisiju mērījumu veic transportlīdzeklim, kas sagatavots saskaņā ar OVC hibrīdo transportlīdzekļu I tipa testa B nosacījumu.

| — | NOVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisiju mērījumu veic ar nosacījumiem, kas ir vienādi ar NOVC transportlīdzekļu I tipa testa nosacījumiem. |
| --- | --- |

—

NOVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisiju mērījumu veic ar nosacījumiem, kas ir vienādi ar NOVC transportlīdzekļu I tipa testa nosacījumiem.

Izlases kārtā no sērijas izvēlas trīs transportlīdzekļus un testē, kā aprakstīts šī pielikuma 5.3.1. punktā. Nolietojuma koeficientus izmanto tādā pašā veidā. Robežvērtības dotas 5.3.1.4. punktā

8.2.3.1.1.1.   Šo noteikumu 2.20. punktā aprakstīto periodiski reģenerējošu sistēmu gadījumā rezultātus reizina ar koeficientu Ki, kas iegūts, veicot 13. pielikumā izklāstīto procedūru tipa apstiprinājuma piešķiršanas laikā.

Pēc ražotāja pieprasījuma testēšanu var veikt uzreiz pēc reģenerācijas pabeigšanas.

8.2.3.1.2.   Ja iestāde ir apmierināta ar ražojuma standarta atkāpi, ko ražotājs devis saskaņā ar iepriekš minēto 8.2.1. punktu, testus veic saskaņā ar 1. papildinājumu.

Ja iestāde nav apmierināta ar ražojumu standarta atkāpi, ko ražotājs devis saskaņā ar iepriekš minēto 8.2.1. punktu, testus veic saskaņā ar 2. papildinājumu.

8.2.3.1.3.   Sērijas ražošanu uzskata par atbilstīgu vai neatbilstīgu, pamatojoties uz transportlīdzekļu paraugu ņemšanas pārbaudi, tiklīdz ir pieņemts lēmums par to, ka pārbaude ir izturēta attiecībā uz visām piesārņojošām vielām, vai par to, ka pārbaude nav izturēta attiecībā uz vienu piesārņojošo vielu, saskaņā ar piemērojamiem testēšanas kritērijiem attiecīgajā papildinājumā.

Ja ir pieņemts lēmums par to, ka pārbaude ir izturēta attiecībā uz vienu piesārņojošo vielu, šo lēmumu nemainīs ne ar kādiem papildu testiem, ko veic, lai pieņemtu lēmumu attiecībā uz pārējām piesārņojošām vielām.

Ja attiecībā uz visām piesārņojošām vielām nav pieņemts lēmums par to, ka pārbaude ir izturēta, vai, ja attiecībā uz vienu piesārņojošo vielu nav pieņemts lēmums par to, ka pārbaude nav izieta, testu veic ar citu transportlīdzekli (skatīt tālāk 2. attēlu).

2. attēls

Image

Neatkarīgi no 4. pielikuma 3.1.1. punkta prasībām testus veic ar transportlīdzekli, kas paņemts tieši no ražošanas līnijas.

8.2.3.2.1.   Tomēr pēc ražotāja pieprasījuma testus var veikt ar transportlīdzekļiem, ar kuriem nobraukti:

| — | lielākais 3 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, |
| --- | --- |

—

lielākais 3 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru,

| — | lielākais 15 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru. |
| --- | --- |

—

lielākais 15 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru.

Abos šajos gadījumos iestrādāšanas procedūru veiks ražotājs, kas nedrīkst šiem transportlīdzekļiem veikt jebkādus pielāgojumus.

8.2.3.2.2.   Ja ražotājs vēlas iestrādāt transportlīdzekli (“x” km, kur x ≤ 3 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, un x ≤ 15 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru), procedūra ir šāda:

| a) | piesārņojošo vielu emisijas (I tips) mēra pie nulles un “x” km pirmajam testa transportlīdzeklim, |
| --- | --- |

a)

piesārņojošo vielu emisijas (I tips) mēra pie nulles un “x” km pirmajam testa transportlīdzeklim,

| b) | emisiju izvērtēšanas koeficientu starp nulli un “x” km aprēķina par katru piesārņojošo vielu;
  Emisijas “x” km/Emisijas nulle km
  Tas var būt mazāks par 1, |
| --- | --- |

b)

emisiju izvērtēšanas koeficientu starp nulli un “x” km aprēķina par katru piesārņojošo vielu;

Emisijas “x” km/Emisijas nulle km

Tas var būt mazāks par 1,

| c) | pārējos transportlīdzekļus var neiestrādāt, bet to nulles km emisijas sareizina ar izvērtēšanas koeficientu.
  Šajā gadījumā izmantojamās vērtības ir:






  i) | vērtības pie “x” km pirmajam transportlīdzeklim, |
| --- | --- | --- |

c)

pārējos transportlīdzekļus var neiestrādāt, bet to nulles km emisijas sareizina ar izvērtēšanas koeficientu.

Šajā gadījumā izmantojamās vērtības ir:

i)

vērtības pie “x” km pirmajam transportlīdzeklim,

| ii) | vērtības pie nulles km, ko reizina ar pārējo transportlīdzekļu izvērtēšanas koeficientu. |
| --- | --- |

ii)

vērtības pie nulles km, ko reizina ar pārējo transportlīdzekļu izvērtēšanas koeficientu.

8.2.3.2.3.   Visus testus var veikt ar pārdošanā esošu degvielu. Tomēr pēc ražotāja pieprasījuma var izmantot degvielas, kas raksturotas 10. pielikumā.

| i) | Ja jāveic III tipa tests, tas jāveic visiem transportlīdzekļiem, kas izvēlēti I tipa ražojuma atbilstības testam. Ir jāizpilda 5.3.3.2. punkta noteikumi. Hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV) testus veic saskaņā ar 14. pielikuma 5. punktā izklāstītajiem noteikumiem. |
| --- | --- |

i)

Ja jāveic III tipa tests, tas jāveic visiem transportlīdzekļiem, kas izvēlēti I tipa ražojuma atbilstības testam. Ir jāizpilda 5.3.3.2. punkta noteikumi. Hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV) testus veic saskaņā ar 14. pielikuma 5. punktā izklāstītajiem noteikumiem.

| ii) | Ja ir jāveic IV tipa tests, to veic saskaņā ar 7. pielikuma 7. punktu. |
| --- | --- |

ii)

Ja ir jāveic IV tipa tests, to veic saskaņā ar 7. pielikuma 7. punktu.

8.2.4.   Ja testu veic saskaņā ar 7. pielikumu, visu apstiprinātā tipa ražošanas transportlīdzekļu vidējai iztvaikošanas emisijai jābūt mazākai par 5.3.4.2. punktā norādītajām robežvērtībām.

8.2.5.   Veicot kārtējo saražotās produkcijas testēšanu, apstiprinājuma turētājs var demonstrēt atbilstību, veicot pārbaudi transportlīdzekļiem, kuri atbilst 7. pielikuma 7. punkta prasībām.

Iebūvēta diagnostika (OBD)

Ja pārbauda OBD sistēmas darbība, to veic saskaņā ar šādiem noteikumiem:

8.2.6.1.   Ja apstiprināšanas iestāde noteic, ka ražojumu kvalitāte šķiet neapmierinoša, izlases veidā no sērijas paņem transportlīdzekli un testē to saskaņā ar 11. pielikuma 1. papildinājumu.

Hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV) testus veic saskaņā ar 14. pielikuma 9. punkta nosacījumiem.

8.2.6.2.   Ražojumu uzskata par atbilstīgu, ja transportlīdzeklis atbilst 11. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto testu prasībām.

8.2.6.3.   Ja no sērijas paņemts transportlīdzeklis neatbilst 8.2.6.1. punkta prasībām, izlases veidā no sērijas ir jāņem četru transportlīdzekļu paraugs un jāpārbauda ar 11. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto testu. Testus var veikt transportlīdzekļiem, kuru nobraukums nav lielāks par 15 000 km.

8.2.6.4.   Ražojumu uzskata par atbilstīgu, ja vismaz trīs transportlīdzekļi atbilst 11. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto testu prasībām.

Pamatojoties uz 8.2.1 punktā minēto pārbaudi, tipa apstiprināšanas iestāde:

| — | nolemj, ka transportlīdzekļa tipa vai ekspluatācijā esošas saimes transportlīdzekļa ekspluatācijas atbilstība ir apmierinoša, un neveic turpmākus pasākumus; |
| --- | --- |

—

nolemj, ka transportlīdzekļa tipa vai ekspluatācijā esošas saimes transportlīdzekļa ekspluatācijas atbilstība ir apmierinoša, un neveic turpmākus pasākumus;

| — | nolemj, ka ražotāja sniegtā informācija nav pietiekama lēmuma pieņemšanai, un pieprasa ražotājam papildu informāciju vai testu datus vai |
| --- | --- |

—

nolemj, ka ražotāja sniegtā informācija nav pietiekama lēmuma pieņemšanai, un pieprasa ražotājam papildu informāciju vai testu datus vai

| — | nolemj, ka transportlīdzekļa tipa(-u) vai ekspluatācijā esošas saimes transportlīdzekļa tipa(-u) ekspluatācijas atbilstība nav apmierinoša, un veic šādu transportlīdzekļu tipa(-u) testu saskaņā ar 3. pielikumu. |
| --- | --- |

—

nolemj, ka transportlīdzekļa tipa(-u) vai ekspluatācijā esošas saimes transportlīdzekļa tipa(-u) ekspluatācijas atbilstība nav apmierinoša, un veic šādu transportlīdzekļu tipa(-u) testu saskaņā ar 3. pielikumu.

Gadījumā, kad ražotājs var neveikt auditu attiecīgajam transportlīdzekļa tipam atbilstīgi 8.2.2. punktam, tipa apstiprināšanas iestāde var veikt šādu transportlīdzekļu tipu testu saskaņā ar 3. papildinājumu.

8.2.7.1.   Ja I tipa testu uzskata par nepieciešamu, lai pārbaudītu emisiju kontroles ierīču atbilstību prasībām par to darbību ekspluatācijas laikā, ir jāveic tests, izmantojot testa procedūru, kas atbilst šī pielikuma 4. papildinājumā noteiktajiem statistikas kritērijiem.

8.2.7.2.   Tipa apstiprinātājai iestādei sadarbībā ar ražotāju ir jāizvēlas transportlīdzekļu paraugi ar pietiekamu nobraukumu, kura izmantošanu normālos apstākļos var pamatoti apstiprināt. Ir jāveic apspriede ar ražotāju par parauga transportlīdzekļa izvēli, un tam jāļauj piedalīties transportlīdzekļu apstiprināšanas pārbaudēs.

Ražotājam tipa apstiprināšanas iestādes uzraudzībā ir atļauts veikt pat destruktīvas dabas pārbaudes tiem transportlīdzekļiem, kuru emisiju līmeņi pārsniedz robežvērtības, lai noteiktu iespējamo bojājumu cēloni, kurus nevar būt radījis pats ražotājs (piemēram, svinu saturoša benzīna izmantošana pirms testa dienas). Ja pārbaužu rezultāti apstiprina šādus cēloņus, šos testu rezultātus neietver atbilstības pārbaudē.

8.2.7.3.1.   No transportlīdzekļu atbilstības pārbaudes izslēdz testa rezultātus attiecībā uz paraugiem:

| i) | kuriem ir izsniegts apstiprinājuma sertifikāts, kas norāda atbilstību A kategorijas emisijas robežvērtībām, kuras noteiktas šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punktā, ar nosacījumu, ka šie transportlīdzekļi ir regulāri darbināti ar degvielu, kuras sēra līmenis pārsniedz 150 mg/kg (benzīnam) vai 350 mg/kg (dīzeļdegvielai), vai |
| --- | --- |

i)

kuriem ir izsniegts apstiprinājuma sertifikāts, kas norāda atbilstību A kategorijas emisijas robežvērtībām, kuras noteiktas šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punktā, ar nosacījumu, ka šie transportlīdzekļi ir regulāri darbināti ar degvielu, kuras sēra līmenis pārsniedz 150 mg/kg (benzīnam) vai 350 mg/kg (dīzeļdegvielai), vai

| ii) | kuriem ir izsniegts apstiprinājuma sertifikāts, kas norāda atbilstību B kategorijas emisijas robežvērtībām, kuras noteiktas šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punktā, ar nosacījumu, ka šie transportlīdzekļi ir regulāri darbināti ar benzīnu vai dīzeļdegvielu, kuras sēra līmenis pārsniedz 50 mg/kg. |
| --- | --- |

ii)

kuriem ir izsniegts apstiprinājuma sertifikāts, kas norāda atbilstību B kategorijas emisijas robežvērtībām, kuras noteiktas šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punktā, ar nosacījumu, ka šie transportlīdzekļi ir regulāri darbināti ar benzīnu vai dīzeļdegvielu, kuras sēra līmenis pārsniedz 50 mg/kg.

8.2.7.4.   Ja tipa apstiprināšanas iestāde nav apmierināta ar testu rezultātiem saskaņā ar 4. papildinājumā noteiktajiem kritērijiem, 1958. gada Nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumā minētos pasākumus stāvokļa izlabošanai attiecina uz ekspluatācijā esošiem transportlīdzekļiem, kas ir tā paša tipa transportlīdzekļi, kuriem, visticamāk, ir tas pats defekts saskaņā ar 3. papildinājuma 6. punktu.

Ražotāja piedāvāto stāvokļa izlabošanas pasākumu plānu apstiprina tipa apstiprināšanas iestāde. Ražotājs ir atbildīgs par apstiprinātā stāvokļa izlabošanas pasākumu plāna izpildi.

Tipa apstiprinātāja iestāde savu lēmumu visām nolīguma dalībvalstīm paziņo 30 dienu laikā. Nolīguma dalībvalstis var pieprasīt šo pašu stāvokļa izlabošanas pasākumu plānu piemērot visiem šī paša tipa transportlīdzekļiem, kas reģistrēti to teritorijā.

8.2.7.5.   Ja nolīguma dalībvalsts ir secinājusi, ka transportlīdzekļa tips neatbilst 3. papildinājuma prasībām, tā nekavējoties informē to nolīguma dalībvalsti, kura saskaņā ar nolīguma prasībām piešķīrusi oriģinālo tipa apstiprinājumu.

Tad saskaņā ar nolīguma nosacījumiem nolīguma dalībvalsts kompetentā iestāde, kura piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, informē ražotāju, ka transportlīdzekļa tips neatbilst šo nosacījumu prasībām un ka ražotājam jāveic noteikti pasākumi. Divu mēnešu laikā pēc šī paziņojuma ražotājs kompetentajai iestādei iesniedz nepilnību novēršanas pasākumu plānu, kuru būtība atbilst 3. papildinājuma 6.1.–6.8. punktu prasībām. Divu mēnešu laikā kompetentā iestāde, kura piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, konsultē ražotāju, lai nodrošinātu vienošanos par pasākumu plānu un šī plāna īstenošanu. Ja kompetentā iestāde, kura piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, secina, ka vienošanos nav iespējams panākt, uzsāk attiecīgas nolīgumā paredzētas procedūras.

9.   SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

9.1.   Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šo grozījumu piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļu tipu, var atcelt, ja netiek izpildītas 8.1. punktā noteiktās prasības vai arī izvēlētais transportlīdzeklis vai transportlīdzekļi neiztur pārbaudes, kuras paredzētas iepriekš minētajā 8.2. punktā.

9.2.   Ja nolīguma dalībvalsts, kas piemēro šos noteikumus, atceļ apstiprinājumu, kuru tā iepriekš piešķīrusi, tā, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā, nekavējoties par to informē citas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus.

10.   RAŽOŠANAS GALĪGA PĀRTRAUKŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi pārtrauc saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā transportlīdzekļa tipa ražošanu, viņš par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīga paziņojuma saņemšanas šī iestāde, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā, par to informē citas 1958. gada Nolīguma dalībvalstis, kas piemēro šos noteikumus.

11.   PĀREJAS NOTEIKUMI

11.1.   Vispārēji noteikumi

11.1.1.   No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 05. grozījumu sērija, neviena līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju.

11.1.2.   Jauna tipa apstiprinājumi

11.1.2.1.   Saskaņā ar 11.1.4., 11.1.5. un 11.1.6. punkta nosacījumiem nolīguma dalībvalstis, kuras piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst šo ar 05. grozījumu sēriju grozīto noteikumu prasībām.

M kategorijas transportlīdzekļiem vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem šīs prasības piemēro kopš 05. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas.

Transportlīdzekļiem jāatbilst robežvērtībām, kas noteiktas I tipa testam šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas A vai B rindā.

11.1.2.2.   Saskaņā ar 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. un 11.1.7. punkta nosacījumiem, nolīguma dalībvalstis, kuras piemēro šos noteikumus, apstiprinājumus piešķir tikai tad, ja transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju.

M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka par vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (I klase) šīs prasības piemēro no 2005. gada 1. janvāra.

M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir lielāka nekā 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase) šīs prasības piemēro no 2006. gada 1. janvāra.

Transportlīdzekļiem jāatbilst robežvērtībām, kas noteiktas I tipa testam šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas B rindā.

11.1.3.   Esošo tipa apstiprinājumu derīguma termiņš

11.1.3.1.   Saskaņā ar 11.1.4., 11.1.5. un 11.1.6. punkta nosacījumiem apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 04. grozījumu sēriju, M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (I klase) vairs nav spēkā kopš 05. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas, bet M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase), vairs nav spēkā kopš un 2002. gada 1. janvāra, ja vien nolīguma dalībvalsts, kura piešķīrusi apstiprinājumu, citām nolīguma dalībvalstīm, kuras piemēro šos noteikumus, nepaziņo, ka apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kā noteikts iepriekš 11.1.2.1. punktā.

11.1.3.2.   Saskaņā ar 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. un 11.1.7. punkta nosacījumiem apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kuros noteiktas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas A rindas robežvērtības, M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (I klase) vairs nav spēkā 2006. gada 1. janvāra, bet M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase) vairs nav spēkā no 2007. gada 1. janvāra, ja vien nolīguma dalībvalsts, kura piešķīrusi apstiprinājumu, nepaziņo citām nolīguma dalībvalstīm, kas piemēro šos noteikumus, ka apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kā noteikts iepriekš 11.1.2.2. punktā.

11.1.4.   Īpaši noteikumi

11.1.4.1.   Līdz 2003. gada 1. janvārim M1 kategorijas transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoriem un kuru maksimālā masa pārsniedz 2 000 kg, kuri:

| i) | paredzēti vairāk nekā sešu cilvēku pārvadāšanai (ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju), vai |
| --- | --- |

i)

paredzēti vairāk nekā sešu cilvēku pārvadāšanai (ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju), vai

| ii) | ir bezceļa transportlīdzekļi saskaņā ar Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju 7. pielikumu (R.E.3) (11) /, |
| --- | --- |

ii)

ir bezceļa transportlīdzekļi saskaņā ar Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju 7. pielikumu (R.E.3) (11) /,

11.1.3.1. un 11.1.3.2. punkta vajadzībām uzskatāmi par N1 kategorijas transportlīdzekļiem.

11.1.4.2.   Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar tiešās iesmidzināšanas kompresijaizdedzes motoriem un paredzēti vairāk nekā sešu pasažieru pārvadāšanai (ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju), apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 5.3.1.4.1. punktu, kuri grozīti ar 04. grozījumu sēriju, ir spēkā līdz 2002. gada 1. janvārim.

11.1.4.3.   Pārbaudes nosacījumus attiecībā uz tipa apstiprinājumu un ražojumu atbilstību, kuri norādīti šajos noteikumos, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju, piemēro līdz 11.1.2.1. un 11.1.3.1. punktā minētajiem datumiem.

11.1.4.4.   No 2002. gada 1. janvāra 8. pielikumā definēto VI tipa testu piemēro jauniem M1 kategorijas tipiem un jauniem 1. klases N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru. Šo prasību nepiemēro transportlīdzekļiem, kas aprīkoti, lai pārvadātu vairāk nekā sešus pasažierus (ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju), vai transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg.

11.1.5.   Iebūvētas diagnostikas (OBD) sistēma

Transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoriem

11.1.5.1.1.   M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi, kurus darbina ar benzīnu, 11.1.2. punktā noteiktajos termiņos ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu, kā noteikts šo noteikumu 11. pielikuma 3.1 punktu

11.1.5.1.2.   M1 kategorijas transportlīdzekļi, izņemot transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, un N1 kategorijas I klases transportlīdzekļi, kurus pastāvīgi vai daļēji darbina ar sašķidrinātas naftas gāzes vai dabasgāzes degvielu, no 2004. gada 1. oktobra (jaunie tipi) un no 2005. gada 1. jūlija (visi tipi) ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu.

M1 kategorijas transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, un N1 kategorijas II un III klases transportlīdzekļi, kurus pastāvīgi vai daļēji darbina ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzes degvielu, no 2006. gada 1. janvāra (jaunie tipi) un no 2007. gada 1. janvāra (visi tipi) ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu.

Transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoriem.

11.1.5.2.1.   M1 kategorijas transportlīdzekļi, izņemot transportlīdzekļus, kas paredzēti vairāk nekā sešu pasažieru (ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju) pārvadāšanai, vai transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, no 2004. gada 1. oktobra (jaunie tipi) un 2005. gada 1. jūlija (visi tipi) ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu.

11.1.5.2.2.   M1 kategorijas transportlīdzekļi, kas nav minēti 11.1.5.2.1. punktā, izņemot transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, un N1 kategorijas I klases transportlīdzekļi no 2005. gada 1. janvāra (jaunie tipi) un 2006. gada 1. janvāra (visi tipi) ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu.

11.1.5.2.3.   N1 kategorijas II un III klases transportlīdzekļi un M1 kategorijas transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, no 2006. gada 1. janvāra (jaunie tipi) un 2007. gada 1. janvāra (visi tipi) ir jāaprīko ar iebūvētu diagnostikas sistēmu.

11.1.5.2.4.   Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem, kurus laiž ekspluatācijā pirms iepriekšējos punktos minētajiem datumiem un kuri aprīkoti ar iebūvētu diagnostikas sistēmu, ja nepieciešams, piemēro 11. pielikuma 1. papildinājuma 6.5.3. līdz 6.5.3.6. punktu.

Hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV) jāatbilst šādām prasībām attiecībā uz iebūvētu diagnostikas sistēmu.

11.1.5.3.1.   Hibrīdi elektriskie transportlīdzekļi (HEV), kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, M1 kategorijas hibrīdi elektriskie transportlīdzekļi (HEV), kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru un kuru maksimālā masa nepārsniedz 2 500 kg, un N1 (I klase) kategorijas hibrīdi elektriskie transportlīdzekļi (HEV), kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, no 2005. gada 1. janvāra (jaunie tipi) un no 2006. gada 1. janvāra (visi tipi).

11.1.5.3.2.   N1 kategorijas (II un III klase) hibrīdi elektriskie transportlīdzekļi (HEV), kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, un M1 kategorijas hibrīdi elektriskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoriem un kuri maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, no 2006. gada 1. janvāra (jaunie tipi) un no 2007. gada 1. janvāra (visi tipi).

11.1.5.4.   Citu kategoriju transportlīdzekļus vai M1 vai N1 kategorijas transportlīdzekļus, kas nav minēti iepriekš, var aprīkot ar iebūvētu diagnostikas sistēmu. Šajā gadījumā jāizpilda 11. pielikuma 1. papildinājuma 6.5.3. līdz 6.5.3.6. punkta nosacījumi attiecībā uz OBD.

11.1.6.   Apstiprinājumi saskaņā ar noteikumu 04. grozījumu sēriju

11.1.6.1.   Kā izņēmumu no 11.1.2. un 11.1.3. punktā minētajām prasībām līgumslēdzējas puses var turpināt apstiprināt transportlīdzekļus un atzīt esošo apstiprinājumu spēkā esamību, kas atbilst:

| i) | šo noteikumu 04. grozījumu sēriju 5.3.1.4.1. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur bezsvina benzīns nav pieejams vispārējai lietošanai, un |
| --- | --- |

i)

šo noteikumu 04. grozījumu sēriju 5.3.1.4.1. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur bezsvina benzīns nav pieejams vispārējai lietošanai, un

| ii) | šo noteikumu 04. grozījumu sērijas 5.3.1.4.2. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur bezsvina benzīns ar maksimālo sēra līmeni 50 mg/kg vai mazāk nav plaši pieejams, un |
| --- | --- |

ii)

šo noteikumu 04. grozījumu sērijas 5.3.1.4.2. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur bezsvina benzīns ar maksimālo sēra līmeni 50 mg/kg vai mazāk nav plaši pieejams, un

| iii) | šo noteikumu 04. grozījumu sērijas 5.3.1.4.3. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur dīzeļdegviela ar maksimālo sēra līmeni 350 mg/kg vai mazāk nav plaši pieejama. |
| --- | --- |

iii)

šo noteikumu 04. grozījumu sērijas 5.3.1.4.3. punkta prasībām ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt uz vai sākotnēji izmantot valstīs, kur dīzeļdegviela ar maksimālo sēra līmeni 350 mg/kg vai mazāk nav plaši pieejama.

11.1.6.2.   Atkāpjoties no līgumslēdzēju pušu pienākumiem saskaņā ar šiem noteikumiem, apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar noteikumu 04. grozījumu sēriju, zaudē spēku Eiropas Kopienā:

| i) | no 2001. gada 1. janvāra attiecībā uz M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (I klase), un |
| --- | --- |

i)

no 2001. gada 1. janvāra attiecībā uz M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (I klase), un

| ii) | 2002. gada 1. janvārī attiecībā uz M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase), |
| --- | --- |

ii)

2002. gada 1. janvārī attiecībā uz M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase),

ja vien līgumslēdzēja puse, kura piešķīrusi apstiprinājumu, nepaziņo citām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, ka apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kuras noteiktas 11.1.2.1. punktā.

11.1.7.   Apstiprinājumi saskaņā ar noteikumu 05. grozījumu sēriju

11.1.7.1.   Kā izņēmumu no 11.1.2.2. un 11.1.3.2. punktā minētajām prasībām līgumslēdzējas puses var turpināt apstiprināt transportlīdzekļus un atzīt to apstiprinājumu spēkā esamību, kas piešķirti transportlīdzekļiem saskaņā ar šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punkta prasībām (attiecībā uz A kategorijas emisijām) ar nosacījumu, ka transportlīdzekļus paredzēts eksportēt vai sākotnēji izmantot valstīs, kur bezsvina benzīns vai dīzeļdegviela ar maksimālo sēra līmeni 50 mg/kg vai mazāk nav plaši pieejama.

11.1.7.2.   Atkāpjoties no līgumslēdzēju pušu pienākumiem saskaņā ar šiem noteikumiem, apstiprinājumi, kas piešķirti, norādot atbilstību A kategorijas emisijas ierobežojumiem, kuri norādīti šo noteikumu 05. grozījumu sērijas 5.3.1.4. punktā, zaudē spēku Eiropas Kopienā:

| i) | no 2006. gada 1. janvāra M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka par vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem(I klase), un |
| --- | --- |

i)

no 2006. gada 1. janvāra M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa ir mazāka par vai vienāda ar 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem(I klase), un

| ii) | 2007. gada 1. janvārī M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase), |
| --- | --- |

ii)

2007. gada 1. janvārī M kategorijas transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg, vai N1 kategorijas transportlīdzekļiem (II vai III klase),

ja vien līgumslēdzēja puse, kura piešķīrusi apstiprinājumu, nepaziņo citām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, ka apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām saskaņā ar 11.1.2.1. punktu.

12.   TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMI UN ADRESES, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀJUMU TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO IESTĀŽU NOSAUKUMI UN ADRESES

1958. gada Nolīguma dalībvalstis, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu, kā arī apstiprinājumus izsniedzošo administratīvo iestāžu nosaukumus un adreses, uz kurieni jāsūta citās valstīs izdotie paziņojumi par apstiprinājuma piešķiršanu vai attiecinājumu uz citu tipu, atteikumu vai anulēšanu.

---

(1)  Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) (dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 4. grozījumu.).

(2)  Dabasgāze.

(3)  Sašķidrināta naftas gāze.

(4)  Noteikumi Nr. 83 piemērojami transportlīdzekļiem ar atskaites masu ≤ 2 840 kg kā apstiprinājuma attiecinājums uz motoriem, kas izmantoti M1 or N1 transportlīdzekļu kategorijā.

“R49 vai R83” nozīmē, ka ražotājs tipa apstiprinājumu var iegūt saskaņā ar šiem noteikumiem vai Noteikumiem Nr. 49.

(5)  A apstiprinājums ir anulēts. Šo noteikumu 05 sērijas grozījumi aizliedz svinu saturoša benzīna izmantošanu.

(6)  1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija un Melnkalne, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (pieejams), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (pieejams), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (pieejams), 34 Bulgārija, 35 (pieejams), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (pieejams), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopiena (Apstiprinājumu piešķir dalībvalsts izmantojot to attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (pieejams), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika. Turpmākos numurus pārējām valstīm piešķir hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē Nolīgumu par vienotu tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un daļām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, un šādi piešķirtos numurus Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo šā nolīguma dalībvalstīm.

(7)  Kompresijaizdedzes motoriem.

(8)  Izņemot transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg.

(9)  Un tiem M kategorijas transportlīdzekļiem, kuri norādīti 2 piezīmē.

(10)  Kompresijaizdedzes transportlīdzekļiem

(11)  / Dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1/Groz.2

---

1. papildinājums

Ražojumu atbilstības prasību pārbaudes procedūra, ja ražotāja sniegtā produkcijas standartnovirze ir apmierinoša

1.   Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai pārbaudītu ražojuma atbilstību I tipa testam, ja ražotāja ražojuma standartnovirze ir apmierinoša.

2.   Ar minimālo paraugu skaitu 3 paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tā, ka iespējamība, ka partija izturēs testu ar 40 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,95 (ražotāja risks = 5 %), kamēr iespējamība, ka partiju pieņems ar 65 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,1 (patērētāja risks = 10 %).

3.   Par katru šo noteikumu 5.3.1.4. punktā minēto piesārņojošo vielu izmanto šādu procedūru (skatīt šo noteikumu 2. attēlu). Kur:

| L | = | piesārņojošās vielas robežvērtības naturālais logaritms, |
| --- | --- | --- |
| xi | = | transportlīdzekļa mērījuma vērtības parauga i naturālais logaritms, |
| s | = | novērtētā ražojumu standartnovirze (pēc mērījumu naturālajiem logaritmiem), |
| n | = | esošais parauga numurs. |

L

=

piesārņojošās vielas robežvērtības naturālais logaritms,

xi

=

transportlīdzekļa mērījuma vērtības parauga i naturālais logaritms,

s

=

novērtētā ražojumu standartnovirze (pēc mērījumu naturālajiem logaritmiem),

n

=

esošais parauga numurs.

4.   Attiecībā uz paraugu aprēķina testa statistiku, nosakot standartnoviržu summu no robežvērtības un definē šādi.

Formula

Tad:

5.1.   ja testa statistika ir lielāka par robežvērtību lēmumam par izturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram (1/1. tabula), attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests ir izturēts,

5.2.   ja testa statistika nepārsniedz robežvērtību lēmumam par neizturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram (1/1. tabula), attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests nav izturēts; pretējā gadījumā testē papildu transportlīdzekli un paraugam veic atkārtotu aprēķinu ar parauga izmēru, kas ir par vienu vienību lielāks.

1/1. tabula

| Testēto transportlīdzekļu kumulatīvs skaits (pašreizējais paraugu lielums) | Robežvērtība lēmumam par izturētu testu | Robežvērtība lēmumam par neizturētu testu |
| --- | --- | --- |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,790 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3,063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,120 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Testēto transportlīdzekļu kumulatīvs skaits (pašreizējais paraugu lielums)

Robežvērtība lēmumam par izturētu testu

Robežvērtība lēmumam par neizturētu testu

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,790

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3,063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,120

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

---

2. papildinājums

Ražojumu atbilstības izvērtēšanas procedūra, ja ražotāja sniegtā ražojumu standartnovirze ir neapmierinoša vai nav pieejama

1.   Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, ko piemēro, lai pārbaudītu ražojumu atbilstību I tipa testa prasībām, ja ražotāja ražojumu atbilstības standartnovirzes pierādījums ir neapmierinošs vai nav pieejams.

2.   Ar minimālo parauga izmēru 3 paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tā, ka iespējamība, ka partija izturēs testu ar 40 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,95 (ražotāja risks = 5 %), kamēr iespējamība, ka partiju pieņems ar 65 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,10 (patērētāja risks = 10 %).

3.   Piesārņojošo vielu mērījumi, kas aprakstīti šo noteikumu 5.3.1.4. punktā, uzskatāmi par reģistrētiem normālā sadalījumā un tos konvertē, izmantojot to naturālos logaritmus. Ar m0 un m attiecīgi apzīmē minimālo un maksimālo parauga izmēru (m0 = 3 unm = 32) un ar n apzīmē konkrētā parauga numuru.

4.   Ja mērījumu sērijā naturālais logaritms ir x1, x2 ..., xi un L ir piesārņojošās vielas robežvērtības naturālais logaritms, tad:

d1 = x1 – L

Formula

un

Formula

5.   Šo noteikumu 1/2. tabulā apkopotas robežvērtības lēmumam par izturētu (An) un neizturētu (Bn) testu attiecībā pret kopējo paraugu skaitu. Testa statistiskas rādītājs ir Formula, un, lai noteiktu, vai sērija ir izturējusi vai nav izturējusi testu, to izmanto šādi:

mo ≤ n ≤ m

| i) | paraugs testu izturējis, ja |
| --- | --- |

i)

Formula

| ii) | paraugs testu nav izturējis, ja |
| --- | --- |

ii)

Formula

| iii) | veikt citu mērījumu, ja |
| --- | --- |

iii)

Formula

6.   Piezīmes

Šādas rekursīvas formulas ir noderīgas testa statistikas veiksmīgo vērtību uzskaitei:

Formula

Formula

(n = 2, 3 ...; Formula; V1 = 0)

1/2. tabula

Minimālais parauga lielums = 3

| Parauga lielums (n) | Robežvērtības lēmumam par izturētu testu (An) | Robežvērtības lēmumam par neizturētu testu (Bn) |
| --- | --- | --- |
| 3 | –0,80381 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | –0,00449 | 0,05629 |
| 32 | –0,03876 | 0,03876 |

Parauga lielums (n)

Robežvērtības lēmumam par izturētu testu (An)

Robežvērtības lēmumam par neizturētu testu (Bn)

3

–0,80381

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

–0,00449

0,05629

32

–0,03876

0,03876

---

3. papildinājums

Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstības pārbaude

1.   IEVADS

Šajā papildinājumā ir noteikti šo noteikumu 8.2.7. punktā minētie kritēriji attiecībā uz transportlīdzekļu izvēli testēšanai un procedūrām ekspluatācijas atbilstības kontrolei.

2.   IZVĒLES KRITĒRIJI

Kritēriji izvēlētā transportlīdzekļa pieņemšanai ir noteikti šī papildinājuma 2.1. līdz 2.8. punktā. Informāciju apkopo transportlīdzekļa apskatē un intervijā ar īpašnieku/transportlīdzekļa vadītāju.

2.1.   Transportlīdzeklim jāatbilst tādam transportlīdzekļa tipam, kas ir apstiprināts ar šiem noteikumiem un ietverts atbilstības sertifikātā saskaņā ar 1958. gada Nolīgumu. Tam jābūt reģistrētam un izmantotam Līgumslēdzēju pušu valstī.

2.2.   Transportlīdzeklim ir jābūt ekspluatētam vismaz 15 000 km vai 6 mēnešus, atkarībā no tā, kas ir sasniegts vēlāk, un ne vairāk kā 80 000 km vai 5 gadus, atkarībā no tā, kas tiek sasniegts ātrāk.

2.3.   Ir jābūt uzturēšanas reģistrējumam, kas parāda, ka transportlīdzeklis ir pienācīgi uzturēts, piemēram, tam ir veikta apkope saskaņā ar ražotāja ieteikumiem.

2.4.   Transportlīdzeklim nedrīkst būt pazīmju, ka tas ir izmantots nesaudzīgi (piemēram, pārmērīgi ātra braukšana, pārslodze, nepareizas degvielas lietošana vai cita nepareiza izmantošana), vai citiem faktoriem (piemēram, bojājumi), kas varētu ietekmēt emisiju rādītājus. Gadījumā, kad transportlīdzeklis ir aprīkots ar OBD sistēmu, ņem vērā datorā glabāto kļūdas kodu un nobraukuma informāciju. Transportlīdzekli nedrīkst izvēlēties testēšanai, ja datorā uzglabātā informācija uzrāda, ka šis transportlīdzeklis ir darbināts pēc kļūdas koda reģistrācijas un nav veikts nosacīti laicīgs remonts.

2.5.   Motoram vai transportlīdzeklim nedrīkst būt veikts neatļauts kapitālremonts.

2.6.   No transportlīdzekļa degvielas tvertnes ņemtā degvielas parauga svina saturam un sēra saturam jāatbilst spēkā esošajiem standartiem, un nav pieļaujamas nepareizas degvielas izmantošanas pazīmes. Var veikt testus izplūdes caurulē utt.

2.7.   Nedrīkst būt tādu problēmu pazīmju, kas varētu apdraudēt laboratorijas darbinieku drošību.

2.8.   Visiem transportlīdzekļa pretpiesārņošanas sistēmas komponentiem jāatbilst piemērojamam tipa apstiprinājumam.

3.   DIAGNOSTIKA UN UZTURĒŠANA

Pirms izplūdes emisiju mērījuma transportlīdzekļiem, kas ir pieņemti testēšanai, saskaņā ar 3.1. līdz 3.7. punktā noteikto procedūru veic nepieciešamo diagnostiku un apkopi.

3.1.   Veic šādas pārbaudes: gaisa filtru, visu piedziņas siksnu, visu šķidrumu līmeņu, radiatora vāka, visu vakuuma cauruļu pārbaudi un ar pretpiesārņošanas sistēmu saistītu elektrības vadu integritātes pārbaudi; aizdedzes, degvielas mērīšanas un pretpiesārņošanas ierīces komponentu pārbaudi attiecībā uz nepareizu noregulējumu un/vai bojājumiem. Visas neatbilstības reģistrē.

3.2.   Pārbauda OBD sistēmas pienācīgu darbību. Jebkādus nepareizas darbības rādījumus OBD sistēmas atmiņā reģistrē un veic nepieciešamo remontu. Ja OBD nepareizas darbības rādītājs reģistrē nepareizu darbību sagatavošanas cikla laikā, kļūdu var noteikt un labot. Var atkārtot testu un izmantot saremontētā transportlīdzekļa rezultātus.

3.3.   Pārbauda aizdedzes sistēmu un bojātās detaļas aizstāj, piemēram, aizdedzes sveces, vadi u.c.

3.4.   Pārbauda kompresiju. Ja rezultāti ir neapmierinoši, transportlīdzekli atzīst par neapmierinošu.

3.5.   Pārbauda motora parametrus salīdzinājumā ar ražotāja specifikācijām un nepieciešamības gadījumā noregulē.

3.6.   Ja transportlīdzekļa nobraukums ir 800 km robežās no uzturēšanas apkopes, apkopi veic saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Neatkarīgi no odometra rādījuma gaisa un eļļas filtrus pēc ražotāja pieprasījuma var nomainīt.

3.7.   Pēc transportlīdzekļa pieņemšanas degvielu aizstāj ar atbilstīgu emisiju testa standartdegvielu, izņemot gadījumus, kad ražotājs pieņem pārdošanā pieejamas degvielas izmantošanu.

Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar šo noteikumu 2.20. punktā aprakstīto periodiski reģenerējošu sistēmu, pārliecinās, ka transportlīdzeklim netuvojas reģenerācijas periods. (Ražotājam jādod iespēja to apstiprināt).

3.8.1.   Šādā gadījumā ar transportlīdzekli jābrauc, līdz reģenerācija pabeigta. Ja reģenerācija rodas emisiju mērīšanas laikā, veic turpmāku testēšanu, lai pārliecinātos, ka reģenerācija ir pabeigta. Veic pilnīgu jaunu testu un pirmā un otrā testa rezultātus neņem vērā.

3.8.2.   Šo noteikumu 3.8.1. punktā noteiktajam ir šāda alternatīva: ja transportlīdzeklim tuvojas reģenerācija, ražotājs drīkst pieprasīt, lai tiktu veikts īpašs sagatavošanas cikls (piem., tas var ietvert lielu ātrumu, braukšanu ar lielu noslodzi), lai nodrošinātu reģenerāciju.

Ražotājs var pieprasīt testa veikšanu uzreiz pēc reģenerācijas vai pēc ražotāja norādīta iepriekšējas sagatavošanas cikla un normāla testa sagatavošanas.

4.   EKSPLUATĀCIJAS TESTĒŠANA

4.1.   Ja transportlīdzekļa pārbaudi uzskata par nepieciešamu, emisiju testus saskaņā ar šo noteikumu 4. pielikumu veic iepriekš sagatavotiem transportlīdzekļiem, kas izvēlēti saskaņā ar šī papildinājuma 2. un 3. punkta prasībām.

4.2.   Ar OBD sistēmu aprīkotiem transportlīdzekļiem var pārbaudīt pienācīgu nepareizas darbības rādījuma ekspluatācijas funkcionalitāti u.c. attiecībā uz emisiju līmeņiem (piem., šo noteikumu 11. pielikumā noteiktās nepareizas darbības rādījuma robežas) apstiprināta tipa specifikācijām.

4.3.   OBD sistēmu var pārbaudīt, piemēram, attiecībā uz emisijām, kas pārsniedz piemērojamās robežvērtības bez nepareizas darbības rādījuma, sistemātiskas kļūdainas nepareizas darbības rādījuma aktivizēšanas un noteiktiem kļūdainiem vai bojātiem OBD sistēmas komponentiem.

4.4.   Ja sastāvdaļa vai sistēma OBD nepareizas darbības rādījuma darbojas veidā, kāds nav ietverts tipa apstiprinājuma sertifikāta informācijā un/vai šāda transportlīdzekļa tipa informācijas paketē un šāda novirze nav atļauta ar 1958. gada Nolīgumu, sastāvdaļu vai sistēmu nedrīkst aizstāt pirms emisiju testa, izņemot gadījumus, kad uzskata, ka sastāvdaļa vai sistēma ir bojāta vai nesaudzīgi izmantota tā, ka OBD sistēma nenosaka radušos nepareizu darbību.

5.   REZULTĀTU IZVĒRTĒJUMS

5.1.   Testa rezultātus iesniedz izvērtējuma procedūrai saskaņā ar 4. papildinājumu.

5.2.   Testa rezultātus nedrīkst reizināt ar pielaides koeficientiem.

5.3.   Šo noteikumu 2.20. punktā aprakstīto periodiski reģenerējošu sistēmu gadījumā testa rezultātu reizina ar koeficientu Ki, kurš aprēķināts laikā, kad tika piešķirts tipa apstiprinājums.

6.   PLĀNS PASĀKUMIEM STĀVOKĻA IZLABOŠANAI

6.1.   Ja vairāk nekā vienu transportlīdzekli atzīst par kaitīgu emisiju avotu, kas,

| — | atbilst 4. papildinājuma 3.2.3. punkta nosacījumiem, un gan apstiprināšanas iestāde, gan ražotājs atzīst vienu pārmērīgu emisijas cēloni vai |
| --- | --- |

—

atbilst 4. papildinājuma 3.2.3. punkta nosacījumiem, un gan apstiprināšanas iestāde, gan ražotājs atzīst vienu pārmērīgu emisijas cēloni vai

| — | atbilst 4. papildinājuma 3.2.4. iedaļas nosacījumiem, un apstiprināšanas iestāde ir noteikusi vienu pārmērīgu emisijas cēloni, |
| --- | --- |

—

atbilst 4. papildinājuma 3.2.4. iedaļas nosacījumiem, un apstiprināšanas iestāde ir noteikusi vienu pārmērīgu emisijas cēloni,

tipa apstiprināšanas iestāde pieprasa ražotājam iesniegt plānu, kas paredz pasākumus stāvokļa izlabošanai, lai novērstu neatbilstību.

6.2.   Plānu pasākumiem stāvokļa izlabošanai tipa apstiprinātājai iestādei iesniedz ne vēlāk kā 60 darbadienas pēc 6.1. punktā minētās paziņošanas dienas. Tipa apstiprinātāja iestāde 30 darbadienu laikā apstiprina plānu pasākumiem stāvokļa izlabošanai vai to noraida. Tomēr, ja ražotājs kompetentajai tipa apstiprinātājai iestādei var pierādīt, ka ir nepieciešamas ilgāks laiks, lai izmeklētu neatbilstību un lai iesniegtu plānu pasākumiem stāvokļa izlabošanai, pagarinājumu piešķir.

6.3.   Stāvokļa izlabošanas pasākumi attiecas uz visiem transportlīdzekļiem, kurus, visticamāk, ietekmējis viens un tas pats defekts. Ir jāizvērtē nepieciešamība grozīt tipa apstiprinājuma dokumentus.

6.4.   Ražotājs sniedz visu paziņojumu dokumentu kopijas saistībā ar stāvokļa izlabošanas pasākumu plānu un veido atsaukšanas kampaņas reģistru, un sniedz regulārus ziņojumus par situāciju tipa apstiprinātājai iestādei.

Stāvokļa izlabošanas pasākumu plānā iekļauj prasības, kas noteiktas 6.5.1. līdz 6.5.11. punktā. Ražotājs stāvokļa izlabošanas pasākumu plānam piešķir īpašu nosaukumu vai numuru.

6.5.1.   Stāvokļa izlabošanas pasākumu plānā ietver katra transportlīdzekļa tipa aprakstu.

6.5.2.   Īpašu tādu izmaiņu, grozījumu, remonta, labojumu, pielāgojumu vai citu izmaiņu aprakstu, kas veicamas, lai transportlīdzeklis būtu atbilstīgs, īss informācijas un tehnisko pētījumu apkopojums, kas apstiprina ražotāja lēmumu attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas pieņemami, lai labotu neatbilstību.

6.5.3.   Metodes apraksts, kādā ražotājs informē transportlīdzekļu īpašniekus.

6.5.4.   Atbilstīgas uzturēšanas vai izmantošanas apraksts, ja tāds ir, kuru ražotājs nosaka kā nosacījumu, lai saņemtu atļauju veikt remontu stāvokļa izlabošanas pasākumus, un ražotāja paskaidrojums iemesliem šādu nosacījumu noteikšanai. Uzturēšanas vai izmantošanas nosacījumus var noteikt tikai tad, ja tie skaidri attiecas uz neatbilstību un stāvokļa izlabošanas pasākumiem.

6.5.5.   Procedūras apraksts, kas jāievēro transportlīdzekļu īpašniekiem, lai iegūtu neatbilstības labojumu. Tajā jāiekļauj datums, pēc kura var pieņemt stāvokļa izlabošanas pasākumus, paredzamais laiks, kas nepieciešams darbnīcai, lai veiktu remontu, un vietas, kur to var veikt. Remonts ir jāveic pienācīgā laikposmā pēc transportlīdzekļa iesniegšanas.

6.5.6.   Transportlīdzekļa īpašniekam nosūtītās informācijas kopija.

6.5.7.   Īss sistēmas apraksts, ko ražotājs izmanto, lai nodrošinātu atbilstīgu komponenta vai sistēmu piegādi stāvokļa izlabošanas veikšanai. Lai uzsāktu kampaņu, ir jānorāda laiks, kad notiks pienācīga komponentu vai sistēmu piegāde.

6.5.8.   To instrukciju kopija, kas jānosūta personām, kuras veic remontu.

6.5.9.   Apraksts stāvokļa izlabošanas pasākumiem transportlīdzekļa emisijām, degvielas patēriņam, braukšanas īpašībām un drošībai, kas ietverti stāvokļa izlabošanas pasākumu plānā, kopā ar informāciju, tehnisko izpēti u.c., kas apliecina šos secinājumus.

6.5.10.   Lai izvērtētu stāvokļa izlabošanas pasākumu plānu, ir nepieciešama jebkura cita informācija, ziņojumi vai dati, kurus tipa apstiprinātāja iestāde var pamatoti noteikt.

6.5.11.   Ja stāvokļa izlabošanas pasākumi ietver atsaukšanu, tipa apstiprinātājai iestādei ir jāiesniedz remonta reģistrēšanas apraksta metode. Ja izmanto marķējumu, ir jāiesniedz tā paraugs.

6.6.   Ražotājam var pieprasīt veikt pamatoti plānotus un nepieciešamus testus detaļām un transportlīdzekļiem, kurā iestrādātas piedāvātās izmaiņas, kas ir remontēti vai pārveidoti, lai pierādītu izmaiņu, remonta vai pārveidošanas efektivitāti.

6.7.   Ražotājam ir pienākums veikt reģistru katram transportlīdzeklim, kas ir atsaukts vai remontēts, un darbnīcai, kurā veikts remonts. Tipa apstiprinātājai iestādei pēc pieprasījuma ir jābūt piekļuvei reģistram 5 gadus pēc stāvokļa izlabošanas pasākumu plāna ieviešanas.

6.8.   Remontu un/vai pārveidošanu, vai jaunas papildu prasības reģistrē sertifikātā, ko ražotājs izsniedz transportlīdzekļa īpašniekam.

---

4. papildinājums

Statistiskā procedūra ekspluatācijas atbilstības testēšanai

1.   Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai pārbaudītu ekspluatācijas atbilstības prasības I tipa testam.

2.   Jāievēro divas dažādas procedūras.

| i) | Viena attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas noteikti paraugā, saistībā ar defektiem, kas attiecas uz emisijām un rada novirzes (3. punkts). |
| --- | --- |

i)

Viena attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas noteikti paraugā, saistībā ar defektiem, kas attiecas uz emisijām un rada novirzes (3. punkts).

| ii) | Otra attiecībā uz kopējo paraugu(4. punkts). |
| --- | --- |

ii)

Otra attiecībā uz kopējo paraugu(4. punkts).

3.   PROCEDŪRA, KAS JĀIEVĒRO, JA PARAUGĀ ATRASTO KAITĪGO EMISIJU DAUDZUMS PĀRSNIEDZ NOTEIKTĀS ROBEŽAS (1)

3.1.   Ņemot vērā, ka minimālais parauga lielums ir trīs un maksimālo parauga lielumu noteikts ar 4. punktā minēto procedūru, izlases veidā no parauga izvēlas transportlīdzekli un izmēra reglamentēto emisiju apjomu, lai noteiktu, vai transportlīdzeklis ir kaitīgo emisiju avots.

Transportlīdzekli uzskata par kaitīgu emisiju avotu, ja ir izpildīti 3.2.1. vai 3.2.2. punkta nosacījumi.

3.2.1.   Ja transportlīdzekļa tips ir apstiprināts saskaņā ar robežvērtībām, kas noteiktas I pielikuma 5.3.1.4. punkta tabulas A rindā, par kaitīgu emisiju avotu uzskata transportlīdzekli, kam reglamentēto piesārņojošo vielu piemērojamās robežvērtības ir pārsniegtas 1,2 reizes.

3.2.2.   Ja transportlīdzekļa tips ir apstiprināts saskaņā ar robežvērtībām, kas noteiktas I pielikuma 5.3.1.4. punkta tabulas B rindā, par kaitīgu emisiju avotu uzskata transportlīdzekli, kam reglamentēto piesārņojošo vielu piemērojamās robežvērtības ir pārsniegtas 1,5 reizes.

Īpašos gadījumos, kad saskaņā ar mērījumiem reglamentēto piesārņojošo vielu emisijas līmenis transportlīdzeklim ir “starpzonā” (2).

3.2.3.1.   Ja transportlīdzeklis atbilst šī iedaļas nosacījumiem, nosaka pārmērīgas emisijas iemeslu un no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

Ja šī punkta nosacījumiem neatbilst vairāk kā viens transportlīdzeklis, tipa apstiprināšanas iestāde un ražotājs nosaka, vai abu transportlīdzekļu pārmērīgās emisijas cēlonis ir viens un tas pats.

3.2.3.2.1.   Ja tipa apstiprināšanas iestāde un ražotājs vienojas, ka abu transportlīdzekļu pārmērīgās emisijas cēlonis ir viens un tas pats, paraugs testu nav izturējis, un ražotājs iesniedz plānu, kas paredz pasākumus stāvokļa uzlabošanai, kā izklāstīts 3. papildinājuma 6. punktā.

3.2.3.2.2.   Ja tipa apstiprināšanas iestāde un ražotājs nespēj vienoties par atsevišķa transportlīdzekļa pārmērīgās emisijas cēloni vai par to, ka vairāk nekā viena transportlīdzekļa pārmērīgas emisijas cēlonis ir viens un tas pats, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais lielums.

3.2.3.3.   Ja atklāj, ka tikai viens transportlīdzeklis atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, vai ja ir atklāti vairāki transportlīdzekļi un tipa apstiprināšanas iestāde un ražotājs vienojas, ka cēloņi ir dažādi, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais lielums.

3.2.3.4.   Ja ir sasniegts parauga maksimālais lielums un ne vairāk kā viens transportlīdzeklis ar to pašu pārmērīgas emisijas cēloni atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, paraugs ir izturējis testu attiecībā uz šā papildinājuma 3. iedaļu.

3.2.3.5.   Ja jebkurā no testa posmiem sākotnējā paraugā pietrūkst transportlīdzekļu, sākotnējam paraugam pievieno vēl vienu transportlīdzekli, un izmanto to nākamajā posmā.

3.2.3.6.   Katrreiz, kad no parauga ņem vēl vienu transportlīdzekli, palielinātajam paraugam piemēro šā papildinājuma 4. punktā izklāstīto statistikas procedūru.

Īpašos gadījumos, kad saskaņā ar mērījumiem reglamentēto piesārņojošo vielu emisijas līmenis transportlīdzeklim ir “neatbilstības zonā” (3).

3.2.4.1.   Ja transportlīdzeklis atbilst šī punkta nosacījumiem, tipa apstiprināšanas iestāde nosaka pārmērīgas emisijas iemeslu un no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

3.2.4.2.   Ja vairāk nekā viens transportlīdzeklis atbilst šī punkta nosacījumiem un tipa apstiprināšanas iestāde nosaka, ka pārmērīgās emisijas cēlonis ir viens un tas pats, ražotāju informē, ka paraugs testu nav izturējis, sniedzot arī šī lēmuma pamatojumu, un piemēro 3. papildinājuma 6. punktā minētos noteikumus par plānu, kas paredz pasākumus stāvokļa uzlabošanai.

3.2.4.3.   Ja atklāj, ka tikai viens transportlīdzeklis atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, vai ja ir atklāti vairāki transportlīdzekļi un tipa apstiprināšanas iestāde nosaka, ka cēloņi ir dažādi, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais lielums.

3.2.4.4.   Ja ir sasniegts parauga maksimālais lielums un ne vairāk kā viens transportlīdzeklis ar to pašu pārmērīgas emisijas cēloni atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, paraugs ir izturējis testu attiecībā uz šā papildinājuma 3. punktu.

3.2.4.5.   Ja jebkurā no testa posmiem sākotnējā paraugā pietrūkst transportlīdzekļu, sākotnējam paraugam pievieno vēl vienu transportlīdzekli, un to izmanto nākamajā posmā.

3.2.4.6.   Katrreiz, kad no parauga ņem vēl vienu transportlīdzekli, palielinātajam paraugam piemēro šī papildinājuma 4. punktā izklāstīto statistikas procedūru.

3.2.5.   Ja testi liecina, ka transportlīdzeklis nav kaitīgu emisiju avots, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

3.3.   Ja ir atrasts kaitīgu emisiju avots, ir jānosaka pārmērīgu emisiju iemesls.

3.4.   Ja ir atklāts, ka vairāk nekā viens transportlīdzeklis ir kaitīgu emisiju avots tā paša iemesla dēļ, paraugu uzskata par neapmierinošu.

Ja ir atklāts tikai viens kaitīgu emisiju avots vai vairāki kaitīgu emisiju avoti, kurus rada dažādi iemesli, paraugu palielina par vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad maksimālais paraugu lielums jau ir sasniegts.

3.5.1.   Ja palielinātajā paraugā ir atklāts, ka vairāk nekā viens transportlīdzeklis ir kaitīgu emisiju avots tā paša iemesla dēļ, paraugu uzskata par neapmierinošu.

3.5.2.   Ja maksimālajā parauga izmērā ir atklāts ne vairāk kā viens kaitīgu emisiju avots, kur pārmērīgās emisijas ir viena un tā paša iemesla radītas, paraugu uzskata par pārbaudi izturējušu attiecībā uz šā papildinājuma 3. punkta prasībām.

3.6.   Ja paraugu palielina 3.5. punkta prasību dēļ, palielinātajam paraugam piemēro 4. punkta statistisko procedūru.

4.   PROCEDŪRA, KAS JĀIEVĒRO BEZ ATSEVIŠĶAS IZVĒRTĒŠANAS ĀRKĀRTAS EMISIJU PARAUGĀ

4.1.   Ar minimālo parauga izmēru 3 paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tā, ka iespējamība, ka partija izturēs testu ar 40 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,95 (ražotāja risks = 5 %), kamēr iespējamība, ka partiju pieņems ar 75 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,15 (patērētāja risks = 15 %).

4.2.   Par katru šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulā minēto piesārņojošo vielu izmanto šādu procedūru (skatīt 4/2. attēlu).

kur

| L | = | robežvērtība piesārņojošai vielai, |
| --- | --- | --- |
| xi | = | mērījuma vērtība parauga i transportlīdzeklim, |
| n | = | esošais parauga numurs. |

L

=

robežvērtība piesārņojošai vielai,

xi

=

mērījuma vērtība parauga i transportlīdzeklim,

n

=

esošais parauga numurs.

4.3.   Attiecībā uz paraugu aprēķina testa statistiku, izsakot neatbilstīgo transportlīdzekļu skaitu, t.i., xi > L.

4.4.   Tad:

| i) | ja testa statistika nepārsniedz robežvērtību lēmumam par izturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram, attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests ir izturēts, |
| --- | --- |

i)

ja testa statistika nepārsniedz robežvērtību lēmumam par izturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram, attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests ir izturēts,

| ii) | ja testa statistika ir vienāda vai pārsniedz robežvērtību lēmumam par neizturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram, attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests nav izturēts, |
| --- | --- |

ii)

ja testa statistika ir vienāda vai pārsniedz robežvērtību lēmumam par neizturētu testu tabulā dotajam parauga izmēram, attiecībā uz šo piesārņojošo vielu tests nav izturēts,

| iii) | pretējā gadījumā testē papildu transportlīdzekli un šo procedūru piemēro paraugam ar vienu papildu vienību. |
| --- | --- |

iii)

pretējā gadījumā testē papildu transportlīdzekli un šo procedūru piemēro paraugam ar vienu papildu vienību.

Šajā tabulā ir apkopoti lēmumi par testa izturēšanu vai neizturēšanu saskaņā ar starptautisko standartu ISO 8422:1991.

Paraugu uzskata par testu izturējušu, ja tas ir izturējis gan šī papildinājuma 3. punkta, gan 4. punkta prasības.

4/1. tabula

Plāns paraugu ņemšanas pieņemšanai – atteikumam pēc pazīmēm

| Kumulatīvs paraugu lielums (n) | Lēmumu par izturētu testu skaits | Lēmumu par neizturētu testu skaits |
| --- | --- | --- |
| 3 | 0 | — |
| 4 | 1 | — |
| 5 | 1 | 5 |
| 6 | 2 | 6 |
| 7 | 2 | 6 |
| 8 | 3 | 7 |
| 9 | 4 | 8 |
| 10 | 4 | 8 |
| 11 | 5 | 9 |
| 12 | 5 | 9 |
| 13 | 6 | 10 |
| 14 | 6 | 11 |
| 15 | 7 | 11 |
| 16 | 8 | 12 |
| 17 | 8 | 12 |
| 18 | 9 | 13 |
| 19 | 9 | 13 |
| 20 | 11 | 12 |

Kumulatīvs paraugu lielums (n)

Lēmumu par izturētu testu skaits

Lēmumu par neizturētu testu skaits

3

0

—

4

1

—

5

1

5

6

2

6

7

2

6

8

3

7

9

4

8

10

4

8

11

5

9

12

5

9

13

6

10

14

6

11

15

7

11

16

8

12

17

8

12

18

9

13

19

9

13

20

11

12

4/1. attēls

Ekspluatācijas atbilstības pārbaude – audita procedūra

Image

4/2. attēls

Ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu testēšana – transportlīdzekļu atlase un tests

Image

---

(1)  Pamatojoties uz reālajiem ekspluatācijas datiem, kas iesniedzami pirms 2003. gada 31. decembra, šī punkta prasības var pārskatīt un lemt a) vai pārskatāma emisiju avota definīcija attiecībā uz transportlīdzekļiem, kuriem piešķirts tipa apstiprinājums saskaņā ar 5.3.1.4. punkta tabulas B rindā dotajām robežvērtībām, b) vai grozāma emisiju avota noteikšanas procedūra un c) vai ekspluatācijas atbilstības testēšanas procedūras piemērotā brīdī jāaizstāj ar jaunu statistisku procedūru. Šādā gadījumā tiks ieteikti nepieciešamie grozījumi.

(2)  Jebkuram transportlīdzeklim “starpzonu” nosaka šādi: transportlīdzeklis atbilst 3.2.1. vai 3.2.2. punkta nosacījumiem, turklāt tās pašas reglamentētās piesārņojošās vielas izmērītā vērtība ir zem līmeņa, kas noteikta no robežvērtības produktam šai pašai reglamentētajai piesārņojošai vielai, kas norādīta 5.3.1.4. punkta tabulas A rindā, un reizināta ar koeficientu 2,5.

(3)  Jebkuram transportlīdzeklim “neatbilstības zonu” nosaka šādi. Jebkuras piesārņojošās vielas izmērītā vērtība pārsniedz līmeni, kas noteikts no robežvērtības produktam šai pašai reglamentētajai piesārņojošai vielai, kas dota 5.3.1.4. punkta tabulas A rindā, un reizināta ar koeficientu 2,5.

---

1. PIELIKUMS

Motora un transportlīdzekļa raksturojums un informācija par testu veikšanu

Tālāk norādītās ziņas, ja tās ir vajadzīgas, iesniedz trīs eksemplāros.

Ja ir rasējumi, tiem jābūt attiecīgā mērogā un pietiekami detalizētiem; tos iesniedz A4 formātā vai salocītus A4 formāta mapē. Ja sistēmām, detaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniskas vadības ierīces, ir jāsniedz informācija par to darbību.

1.   VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA

1.1.   Marka (izgatavotāja nosaukums): ...

1.2.   Tips un komercapzīmējums (minēt jebkādus variantus): ...

Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķējums atrodas uz transportlīdzekļa: ...

1.3.1.   Šī marķējuma atrašanās vieta: ...

1.4.   Transportlīdzekļa kategorija: ...

1.5.   Ražotāja nosaukums un adrese: ...

1.6.   Ja vajadzīgs, ražotāja pilnvarotā pārstāvja nosaukums un adrese: ...

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA UZBŪVES VISPĀRĒJS RAKSTUROJUMS

2.1.   Transportlīdzekļa reprezentatīva parauga fotoattēli un/vai rasējumi: ...

2.2.   Dzenošās asis (skaits, pozīcija, starpsavienojums): ...

MASA (kilogramos) (attiecīgos gadījumos norādīt uz rasējumu) ...

3.1.   Transportlīdzekļa masa ar virsbūvi darba kārtībā vai šasijas masa ar kabīni, ja ražotājs nemontē virsbūvi (ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, eļļas, degvielu, darbarīkus, rezerves riteni un vadītāju): ...

3.2.   Ražotāja noteiktā transportlīdzekļa tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa: ...

4.   ENERĢIJAS PĀRVEIDOTĀJU APRAKSTS

Motora ražotājs: ...

4.1.1.   Ražotāja motora kods (kā norādīts marķējumā uz motora vai ar citiem identifikācijas līdzekļiem): ...

Iekšdedzes motors ...

Īpaša informācija par motoru: ...

4.2.1.1.   Darbības princips: dzirksteļaizdedzes/kompresijaizdedzes, četrtaktu/divtaktu (1) ...

Cilindru skaits un novietojums: ...

4.2.1.2.1.   Cilindra diametrs (2): ... mm

4.2.1.2.2.   Takts (2): ... mm

4.2.1.3.   Motora darba tilpums (3): ... cm3

4.2.1.4.   Tilpuma kompresijas pakāpe (4): ...

4.2.1.5.   Degkameras, virzuļa galvas rasējums: ...

4.2.1.6.   Motora apgriezienu skaits normālā brīvgaitā (4): ...

4.2.1.7.   Paaugstināts motora apgriezienu skaits brīvgaitā (4): ...

4.2.1.8.   Oglekļa oksīda saturs pēc tilpuma izplūdes gāzē, motoru darbinot brīvgaitā (saskaņā ar ražotāja norādījumiem) (4) ... %

4.2.1.9.   Maksimālā neto jauda (4): ... kW pie ... min–1

4.2.2.   Degviela: dīzeļdegviela/benzīns/LPG/NG (1)

4.2.3.   Zinātniskais oktānskaitlis (RON): ...

Degvielas padeve ...

Ar karburatoru(-iem): jā/nē (1)

4.2.4.1.1.   Marka(-s): ...

4.2.4.1.2.   Tips(-i): ...

4.2.4.1.3.   Piešķirtais numurs: ...

Regulēšana (4): ...

4.2.4.1.4.1.   Žikleri: ...

4.2.4.1.4.2.   Venturi: ...

4.2.4.1.4.3.   Līmenis pludiņa kamerā: ...

4.2.4.1.4.4.   Pludiņa masa: ...

4.2.4.1.4.5.   Pludiņa adata: ...

Aukstās palaišanas sistēma manuāla/automātiska (1)

4.2.4.1.5.1.   Darbības princips: ...

4.2.4.1.5.2.   Darbības ierobežojumi/iestatījumi (1)
   (4): ...

Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai kompresijaizdedzes motori): jā/nē (1)

4.2.4.2.1.   Sistēmas apraksts: ...

4.2.4.2.2.   Darbības princips: tiešā iesmidzināšana/priekškamera/virpuļkamera (1)

Degvielas sūknis ...

4.2.4.2.3.1.   Marka(-s): ...

4.2.4.2.3.2.   Tips(-i):...

4.2.4.2.3.3.   Maksimālā degvielas padeve (1)
   (4): ... mm3/takts vai cikls pie sūkņa darbības ātruma (1)
   (4): ... min–1, vai raksturlielumu diagramma: ...

4.2.4.2.3.4.   Iesmidzināšanas laikiestate (4): ...

4.2.4.2.3.5.   Iesmidzināšanas apsteidzes raksturlīkne (4): ...

4.2.4.2.3.6.   Kalibrēšanas procedūra: izmēģinājumu stends/motors (1) ...

Regulators ...

4.2.4.2.4.1.   Tips: ...

Atslēgšanās punkts: ...

4.2.4.2.4.2.1.   Atslēgšanās punkts ar slodzi: ... min–1

4.2.4.2.4.2.2.   Atslēgšanās punkts bez slodzes: ... min–1

4.2.4.2.4.3.   Brīvgaitas apgriezienu skaits: ... min–1

4.2.4.2.5.   Iesmidzinātājs(-i): ...

4.2.4.2.5.1.   Marka(-s): ...

4.2.4.2.5.2.   Tips(-i): ...

4.2.4.2.5.3.   Atvēršanās spiediens (4): ... kPa

vai raksturlielumu diagramma: ...

Aukstās palaišanas sistēma ...

4.2.4.2.6.1.   Marka(-s): ...

4.2.4.2.6.2.   Tips(-i): ...

4.2.4.2.6.3.   Apraksts: ...

Papildu palaišanas palīgierīce ...

4.2.4.2.7.1.   Marka(-s): ...

4.2.4.2.7.2.   Tips(-i):...

4.2.4.2.7.3.   Apraksts: ...

Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai dzirksteļaizdedzes motori): jā/nē (1)

4.2.4.3.1.   Sistēmas apraksts: ...

4.2.4.3.2.   Darbības princips: ieplūdes kolektors (viena/daudzpunktu)/ tiešā iesmidzināšana/cits (precizēt)

| kontrolierīce – tips (vai nr.): | Informācija jāsniedz nepārtrauktas iesmidzināšanas sistēmu gadījumā citādu sistēmu gadījumā sniegt ekvivalentus datus |
| --- | --- |
| degvielas regulators – tips: |
| gaisa plūsmas sensors – tips: |
| degvielas sadalītājs – tips: |
| spiediena regulators – tips: |
| mikroslēdzis – tips: |
| tukšgaitas regulējuma skrūve – tips: |
| droseļvārsta apvalks – tips: |
| ūdens temperatūras sensors – tips: |
| gaisa temperatūras sensors – tips: |
| gaisa temperatūras slēdzis – tips: |

kontrolierīce – tips (vai nr.):

Informācija jāsniedz nepārtrauktas iesmidzināšanas sistēmu gadījumā citādu sistēmu gadījumā sniegt ekvivalentus datus

degvielas regulators – tips:

gaisa plūsmas sensors – tips:

degvielas sadalītājs – tips:

spiediena regulators – tips:

mikroslēdzis – tips:

tukšgaitas regulējuma skrūve – tips:

droseļvārsta apvalks – tips:

ūdens temperatūras sensors – tips:

gaisa temperatūras sensors – tips:

gaisa temperatūras slēdzis – tips:

Aizsargierīces pret elektromagnētiskajiem traucējumiem.

Apraksts un/vai rasējums (1): ...

4.2.4.3.3.   Marka(-s): ...

4.2.4.3.4.   Tips(-i): ...

4.2.4.3.5.   Iesmidzinātāji: atvēršanās spiediens (1)
   (4): ... kPa

vai raksturlielumu diagramma: ...

4.2.4.3.6.   Iesmidzināšanas laikiestate: ...

Aukstās palaišanas sistēma: ...

4.2.4.3.7.1.   Darbības princips(-i): ...

4.2.4.3.7.2.   Darbības ierobežojumi/iestatījumi (1)
   (4): ...

Padeves sūknis

4.2.4.4.1.   Spiediens (1)
   (4): ... kPa

vai raksturlielumu diagramma: ...

Aizdedze ...

4.2.5.1.   Marka(-s): ...

4.2.5.2.   Tips(-i): ...

4.2.5.3.   Darbības princips: ...

4.2.5.4.   Iesmidzināšanas apsteidzes raksturlīkne (4): ...

4.2.5.5.   Statiskās aizdedzes laikiestate (4): ... pirms augšējā maiņas punkta ...

4.2.5.6.   Kontaktu atstarpe (4): ...

4.2.5.7.   Kontaktu saslēgtā stāvokļa leņķis (4): ...

Aizdedzes sveces ...

4.2.5.8.1.   Marka: ...

4.2.5.8.2.   Tips: ...

4.2.5.8.3.   Dzirksteļspraugas iestatījums: ... mm

Aizdedzes spole ...

4.2.5.9.1.   Marka: ...

4.2.5.9.2.   Tips: ...

Aizdedzes kondensators

4.2.5.10.1.   Marka: ...

4.2.5.10.2.   Tips: ...

4.2.6.   Dzesēšanas sistēma: šķidruma/gaisa (1)

Ieplūdes sistēma: ...

Uzpūtes iekārta: jā/nē (1)

4.2.7.1.1.   Marka(-s): ...

4.2.7.1.2.   Tips(-i): ...

4.2.7.1.3.   Sistēmas apraksts (maksimālais uzpūtes spiediens: ... kPa, izlaišanas vārsts) ...

4.2.7.2.   Starpdzesētājs: jā/nē (1)

Ieplūdes cauruļu un to aprīkojuma apraksts un rasējumi (gaisa ieplūdes kamera, sildīšanas ierīce, papildu gaisa ieplūde utt.): ...

4.2.7.3.1.   Ieplūdes kolektora apraksts (ietvert rasējumus un/vai fotoattēlus): ...

Gaisa filtrs, rasējumi: ..., vai

4.2.7.3.2.1.   Marka(-s): ...

4.2.7.3.2.2.   Tips(-i): ...

Iesūcēja klusinātājs, rasējumi: ..., vai

4.2.7.3.3.1.   Marka(-s): ...

4.2.7.3.3.2.   Tips(-i): ...

Izplūdes sistēma ...

4.2.8.1.   Izplūdes sistēmas apraksts un rasējums: ...

Vārstu laikiestate vai līdzvērtīgi dati:

4.2.9.1.   Maksimālais vārstu gājiens, atvēršanās un aizvēršanās leņķi, vai dati par citām sistēmām attiecībā uz maiņas punktu: ...

4.2.9.2.   Atskaites un/vai iestatījuma diapazoni (1)
   (4): ...

Lietotās smērvielas: ...

4.2.10.1.   Marka: ...

4.2.10.2.   Tips: ...

Pasākumi gaisa piesārņojuma samazināšanai: ...

4.2.11.1.   Kartera gāzu pārstrādes ierīce (apraksts un rasējumi): ...

Piesārņojuma novēršanas papildierīces (ja tādas ir, un ja tās nav ietvertas citos punktos): ...

Katalītiskais neitralizators: jā/nē (1)

4.2.11.2.1.1.   Katalītisko neitralizatoru un elementu skaits: ...

4.2.11.2.1.2.   Katalītiskā(-o) neitralizatora(-u) izmēri un forma (tilpums, ...): ...

4.2.11.2.1.3.   Katalītiskās darbības veids: ...

4.2.11.2.1.4.   Kopējais dārgmetālu saturs: ...

4.2.11.2.1.5.   Relatīvā koncentrācija: ...

4.2.11.2.1.6.   Substrāts (struktūra un materiāls): ...

4.2.11.2.1.7.   Elementu blīvums: ...

4.2.11.2.1.8.   Katalītiskā(-o) neitralizatora(-u) korpusa veids: ...

4.2.11.2.1.9.   Katalītiskā(-o) neitralizatora(-u) novietojums (vieta un atskaites attālumi izplūdes līknē): ...

Reģenerācijas sistēmas/izplūdes pēcapstrādes metode, raksturojums: ...

4.2.11.2.1.10.1.   I tipa darbības ciklu skaits vai ekvivalenta motora testa izmēģinājuma stenda cikli starp diviem reģenerējošās fāzes cikliem apstākļos, kas ekvivalenti I tipa testam (attālums “D” 13. pielikuma 1. attēlā): ...

4.2.11.2.1.10.2.   Apraksts metodei, kuru izmanto, lai noteiktu ciklu skaitu starp diviem reģenerējošās fāzes cikliem:...

4.2.11.2.1.10.3.   Parametri, ko izmanto lādēšanas līmeņa noteikšanai, kas nepieciešams pirms rodas reģenerācija (t.i., temperatūra, spiediens utt.): ...

4.2.11.2.1.10.4.   Metode, kuru izmanto sistēmas lādēšanai 13. pielikuma 3.1. punktā aprakstītajā testa procedūrā: ...

Skābekļa sensors: tips ...

4.2.11.2.1.11.1.   Skābekļa sensora novietojums: ...

4.2.11.2.1.11.2.   Skābekļa sensora kontroles diapazons (4): ...

Gaisa iesmidzināšana: jā/nē (1)

4.2.11.2.2.1.   Tips (gaisa impulss, gaisa sūknis, ...): ...

Izplūdes gāzu recirkulācija (EGR): jā/nē (1)

4.2.11.2.3.1.   Raksturlielumi (plūsma, ...): ...

4.2.11.2.4.   Iztvaikošanas emisiju kontroles sistēma.

Pilnīgs sīks ierīču un to iestatījumu apraksts: ...

Iztvaikošanas kontroles sistēmas rasējums: ...

Oglekļa kārbas rasējums: ...

Degvielas tvertnes rasējums ar tilpuma un materiāla rādītājiem: ...

Makrodaļiņu filtrs: jā/nē (1)

4.2.11.2.5.1.   Makrodaļiņu filtra izmēri un forma (tilpums): ...

4.2.11.2.5.2.   Makrodaļiņu filtra tips un konstrukcija: ...

4.2.11.2.5.3.   Makrodaļiņu filtra atrašanās vieta (atskaites attālumi izplūdes sistēmā): ...

Reģenerācijas sistēma/metode. Apraksts un rasējums: ...

4.2.11.2.5.4.1.   I tipa darbības ciklu skaits vai ekvivalenta motora testa izmēģinājuma stenda cikli starp diviem reģenerējošās fāzes cikliem apstākļos, kas ekvivalenti I tipa testam (attālums “D” 13. pielikuma 1. attēlā): ...

4.2.11.2.5.4.2.   Apraksts metodei, kuru izmanto, lai noteiktu ciklu skaitu starp diviem reģenerējošās fāzes cikliem: ...

4.2.11.2.5.4.3.   Parametri, ko izmanto lādēšanas līmeņa noteikšanai, kas nepieciešams pirms rodas reģenerācija (t.i., temperatūra, spiediens utt.): ...

4.2.11.2.5.4.4.   Metode, kuru izmanto sistēmas lādēšanai 13. pielikuma 3.1. punktā aprakstītajā testa procedūrā: ...

4.2.11.2.6.   Citas sistēmas (apraksts un darbība): ...

Iebūvēta diagnostikas (OBD) sistēma

4.2.11.2.7.1.   Rakstisks MI apraksts un/vai rasējums: ...

4.2.11.2.7.2.   Visu OBD sistēmas uzraudzīto komponentu saraksts un izmantojums: ...

Rakstisks apraksts (vispārējie darbības principi): ...

Dzirksteļaizdedzes motori

4.2.11.2.7.3.1.1.   Katalizatora uzraudzīšana: ...

4.2.11.2.7.3.1.2.   Aizdedzes izlaidumu noteikšana: ...

4.2.11.2.7.3.1.3.   Skābekļa devēja uzraudzīšana: ...

4.2.11.2.7.3.1.4.   Citi OBD sistēmas uzraudzīti komponenti: ...

Kompresijaizdedzes motori

4.2.11.2.7.3.2.1.   Katalizatora uzraudzīšana: ...

4.2.11.2.7.3.2.2.   Makrodaļiņu filtra uzraudzīšana: ...

4.2.11.2.7.3.2.3.   Elektroniskās degvielas padeves sistēmas uzraudzīšana: ...

4.2.11.2.7.3.2.4.   Citi OBD sistēmas uzraudzīti komponenti: ...

4.2.11.2.7.4.   MI ieslēgšanas kritēriji (noteikts braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode): ...

4.2.11.2.7.5.   Visu izmantoto OBD izvades kodu un formātu saraksts (ar paskaidrojumu katram): ...

Šādu papildu informāciju transportlīdzekļa ražotājam jāsniedz savietojamu OBD rezerves daļu, diagnostikas instrumentu un testa aprīkojuma ražošanai, ja vien šāda informācija nav intelektuālo īpašumtiesību objekts vai īpaša ražotāja vai OEM piegādātāju zinātība (know-how):

4.2.11.2.7.6.1.   sākotnējai transportlīdzekļa tipa apstiprināšanai izmantoto sagatavošanas ciklu tipa un skaita apraksts;

4.2.11.2.7.6.2.   sākotnējai transportlīdzekļa tipa apstiprināšanai izmantotā OBD demonstrācijas cikla tipa apraksts tai detaļai, kuru pārrauga OBD sistēma.

4.2.11.2.7.6.3.   Aptverošs dokuments, kurā aprakstīti visi sensora kontrolētie komponenti, kuriem darbojas defektu noteikšanas un MI ieslēgšanas sistēma (braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode), ietverot sarakstu ar attiecīgajiem sekundārajiem sensora kontrolētajiem komponentiem katram OBD sistēmas uzraudzītajam komponentam. Saraksts ar visiem OBD izvades kodiem un izmantoto formātu (katru paskaidrojot), kas saistīti ar atsevišķai emisijai atbilstīgiem piedziņas ķēdes komponentiem un atsevišķiem ar emisiju nesaistītiem komponentiem, ja šī komponenta uzraudzību izmanto, lai noteiktu MI ieslēgšanos. Jo īpaši jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $05 režīma testā Nr. $21 līdz FF, un informācijai, kas sniegta $06 režīmā. Ja transportlīdzeklis izmanto komunikācijas saiti saskaņā ar ISO 15765–4 “Ceļu transportlīdzeklis, kontrollera apgabala tīkla (CAN) diagnostika – 4. daļa: prasības sistēmām, kas saistītas ar emisijām”, jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $06 režīma testā Nr. $00 līdz FF par katru atbalstīto OBD monitora identifikācijas numuru.

4.2.11.2.7.6.4.   Šajā iedaļā prasīto informāciju var noteikt, piemēram, šādi aizpildot tabulu, kas pievienota šim pielikumam.

| Detaļa | Kļūdas kods | Uzraudzības stratēģija | Kļūdas noteikšanas kritēriji | MI aktivēšanas kritēriji | Sekundārie parametri | Sagatavošana | Demonstrācijas tests |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalizators | P0420 | Skābekļa 1. un 2. sensora signāli | Starpība starp 1. un 2. sensora signāliem | 3. cikls | Motora apgriezienu skaits, slodze, A/F režīms, katalizatora temperatūra | Divi I tipa cikli | I tips |

Detaļa

Kļūdas kods

Uzraudzības stratēģija

Kļūdas noteikšanas kritēriji

MI aktivēšanas kritēriji

Sekundārie parametri

Sagatavošana

Demonstrācijas tests

Katalizators

P0420

Skābekļa 1. un 2. sensora signāli

Starpība starp 1. un 2. sensora signāliem

3. cikls

Motora apgriezienu skaits, slodze, A/F režīms, katalizatora temperatūra

Divi I tipa cikli

I tips

LPG sistēma: jā/nē (1)

4.2.12.1.   Apstiprinājuma numurs: ...

Elektroniskās degvielas padeves sistēmas uzraudzīšana, ja izmanto LPG

4.2.12.2.1.   Marka(-s): ...

4.2.12.2.2.   Tips(-i): ...

4.2.12.2.3.   Ar emisiju saistītas regulēšanas iespējas: ...

Papildu dokumentācija: ...

4.2.12.3.1.   apraksts katalizatora aizsardzībai pārslēdzoties no benzīna uz LPG vai atpakaļ: ...

4.2.12.3.2.   sistēmas shēma (elektriski savienojumi, vakuuma savienojumi, spiediena izlīdzināšanas šļūtenes utt.): ...

4.2.12.3.3.   simbola zīmējums: ...

NG sistēma: jā/nē (1)

4.2.13.1.   Apstiprinājuma numurs: ...

Motora elektronisks vadības bloks, kas paredzēts darbībai ar dabasgāzi:

4.2.13.2.1.   Marka(-s): ...

4.2.13.2.2.   Tips(-i): ...

4.2.13.2.3.   Regulēšanas iespējas, kas saistītas ar emisijām: ...

Papildu dokumentācija: ...

4.2.13.3.1.   katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz dabasgāzi un otrādi: ...

4.2.13.3.2.   sistēmas shēma (elektriski savienojumi, vakuuma savienojumi, spiediena izlīdzināšanas šļūtenes utt.): ...

4.2.13.3.3.   Simbola zīmējums: ...

Hibrīds elektriskais transportlīdzeklis: jā/nē (1)

4.3.1.   Hibrīda elektriskā transportlīdzekļa kategorija ... izslēgta transportlīdzekļa uzlāde/neizslēgta transportlīdzekļa uzlāde (1)

Darba režīma slēdzis: ar/bez (1)

Iespējamie izvēles režīmi:

4.3.2.1.1.   tikai elektriski: jā/nē (1)

4.3.2.1.2.   izmantojot tikai degvielu: jā/nē (1)

4.3.2.1.3.   jauktie režīmi: jā/nē (1)

(ja jā, īss apraksts) ...

Enerģijas akumulēšanas ierīces raksturojums: (akumulators, kondensators, spararats/ģenerators ...) ...

4.3.3.1.   Marka: ...

4.3.3.2.   Tips: ...

4.3.3.3.   Identifikācijas numurs:...

4.3.3.4.   Elektroķīmiskā savienojuma veids: ...

4.3.3.5.   Enerģija: ... (akumulatoram: spriegums un jauda ampērstundās 2 stundās, kondensatoram: J, ...) ...

4.3.3.6.   Uzlādes ierīce: iebūvēta/ārēja/bez (1)

Elektriskais mehānisms (raksturot katru elektrisko mehānismu atsevišķi)

4.3.4.1.   Marka: ...

4.3.4.2.   Tips: ...

Galvenais lietošanas veids: vilces elektromotors/ģenerators ...

4.3.4.3.1.   ja lieto vilces elektromotoru: viens motors/vairāki motori (skaits): ...

4.3.4.4.   Maksimālā jauda: ... kW

Darbības princips: ...

4.3.4.5.1.   līdzstrāva/maiņstrāva/fāžu skaits: ...

4.3.4.5.2.   atsevišķs/virknes/jauktais slēgums (1)

4.3.4.5.3.   sinhrona/asinhrona (1)

Vadības bloks ...

4.3.5.1.   Marka: ...

4.3.5.2.   Tips: ...

4.3.5.3.   Identifikācijas numurs: ...

Jaudas kontrolers ...

4.3.6.1.   Marka: ...

4.3.6.2.   Tips:...

4.3.6.3.   Identifikācijas numurs: ...

4.3.7.   Transportlīdzekļa elektriskais diapazons ... km (saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 7. pielikumu): ...

4.3.8.   Ražotāja ieteikums sagatavošanai: ...

5.   TRANSMISIJA

Sajūgs (tips): ...

5.1.1.   Maksimālā griezes momenta konversija: ...

Pārnesumkārba: ...

5.2.1.   Tips: ...

5.2.2.   Novietojums attiecībā pret motoru: ...

5.2.3.   Vadības metode: ...

5.3.   Pārnesuma skaitļi ...

| Indekss | Pārnesuma kārbas skaitļi | Galvenā pārvada pārnesuma skaitļi | Kopējie pārnesuma skaitļi |
| --- | --- | --- | --- |
| Maksimālais CVT (5) | | | |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4, 5, citi | | | |
| Minimālais CVT (5) | | | |
| Reverss | | | |

Indekss

Pārnesuma kārbas skaitļi

Galvenā pārvada pārnesuma skaitļi

Kopējie pārnesuma skaitļi

Maksimālais CVT (5)

1

2

3

4, 5, citi

Minimālais CVT (5)

Reverss

Hibrīds elektrisks transportlīdzeklis ...

5.4.1.   Hibrīdās spēka piedziņas sistēmas izvietojuma rasējums (dzinējs/motors/transmisiju kombinācija): ...

5.4.2.   Galvenā hibrīdā spēka piedziņas bloka darbības principa apraksts: ...

6.   BALSTIEKĀRTA

Riepas un riteņi ...

Riepu/riteņu kombinācija(-s) (riepām norāda izmēru diapazonu, minimālās slodzes indeksu, minimālā ātruma kategorijas simbolu; riteņiem norāda diska izmērus un novirzi(-es)): ...

Asis ...

6.1.1.1.1.   1. ass: ...

6.1.1.1.2.   2. ass: ...

6.1.1.1.3.   3. ass: ...

6.1.1.1.4.   4. ass: ... utt.

Apkārtmēra augšējās un apakšējās robežas: ...

Asis ...

6.1.2.1.1.   1. ass: ...

6.1.2.1.2.   2. ass: ...

6.1.2.1.3.   3. ass: ...

6.1.2.1.4.   4. ass: ... utt.

6.1.3.   Ražotāja ieteiktais spiediens riepās: ... kPa

7.   KORPUSS

7.1.   Sēdvietu skaits: ...

---

(1)  Nevajadzīgo svītrot.

(2)  Šo vērtību noapaļo līdz tuvākajai milimetra desmitdaļai.

(3)  Šo vērtību aprēķina ar π = 3,1416 un noapaļo uz leju līdz tuvākajam cm3.

(4)  Norādīt pielaidi.

(5)  CVT – pastāvīgi regulējama transmisija.

---

2. PIELIKUMS

PAZIŅOJUMS

Image

Image

Image

1. papildinājums

InformĀcija par OBD

Kā noteikts šo noteikumu 1. pielikuma informācijas dokumenta 4.2.11.2.7.6. punktā, informāciju šajā papildinājumā nodrošina transportlīdzekļa ražotājs, lai varētu ražot ar OBD savietojamas rezerves daļas, diagnostikas instrumentus un testa iekārtas. Transportlīdzekļa ražotājam nav jāsniedz šāda informācija, ja šādu informāciju aizsargā intelektuālā īpašuma tiesības vai šī informācija satur ražotāja vai izejmateriālu piegādātāja(-u) īpašu tehnisko noslēpumu.

Pēc pieprasījuma ar šo papildinājumu nediskriminējošā veidā iepazīstina visus ieinteresētos komponentu, diagnostikas instrumentu vai tests iekārtu ražotājus.

| 1. | To pirmapstrādes ciklu veida apraksts un skaits, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam. |
| --- | --- |

1.

To pirmapstrādes ciklu veida apraksts un skaits, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam.

| 2. | Tā OBD darbības cikla veida apraksts, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam, kas attiecas uz OBD sistēmas uzraudzītu komponentu. |
| --- | --- |

2.

Tā OBD darbības cikla veida apraksts, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam, kas attiecas uz OBD sistēmas uzraudzītu komponentu.

| 3. | Aptverošs dokuments, kurā aprakstīti visi sensora kontrolētie komponenti, kuriem darbojas defektu noteikšanas un MI ieslēgšanas sistēma (braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode), ietverot sarakstu ar attiecīgajiem sekundārajiem sensora kontrolētajiem komponentiem katram OBD sistēmas uzraudzītajam komponentam. Saraksts ar visiem OBD izvades kodiem un izmantoto formātu (katru paskaidrojot), kas saistīti ar atsevišķiem emisijai atbilstīgiem piedziņas ķēdes komponentiem un atsevišķiem ar emisiju nesaistītiem komponentiem, ja šā komponenta uzraudzību izmanto, lai noteiktu MI ieslēgšanos. Jo īpaši jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $05 režīma testā Nr. $21 līdz FF un informācijai, kas sniegta $06 režīmā. Ja transportlīdzeklis izmanto komunikācijas saiti saskaņā ar ISO 15765–4 “Autotransports, kontrollera apgabala tīkla diagnostika – 4. daļa: prasībām sistēmām, kas saistītas ar emisijām”, jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $06 režīma testā Nr. $00 līdz FF katram atbalstītajam OBD monitora identifikācijas numuram. |
| --- | --- |

3.

Aptverošs dokuments, kurā aprakstīti visi sensora kontrolētie komponenti, kuriem darbojas defektu noteikšanas un MI ieslēgšanas sistēma (braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode), ietverot sarakstu ar attiecīgajiem sekundārajiem sensora kontrolētajiem komponentiem katram OBD sistēmas uzraudzītajam komponentam. Saraksts ar visiem OBD izvades kodiem un izmantoto formātu (katru paskaidrojot), kas saistīti ar atsevišķiem emisijai atbilstīgiem piedziņas ķēdes komponentiem un atsevišķiem ar emisiju nesaistītiem komponentiem, ja šā komponenta uzraudzību izmanto, lai noteiktu MI ieslēgšanos. Jo īpaši jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $05 režīma testā Nr. $21 līdz FF un informācijai, kas sniegta $06 režīmā. Ja transportlīdzeklis izmanto komunikācijas saiti saskaņā ar ISO 15765–4 “Autotransports, kontrollera apgabala tīkla diagnostika – 4. daļa: prasībām sistēmām, kas saistītas ar emisijām”, jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $06 režīma testā Nr. $00 līdz FF katram atbalstītajam OBD monitora identifikācijas numuram.

Informāciju var sniegt, izmantojot šādu tabulu:

| Komponents | Defekta kods | Uzraudzības stratēģija | Defektu noteikšanas kritēriji | MI ieslēgšanas kritēriji | Sekundārie rādītāji | Pirmapstrāde | Demonstrācijas tests |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalizators: | P0420 | Skābekļa 1. un 2. sensora signāli | 1. un 2. sensora signālu starpība | 3. cikls | Motora ātrums, motora slodze, A/F režīms, katalizatora temperatūra | Divi 1. tipa cikli | I tips |

Komponents

Defekta kods

Uzraudzības stratēģija

Defektu noteikšanas kritēriji

MI ieslēgšanas kritēriji

Sekundārie rādītāji

Pirmapstrāde

Demonstrācijas tests

Katalizators:

P0420

Skābekļa 1. un 2. sensora signāli

1. un 2. sensora signālu starpība

3. cikls

Motora ātrums, motora slodze, A/F režīms, katalizatora temperatūra

Divi 1. tipa cikli

I tips

---

3. PIELIKUMS

APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZVIETOJUMS

B apstiprinājums (A rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar benzīnu (bezsvina) vai bezsvina benzīnu un sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas A (2000) rindā.

B apstiprinājums (B rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar benzīnu (bezsvina) vai bezsvina benzīnu, vai sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas B (2005) rindā.

C apstiprinājums (A rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar dīzeli darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas A (2000) rindā.

C apstiprinājums (B rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar dīzeli darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas B (2005) rindā.

D apstiprinājums (A rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas A (2000) rindā.

D apstiprinājums (B rinda)
   (1) – transportlīdzekļi, kas apstiprināti attiecībā uz gāzveida piesārņojošo vielu emisijas līmeni, ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi darbināmiem motoriem.

Image

Iepriekšminētais apstiprinājuma marķējums, kas piestiprināts transportlīdzeklim saskaņā ar šo noteikumu 4. punktu, norāda, ka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 attiecīgais transportlīdzekļa tips ar apstiprinājuma numuru 052439 ir apstiprināts Apvienotajā Karalistē (E11). Šis apstiprinājums norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 prasībām, kas grozīti ar 05. grozījumu sēriju un kas atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas I tipa testam un kuras izklāstītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta tabulas B (2005) rindā.

---

(1)  Skatīt šo noteikumu 2.19. un 5.3.1.4. punktu.

---

4. PIELIKUMS

I TIPA TESTS

(Izplūdes emisiju pārbaude pēc aukstās palaišanas)

1.   IEVADS

Šajā pielikumā aprakstīta I tipa testa procedūra, kas definēta šo noteikumu 5.3.1. punktā. Ja izmantojamā atsauces degviela ir sašķidrināta naftas gāze vai dabasgāze, papildus piemēro 12. pielikuma prasības.

Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar periodiski reģenerējošu sistēmu, kā norādīts 2.20. punktā, piemēro 13. pielikuma noteikumus.

2.   DARBĪBAS CIKLS UZ ŠASIJAS DINAMOMETRA

2.1.   Cikla raksturojums

Darbības ciklu uz šasijas dinamometra veic saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājumu.

2.2.   Vispārējie nosacījumi cikla veikšanai

Iepriekšēji testa cikli veicami, ja nepieciešams noteikt, kā vislabāk iedarbināt paātrinājumu un bremžu vadību, lai sasniegtu ciklu, kas pielīdzināms teorētiskajam ciklam noteiktajās robežās.

2.3.   Pārnesumkārbas lietošana

2.3.1.   Ja maksimālais ātrums, kuru iespējams sasniegt ar pirmo pārnesumu, ir mazāks kā 15 km/h, pilsētas braukšanas ciklam (pirmā daļa) izmanto otro, trešo un ceturto pārnesumu un ārpilsētas braukšanas ciklam (otrā daļa) izmanto otro, trešo, ceturto un piekto pārnesumu. Otro, trešo un ceturto pārnesumu var izmantot arī pilsētas braukšanas ciklam (pirmā daļa) un otro, trešo, ceturto un piekto pārnesumu – ārpilsētas braukšanas ciklam (otrā daļa), ja ražotājs instrukcijās ieteikts braukšanu uzsākt ar otro pārnesumu līdzenā vietā vai ja pirmais pārnesums ir noteikts kā pārnesums bezceļa braukšanai, lēnai braukšanai vai vilkšanai.

Transportlīdzekļus, kuri nesasniedz darbības ciklā nepieciešamās paātrinājuma un maksimālās ātruma vērtības, darbina ar pilnīgi nospiestu akselerācijas pedāli, līdz tie vēlreiz sasniedz nepieciešamo darbības līkni. Novirzes no darbības cikla reģistrē testa ziņojumā.

2.3.2.   Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar pusautomātisko pārnesumkārbu, testē, izmantojot pārnesumus, ko parasti izmanto braukšanai, un pārnesuma sviru izmanto saskaņā ar ražotāja instrukcijām.

2.3.3.   Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar automātisko pārnesumkārbu, testē ar ieslēgtu augstāko pārnesumu (“braukt”). Sajūgu izmanto tā, lai iegūtu visvienmērīgāko iespējamo paātrinājumu, ļaujot dažādiem pārnesumiem pārslēgties parastajā secībā. Turklāt šī pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesumu pārslēgšanas punktus nepiemēro; paātrinājums turpinās visa perioda laikā, un to atspoguļo kā taisnu līniju, kas savieno katra tukšgaitas perioda beigas ar nākamā vienmērīgā ātruma sākuma punktu. Piemēro 2.4. punktā norādītās pielaides.

2.3.4.   Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar paātrinošu pārnesumu, kuru vadītājs var iedarbināt, testē ar izslēgtu paātrinošo pārnesumu pilsētas braukšanas ciklā (pirmā daļa) uz iedarbinātu paātrinošo pārnesumu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa).

2.3.5.   Pēc ražotāja pieprasījuma transportlīdzekļa tipiem, kuriem motora tukšgaitas apgriezienu skaits ir lielāks nekā motora apgriezieni, kas tiktu sasniegti parastā pilsētas cikla 5., 12. un 24. darbībā (pirmā daļa), sajūgu iepriekšējā darbībā var atbrīvot.

2.4.   Pielaides

2.4.1.   Pielaide ±2 km/h ir pieļaujam starp norādīto ātrumu un teorētisko ātrumu paātrinājuma laikā, vienmērīga ātruma laikā, un ātruma samazināšanas laikā, kad tiek izmantotas transportlīdzekļa bremzes. Ja transportlīdzeklis strauji samazina ātrumu bez bremžu izmantošanas, piemēro tikai 6.5.3. punkta nosacījumus. Ātruma pielaides, kas pārsniedz norādītās, pieņem fāzu maiņas laikā, ievērojot nosacījumu, ka pielaides nekad vienā gadījumā laiku nepārsniedz vairāk nekā par 0,5 s.

2.4.2.   Laika pielaide ir ±1,0 s. Minētās pielaides piemēro vienmērīgi katra pārnesuma maiņas sākumā un beigās (1) parastajam pilsētas cikla testam (pirmā daļa) un darbībām Nr. 3, 5 un 7 ārpilsētas braukšanas ciklam (otrā daļa).

2.4.3.   Ātruma un laika pielaides kombinē, kā norādīts šī pielikuma 1. papildinājumā.

3.   TRANSPORTLĪDZEKLIS UN DEGVIELA

3.1.   Testa transportlīdzeklis

3.1.1.   Testa transportlīdzekli piegādā labā mehāniskā stāvoklī. Tas ir iebraukts un pirms testa nobraucis vismaz 3 000 km.

3.1.2.   Izpūtējs nedrīkst parādīt jebkādas noplūdes, kā rezultātā tiktu samazināts savāktās gāzes daudzums, kuram jābūt tādam pašam, kā tam, kas izplūst no motora.

3.1.3.   Var pārbaudīt, vai ieplūdes sistēma ir noslēgta, lai nodrošinātu, ka karburatoru neietekmē nejauša gaisa ieplūde.

3.1.4.   Motora un transportlīdzekļa vadības iestatījumiem jābūt saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Šo prasību piemēro arī, jo īpaši, tukšgaitas iestatījumiem (rotācijas ātrums un oglekļa oksīda saturs izplūdes gāzēs), aukstās palaišanas ierīcei un izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmai.

3.1.5.   Testa transportlīdzekli vai ekvivalentu transportlīdzekli, ja nepieciešams, aprīko ar ierīci, kas ļauj mērīt šasijas dinamometra iestatīšanai nepieciešamos raksturīgos parametrus saskaņā ar šā pielikuma 4.1.1. punktu.

3.1.6.   Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests var apstiprināt, ka transportlīdzekļa sniegums atbilst ražotāja norādītajam, ka to var izmantot parastai braukšanai un jo īpaši tas var sākt darboties gan tad, kad motors ir auksts, gan tad, kad motors ir karsts.

3.2.   Degviela

Pārbaudot transportlīdzekļa emisijas robežvērtības, kuras dotas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta A rindā, attiecīgajai atsauces degvielai jāatbilst 10. pielikuma 1. punktā norādītajām specifikācijām vai, ja izmanto gāzveida atsauces degvielas, 10.a pielikuma 1.1.1. vai 1.2. punktā norādītajam.

Pārbaudot transportlīdzekļa emisijas robežvērtības, kuras dotas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta B rindā, attiecīgajai atsauces degvielai jāatbilst 10. pielikuma 2. punktā norādītajām specifikācijām vai, ja izmanto gāzveida atsauces degvielas, 10.a pielikuma 1.1.2. vai 1.2. punktā norādītajam.

3.2.1.   Transportlīdzekļus, kuru motorus darbina ar benzīnu vai sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, pārbauda saskaņā ar 12. pielikumu ar attiecīgām atsauces degvielām, kā noteikts 10.a pielikumā.

4.   TESTA APRĪKOJUMS

4.1.   Šasijas dinamometrs

4.1.1.   Dinamometrs ir aprīkots tā, lai varētu imitēt ceļa slodzi vienā no šādām klasifikācijām.

Dinamometrs ar fiksētu slodzes grafiku, t.i., dinamometrs, kura fiziskās īpašības nodrošina fiksētu slodzes grafika formu.

Dinamometrs ar noregulējamu slodzes grafiku, t.i., dinamometrs ar vismaz diviem ceļa slodzes parametriem, kura slodzes grafika formu var noregulēt.

4.1.2.   Dinamometra iestatījumu nedrīkst ietekmēt laika beigšanās. Tas nedrīkst radīt jūtamas vibrācijas transportlīdzeklī, kas varētu kaitēt tā normālai darbībai.

4.1.3.   Tam jābūt aprīkotam ar līdzekli inerces un slodzes imitēšanai. Šie imitatori ir savienoti ar priekšējo rulli divruļļu dinamometra gadījumā.

Precizitāte

4.1.4.1.   Ir jābūt iespējamam izmērīt un nolasīt uzrādītās slodzes mērījumu, un nolasījumu precizitātei jābūt ±5 %.

4.1.4.2.   Tāda dinamometra gadījumā, kam ir fiksēts slodzes grafiks, slodzes iestatījuma precizitātei pie ātruma 80 km/h jābūt ±5 %. Tāda dinamometra gadījumā, kam ir noregulējams slodzes grafiks, dinamometra slodzes atbilstībai ceļa slodzei jābūt ar precizitāti ±5 % pie ātruma 120, 100, 80, 60 un 40 km/h un ±10 % pie 20 km/h. Zem šī ātruma dinamometra absorbcijai jābūt pozitīvai.

4.1.4.3.   Rotējošo daļu (attiecīgos gadījumos ieskaitot imitēto inerci) kopējai inercei jābūt zināmai un tai jābūt ±20 kilogramu robežās no testa inerces klases.

4.1.4.4.   Transportlīdzekļa ātrumu mēra ar ruļļa rotācijas ātrumu (divruļļu dinamometra gadījumā priekšējais rullis). Tas jāmēra ar precizitāti ±1 km/h pie ātruma virs 10 km/h.

4.1.4.5.   Transportlīdzekļa reāli veikto attālumu izmēra ar ruļļa rotācijas kustību (divruļļu dinamometra gadījumā – priekšējā ruļļa kustību).

Slodzes un inerces iestatījums

4.1.5.1.   Dinamometrs ar fiksētu slodzes grafiku: slodzes imitatoru noregulē, lai absorbētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 80 km/h, reģistrē absorbēto jaudu pie 50 km/h. Līdzekļi, ar ko nosaka un iestata šo slodzi, ir aprakstīti šī pielikuma 3. papildinājumā.

4.1.5.2.   Dinamometrs ar noregulējamu slodzes grafiku: slodzes imitatoru noregulē, lai absorbētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 120, 100, 80, 60, 40 un 20 km/h. Līdzekļi, ar ko nosaka un iestata šīs slodzes, ir aprakstīti šī pielikuma 3. papildinājumā.

4.1.5.3.   Inerce

Dinamometriem ar elektrisko inerces imitatoru ir jābūt ekvivalentiem mehāniskajām inerces sistēmām. Veids, kā nosaka ekvivalenci, ir aprakstīts šī pielikuma 4. papildinājumā.

4.2.   Izplūdes gāzu paraugu ņemšanas sistēma

4.2.1.   Izplūdes gāzu paraugu ņemšanas sistēmai jābūt tādai, lai izmērītu faktisko piesārņojošo vielu emisiju daudzumu izplūdes gāzēs. Izmantojamā sistēma ir pastāvīga apjoma paraugu ņemšanas (CVS) sistēma. Tam nepieciešams, lai transportlīdzekļa izplūdes pastāvīgi atšķaidītu ar apkārtējo gaisu kontrolētos nosacījumos. Mērīšanas pastāvīgā apjoma paraugu ņemšanas koncepcijā ir jāizpilda divi nosacījumi: ir jāizmēra kopējais izplūdes gāzu un atšķaidīta gaisa sajaukuma apjoms un analīzēm jāņem pastāvīgi proporcionāls apjoma paraugs. Radīto emisiju daudzumu nosaka no parauga koncentrācijām, kas labotas attiecībā uz piesārņojošo vielu apkārtējā gaisa saturu un kopējo plūsmu testa laikā.

Makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu emisiju līmeni nosaka, izmantojot piemērotus filtrus, lai ievāktu daļiņas no proporcionālas makrodaļas plūsmas testā, un nosakot to daudzumu gravimetriski saskaņā ar 4.3.1.1. punktu.

4.2.2.   Plūsmai caur sistēmu jābūt pietiekamai, lai nepieļautu ūdens kondensēšanos visos apstākļos, kas var rasties testa laikā, kā noteikts šī pielikuma 5. papildinājumā.

4.2.3.   5. papildinājumā ir doti pastāvīgā tilpuma paraugu ņemšanas sistēmas trīs veidi, kas atbilst šajā pielikumā noteiktajām prasībām.

4.2.4.   Gāzes un gaisa sajaukumam jābūt homogēnam paraugu ņemšanas zondes punktā S2.

4.2.5.   Zondei ir jāpaņem īstais atšķaidītu izplūdes gāzu paraugs.

4.2.6.   Sistēmā nedrīkst būt gāzes noplūdes. Formai un materiāliem jābūt tādiem, lai sistēma neietekmētu piesārņojošo vielu koncentrāciju atšķaidītajā izplūdes gāzē. Ja kāds komponents (siltummainis, gaisa kompresors utt.) maina kādas piesārņojošas gāzveida vielas koncentrāciju atšķaidītajā gāzē, paraugu ņemšanu šai piesārņojošai vielai veic pirms šī komponenta, ja problēmu nevar novērst.

4.2.7.   Ja pārbaudāmais transportlīdzeklis ir aprīkots ar izplūdes cauruli, kas sastāv no vairākiem atzariem, savienojošām caurulēm jābūt savienotām cik vien iespējams tuvu transportlīdzeklim, neietekmējot nelabvēlīgi tā darbību.

4.2.8.   Statiskā spiediena svārstībām transportlīdzekļa izplūdes caurulē jābūt robežās ±1,25 kPa no statiskā spiediena svārstībām, kas izmērītas dinamometra braukšanas cikla laikā bez savienojuma ar izplūdes cauruli(-ēm). Ja ražotājs rakstiskā pieprasījumā kompetentajai iestādei, kas izsniedz apstiprinājumu, pamato šaurākas pielaides nepieciešamību, izmanto paraugu ņemšanas sistēmas, kas var uzturēt statisko spiedienu ±0,25 kPa robežās. Pretspiediens ir jāmēra izplūdes caurulē cik vien iespējams tuvu tās galam vai pagarinājumā, kuram ir tāds pats diametrs.

4.2.9.   Dažādajiem vārstiem, ko izmanto, lai novirzītu izplūdes gāzi, jābūt ātri noregulējamiem un ātrslēdzošiem.

4.2.10.   Gāzes paraugus ievāc paraugu ņemšanas maisos ar atbilstošu tilpumu. Šiem maisiem jābūt veidotiem no materiāliem, kas nemainīs piesārņojošas gāzveida vielas par vairāk nekā ±2 % pēc 20 minūšu uzglabāšanas.

4.3.   Analīzes aprīkojums

Prasības

4.3.1.1.   Piesārņojošas gāzveida vielas analizē ar šādiem instrumentiem:

Oglekļa oksīda (CO) un oglekļa dioksīda (CO2) analīzes:

Analizatoriem jābūt nedispersīvas infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizatoriem.

Ogļūdeņražu (HC) analīzes – dzirksteļaizdedzes motori:

Analizatoram jābūt liesmu jonizējošā tipa (FID) kalibrētam ar propāna gāzi, kas izteikta kā ekvivalenta oglekļa atomiem (C1).

Ogļūdeņražu (HC) analīzes – kompresijaizdedzes motori:

Analizatoram jābūt liesmu jonizējošā tipa ar detektoru, vārstiem, caurulēm utt., kas sakarsētas līdz 463 K (190 °C) ±10 K (HFID). Tam jābūt kalibrētam ar propāna gāzi, kas izteikta kā ekvivalenta oglekļa atomiem (C1).

Slāpekļa oksīdu (NOx) analīzes:

Analizatoram jābūt vai nu hemiluminiscences (CLA) vai nedispersīvas ultravioletās rezonanses absorbcijas (NDUVR) tipa, abi ar NOx-NO neitralizatoru.

Makrodaļiņas – ievākto makrodaļiņu gravimetriskā noteikšana:

Šīs makrodaļiņas katrā gadījumā ievāc ar diviem sērijveidā montētiem filtriem parauga gāzes plūsmā. Katra filtru pāra ievākto makrodaļiņu daudzumam jābūt šādam:

Formula → Formula

kur

| Vep | : | plūsma caur filtriem; |
| --- | --- | --- |
| Vmix | : | plūsma caur tuneli; |
| M | : | makrodaļiņu masa (g/km); |
| Mlimit | : | makrodaļiņu masas robežvērtība (spēkā esošā robežvērtība, g/km); |
| m | : | filtru savākto makrodaļiņu masa (g); |
| d | : | darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums (km). |

Vep

:

plūsma caur filtriem;

Vmix

:

plūsma caur tuneli;

M

:

makrodaļiņu masa (g/km);

Mlimit

:

makrodaļiņu masas robežvērtība (spēkā esošā robežvērtība, g/km);

m

:

filtru savākto makrodaļiņu masa (g);

d

:

darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums (km).

Makrodaļiņu paraugu lielumu (Vep/Vmix) koriģē tā, lai M = Mlimit, 1 ≤ m ≤ 5 mg (lietojot filtrus ar 47 mm diametru).

Filtra virsmai ir jābūt no materiāla, kas hidrofobisks un inerts attiecībā pret izplūdes gāzu sastāvdaļām (ar fluoroglekli pārklāts stiklšķiedras filtrs vai ekvivalents).

4.3.1.2.   Precizitāte

Analizatoriem jābūt mērījuma diapazonam, kas ir savietojams ar nepieciešamo precizitāti, lai mērītu izplūdes gāzes parauga piesārņojošu vielu koncentrāciju.

Mērījumu kļūda nedrīkst pārsniegt ±2 % (analizatora iekšējā kļūda) neatkarīgi no faktiskā kalibrācijas gāzu daudzuma.

Koncentrācijai, kas mazāka par 100 ppm, mērījuma kļūda nedrīkst pārsniegt ±2 ppm.

Apkārtējā gaisa paraugu mēra ar to pašu analizatoru un diapazonu.

Mikrograma svariem, ko izmanto, lai noteiktu visu filtru svaru, jābūt ar 5 μg (standarta novirze) precizitāti un 1 μg iedaļām.

4.3.1.3.   Apledošanas uztvērējs

Pirms analizatoriem nedrīkst izmantot gāzes žāvēšanas ierīci, ja vien nav pierādīts, ka tai nav ietekmes uz gāzes plūsmas piesārņojošo vielu saturu.

4.3.2.   Īpašas prasības kompresijaizdedzes motoriem

Jāizmanto uzkarsēta parauga līnija nepārtrauktai HC analīzei ar liesmas jonizācijas detektoru (HFID), ieskaitot reģistrējošo ierīci (R). Izmērīto ogļūdeņražu vidējo koncentrāciju nosaka ar integrāciju. Visa testa laikā kontrolē, lai uzkarsētās parauga līnijas temperatūra ir 463 K (190 °C) ±10 K. Uzkarsētajai parauga līnijai ir jābūt aprīkotai ar uzkarsētu filtru (FH), kas ir 99 % efektīvs ar daļiņām, kuru izmērs ir ≥ 0,3 μm, lai no nepārtrauktās gāzes plūsmas ievāktu cietās daļiņas, kas nepieciešamas analīzēm.

Paraugu ņemšanas sistēmas reakcijas laikam (no zondes uz analizatora ieplūdi) jābūt ne lielākam par četrām sekundēm.

HFID izmanto ar pastāvīgas plūsmas (siltummainis) sistēmu, lai iegūtu reprezentatīvu paraugu, izņemot gadījumus, kad veic kompensēšanu CFV vai CFO plūsmu maiņai.

Makrodaļiņu paraugu ņemšanas ierīce sastāv no atšķaidīšanas tuneļa, paraugu ņemšanas zondes, filtra, parciālās plūsmas sūkņa, plūsmas ātruma regulatora un mērīšanas ierīces. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas ierīce sastāv no atšķaidīšanas tuneļa, paraugu ņemšanas zondes, filtra, parciālās plūsmas sūkņa, plūsmas ātruma regulatora un mērīšanas ierīces. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas plūsmas daļu laiž caur diviem sērijveidā montētiem filtriem. Paraugu ņemšanas zondei testa gāzes makrodaļiņu plūsmai jābūt veidotai atšķaidīšanas ceļā tā, lai var paņemt reprezentatīvu gāzes plūsmas paraugu no homogēnā gaisa/izplūdes maisījuma un lai parauga ņemšanas brīdī netiek pārsniegta gaisa/izplūdes gāzes maisījuma temperatūra 325 K (52 °C) tieši pirms makrodaļiņu filtra. Gāzes plūsmas temperatūra plūsmas mērītājā nedrīkst svārstīties par vairāk nekā ±3 un masas plūsmas ātrums nedrīkst svārstīties par vairāk nekā ±5 %. Ja plūsmas apjoms mainās pārmērīgas filtra slodzes rezultātā, testu pārtrauc. To atkārtojot, plūsmas ātrumu samazina un/vai izmanto lielāku filtru. Filtrus atvieno no kameras ne ātrāk kā stundu pirms testa uzsākšanas.

Nepieciešamos daļiņu filtrusi sagatavo (attiecībā uz temperatūru un mitrumu) atvērtā traukā, kas bijis aizsargāts pret putekļu iekļūšanu vismaz astoņas stundas un ne ilgāk kā 56 stundas pirms testa kondicionēta gaisa kamerā. Pēc šīs sagatavošanas nepiesārņotos filtrus nosver un uzglabā līdz to izmantošanai. Ja filtrus neizmanto vienas stundas laikā kopš tā izņemšanas no svēršanas kameras, tie jāsver atkārtoti.

Vienas stundas robežu var aizstāt ar astoņu stundu robežu, ja ir izpildīts viens vai abi šie nosacījumi:

| — | sagatavots filtrs ir novietots un turēts aizplombētā filtra turētājierīcē, kuras gali ir noslēgti, vai |
| --- | --- |

—

sagatavots filtrs ir novietots un turēts aizplombētā filtra turētājierīcē, kuras gali ir noslēgti, vai

| — | sagatavots filtrs ir novietots aizplombētā filtra turētājierīcē, kuru pēc tam nekavējoties novieto parauga līnijā, kurā nav plūsmas. |
| --- | --- |

—

sagatavots filtrs ir novietots aizplombētā filtra turētājierīcē, kuru pēc tam nekavējoties novieto parauga līnijā, kurā nav plūsmas.

4.3.3.   Kalibrēšana

Katru analizatoru kalibrē cik vien iespējams bieži un jebkurā gadījumā vienu mēnesi pirms tipa apstiprinājuma testa un vismaz vienu reizi sešos mēnešos ražojumu atbilstības testam.

Izmantojamā kalibrēšanas metode 4.3.1. punktā minētajiem analizatoriem ir aprakstīta šī pielikuma 6. papildinājumā.

4.4.   Tilpuma mērījums

4.4.1.   Metodei, lai izmērītu kopējo atšķaidītas izplūdes gāzes tilpumu, kas iekļauts pastāvīgā tilpuma mērīšanas ierīcē, ir jābūt tādai, lai mērījums būtu ar ±2 % precizitāti.

4.4.2.   Pastāvīgā tilpuma paraugu ņemšanas ierīces kalibrēšana

Pastāvīgā tilpuma paraugu ņemšanas sistēmas tilpuma mērīšanas ierīci kalibrē ar tādu metodi, ar ko var nodrošināt noteikto precizitāti, un frekvencē, kas var šādu precizitāti uzturēt.

Kalibrēšanas procedūras paraugs, kas nodrošina nepieciešamo precizitāti, ir dots šī pielikuma 6. papildinājumā. Metodē izmanto plūsmas mērīšanas ierīci, kas ir dinamiska un piemērota lielam plūsmas ātrumam, kas rodas pastāvīgā tilpuma paraugu ņemšanas pārbaudē. Ierīcei ir jābūt ar apstiprinātu precizitāti saskaņā ar apstiprinātu valsts vai starptautisku standartu.

4.5.   Gāzes

4.5.1.   Tīrās gāzes

Nepieciešamības gadījumā kalibrēšanai un darbībai ir jābūt pieejamām šādām tīrajām gāzēm:

| | attīrīts slāpeklis:
  (tīrība: ±1 ppm C, ±1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ±0,1 ppm NO); |
| --- | --- |

attīrīts slāpeklis:

(tīrība: ±1 ppm C, ±1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ±0,1 ppm NO);

| | attīrīts sintētisks gaiss:
  (tīrība: ±1 ppm C, ±1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ±0,1 ppm NO); skābekļa saturs starp 18 un 21 % no tilpuma; |
| --- | --- |

attīrīts sintētisks gaiss:

(tīrība: ±1 ppm C, ±1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ±0,1 ppm NO); skābekļa saturs starp 18 un 21 % no tilpuma;

| | attīrīts skābeklis: (tīrība > 99,5 % O2 no tilpuma); |
| --- | --- |

attīrīts skābeklis: (tīrība > 99,5 % O2 no tilpuma);

| | attīrīts ūdeņradis (un maisījums, kas satur hēliju):
  (tīrība ±1 ppm C, ± 400 ppm CO2). |
| --- | --- |

attīrīts ūdeņradis (un maisījums, kas satur hēliju):

(tīrība ±1 ppm C, ± 400 ppm CO2).

| | Slāpekļa oksīds: (minimālā tīrība 99,5 %) |
| --- | --- |

Slāpekļa oksīds: (minimālā tīrība 99,5 %)

| | Propāns: (minimālā tīrība 99,5 %). |
| --- | --- |

Propāns: (minimālā tīrība 99,5 %).

4.5.2.   Kalibrēšanas gāzes

Jābūt pieejamām gāzēm ar šādu ķīmisko sastāvu: maisījumi

| | C8 H8 un attīrīts sintētisks gaiss (skatīt šī pielikuma 4.5.1. punktu); |
| --- | --- |

C8 H8 un attīrīts sintētisks gaiss (skatīt šī pielikuma 4.5.1. punktu);

| | CO un attīrīts slāpeklis; |
| --- | --- |

CO un attīrīts slāpeklis;

| | CO2 un attīrīts slāpeklis; |
| --- | --- |

CO2 un attīrīts slāpeklis;

| | NO un attīrīts slāpeklis. (NO2 daudzums šajā kalibrēšanas gāzē nedrīkst pārsniegt 5 % no NO satura.) |
| --- | --- |

NO un attīrīts slāpeklis. (NO2 daudzums šajā kalibrēšanas gāzē nedrīkst pārsniegt 5 % no NO satura.)

Kalibrēšanas gāzes faktiskajai koncentrācijai jābūt ±2 % robežās no noteiktā skaitļa.

šī pielikuma 6. papildinājumā minētās koncentrācijas var iegūt arī ar gāzu dalītāju, atšķaidot ar attīrītu N2 vai ar attīrītu sintētisku gaisu. Sajaukšanas ierīces precizitātei jābūt tādai, lai atšķaidīto kalibrēšanas gāzu koncentrāciju varētu noteikt ar precizitāti ±2 %.

4.6.   Papildu aprīkojums

4.6.1.   Temperatūra

Temperatūras, kas norādītas 8. papildinājumā, mēra ar ±1,5 K precizitāti.

4.6.2.   Spiediens

Atmosfēras spiedienu mēra ar ±0,1 kPa precizitāti.

4.6.3.   Absolūtais mitrums

Absolūto mitrumu (H) mēra ar ±5 % precizitāti.

4.7.   Izplūdes sistēmas gāzes paraugu ņemšanas sistēmu pārbauda ar šī pielikuma 7. papildinājuma 3. punktā aprakstīto metodi. Maksimālā pieļaujamā novirze starp izplūdušās gāzes daudzumu un izmērītās gāzes daudzumu ir 5 %.

5.   TESTA SAGATAVOŠANA

5.1.   Inerces imitatoru pielāgošana transportlīdzekļu mainīgajai inercei

Inerces imitatoru izmanto, lai rotējošo masu kopējo inerci iegūtu proporcionālu atskaites masai šādās robežās.

| Transportlīdzekļa atskaites masa RW(kg) | Ekvivalentā inerce I (kg) |
| --- | --- |
| RW ≤ 480 | 455 |
| 480 < RW ≤ 540 | 510 |
| 540 < RW ≤ 595 | 570 |
| 595 < RW ≤ 650 | 625 |
| 650 < RW ≤ 710 | 680 |
| 710 < RW ≤ 765 | 740 |
| 765 < RW ≤ 850 | 800 |
| 850 < RW ≤ 965 | 910 |
| 965 < RW ≤ 1 080 | 1 020 |
| 1 080 < RW ≤ 1 190 | 1 130 |
| 1 190 < RW ≤ 1 305 | 1 250 |
| 1 305 < RW ≤ 1 420 | 1 360 |
| 1 420 < RW ≤ 1 530 | 1 470 |
| 1 530 < RW ≤ 1 640 | 1 590 |
| 1 640 < RW ≤ 1 760 | 1 700 |
| 1 760 < RW ≤ 1 870 | 1 810 |
| 1 870 < RW ≤ 1 980 | 1 930 |
| 1 980 < RW ≤ 2 100 | 2 040 |
| 2 100 < RW ≤ 2 210 | 2 150 |
| 2 210 < RW ≤ 2 380 | 2 270 |
| 2 380 < RW ≤ 2 610 | 2 270 |
| 2 610 < RW | 2 270 |

Transportlīdzekļa atskaites masa RW(kg)

Ekvivalentā inerce I (kg)

RW ≤ 480

455

480 < RW ≤ 540

510

540 < RW ≤ 595

570

595 < RW ≤ 650

625

650 < RW ≤ 710

680

710 < RW ≤ 765

740

765 < RW ≤ 850

800

850 < RW ≤ 965

910

965 < RW ≤ 1 080

1 020

1 080 < RW ≤ 1 190

1 130

1 190 < RW ≤ 1 305

1 250

1 305 < RW ≤ 1 420

1 360

1 420 < RW ≤ 1 530

1 470

1 530 < RW ≤ 1 640

1 590

1 640 < RW ≤ 1 760

1 700

1 760 < RW ≤ 1 870

1 810

1 870 < RW ≤ 1 980

1 930

1 980 < RW ≤ 2 100

2 040

2 100 < RW ≤ 2 210

2 150

2 210 < RW ≤ 2 380

2 270

2 380 < RW ≤ 2 610

2 270

2 610 < RW

2 270

Ja atbilstošā ekvivalentā inerce nav atrodama uz dinamometra, izmanto lielāko vērtību, kas ir vistuvāk transportlīdzekļa atskaites masai.

5.2.   Dinamometra iestatīšana

Slodzi noregulē saskaņā ar iepriekš 4.1.5. punktā aprakstīto metodi.

Izmantoto metodi un iegūtās vērtības (ekvivalentā inerce – īpašību noregulēšanas parametri) reģistrē testa ziņojumā.

5.3.   Transportlīdzekļa sagatavošana

Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem, lai mērītu makrodaļiņas ilgākais 36 stundas un mazākais sešas stundas pirms testa, izmanto šī pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto otrās daļas ciklu. Ir jāizbrauc trīs secīgi cikli. Dinamometra iestatījums ir tāds, kāds norādīts 5.1. un 5.2. punktā.

Ja ražotājs pieprasa, transportlīdzekļus ar dzirksteļaizdedzes motoru var sagatavot ar vienu pirmās daļas un diviem otrās daļas braukšanas cikliem.

Pēc šīs sagatavošanas īpaši attiecībā uz kompresijaizdedzes motoriem un pirms pārbaudīšanas kompresijaizdedzes un dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļus tur telpā, kurā temperatūra saglabājas nosacīti nemainīga starp 293 un 303 K (20 un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas, un tai jāturpinās līdz motora eļļas temperatūra un siltumnesējs, ja tāds ir, ir ±2 K robežās no telpas temperatūras.

5.3.1.1.   Ja ražotājs pieprasa, testu veic ne vēlāk kā 30 stundas pēc tam, kad transportlīdzeklis ir darbināts tā parastajā temperatūrā.

5.3.1.2.   Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem, kurus darbina ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi vai kuri aprīkoti, lai tos varētu darbināt ar benzīnu vai sašķidrinātu naftas gāzi, vai dabasgāzi, starp testiem ar pirmo gāzveida atsauces degvielu un otro gāzveida atsauces degvielu, transportlīdzekli sagatavo pirms testa ar otro atsauces degvielu. Šo sagatavošanu veic ar otro atsauces degvielu, braucot sagatavošanas ciklu, kurš sastāv šī pielikuma 1. papildinājumā aprakstītā cikla daļām – no vienas pirmās daļas (pilsētas daļas) un divām otrajām daļām (ārpilsētas daļa). Ja ražotājs pieprasa un ar tehniskā dienesta piekrišanu šo sagatavošanu var pagarināt. Dinamometra iestatījums ir tāds, kāds norādīts šī pielikuma 5.1. un 5.2. punktā.

5.3.2.   Spiedienam riepās jābūt tādam, kā noteicis ražotājs, un to izmanto iepriekšējam testam uz ceļa bremžu noregulēšanai. Spiedienu riepās var palielināt līdz 50 % no ražotāja ieteiktā divruļļu dinamometra gadījumā. Izmantoto faktisko spiedienu reģistrē testa ziņojumā.

6.   PROCEDŪRA TESTIEM UZ STENDA

6.1.   Īpaši noteikumi cikla veikšanai

6.1.1.   Testa laikā temperatūrai testa telpā jābūt starp 293 un 303 K (20° un 30 °C). Absolūtajam gaisa mitrumam testa telpā vai motora ieplūdes gaisam ir jābūt:

| 5,5 ≤ H ≤ 12,2 | (g H2O/kg sausa gaisa) |
| --- | --- |

5,5 ≤ H ≤ 12,2

(g H2O/kg sausa gaisa)

6.1.2.   Transportlīdzeklim testa laikā ir jāatrodas pēc iespējas horizontāli, lai izvairītos no degvielas neatbilstošas izplatības.

6.1.3.   Pār transportlīdzekli pūš gaisu ar mainīgu ātrumu. Ventilatora darbības ātrumam jābūt tādam, lai darbības amplitūdā no 10 km/h līdz vismaz 50 km/h, gaisa lineārais ātrums pie ventilatora izejas būtu ±5 km/h robežās no attiecīgā ruļļa ātruma. Ventilatora galīgajai izvēlei izmanto šādas vērtības.

| — | Platība: vismaz 0,2 m2; |
| --- | --- |

—

Platība: vismaz 0,2 m2;

| — | Apakšējās malas augstums no zemes: apmēram 20 cm; |
| --- | --- |

—

Apakšējās malas augstums no zemes: apmēram 20 cm;

| — | Attālums no transportlīdzekļa priekšgala: apmēram 30 cm. |
| --- | --- |

—

Attālums no transportlīdzekļa priekšgala: apmēram 30 cm.

s alternatīvi gaisa ieplūdes ātrumu noregulē ar vismaz 6 m/s (21,6 km/h) lielu gaisa plūsmas ātrumu.

Īpašiem transportlīdzekļiem (piem., mikroautobusiem, apvidus mašīnām) pēc ražotāja pieprasījuma dzesēšanas ventilatora augstumu var mainīt.

6.1.4.   Testa laikā reģistrē ātrumu attiecībā pret laiku vai datu apkopošanas sistēmas iegūtos datus, lai varētu izvērtēt veikto ciklu pareizību.

6.2.   Motora palaišana

6.2.1.   Motoru palaiž, izmantojot ierīces, kas paredzētas šim nolūkam saskaņā ar ražotāja ieteikumiem, kā minēts ražošanas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā.

6.2.2.   Pirmais cikls sākas ar motora iedarbināšanas procedūras sākumu.

6.2.3.   Sašķidrinātas naftas gāzes vai dabasgāzes gadījumā ir atļauts iedarbināt motoru ar benzīnu un tad pārslēgt uz sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi pēc iepriekš noteikta laika, kuru vadītājs nevar mainīt.

6.3.   Tukšgaita

6.3.1.   Manuālajām pārnesumkārbām un pusautomātiskajām pārnesumkārbām skatīt šī pielikuma 1. papildinājumu, 1.2 un 1.3. tabulu.

6.3.2.   Automātiskā pārnesumkārba

Pēc sākotnējas ieslēgšanas selektoru testa laikā nedrīkst darbināt, izņemot 6.4.3. punktā minēto gadījumu vai ja selektors var iedarbināt paātrinošo pārnesumu, ja tāds ir.

6.4.   Paātrinājums

6.4.1.   Paātrinājumus veic tā, lai paātrinājuma ātrums būtu cik vien iespējams nemainīgs visas darbības laikā.

6.4.2.   Ja paātrinājumu nevar veikt noteiktajā laikā, papildu nepieciešamo laiku, ja iespējams, atņem no laika, kas paredzēts pārnesumu maiņai, un pretējā gadījumā no sekojošā vienmērīgā ātruma perioda.

6.4.3.   Automātiskās pārnesumkārbas

Ja paātrinājumu nevar veikt noteiktajā laikā, pārnesumu selektoru darbina saskaņā ar prasībām manuālām pārnesumkārbām.

6.5.   Ātruma samazināšana

6.5.1.   Visas parastā pilsētas cikla (pirmā daļa) ātruma samazināšanas veic, pilnībā noņemot pēdu no akseleratora pedāļa, nenospiežot sajūgu. Sajūgam jāpaliek nenospiestam, nepārslēdzot pārnesumu, pie augstākā no šādiem ātrumiem: 10 km/h vai ātrums, kas atbilst motora tukšgaitai.

Visas ārpilsētas cikla (otrā daļa) ātruma samazināšanas veic, pilnībā noņemot pēdu no akseleratora pedāļa, nenospiežot sajūgu. Sajūgu, nemainot pārnesumu, nospiež pie ātruma 50 km/h pēdējai ātruma samazināšanai.

6.5.2.   Ja ātruma samazināšanas periods ir ilgāks par attiecīgajai fāzei noteikto, izmanto transportlīdzekļa bremzes, lai ievērotu cikla grafiku.

6.5.3.   Ja ātruma samazināšanas periods ir īsāks par attiecīgajai fāzei noteikto, teorētiskā cikla grafiku atjauno ar pastāvīgā ātruma vai tukšgaitas periodu, kas saplūst ar nākamo darbību.

6.5.4.   Parastā pilsētas cikla (pirmā daļa) ātruma samazināšanas perioda beigās (puse transportlīdzekļa uz ruļļiem) pārnesumus pārslēdz neitrālā pozīcijā un sajūgu atlaiž.

6.6.   Vienmērīgs ātrums

6.6.1.   Pārejot no paātrinājuma uz nākamo vienmērīgo ātrumu, jāizvairās no gāzes pedāļa spiešanas vai droseles aizvēršanas.

6.6.2.   Vienmērīga ātruma periodus sasniedz, turot akcelerācijas pedāli nemainīgā stāvoklī.

7.   PARAUGU ŅEMŠANAS UN ANALĪZES PROCEDŪRA

7.1.   Paraugu ņemšana

Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms vai motora iedarbināšanas procedūras laikā un beidz pabeidzot beidzamo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa), paraugu ņemšanas beigās (ES) vai, VI tipa testa gadījumā, beidzot beidzamā parastā pilsētas braukšanas cikla beidzamo brīvgaitas periodu (pirmā daļa).

7.2.   Analīze

7.2.1.   Maisā esošās izplūdes gāzes analizē cik vien iespējams drīz un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām. Izlietotos makrodaļiņu filtrus novieto kamerā ne vēlāk kā stundu pēc izplūdes gāzu testa beigām un tur sagatavo laika posmā starp divām un 36 stundām, un tad sver.

7.2.2.   Pirms katras parauga analīzes attiecībā uz katru piesārņojošo vielu izmantojamo analizatora diapazonu iestata uz nulli ar attiecīgo nulles gāzi.

7.2.3.   Analizatorus tad iestata kalibrācijas līknēs, izmantojot nominālas koncentrācijas 70 līdz 100 % standarta gāzes.

7.2.4.   Tad atkārtoti pārbauda analizatoru nulles pozīciju. Ja lasījums no 7.2.2. punktā noteiktās vērtības atšķiras par vairāk nekā 2 % no diapazona, procedūru atkārto.

7.2.5.   Tad analizē paraugus.

7.2.6.   Pēc analīzes nulles un skalas vērtību punktus atkārtoti pārbauda, izmantojot tās pašas gāzes. Ja atkārtotā testā rādītāji ir ±2 % robežās no 7.2.3. punktā noteiktās vērtības, analīzes uzskata par pieņemamām.

7.2.7.   Visos šī punkta apakšpunktos plūsmas ātrumam un dažādo gāzu spiedienam jābūt tādam pašam, kāds ir analizatoru kalibrēšanas laikā.

7.2.8.   Skaitlis, kas pieņemts katras gāzēs izmērītās piesārņojošās vielas koncentrācijai, ir tāds, kāds nolasāms pēc stabilizēšanās uz mērierīces. Kompresijaizdedzes motoru ogļūdeņražu masu emisijas aprēķina no integrētā HFID nolasījuma, kas nepieciešamības gadījumā labots plūsmas dažādošanai, kā norādīts šī pielikuma 5. papildinājumā.

8.   IZDALĪTO GĀZVEIDA UN MAKRODAĻIŅAS SATUROŠO PIESĀRŅOJOŠO VIELU DAUDZUMA NOTEIKŠANA

8.1.   Attiecīgais daudzums

Attiecīgo daudzumu labo, lai atbilstu 101,33 kPa un 273,2 K apstākļiem.

8.2.   Izdalīto gāzveida un makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu kopējā masa

Katra testa laikā transportlīdzekļa radīto piesārņojošo gāzveida vielu masu m nosaka, iegūstot volumetriskas koncentrācijas produktu un attiecīgās gāzes apjomu, ņemot vērā šādus blīvumus iepriekšminētajos normālajos apstākļos.

| Oglekļa oksīda gadījumā (CO): | d = 1,25 g/l |
| --- | --- |
| Ogļūdeņražu gadījumā | |
| — | Benzīnam (CH1.85) |

Oglekļa oksīda gadījumā (CO):

d = 1,25 g/l

Ogļūdeņražu gadījumā

—

Benzīnam (CH1.85)

d = 0,619 g/l

| — | Dīzelim (CH1,86) |
| --- | --- |

—

Dīzelim (CH1,86)

d = 0,619 g/l

| — | LPG (CH2,525) |
| --- | --- |

—

LPG (CH2,525)

d = 0,649 g/l

| — | NG (CH4) |
| --- | --- |

—

NG (CH4)

d = 0,714 g/l

Slāpekļa oksīdu gadījumā (NOx):

d = 2,05 g/l

Testa laikā transportlīdzekļa radītu makrodaļiņas saturošas piesārņojošo vielu emisijas masu m nosaka, sverot abu filtru ievākto makrodaļiņu masu, m1 no pirmā filtra un m2 no otrā filtra:

| — | ja 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, |
| --- | --- |

—

ja 0,95 (m1 + m2) ≤ m1,

m = m1,

| — | ja 0,95 (m1 + m2) > m1, |
| --- | --- |

—

ja 0,95 (m1 + m2) > m1,

m = m1 + m2,

| — | ja m2 > m1, |
| --- | --- |

—

ja m2 > m1,

testu anulē.

Šī pielikuma 8. papildinājumā norādīti aprēķini un tiem sekojoši piemēri, kurus izmanto, lai noteiktu gāzveida un daļiņveida piesārņojošo vielu masas emisiju.

---

(1)  Jāatzīmē, ka divu sekunžu pieļaujamais laiks ietver laiku pārnesumu maiņai un, ja nepieciešams, zināmu laiku panākt iekavēto ciklu.

1. papildinājums

Darbības ciklu sadalījums I tipa testam

1.   DARBĪBAS CIKLS

Darbības cikls, kas sastāv no pirmās daļas (pilsētas cikls) un otrās daļas (ārpilsētas cikla), ir attēlots 1/1. attēlā.

2.   PARASTAIS PILSĒTAS TESTA CIKLS (pirmā daļa)

(Skatīt 1/2. attēlu un 1.2. tabulu)

2.1.   Sadalījums pa fāzēm.

| | Laiks (s) | procenti |
| --- | --- | --- |
| Brīvgaita | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā | 9 | 4,6 |
| Pārnesuma pārslēgšana: | 8 | 4,1 |
| Paātrinājumi: | 36 | 18,5 |
| Vienmērīga ātruma perioda: | 57 | 29,2 |
| Ātruma samazināšana: | 25 | 12,8 |
| | 195 | 100 |

Laiks (s)

procenti

Brīvgaita

60

30,8

35,4

Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā

9

4,6

Pārnesuma pārslēgšana:

8

4,1

Paātrinājumi:

36

18,5

Vienmērīga ātruma perioda:

57

29,2

Ātruma samazināšana:

25

12,8

195

100

2.2.   Sadalījums pēc pārnesuma lietojuma

| | Laiks (s) | procenti |
| --- | --- | --- |
| Brīvgaita | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā | 9 | 4,6 |
| Pārnesuma pārslēgšana: | 8 | 4,1 |
| Pirmais pārnesums | 24 | 12,3 |
| Otrais pārnesums | 53 | 27,2 |
| Trešais pārnesums | 41 | 21 |
| | 195 | 100 |

Laiks (s)

procenti

Brīvgaita

60

30,8

35,4

Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā

9

4,6

Pārnesuma pārslēgšana:

8

4,1

Pirmais pārnesums

24

12,3

Otrais pārnesums

53

27,2

Trešais pārnesums

41

21

195

100

Vispārīga informācija

| Vidējais ātrums testa laikā: | 19 km/h |
| --- | --- |
| Lietderīgās darbības ilgums: | 195 s |
| Cikla laikā teorētiski veiktais attālums: | 1 013 km |
| Četru ciklu attāluma ekvivalents: | 4 052 km |

Vidējais ātrums testa laikā:

19 km/h

Lietderīgās darbības ilgums:

195 s

Cikla laikā teorētiski veiktais attālums:

1 013 km

Četru ciklu attāluma ekvivalents:

4 052 km

1/1. attēls

I tipa testa darbības cikls

Image

1.2. tabula

Parastā pilsētas testa cikls uz šasijas dinamometra (pirmā daļa)

| Darbības Nr. P.k. | Darbība | Fāze | Paātrinājums (m/s2) | Ātrums (km/h) | Ilgums | Koplaiks (s) | Pārnesums, kas jāizmanto manuālajai pārnesumkārbai |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| darbībai (s) | fāzei (s) |
| 1 | Brīvgaita | 1 | | | 11 | 11 | 11 | 6 s PM + 5 s K1
   (1) |
| 2 | Paātrinājums | 2 | 1,04 | 0–15 | 4 | 4 | 15 | 1 |
| 3 | Nemainīgs ātrums | 3 | | 15 | 9 | 8 | 23 | 1 |
| 4 | Ātruma samazināšana | 4 | –0,69 | 15–10 | 2 | 5 | 25 | 1 |
| 5 | Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 28 | K1
   (1) |
| 6 | Brīvgaita | 5 | | | 21 | 21 | 49 | 16 s PM + 5 s K1
   (1) |
| 7 | Paātrinājums | 6 | 0,83 | 0–15 | 5 | 12 | 54 | 1 |
| 8 | Pārnesuma maiņa | | | | 2 | | 56 | |
| 9 | Paātrinājums | | 0,94 | 15–32 | 5 | | 61 | 2 |
| 10 | Nemainīgs ātrums | 7 | | 32 | 24 | 24 | 85 | 2 |
| 11 | Ātruma samazināšana | 8 | –0,75 | 32–10 | 8 | 11 | 93 | 2 |
| 12 | Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 96 | K 2
   (1) |
| 13 | Brīvgaita | 9 | 0–15 | 0–15 | 21 | | 117 | 16 s PM + 5 s K1
   (1) |
| 14 | Paātrinājums | 10 | | | 5 | 26 | 122 | 1 |
| 15 | Pārnesuma maiņa | | | | 2 | | 124 | |
| 16 | Paātrinājums | | 0,62 | 15–35 | 9 | | 133 | 2 |
| 17 | Pārnesuma maiņa | | | | 2 | | 135 | |
| 18 | Paātrinājums | | 0,52 | 35–50 | 8 | | 143 | 3 |
| 19 | Nemainīgs ātrums | 11 | | 50 | 12 | 12 | 155 | 3 |
| 20 | Ātruma samazināšana | 12 | –0,52 | 50–35 | 8 | 8 | 163 | 3 |
| 21 | Nemainīgs ātrums | 13 | | 35 | 13 | 13 | 176 | 3 |
| 22 | Pārnesuma maiņa | 14 | | | 2 | 12 | 178 | |
| 23 | Ātruma samazināšana | | –0,99 | 35–10 | 7 | | 185 | 2 |
| 24 | Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 188 | K2
   (1) |
| 25 | Brīvgaita | 15 | | | 7 | 7 | 195 | 7 s PM (1) |

Darbības Nr. P.k.

Darbība

Fāze

Paātrinājums (m/s2)

Ātrums (km/h)

Ilgums

Koplaiks (s)

Pārnesums, kas jāizmanto manuālajai pārnesumkārbai

darbībai (s)

fāzei (s)

1

Brīvgaita

1

11

11

11

6 s PM + 5 s K1
   (1)

2

Paātrinājums

2

1,04

0–15

4

4

15

1

3

Nemainīgs ātrums

3

15

9

8

23

1

4

Ātruma samazināšana

4

–0,69

15–10

2

5

25

1

5

Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots

–0,92

10–0

3

28

K1
   (1)

6

Brīvgaita

5

21

21

49

16 s PM + 5 s K1
   (1)

7

Paātrinājums

6

0,83

0–15

5

12

54

1

8

Pārnesuma maiņa

2

56

9

Paātrinājums

0,94

15–32

5

61

2

10

Nemainīgs ātrums

7

32

24

24

85

2

11

Ātruma samazināšana

8

–0,75

32–10

8

11

93

2

12

Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots

–0,92

10–0

3

96

K 2
   (1)

13

Brīvgaita

9

0–15

0–15

21

117

16 s PM + 5 s K1
   (1)

14

Paātrinājums

10

5

26

122

1

15

Pārnesuma maiņa

2

124

16

Paātrinājums

0,62

15–35

9

133

2

17

Pārnesuma maiņa

2

135

18

Paātrinājums

0,52

35–50

8

143

3

19

Nemainīgs ātrums

11

50

12

12

155

3

20

Ātruma samazināšana

12

–0,52

50–35

8

8

163

3

21

Nemainīgs ātrums

13

35

13

13

176

3

22

Pārnesuma maiņa

14

2

12

178

23

Ātruma samazināšana

–0,99

35–10

7

185

2

24

Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots

–0,92

10–0

3

188

K2
   (1)

25

Brīvgaita

15

7

7

195

7 s PM (1)

1/2. attēls

Parastais pilsētas cikls I tipa testam

Image

3.   ĀRPILSĒTAS BRAUKŠANAS CIKLS (otrā daļa)

(Skatīt 1/3. attēlu un 1.3. tabulu)

3.1.   Sadalījums pa fāzēm:

| | Laiks (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Brīvgaita: | 20 | 5,0 |
| Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā: | 20 | 5,0 |
| Pārnesuma pārslēgšana: | 6 | 1,5 |
| Paātrinājumi: | 103 | 25,8 |
| Vienmērīga ātruma perioda: | 209 | 52,2 |
| Ātruma samazināšana: | 42 | 10,5 |
| | 400 | 100 |

Laiks (s)

%

Brīvgaita:

20

5,0

Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā:

20

5,0

Pārnesuma pārslēgšana:

6

1,5

Paātrinājumi:

103

25,8

Vienmērīga ātruma perioda:

209

52,2

Ātruma samazināšana:

42

10,5

400

100

3.2.   Sadalījums pēc pārnesuma lietojuma:

| | Laiks (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Brīvgaita: | 20 | 5,0 |
| Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā: | 20 | 5,0 |
| Pārnesuma pārslēgšana: | 6 | 1,5 |
| Pirmais pārnesums: | 5 | 1,3 |
| Otrais pārnesums | 9 | 2,2 |
| Trešais pārnesums: | 8 | 2 |
| Ceturtais pārnesums: | 99 | 24,8 |
| Piektais pārnesums: | 233 | 58,2 |
| | 400 | 100 |

Laiks (s)

%

Brīvgaita:

20

5,0

Brīvgaita, transportlīdzekļa kustība, sajūgs darbojas vienā kombinācijā:

20

5,0

Pārnesuma pārslēgšana:

6

1,5

Pirmais pārnesums:

5

1,3

Otrais pārnesums

9

2,2

Trešais pārnesums:

8

2

Ceturtais pārnesums:

99

24,8

Piektais pārnesums:

233

58,2

400

100

Vispārīga informācija

| Vidējais ātrums testa laikā: | 62,6 km/h |
| --- | --- |
| Lietderīgās darbības ilgums: | 400 s |
| Cikla laikā teorētiski veiktais attālums: | 6,955 km |
| Maksimālais ātrums: | 120 km/h |
| Maksimālais paātrinājums: | 0,833 m/s2 |
| Maksimālais ātruma samazinājums: | –1,389 m/s2 |

Vidējais ātrums testa laikā:

62,6 km/h

Lietderīgās darbības ilgums:

400 s

Cikla laikā teorētiski veiktais attālums:

6,955 km

Maksimālais ātrums:

120 km/h

Maksimālais paātrinājums:

0,833 m/s2

Maksimālais ātruma samazinājums:

–1,389 m/s2

1.3 tabula

Ārpilsētas braukšanas cikls (otrā daļa) I tipa testam

| Darbības Nr. p.k. | Darbība | Fāze | Paātrinājums (m/s2) | Ātrums (km/h) | Ilgums | Koplaiks (s) | Pārnesums, kas jāizmanto manuālajai pārnesumkārbai |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| darbībai (s) | fāzei (s) |
| 1 | Brīvgaita | 1 | | | 20 | 20 | 20 | K1
   (2) |
| 2 | Paātrinājums | 12 | 0,83 | 0 | 5 | 41 | 25 | 1 |
| 3 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 27 | — |
| 4 | Paātrinājums | 0,62 | 15–35 | 9 | 36 | 2 |
| 5 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 38 | — |
| 6 | Paātrinājums | 0,52 | 35–30 | 8 | 46 | 3 |
| 7 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 48 | — |
| 8 | Paātrinājums | | 0,43 | 50–70 | 13 | | 61 | 4 |
| 9 | Nemainīgs ātrums | 3 | | 70 | 50 | 50 | 111 | 5 |
| 10 | Ātruma samazināšana | 4 | –0,69 | 70–50 | 8 | 8 | 119 | 4 s.5 + 4 s.4 |
| 11 | Nemainīgs ātrums | 5 | | 50 | 69 | 69 | 188 | 4 |
| 12 | Paātrinājums | 6 | 0,43 | 50–70 | 13 | 13 | 201 | 4 |
| 13 | Nemainīgs ātrums | 7 | | 70 | 50 | 50 | 251 | 5 |
| 14 | Paātrinājums | 8 | 0,24 | 70–100 | 35 | 35 | 286 | 5 |
| 15 | Nemainīgs ātrums (3) | 9 | | 100 | 30 | 30 | 316 | 5 (3) |
| 16 | Paātrinājums (3) | 10 | 0,28 | 100–120 | 20 | 20 | 336 | 5 (3) |
| 17 | Nemainīgs ātrums (3) | 11 | | 120 | 10 | 20 | 346 | 5 (3) |
| 18 | Ātruma samazināšana (3) | 12 | –0,69 | 120–80 | 16 | 34 | 362 | 5 (3) |
| 19 | Ātruma samazināšana (3) | –1,04 | 80–50 | 8 | | 370 | 5 (3) |
| 20 | Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots | | 1,39 | 50–0 | 10 | | 380 | K5 (2) |
| 21 | Brīvgaita | 13 | | | 20 | 20 | 400 | PM (2) |

Darbības Nr. p.k.

Darbība

Fāze

Paātrinājums (m/s2)

Ātrums (km/h)

Ilgums

Koplaiks (s)

Pārnesums, kas jāizmanto manuālajai pārnesumkārbai

darbībai (s)

fāzei (s)

1

Brīvgaita

1

20

20

20

K1
   (2)

2

Paātrinājums

12

0,83

0

5

41

25

1

3

Pārnesuma maiņa

2

27

—

4

Paātrinājums

0,62

15–35

9

36

2

5

Pārnesuma maiņa

2

38

—

6

Paātrinājums

0,52

35–30

8

46

3

7

Pārnesuma maiņa

2

48

—

8

Paātrinājums

0,43

50–70

13

61

4

9

Nemainīgs ātrums

3

70

50

50

111

5

10

Ātruma samazināšana

4

–0,69

70–50

8

8

119

4 s.5 + 4 s.4

11

Nemainīgs ātrums

5

50

69

69

188

4

12

Paātrinājums

6

0,43

50–70

13

13

201

4

13

Nemainīgs ātrums

7

70

50

50

251

5

14

Paātrinājums

8

0,24

70–100

35

35

286

5

15

Nemainīgs ātrums (3)

9

100

30

30

316

5 (3)

16

Paātrinājums (3)

10

0,28

100–120

20

20

336

5 (3)

17

Nemainīgs ātrums (3)

11

120

10

20

346

5 (3)

18

Ātruma samazināšana (3)

12

–0,69

120–80

16

34

362

5 (3)

19

Ātruma samazināšana (3)

–1,04

80–50

8

370

5 (3)

20

Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots

1,39

50–0

10

380

K5 (2)

21

Brīvgaita

13

20

20

400

PM (2)

1/3. attēls

Ārpilsētas braukšanas cikls (otrā daļa) I tipa testam

Image

---

(1)  PM = pārnesumkārba neitrālā pozīcijā, sajūgs darbojas.

K1, K2 = pārnesumkārba pirmajā vai otrajā pārnesumā, sajūgs atbrīvots

(2)  PM = pārnesumkārba neitrālā pozīcijā, sajūgs darbojas.

K1, K5 = pārnesumkārba pirmajā vai piektajā pārnesumā, sajūgs atbrīvots

(3)  Papildu pārnesumus var izmantot saskaņā ar ražotāja ieteikumu, ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar transmisiju, kurai ir vairāk nekā pieci pārnesumi

2. papildinājums

Šasijas dinamometrs

1.   ŠASIJAS DINAMOMETRA AR FIKSĒTU JAUDAS LĪKNI DEFINĪCIJA

1.1.   Ievads

Gadījumā, kad kopējā pretestība kustībai uz ceļa nevar reproducēt uz šasijas dinamometra starp ātrumu 10 un 120 km/h, ir ieteicams izmantot šasijas dinamometru, kuram ir tālāk aprakstītās īpašības.

1.2.   Definīcija

1.2.1.   Šasijas dinamometram var būt viens vai divi ruļļi. Priekšējais rullis tieši vai netieši darbina inerces masas un jaudas patēriņa ierīci.

1.2.2.   Bremžu patērētā jauda un šasijas dinamometra iekšējā berzes ietekme pie ātruma no 0 līdz 120 km/h, ir šāda:

F = (a + b. V2) ± 0.1.F80 (nav negatīvs)

kur

| F | = | kopējā šasijas dinamometra bremžu patērētā jauda (N) |
| --- | --- | --- |
| a | = | vērtība, kas ekvivalenta ripošanas pretestībai (N) |
| b | = | vērtība, kas ekvivalenta gaisa pretestības koeficientam (N/(km/h)2) |
| V | = | ātrums (km/h) |
| F80 | = | masa pie 80 km/h (N). |

F

=

kopējā šasijas dinamometra bremžu patērētā jauda (N)

a

=

vērtība, kas ekvivalenta ripošanas pretestībai (N)

b

=

vērtība, kas ekvivalenta gaisa pretestības koeficientam (N/(km/h)2)

V

=

ātrums (km/h)

F80

=

masa pie 80 km/h (N).

2.   DINAMOMETRA KALIBRĒŠANAS METODE

2.1.   Ievads

Šajā papildinājumā ir aprakstīta metode, kas izmantojama, lai noteiktu jaudu, ko patērē dinamometriskās bremzes. Patērētā jauda sastāv no jaudas, ko patērē berzes ietekme, un jaudas, ko patērē jaudas patēriņa ierīce.

Dinamometru darbina virs testa ātrumu līmeņa. Tad atvieno ierīci, ko izmanto dinamometra palaišanai: piedziņas ruļļa rotācijas ātrums samazinās.

Ruļļu kinētisko enerģiju izkliedē jaudas patēriņa ierīce un berzes ietekme. Šajā metodē neņem vērā pārmaiņas ruļļa iekšējā berzes ietekmē, ko rada ruļļi ar vai bez transportlīdzekļa. Neņem vērā aizmugurējā ruļļa berzes ietekmi, ja tas ir brīvs.

Jaudas rādītāja kalibrēšana līdz 80 km/h kā patērētās jaudas funkcija.

Izmanto šādu procedūru (skatīt arī 2/1. attēlu):

2.2.1.   Izmērīt rotācijas ātrumu rullim, ja tas vēl nav izdarīts. Var izmantot piekto riteni, apgriezienu mērītāju vai kādu citu metodi.

2.2.2.   Novietot transportlīdzekli uz dinamometra vai izmantot citu dinamometra iedarbināšanas metodi.

Izmantot spararatu vai jebkuru citu inerces imitēšanas sistēmu attiecīgajai inerces klasei.

2/1. attēls

Grafiks, kurā attēlota šasijas dinamometra patērētā jauda

Image

|  = F = a + b · V2 | • = (a + b · V2) – 0,1 · F80 | Δ = (a + b · V2) + 0,1 · F80 |
| --- | --- | --- |

 = F = a + b · V2

• = (a + b · V2) – 0,1 · F80

Δ = (a + b · V2) + 0,1 · F80

2.2.4.   Darbināt dinamometru līdz ātrumam 80 km/h.

2.2.5.   Atzīmēt norādīto jaudu Fi (N)

2.2.6.   Darbināt dinamometru līdz ātrumam 90 km/h.

2.2.7.   Atvienot ierīci, kas iedarbina dinamometru.

2.2.8.   Atzīmēt laiku, kas nepieciešams, lai dinamometrs no ātruma 85 km/h sasniegtu ātrumu 75 km/h.

2.2.9.   Noregulēt jaudas patēriņa ierīci citā līmenī.

2.2.10.   Prasības, kas minētas 2.2.4. līdz 2.2.9. punktā, jāatkārto pietiekami bieži, lai ietvertu izmantotās jaudas diapazonu uz ceļa.

2.2.11.   Aprēķināt patērēto jaudu, izmantojot šo formulu:

Formula

kur

| F | = | patērētā jauda (N) |
| --- | --- | --- |
| Mi | = | ekvivalentā inerce, izteikta kilogramos (neiekļaujot brīva aizmugurējā veltņa inerces ietekmi) |
| ΔV | = | ātruma novirze m/s (10 km/h = 2,775 m/s) |
| t | = | laiks, ko patērē veltnis, lai samazinātu ātrumu no 85 līdz 75 km/h. |

F

=

patērētā jauda (N)

Mi

=

ekvivalentā inerce, izteikta kilogramos (neiekļaujot brīva aizmugurējā veltņa inerces ietekmi)

ΔV

=

ātruma novirze m/s (10 km/h = 2,775 m/s)

t

=

laiks, ko patērē veltnis, lai samazinātu ātrumu no 85 līdz 75 km/h.

2/2. attēlā parādīta jauda, kas uzrādīta pie 80 km/h, kā jauda, kas patērēta pie ātruma 80 km/h.

2/2. attēls

Jauda, kas uzrādīta pie 80 km/h, kā jauda, kas patērēta pie ātruma 80 km/h

Image

2.2.13.   Darbību, kas aprakstīta 2.2.3. līdz 2.2.12. punktā, atkārto visām izmantojamās inerces klasēm.

2.3.   Jaudas rādītāja kalibrēšana kā patērētās jaudas darbība citiem ātrumiem. Procedūras, kas aprakstītas 2.2. punktā, atkārto tik bieži, cik nepieciešams izvēlētajiem ātrumiem.

Dinamometra jaudas patēriņa līknes izvērtēšana no atskaites iestatījuma pie ātruma 80 km/h

2.4.1.   Novietot transportlīdzekli uz dinamometra vai izmantot citu dinamometra iedarbināšanas metodi.

2.4.2.   Noregulēt dinamometru līdz patērētajai jaudai (F) pie 80 km/h.

2.4.3.   Atzīmēt patērēto jaudu pie ātruma 120, 100, 80, 60, 40 un 20 km/h.

2.4.4.   Atzīmēt līkni F(V) un pārbaudīt, vai tā atbilst šī papildinājuma 1.2.2. punkta prasībām.

2.4.5.   Atkārtot 2.4.1. līdz 2.4.4. punkta procedūru citām jaudas vērtībām F pie ātruma 80 km/h un citām inerces vērtībām.

2.5.   Šo pašu procedūru izmanto spēka un griezes kalibrēšanai.

3.   DINAMOMETRA IESTATĪJUMI

3.1.   Uzstādīšanas metode

3.1.1.   Ievads

Šī nav vēlamā metode, un to izmanto tikai ar fiksētas slodzes grafika formas dinamometriem, lai noteiktu slodzes iestatījumu pie ātruma 80 km/h, un to nevar izmantot transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoru.

3.1.2.   Testa instrumenti

Vakuumu (vai absolūto spiedienu) transportlīdzekļa kolektora ieplūdē mēra ar precizitāti ±0,25 kPa. Jābūt iespējai šo rādījumu reģistrēt nepārtraukti vai ar intervāliem, kas nepārsniedz vienu sekundi. Ātrumu reģistrē nepārtraukti ar precizitāti 0,4 km/h.

Tests uz ceļa

3.1.3.1.   Nodrošina atbilstību šī pielikuma 3. papildinājuma 4. punkta prasības.

3.1.3.2.   Darbina transportlīdzekli ar vienmērīgu ātrumu 80 km/h, reģistrējot ātrumu un vakuumu (vai absolūto spiedienu) saskaņā ar 3.1.2. punkta prasībām.

3.1.3.3.   Atkārto 3.1.3.2. punktā minēto procedūru trīs reizes katrā virzienā. Visas sešas reizes ir jāpabeidz četru stundu laikā.

Datu reducēšanas un pieņemšanas kritēriji

3.1.4.1.   Pārskata rezultāti, kas iegūti saskaņā ar 3.1.3.2. un 3.1.3.3. punktu (ātrums nedrīkst būt mazāks par 79,5 km/h vai pārsniegt 80,5 km/h ilgāk par vienu sekundi). Katrā reizē nolasa vakuuma līmeni ar vienas sekundes intervālu, aprēķina vidējo vakuuma vērtību un standartnovirzi (s). Šis aprēķins nedrīkst sastāvēt no mazāk kā 10 vakuuma nolasījumiem.

3.1.4.2.   Standartnovirze nedrīkst pārsniegt 10 % no vidējā (Formula) katrā reizē.

3.1.4.3.   Aprēķina vidējo vērtību sešām reizēm (trīs reizes katrā virzienā).

Dinamometra iestatījumi

3.1.5.1.   Sagatavošana

Veic šī pielikuma 3. papildinājuma 5.1.2.2.1. līdz 5.1.2.2.4. punktā norādītās darbības.

3.1.5.2.   Slodzes iestatījums

Pēc uzsildīšanas darbina transportlīdzekli ar vienmērīgu ātrumu 80 km/h un pielāgo dinamometra slodzi, lai reproducētu vakuuma rādījumu (Formula), ko iegūst saskaņā ar 3.1.4.3. punktu. Novirze no šī rādījuma nedrīkst pārsniegt 0,25 kPa. Šai darbībai izmanto tos pašus instrumentus, ko izmanto testa laikā uz ceļa.

3.2.   Alternatīva metode

Ar ražotāja piekrišanu, var izmantot šādu metodi.

3.2.1.   Bremzi noregulē tā, lai tā patērētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 80 km/h, saskaņā ar šo tabulu.

| Transportlīdzekļa atsauces masa | Ekvivalentā inerce | Dinamometra patērētā jauda un slodze pie ātruma 80 km/h | Koeficienti |
| --- | --- | --- | --- |
| Rm (kg) | kg | kW | N | a | b |
| N | N/(km/h) |
| Rm ≤ 480 | 455 | 3,8 | 171 | 3,8 | 0,0261 |
| 480 < Rm ≤ 540 | 510 | 4,1 | 185 | 4,2 | 0,0282 |
| 540 < Rm ≤ 595 | 570 | 4,3 | 194 | 4,4 | 0,0296 |
| 595 < Rm ≤ 650 | 625 | 4,5 | 203 | 4,6 | 0,0309 |
| 650 < Rm ≤ 710 | 680 | 4,7 | 212 | 4,8 | 0,0323 |
| 710 < Rm ≤ 765 | 740 | 4,9 | 221 | 5,0 | 0,0337 |
| 765 < Rm ≤ 850 | 800 | 5,1 | 230 | 5,2 | 0,0351 |
| 850 < Rm ≤ 965 | 910 | 5,6 | 252 | 5,7 | 0,0385 |
| 965 < Rm ≤ 1 080 | 1 020 | 6,0 | 270 | 6,1 | 0,0412 |
| 1 080 < Rm ≤ 1 190 | 1 130 | 6,3 | 284 | 6,4 | 0,0433 |
| 1 190 < Rm ≤ 1 305 | 1 250 | 6,7 | 302 | 6,8 | 0,0460 |
| 1 305 < Rm ≤ 1 420 | 1 360 | 7,0 | 315 | 7,1 | 0,0481 |
| 1 420 < Rm ≤ 1 530 | 1 470 | 7,3 | 329 | 7,4 | 0,0502 |
| 1 530 < Rm ≤ 1 640 | 1 590 | 7,5 | 338 | 7,6 | 0,0515 |
| 1 640 < Rm ≤ 1 760 | 1 700 | 7,8 | 351 | 7,9 | 0,0536 |
| 1 760 < Rm ≤ 1 870 | 1 810 | 8,1 | 365 | 8,2 | 0,0557 |
| 1 870 < Rm ≤ 1 980 | 1 930 | 8,4 | 378 | 8,5 | 0,0577 |
| 1 980 < Rm ≤ 2 100 | 2 040 | 8,6 | 387 | 8,7 | 0,0591 |
| 2 100 < Rm ≤ 2 210 | 2 150 | 8,8 | 396 | 8,9 | 0,0605 |
| 2 210 < Rm ≤ 2 380 | 2 270 | 9,0 | 405 | 9,1 | 0,0619 |
| 2 380 < Rm ≤ 2 610 | 2 270 | 9,4 | 423 | 9,5 | 0,0646 |
| 2 610 < Rm | 2 270 | 9,8 | 441 | 9,9 | 0,0674 |

Transportlīdzekļa atsauces masa

Ekvivalentā inerce

Dinamometra patērētā jauda un slodze pie ātruma 80 km/h

Koeficienti

Rm (kg)

kg

kW

N

a

b

N

N/(km/h)

Rm ≤ 480

455

3,8

171

3,8

0,0261

480 < Rm ≤ 540

510

4,1

185

4,2

0,0282

540 < Rm ≤ 595

570

4,3

194

4,4

0,0296

595 < Rm ≤ 650

625

4,5

203

4,6

0,0309

650 < Rm ≤ 710

680

4,7

212

4,8

0,0323

710 < Rm ≤ 765

740

4,9

221

5,0

0,0337

765 < Rm ≤ 850

800

5,1

230

5,2

0,0351

850 < Rm ≤ 965

910

5,6

252

5,7

0,0385

965 < Rm ≤ 1 080

1 020

6,0

270

6,1

0,0412

1 080 < Rm ≤ 1 190

1 130

6,3

284

6,4

0,0433

1 190 < Rm ≤ 1 305

1 250

6,7

302

6,8

0,0460

1 305 < Rm ≤ 1 420

1 360

7,0

315

7,1

0,0481

1 420 < Rm ≤ 1 530

1 470

7,3

329

7,4

0,0502

1 530 < Rm ≤ 1 640

1 590

7,5

338

7,6

0,0515

1 640 < Rm ≤ 1 760

1 700

7,8

351

7,9

0,0536

1 760 < Rm ≤ 1 870

1 810

8,1

365

8,2

0,0557

1 870 < Rm ≤ 1 980

1 930

8,4

378

8,5

0,0577

1 980 < Rm ≤ 2 100

2 040

8,6

387

8,7

0,0591

2 100 < Rm ≤ 2 210

2 150

8,8

396

8,9

0,0605

2 210 < Rm ≤ 2 380

2 270

9,0

405

9,1

0,0619

2 380 < Rm ≤ 2 610

2 270

9,4

423

9,5

0,0646

2 610 < Rm

2 270

9,8

441

9,9

0,0674

3.2.2.   Transportlīdzekļiem, kas nav vieglie automobiļi, ar atsauces masu, kas ir lielāka nekā 1 700 kg, vai transportlīdzekļiem ar pastāvīgu pilnpiedziņu, 3.2.1. punktā dotajā tabulā norādītās jaudas vērtības reizina ar koeficientu 1,3.

3. papildinājums

Transportlīdzekļa kustības pretestība – mērījuma metode uz ceļa – imitēšana uz šasijas dinamometra

1.   METOŽU PRIEKŠMETS

Tālāk noteikto metožu priekšmets ir transportlīdzekļa kustības pretestības mērīšana pie stabila ātruma uz ceļa un šīs pretestības imitēšana uz dinamometra saskaņā ar 4. pielikuma 4.1.5. punktu.

2.   CEĻA DEFINĪCIJA

Ceļam jābūt līdzenam un pietiekami garam, lai ļautu izdarīt tālāk noteiktos mērījumus. Slīpumam jābūt nemainīgam ±0,1 % robežās un tas nedrīkst pārsniegt 1,5 %.

3.   ATMOSFĒRAS APSTĀKĻI

3.1.   Vējš

Testam jābūt ierobežotam līdz vēja ātrumam, kas vidēji ir mazāks par 3 m/s, ar brāzmām, kas mazākas par 5 m/s. Turklāt vēja ātruma vektora komponentam visā testa ceļā jābūt mazākam par 2 m/s. Vēja ātrums jāmēra 0,7 m virs ceļa virsmas.

3.2.   Mitrums

Ceļam jābūt sausam.

3.3.   Spiediens – temperatūra

Gaisa blīvums testa laikā nedrīkst novirzīties par vairāk kā ±7,5 % no atskaites apstākļiem, P = 100 kPa un T = 293,2 K.

4.   TRANSPORTLĪDZEKĻA SAGATAVOŠANA (1)

4.1.   Testa transportlīdzekļa izvēle

Ja nemēra visus transportlīdzekļa tipa variantus, veicot testa transportlīdzekļa izvēli, vērā ņem šādus kritērijus.

4.1.1.   Virsbūve

Ja ir vairāku veidu virsbūves, testu veic ar to, kurai ir vismazāk aerodinamiska virsbūve. Ražotājs sniedz šai izvēlei nepieciešamo informāciju.

4.1.2.   Riepas

Izvēlas visplatākās riepas. Ja ir vairāk nekā trīs riepu izmēri, ņem visplatāko mīnus viens.

4.1.3.   Testēšanas masa

Testēšanas masai jābūt transportlīdzekļa atsauces masai ar augstāko inerci.

4.1.4.   Motors

Testa transportlīdzekli aprīko ar vislielāko siltummaini.

4.1.5.   Transmisija

Testu veic ar katru no šādām transmisijām:

| — | Priekšējā piedziņa |
| --- | --- |

—

Priekšējā piedziņa

| — | Aizmugurējā piedziņa |
| --- | --- |

—

Aizmugurējā piedziņa

| — | Pilna laika 4 × 4 |
| --- | --- |

—

Pilna laika 4 × 4

| — | Daļēja laika 4 × 4 |
| --- | --- |

—

Daļēja laika 4 × 4

| — | Automātiskā pārnesumkārba |
| --- | --- |

—

Automātiskā pārnesumkārba

| — | Manuālā pārnesumkārba |
| --- | --- |

—

Manuālā pārnesumkārba

4.2.   Iestrādāšana

Transportlīdzeklim jābūt normālā braukšanas kārtībā un noregulētam pēc vismaz 3 000 km nobraukšanas. Riepām jābūt iestrādātām tādu pašu laiku kā transportlīdzeklim, vai tām jābūt ar protektoru no 90 līdz 50 % no sākotnējā protektora dziļuma.

4.3.   Testi

Saskaņā ar ražotāja norādījumiem veic šādus testus, izmantojot:

| | riteņus, riteņu diskus, riepas (marka, tips, spiediens), |
| --- | --- |

riteņus, riteņu diskus, riepas (marka, tips, spiediens),

| | priekšējās ass ģeometriju, |
| --- | --- |

priekšējās ass ģeometriju,

| | bremžu pielāgojumu (traucējumu novēršana), |
| --- | --- |

bremžu pielāgojumu (traucējumu novēršana),

| | priekšējās un aizmugurējās ass eļļojumu, |
| --- | --- |

priekšējās un aizmugurējās ass eļļojumu,

| | amortizācijas un transportlīdzekļa līmeņi u.c. pielāgojumu. |
| --- | --- |

amortizācijas un transportlīdzekļa līmeņi u.c. pielāgojumu.

4.4.   Sagatavošana testam

4.4.1.   Transportlīdzekli noslogo līdz tā atskaites masai. Transportlīdzekļa līmenim jābūt tādam, kāds ir iegūts, kad kravas gravitācijas centrs atrodas pa vidu starp priekšējo ārējo sēdekļu “R” punktiem un taisnā līnijā caur šiem punktiem.

4.4.2.   Gadījumā ja testus veic uz ceļa, transportlīdzekļa logus aizver. Jebkādiem gaisa klimata sistēmu pārsegiem jābūt aizvērtiem, bet priekšējiem gaismas lukturiem u.c. jābūt izslēgtiem.

4.4.3.   Transportlīdzeklim jābūt tīram.

4.4.4.   Tieši pirms testa transportlīdzekli piemērotā veidā uzsilda līdz normālai braukšanas temperatūrai.

5.   METODES

5.1.   Enerģijas variēšanas metode ātruma samazināšanas laikā

Uz ceļa

5.1.1.1.   Testa aprīkojums un kļūda

Laiku mēra ar kļūdu zem ±0,1 s

Ātrumu mēra ar kļūdu zem ±2 %

Testa procedūra

5.1.1.2.1.   Paātrina transportlīdzekļa braukšanas ātrumu līdz ātrumam, kas par 10 km/h lielāks par izvēlēto testa ātrumu V.

5.1.1.2.2.   Pārslēdz pārnesumu neitrālā pozīcijā

5.1.1.2.3.   Izmēra laiku (t1), kas transportlīdzeklim nepieciešams, lai samazinātu ātrumu

V2 = V + ΔV km/h līdz V1 = V – ΔV km/h

5.1.1.2.4.   Šo pašu testu veic pretējā virzienā: t2

5.1.1.2.5.   Aprēķina vidējo T no divām laika vērtībām t1 un t2

5.1.1.2.6.   Atkārto šos testus tik reizes, līdz statistiskās precizitātes (p) vidējā vērtība

Formula

nav lielāka par 2 %t (p ≤ 2 %)

Statistisko precizitāti (p) definē šādi:

Formula

kur

| t | = | tabulā tālāk noteiktais koeficients, |
| --- | --- | --- |
| n | = | testu skaits, |
| s | = | standarta novirze |

t

=

tabulā tālāk noteiktais koeficients,

n

=

testu skaits,

s

=

standarta novirze

Formula

| n | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| t | 3,2 | 2,8 | 2,6 | 2,5 | 2,4 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 |
| | 1,6 | 1,25 | 1,06 | 0,94 | 0,85 | 0,77 | 0,73 | 0,66 | 0,64 | 0,61 | 0,59 | 0,57 |

n

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

15

t

3,2

2,8

2,6

2,5

2,4

2,3

2,3

2,2

2,2

2,2

2,2

2,2

Formula

1,6

1,25

1,06

0,94

0,85

0,77

0,73

0,66

0,64

0,61

0,59

0,57

5.1.1.2.7.   Aprēķina jaudu, izmantojot šādu formulu:

Formula

kur

P ir izteikts kW,

| V | = | testa ātrums, izteikts m/s, |
| --- | --- | --- |
| ΔV | = | ātruma novirze no ātruma V, izteikta m/s |
| M | = | atsauces masa, kg |
| T | = | laiks sekundēs (s) |

V

=

testa ātrums, izteikts m/s,

ΔV

=

ātruma novirze no ātruma V, izteikta m/s

M

=

atsauces masa, kg

T

=

laiks sekundēs (s)

5.1.1.2.8.   Jaudu (P), kuru nosaka uz ceļa, koriģē attiecībā uz apkārtējās vides apstākļiem, šādi:

Formula

Formula

kur

| RR | = | ripošanas pretestība pie ātruma V |
| --- | --- | --- |
| RAERO | = | aerodinamiskā vilkme pie ātruma V |
| RT | = | kopējā braukšanas pretestība = RR + RAERO |
| KR | = | ripošanas pretestības temperatūras koriģēšanas koeficients, pieņemot, ka tas vienāds ar: 8,64 × 10–3/°C, vai ražotāja korekcijas koeficientu, ko apstiprinājusi attiecīga institūcija |
| t | = | ceļa testa apkārtējās vides temperatūra, izteikta °C |
| t0 | = | atsauces apkārtējās vides temperatūra = 20 °C |
| P | = | gaisa blīvums testa apstākļos |
| P0 | = | gaisa blīvums atsauces apstākļos (20 °C, 100 kPa) |

RR

=

ripošanas pretestība pie ātruma V

RAERO

=

aerodinamiskā vilkme pie ātruma V

RT

=

kopējā braukšanas pretestība = RR + RAERO

KR

=

ripošanas pretestības temperatūras koriģēšanas koeficients, pieņemot, ka tas vienāds ar: 8,64 × 10–3/°C, vai ražotāja korekcijas koeficientu, ko apstiprinājusi attiecīga institūcija

t

=

ceļa testa apkārtējās vides temperatūra, izteikta °C

t0

=

atsauces apkārtējās vides temperatūra = 20 °C

P

=

gaisa blīvums testa apstākļos

P0

=

gaisa blīvums atsauces apstākļos (20 °C, 100 kPa)

Koeficientus RR/RT un RAERO/RT norāda transportlīdzekļa ražotājs, balstoties uz ražotājam parasti pieejamiem datiem.

Ja šīs vērtības nav pieejamas, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp ražotāju un attiecīgo tehnisko dienestu, ripošanas un kopējai pretestībai var izmantot skaitļus, kas iegūti, izmantojot šādu formulu:

Formula

kur

| M | = | transportlīdzekļa masa, kg |
| --- | --- | --- |

M

=

transportlīdzekļa masa, kg

Katram ātrumam koeficienti a un b ir norādīti šajā tabulā:

| V (km/h) | A | b |
| --- | --- | --- |
| 20 | 7,24 × 10–5 | 0,82 |
| 40 | 1,59 × 10–4 | 0,54 |
| 60 | 1,96 × 10–4 | 0,33 |
| 80 | 1,85 × 10–4 | 0,23 |
| 100 | 1,63 × 10–4 | 0,18 |
| 120 | 1,57 × 10–4 | 0,14 |

V (km/h)

A

b

20

7,24 × 10–5

0,82

40

1,59 × 10–4

0,54

60

1,96 × 10–4

0,33

80

1,85 × 10–4

0,23

100

1,63 × 10–4

0,18

120

1,57 × 10–4

0,14

Uz dinamometra

5.1.2.1.   Mērījumu aprīkojums un precizitāte

Aprīkojums ir identisks aprīkojumam, ko izmanto testa veikšanai uz ceļa.

Tests procedūra

5.1.2.2.1.   Transportlīdzekli novieto uz testa dinamometra.

5.1.2.2.2.   Noregulē piedziņas riteņu riepu spiedienu (aukstu) atbilstīgi dinamometram.

5.1.2.2.3.   Noregulē dinamometra ekvivalento inerci.

5.1.2.2.4.   Piemērotā veidā transportlīdzekli un dinamometru uzsilda līdz ekspluatācijas temperatūrai.

5.1.2.2.5.   Veic darbības, kas norādītas iepriekš 5.1.1.2. punktā (izņemot 5.1.1.2.4. un 5.1.1.2.5. punktu), 5.1.1.2.7. punktā ietvertajā formulā M aizstājot ar I.

5.1.2.2.6.   Noregulē bremzes, lai radītu pareizu jaudu (5.1.1.2.8. punkts) un ņemtu vērā atšķirību starp transportlīdzekļa masu (M) uz ceļa un izmantojamo ekvivalento inerces testa masu (I). To var darīt, aprēķinot vidējo koriģēto ceļa laiku no V2 uz V1 un reproducējot to pašu laiku uz dinamometra ar šādu attiecību:

Formula

K = iepriekš 5.1.1.2.8. punktā noteiktā vērtība.

5.1.2.2.7.   Jaudu Pa, kuru patērē dinamometrs, nosaka, lai varētu reproducēt tādu pašu jaudu (5.1.1.2.8. punkts) tam pašam transportlīdzeklim dažādās dienās.

5.2.   Griezes momenta mērījumu metode pie vienmērīga ātruma

Uz ceļa

5.2.1.1.   Mērījumu aprīkojums un precizitāte

Griezes momenta mērījumu veic ar piemērotu mērierīci, kuras precizitāte ir ±2 % robežās.

Ātruma mērījumu precizitāte ir ±2 % robežās.

Testa procedūra

5.2.1.2.1.   Paātrina transportlīdzekļa ātrumu līdz izvēlētajam stabilam ātrumam V.

5.2.1.2.2.   Reģistrē griezes momentu Ct un ātrumu vismaz 20 sekunžu ilgā periodā. Nepieciešamā datu reģistrēšanas sistēmas precizitāte ir vismaz ±1 Nm griezes momentam un ±0,2 km/h ātrumam.

5.2.1.2.3.   Atšķirības starp griezes momentu Ct un ātrumu attiecībā uz laiku nepārsniedz 5 % katrai mērījumu perioda sekundei.

5.2.1.2.4.   Griezes moments Ct1 ir vidējais griezes moments, kas atvasināts no šādas formulas:

Formula

5.2.1.2.5.   Testu veic trīs reizes katrā virzienā. No šiem sešiem mērījumiem nosaka vidējo griezes momentu atsauces ātrumam. Ja vidējais ātrums atšķiras par vairāk nekā 1 km/h no atsauces ātruma, vidējā griezes momenta aprēķināšanai izmanto lineāro regresiju.

5.2.1.2.6.   Nosaka šo divu griezes momentu Ct1 un Ct2 vidējo, piem., Ct.

5.2.1.2.7.   Vidējo uz ceļa noteikto griezes momentu CT koriģē līdz atsauces apkārtējās vides apstākļiem šādi:

CTcorrected = K. CTmeasured

kur K vērtība ir šī papildinājuma 5.1.1.2.8. punktā norādītā.

Uz dinamometra

5.2.2.1.   Mērījumu aprīkojums un kļūda

Aprīkojums ir identisks aprīkojumam, ko izmanto testa veikšanai uz ceļa.

Testa procedūra

5.2.2.2.1.   Veic iepriekš 5.1.2.2.1. līdz 5.1.2.2.4. punktā noteiktās darbības.

5.2.2.2.2.   Veic iepriekš 5.2.1.2.1. līdz 5.2.1.2.4. punktā noteiktās darbības.

5.2.2.2.3.   Noregulē jaudas patēriņa ierīci, lai radītu koriģētu kopējo ceļa griezes momentu, kā noteikts iepriekš 5.2.1.2.7. punktā.

5.2.2.2.4.   Turpina ar tām pašām darbībām, kā noteikts 5.1.2.2.7. punktā, tajos pašos nolūkos.

---

(1)  HEV un līdz vienotu tehnisko nosacījumu pieņemšanai, ražotājs vienojas ar tehnisko dienestu par transportlīdzekļa stāvokli, veicot šajā pielikumā norādīto testu.

4. papildinājums

Nemehāniskās inerces pārbaude

1.   OBJEKTS

Šajā papildinājumā aprakstītā metode ļauj pārbaudīt, vai imitētā kopējā dinamometra inerce darbības cikla braukšanas fāzēs ir izmantota apmierinoši.

Dinamometru ražotājs norāda metodi, saskaņā ar kuru pārbaudīt 3. punktā noteiktās specifikācijas.

2.   PRINCIPS

2.1.   Darba vienādojumu izveide

Tā kā dinamometrs ir pakļauts izmaiņām ruļļu rotēšanas ātrumā, spēku uz ruļļu virsmas var izteikt ar formulu:

F = I · γ = IM · γ + F1

kur

| F | = | spēks uz veltņa(-u) virsmas, |
| --- | --- | --- |
| I | = | dinamometra kopējā inerce (transportlīdzekļa ekvivalentā inerce: skatīt tabulu 5.1. punktā), |
| IM | = | dinamometra mehāniskās masas inerce, |
| γ | = | ruļļa virsmas tangenciālais paātrinājums, |
| F1 | = | inerces spēks. |

F

=

spēks uz veltņa(-u) virsmas,

I

=

dinamometra kopējā inerce (transportlīdzekļa ekvivalentā inerce: skatīt tabulu 5.1. punktā),

IM

=

dinamometra mehāniskās masas inerce,

γ

=

ruļļa virsmas tangenciālais paātrinājums,

F1

=

inerces spēks.

Piezīme: šīs formulas paskaidrojums ar atsauci uz dinamometriem ar mehāniski imitētu inerci ir pievienots atsevišķi.

Tādējādi kopējo inerci izsaka šādi:

I = Im + F1 / γ

kur

| Im | : | var aprēķināt vai izmērīt ar parastajām metodēm, |
| --- | --- | --- |
| F1 | : | var izmērīt uz dinamometra, |
| γ | : | var aprēķināt no rullīšu perifērijas ātruma. |

Im

:

var aprēķināt vai izmērīt ar parastajām metodēm,

F1

:

var izmērīt uz dinamometra,

γ

:

var aprēķināt no rullīšu perifērijas ātruma.

Kopējo inerci (I) nosaka paātrinājuma vai ātruma samazināšanas testa laikā ar vērtībām, kas ir lielākas vai vienādas ar tām, kas iegūtas darbības ciklā.

2.2.   Specifikācija kopējās inerces aprēķinam

Testa un aprēķina metodēm jāļauj noteikt kopējo inerci I ar relatīvo kļūdu (ΔI/I), kas mazāka par ±2 %.

3.   SPECIFIKĀCIJA

Kopējās imitētās inerces I masai jāpaliek tādai pašai kā teorētiskajai ekvivalentās inerces vērtībai (skatīt 4. pielikuma 5.1. punktu) šādās robežās:

3.1.1.   ±5 % no teorētiskās vērtības katrai momentānai vērtībai;

3.1.2.   ±2 % no teorētiskās vērtības vidējai vērtībai, kas aprēķināta katram cikla posmam.

3.2.   Attiecībā uz iepriekš 3.1.1. punktā minēto vērtību, tiek pieļauta novirze līdz ±50 % uz vienu sekundi palaišanas laikā un, transportlīdzekļiem ar manuālo pārnesumkārbu, uz divām sekundēm pārnesumu maiņas laikā.

4.   PĀRBAUDES PROCEDŪRA

4.1.   Pārbaudi veic katra testa laikā ciklā, kas noteikts 4. pielikuma 2.1. punktā.

4.2.   Tomēr, ja 3. punkta prasības ir izpildītas ar momentānajiem paātrinājumiem, kas ir vismaz trīs reizes lielāki vai mazāki par teorētiskā cikla rezultātos iegūtajām vērtībām, iepriekš aprakstītā pārbaude nav nepieciešama.

5. papildinājums

Gāzes paraugu ņemšanas sistēmas definīcija

1.   IEVADS

1.1.   Ir vairāki paraugu ņemšanas ierīču veidi, kas atbilst 4. pielikuma 4.2. punktā noteiktajām prasībām.

Ierīces, kas aprakstītas 3.1. un 3.2. punktā, uzskata par pieņemamām, ja tās atbilst galvenajiem kritērijiem attiecībā uz mainīgas atšķaidīšanas principu.

1.2.   Paziņojumā laboratorija norāda testa veikšanā izmantoto paraugu ņemšanas sistēmu.

2.   KRITĒRIJI ATTIECĪBĀ UZ MAINĪGĀM ATŠĶAIDĪŠANAS SISTĒMĀM IZPLŪDES GĀZU EMISIJU MĒRĪŠANAI

2.1.   Darbības joma

Šajā iedaļā ir precizēti darbības raksturlielumi izplūdes gāzes paraugu ņemšanas sistēmai, kas paredzēta, lai izmērītu transportlīdzekļu izplūdes emisiju faktisko masu saskaņā šo noteikumu nosacījumiem.

Mainīgas atšķaidīšanas paraugu ņemšanas principiem emisiju masas mērīšanai jāatbilst trim noteikumiem:

2.1.1.   transportlīdzekļa izplūdes gāzes nepārtraukti atšķaida ar apkārtējo gaisu noteiktos apstākļos;

2.1.2.   izplūdes gāzu un atšķaidīšanas gaisa kopējo tilpumu mēra precīzi;

2.1.3.   analīzēm ievāc nepārtraukti proporcionālu atšķaidītas izplūdes gāzes un atšķaidīta gaisa paraugu.

Radīto gāzveida piesārņojošo vielu daudzumu nosaka no proporcionāla parauga koncentrācijas un kopējā apjoma, kas izmērīts testa laikā. Parauga koncentrāciju labo, ņemot vērā piesārņojošās gāzveida vielas saturu apkārtējā gaisā.

Turklāt, ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar kompresijaizdedzes motoru, to atzīmē makrodaļiņu emisijās.

2.2.   Tehniskais kopsavilkums

5/1. attēlā dota paraugu ņemšanas sistēmas diagramma.

2.2.1.   Transportlīdzekļa izplūdes gāzes atšķaida ar pietiekamu daudzumu apkārtējā gaisa, lai novērstu jebkādu ūdens kondensāciju parauga ņemšanas un mērīšanas sistēmā.

2.2.2.   Izplūdes gāzu paraugu ņemšanas sistēmu izveido tā, lai būtu iespējams izmērīt vidējo CO2, CO, HC un NOx daudzumu koncentrāciju, un bez tam, transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoru, arī daļiņveida emisiju, kura ir izplūdes gāzu sastāvā, kuras izdalās transportlīdzekļa testa cikla laikā.

2.2.3.   Gaisa un izplūdes gāzu sajaukums ir homogēns vietā, kur ir ievietota paraugu ņemšanas zonde (skatīt tālāk 2.3.1.2. punktu).

2.2.4.   Zondei paņem īsto atšķaidītu izplūdes gāzu paraugu.

2.2.5.   Sistēma ir tāda, lai ļautu izmērīt atšķaidīto izplūdes gāzu kopējo tilpumu.

2.2.6.   Paraugu ņemšanas sistēma ir gāzu necaurlaidīga. Mainīgas atšķaidīšanas paraugu ņemšanas sistēmas konstrukcijai un materiāliem ir jābūt tādiem, lai nemainītu piesārņojošo vielu koncentrāciju atšķaidītajās izplūdes gāzēs. Ja kāds komponents sistēmā (siltummainis, ciklona atdalītājs, gaisa kompresors u.c.) maina kādas piesārņojošas gāzveida vielas koncentrāciju atšķaidītajās gāzēs un problēmu nevar novērst, paraugu ņemšanu šai piesārņojošai vielai veic pirms šī komponenta.

2.2.7.   Ja pārbaudāmais transportlīdzeklis ir aprīkots ar izplūdes cauruli, kas sastāv no vairākiem atzariem, savienojošām caurulēm jābūt savienotām cik vien iespējams tuvu transportlīdzeklim.

Gāzes paraugus ņem paraugu ņemšanas maisos ar atbilstošu tilpumu, lai netraucētu gāzu plūsmu parauga ņemšanas periodā. Šiem maisiem jābūt veidotiem no materiāla, kurš neietekmē piesārņojošo gāzu koncentrāciju (skatīt tālāk 2.3.4.4. punktu).

5/1. attēls

Izplūdes gāzu emisijas mērīšanas mainīgas atšķaidīšanas sistēmas shēma

Image

2.2.9.   Mainīgas atšķaidīšanas sistēmu izveido tā, lai paraugam ņemamās izplūdes gāzes varētu iegūt, ievērojami nemainot pretspiedienu pie izpūtēja izejas (skatīt tālāk 2.3.1.1. punktu).

2.3.   Īpašas prasības

Izplūdes gāzu savākšanas un atšķaidīšanas ierīce:

2.3.1.1.   savienotājcaurule starp transportlīdzekļa izplūdes izejām un sajaucējkambari ir pēc iespējas īsāka; nekādā gadījumā tā nedrīkst:

| i) | radīt statisko spiedienu pārbaudāmā transportlīdzekļa izplūdes caurulēs, kas par vairāk nekā ±0,75 kPa pie 50 km/h vai vairāk nekā ±1,25 kPa visa testa laikā atšķiras no statiskā spiediena, kas reģistrēts, kad transportlīdzekļa izplūdes caurulei nekas nav pievienots. Spiedienu mēra izplūdes caurulē vai pagarinājumā, kura diametrs ir cik vien iespējami tuvs izplūdes caurules gala diametram; |
| --- | --- |

i)

radīt statisko spiedienu pārbaudāmā transportlīdzekļa izplūdes caurulēs, kas par vairāk nekā ±0,75 kPa pie 50 km/h vai vairāk nekā ±1,25 kPa visa testa laikā atšķiras no statiskā spiediena, kas reģistrēts, kad transportlīdzekļa izplūdes caurulei nekas nav pievienots. Spiedienu mēra izplūdes caurulē vai pagarinājumā, kura diametrs ir cik vien iespējami tuvs izplūdes caurules gala diametram;

| ii) | mainīt izplūdes gāzes īpašības. |
| --- | --- |

ii)

mainīt izplūdes gāzes īpašības.

2.3.1.2.   Ir jābūt sajaukšanas kamerai, kurā sajauc transportlīdzekļa izplūdes gāzes un atšķaidīšanas gaisu, lai radītu homogēnu sajaukumu kameras izplūdē.

Maisījuma homogenitāte jebkurā šķērsgriezumā zondes atrašanās vietā nedrīkst par vairāk nekā ±2 % atšķirties no vidējām vērtībām, kas iegūtas vismaz piecos punktos ar vienādu intervālu gāzes plūsmas diametrā. Lai samazinātu ietekmi un apstākļiem izplūdes caurulē un lai ierobežotu spiediena samazināšanos atšķaidīta gaisa kondicionēšanas ierīcē, ja tāda ir, spiediens sajaukuma kamerā no atmosfēras nedrīkst atšķirties par vairāk nekā ±0,25 kPa.

2.3.2.   Iesūknēšanas ierīce/tilpuma mērīšanas ierīce.

Šai ierīcei var būt fiksētu ātrumu diapazons, lai nodrošinātu pietiekamu plūsmu ūdens kondensēšanās novēršanai. Šo rezultātu parasti iegūst, paturot CO2 koncentrāciju atšķaidītas izplūdes gāzes paraugu ņemšanas maisā zemāku par 3 % pēc tilpuma.

Tilpuma mērījums

2.3.3.1.   Tilpuma mērījuma ierīcei jāsaglabā tās kalibrācijas precizitāte ±2 % robežās visos darbības apstākļos. Ja ierīce nevar kompensēt temperatūras pārmaiņas izplūdes gāzes un atšķaidīta gaisa maisījumā mērījuma punktā, ir jāizmanto siltummainis, lai uzturētu temperatūru ±6 K robežās no noteiktās darbības temperatūras.

Nepieciešamības gadījumā var izmantot ciklona atdalītāju, lai aizsargātu tilpuma mērīšanas ierīci.

2.3.3.2.   Temperatūras sensoru uzstāda uzreiz pirms tilpuma mērīšanas ierīces. Šim temperatūras sensoram ir jābūt ar precizitāti ±1 K un ar reakcijas laiku 0,1 sekunde pie 62 % minētās temperatūras izmaiņās (vērtība mērīta silīcija eļļā).

2.3.3.3.   Spiediena mērījumiem testa laikā jābūt ar precizitāti ±0,4 kPa.

2.3.3.4.   Spiediena atšķirības no atmosfēras spiediena mērījumu veic pirms un nepieciešamības gadījumā pēc tilpuma mērījuma ierīces.

Gāzes paraugu ņemšana

Atšķaidīta izplūdes gāze

2.3.4.1.1.   Atšķaidītas izplūdes gāzes paraugu ņem pirms uzsūkšanas ierīces, bet pēc kondicionēšanas ierīces, ja tāda ir.

2.3.4.1.2.   Plūsmas ātrums nedrīkst novirzīties par vairāk nekā ±2 % no vidējā.

2.3.4.1.3.   Paraugu ņemšanas apjoms nedrīkst būt mazāks par 5 litriem minūtē un nedrīkst pārsniegt 0,2 % no atšķaidītu izplūdes gāzu plūsmas ātruma.

Atšķaidīšanas gaiss

2.3.4.2.1.   Atšķaidīšanas gaisa paraugu paņem pie pastāvīga plūsmas ātruma tuvu apkārtējā gaisa ieplūdei (aiz filtra, ja tāds ir uzstādīts).

2.3.4.2.2.   Gaiss nedrīkst būt piesārņots ar izplūdes gāzēm no sajaukšanās zonas.

2.3.4.2.3.   Atšķaidīšanas gaisa paraugu ņemšanas ātrumam jābūt salīdzināmam ar to, kas izmantots atšķaidītu izplūdes gāzu gadījumā.

Paraugu ņemšanas darbības

2.3.4.3.1.   Paraugu ņemšanai izmantotajiem materiāliem jābūt tādiem, kas nemaina piesārņojošo vielu koncentrāciju.

2.3.4.3.2.   Lai no parauga paņemtu cietās daļiņas, var izmantot filtrus.

2.3.4.3.3.   Lai paraugu nogādātu paraugu ņemšanas maisā, ir nepieciešami sūkņi.

2.3.4.3.4.   Lai iegūtu plūsmas ātrumus, kas nepieciešami paraugu ņemšanai, ir vajadzīgi plūsmas kontroles vārsti un plūsmas mērītāji.

2.3.4.3.5.   Starp trīsceļu vārstiem un paraugu ņemšanas maisiem var izmantot ātri aizveramus gāzi necaurlaidīgus savienojumus, kas paši automātiski aizveras maisa pusē. Paraugu nogādāšanai analizatorā var izmantot citas sistēmas (piemēram, trīsceļu pārtraukšanas vārstus).

2.3.4.3.6.   Dažādajiem paraugu gāzu novirzīšanai izmantotajiem vārstiem jābūt ātri noregulējamiem un ātrslēdzošiem.

2.3.4.4.   Parauga uzglabāšana

Gāzes paraugus ievāc paraugu ņemšanas maisos ar piemērotu tilpumu, lai nesamazinātu paraugu ņemšanas ātrumu. Maisiem jābūt veidotiem no tāda materiāla, kas nemainīs sintētisko piesārņojošo gāzveida vielu koncentrāciju par vairāk nekā 2 % pēc 20 minūtēm.

2.4.   Papildu paraugu ņemšanas ierīce tādu transportlīdzekļu testēšanai, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru

2.4.1.   Atšķirībā no gāzes paraugu ņemšanas no transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, ogļūdeņraža un makrodaļiņu paraugu ņemšanas punkti atrodas atšķaidīšanas tunelī.

2.4.2.   Lai samazinātu siltuma zudumu izplūdes gāzēs starp izplūdes cauruli un atšķaidīšanas tuneļa ieplūdi, caurule nedrīkst būt garāka par 3,6 m vai 6,1 m, ja tai ir siltumizolācija. Tās iekšējais diametrs nedrīkst pārsniegt 105 mm.

2.4.3.   Galvenokārt turbulentai plūsmai (Reinoldsa skaitlis ≥ 4 000) jābūt radītai atšķaidīšanas tunelī, kas sastāv no taisnas elektrību vadoša materiāla caurules, lai garantētu, ka atšķaidītā izplūdes gāze ir homogēna paraugu ņemšanas punktos un ka paraugi sastāv no reprezentatīvām gāzēm un makrodaļiņām. Atšķaidīšanas tunelim jābūt vismaz 200 mm diametrā un sistēmai jābūt ar zemējumu.

2.4.4.   Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma sastāv no paraugu ņemšanas zondes atšķaidīšanas tunelī un no diviem sērijveidā montētiem filtriem.

Ātrslēdzošie vārsti atrodas abu filtru gan plūsmas virziena augšpusē, gan apakšpusē. Paraugu ņemšanas zondes konfigurācija norādīta 5/2. attēlā.

2.4.5.   Makrodaļiņu paraugu ņemšanas zondi izvieto šādi.

To uzstāda tuneļa centra līnijas tuvumā apmēram 10 tuneļa diametru attālumā lejup no gāzes ieplūdes, un tās iekšējam diametram jābūt vismaz 12 mm.

Attālums no paraugu ņemšanas uzgaļa līdz filtram ir vismaz piecu zondes diametru liels, taču tas nedrīkst pārsniegt 1 020 mm.

2.4.6.   Parauga gāzes plūsmas mērīšanas ierīce sastāv no sūkņiem, gāzes plūsmas regulatora un plūsmas mērīšanas ierīcēm.

2.4.7.   Ogļūdeņraža paraugu ņemšanas sistēma sastāv no sildāmas paraugu ņemšanas zondes, caurules, filtra un sūkņa. Paraugu ņemšanas zondi uzstāda tādā pašā attālumā no izplūdes gāzes ieplūdes, kādā ir makrodaļiņu paraugu ņemšanas zonde, un tā, lai kāda no tām neskar otras paņemtos paraugus. Tās minimālajam iekšējam diametram jābūt 4 mm.

2.4.8.   Visas sildāmās daļas sildīšanas sistēma uztur pie temperatūras 463 K (190 °C) ± 10 K.

Ja nav iespējams kompensēt izmaiņas plūsmas ātrumā, ir jābūt siltummainim un temperatūras kontroles ierīcei, kā noteikts 2.3.3.1. punktā, lai nodrošinātu, ka plūsmas ātrums sistēmā ir pastāvīgs un paraugu ņemšanas apjoms attiecīgi proporcionāls.

5/2. attēls

Makrdodaļiņu paraugu ņemšanas zondes konfigurācija

Image

3.   IERĪČU RAKSTUROJUMS

3.1.   Mainīgas atšķaidīšanas ierīce ar pozitīva darba tilpuma sūkni (PDP-CVS) (5/3. attēls)

3.1.1.   Pozitīva darba tilpuma sūknis – pastāvīgā tilpuma paraugu ņemšanas ierīce (PDP-CVS) atbilst šī pielikuma prasībām, veicot gāzes plūsmas mērījumu pie pastāvīgas temperatūras un spiediena caur sūkni. Kopējo tilpumu mēra, skaitot kalibrēta pozitīva darba tilpuma sūkņa izdarītos apgriezienus. Proporcionālu paraugu iegūst, ņemot paraugu ar sūkni, plūsmas mērītāju un plūsmas kontroles vārstu pie pastāvīga plūsmas ātruma.

3.1.2.   Šādas paraugu ņemšanas sistēmas shematisks rasējums ir dots 5/3. attēlā. Tā kā dažādas konfigurācijas var radīt precīzus rezultātus, pilnīga atbilstība rasējumam nav būtiska. Lai nodrošinātu papildu informāciju un koordinētu sastāvdaļu sistēmu darbību, var izmantot papildu sastāvdaļas, tādas kā instrumenti, vārsti, solenoīdi un pārslēgi.

Paraugu ievākšanas aprīkojums sastāv no:

3.1.3.1.   filtra (D) atšķaidīšanas gaisam, kuru nepieciešamības gadījumā var iepriekšēji uzsildīt. Šim filtram jāsastāv no aktīvās kokogles, kas iestiprināta starp divām papīra kārtām, un ko izmanto, lai samazinātu un stabilizētu apkārtējo emisiju ogļūdeņraža koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā;

3.1.3.2.   sajaukšanas kameras (M), kurā homogēni sajauc izplūdes gāzi ar gaisu;

3.1.3.3.   siltummaiņa (H), kura tilpums ir pietiekams, lai nodrošinātu, ka testa laikā gaisa/izplūdes gāzes sajaukuma temperatūra, kas mērīta punktā tieši augšpus pozitīvā darba tilpuma sūkņa, ir 6 K robežās no paredzētās darbības temperatūras. Šī ierīce nedrīkst ietekmēt piesārņojošo vielu koncentrāciju atšķaidītās gāzēs, kas vēlāk tiks ņemtas analīzēm;

3.1.3.4.   temperatūras kontroles sistēmas (TC), ko izmanto, lai iepriekšēji sasildītu siltummaini pirms testa un kontrolētu tā temperatūru testa laikā, lai nobīdi no paredzētās darbības temperatūras ierobežotu līdz 6 K;

pozitīvā darba tilpuma sūkņa (PDP), ko izmanto, lai virzītu gaisa/izplūdes gāzes maisījuma pastāvīgā tilpuma plūsmu; sūkņa plūsmas tilpumam jābūt pietiekami lielam, lai novērstu ūdens kondensēšanos sistēmā visos darbības apstākļos, kādi ir testa laikā; to kopumā var nodrošināt, izmantojot pozitīvā darba tilpuma sūkni ar plūsmas tilpumu:

3.1.3.5.1.   kas ir divreiz lielāks par maksimālo izplūdes gāzes plūsmu, ko rada ar braukšanas cikla paātrinājumiem, vai

3.1.3.5.2.   kas ir pietiekams, lai nodrošinātu, ka CO2 koncentrācija atšķaidītas izplūdes paraugu ņemšanas maisā ir mazāka par 3 % pēc tilpuma benzīnam un dīzelim, mazāk kā 2,2 % tilpuma sašķidrinātai naftas gāzei un mazāk kā 1,5 % tilpuma dabasgāzei;

3.1.3.6.   temperatūras sensora (T1) (precizitāte ±1,0 K), kas uzstādīts tieši augšpus tilpuma mērītāja, un ko izmanto, lai reģistrētu spiediena atšķirību starp gāzes maisījumu un apkārtējo gaisu;

3.1.3.7.   spiediena mērierīces (G1), (precizitāte ±0,4 kPa), kas uzstādīta tieši augšpus pozitīvā darba tilpuma sūkņa, un ko izmanto, lai reģistrētu spiediena gradientu starp gāzes maisījumu un apkārtējo gaisu;

3.1.3.8.   vēl vienas spiediena mērierīces (G2), (precizitāte ±0,4 kPa), kas uzstādīta tā, lai varētu reģistrēt atšķirīgo spiedienu starp sūkņa ieplūdi un sūkņa izplūdi;

3.1.3.9.   divām paraugu ņemšanas zondēm (S1 un S2) pastāvīgai atšķaidīšanas gaisa un atšķaidītas izplūdes gāzes/gaisa maisījuma paraugu ņemšanai;

3.1.3.10.   filtra (F), lai paņemtu cietās daļiņas no analīzēm ievāktās gāzes plūsmas;

3.1.3.11.   sūkņiem (P), lai testa laikā ievāktu atšķaidīšanas gaisa un atšķaidītas izplūdes gāzes/gaisa maisījuma pastāvīgu plūsmu;

3.1.3.12.   plūsmas kontrolierīcēm (N), lai nodrošinātu viendabīgu plūsmu gāzes paraugiem, kas testa laikā paņemti no paraugu ņemšanas zondēm S1 un S2; gāzes paraugu plūsmai jābūt tādai, lai katra testa beigās ir pieejams pietiekams daudzums analīzēm (apmēram 10 litri minūtē);

3.1.3.13.   plūsmas mērītājiem (FL) gāzes paraugu pastāvīgās plūsmas regulēšanai un uzraudzīšanai testa laikā;

3.1.3.14.   ātrslēdzošiem vārstiem (V), lai novirzītu gāzes paraugu pastāvīgo plūsmu paraugu ņemšanas maisos vai izplūdes ventilī;

3.1.3.15.   gāzi necaurlaidīgiem, ātrslēdzošiem sakabes elementiem (Q) starp ātrslēdzošiem vārstiem un paraugu ņemšanas maisiem; sakabei ir jāaizveras automātiski paraugu ņemšanas maisu pusē; kā alternatīvu var izmantot citus paraugu nogādāšanas veidus analizatorā (piemēram, trīsceļu krānus);

3.1.3.16.   maisiem (B) atšķaidītas izplūdes gāzes un atšķaidīšanas gaisa paraugu ievākšanai testa laikā; tiem jābūt pietiekama tilpuma, lai nekavētu paraugu plūsmu; maisa materiālam jābūt tādam, lai neietekmētu pašus mērījumus un gāzes paraugu ķīmisko sastāvu (piemēram: laminēta polietilēna/poliamīda plēves vai fluorēti poliogļūdeņraži);

3.1.3.17.   digitālā skaitītāja (C), lai reģistrētu pozitīvā darba tilpuma sūkņa veikto apgriezienu skaitu testa laikā.

3.1.4.   Papildu nepieciešamais aprīkojums kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļu testā

Lai izpildītu 4. pielikuma 4.3.1.1. un 4.3.2. punkta prasības, kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļu testā izmanto papildu komponentus, kas norādīti 5/3. attēlā punktoto svītru robežās:

| Fh | : | ir uzkarsēts filtrs, |
| --- | --- | --- |
| S3 | : | ir ogļūdeņraža paraugu ņemšanas vieta, |
| Vh | : | ir uzkarsēts daudzceļu vārsts, |
| Q | : | ir ātrdarbības savienojums, kas ļauj apkārtējā gaisa paraugu BA analizēt ar HFID, |
| HFID | : | ir uzkarsēts liesmu jonizējošā tipa analizators, |
| R un I | : | ir momentāno ogļūdeņražu koncentrāciju integrēšanas un reģistrēšanas līdzekļi, |
| Lh | : | ir uzkarsēta parauga līnija. |

Fh

:

ir uzkarsēts filtrs,

S3

:

ir ogļūdeņraža paraugu ņemšanas vieta,

Vh

:

ir uzkarsēts daudzceļu vārsts,

Q

:

ir ātrdarbības savienojums, kas ļauj apkārtējā gaisa paraugu BA analizēt ar HFID,

HFID

:

ir uzkarsēts liesmu jonizējošā tipa analizators,

R un I

:

ir momentāno ogļūdeņražu koncentrāciju integrēšanas un reģistrēšanas līdzekļi,

Lh

:

ir uzkarsēta parauga līnija.

Visus uzkarsētos elementus uztur temperatūrā 463 K (190 °C) ± 10 K.

Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma:

| S4 | : | paraugu ņemšanas zonde atšķaidīšanas tunelī, |
| --- | --- | --- |
| Fp | : | filtra vienība, kas sastāv no diviem sērijveidā montētiem filtriem; pārslēgšanas sistēma tālākiem paralēli montētiem filtru pāriem, |

S4

:

paraugu ņemšanas zonde atšķaidīšanas tunelī,

Fp

:

filtra vienība, kas sastāv no diviem sērijveidā montētiem filtriem; pārslēgšanas sistēma tālākiem paralēli montētiem filtru pāriem,

Paraugu ņemšanas līnija,

sūkņi, plūsmas regulatori, plūsmas mērierīces.

3.2.   Kritiskās plūsmas Venturi atšķaidīšanas ierīce (CFV-CVS) (5/4. attēls)

Izmantojot kritiskās plūsmas Venturi saistībā ar CVS, paraugu ņemšanas procedūra ir balstīta uz plūsmas mehānikas principiem kritiskajai plūsmai. Mainīgo atšķaidīšanas un izplūdes gāzes maisījuma plūsmas ātrumu uztur kā skaņas ātrumu, kas ir tieši proporcionāls gāzes temperatūras kvadrātsaknei. Plūsmu nepārtraukti pārrauga, aprēķina un saskaņo visā testa laikā.

Ja izmanto papildu kritiskās plūsmas paraugu ņemšanas Venturi, jānodrošina paņemto gāzes paraugu proporcionalitāte. Tā kā abās Venturi ieplūdēs spiediens un temperatūra ir vienāda, paraugu ņemšanai novirzītās gāzes plūsmas tilpums ir proporcionāls kopējam radītās atšķaidītas izplūdes gāzes maisījuma tilpumam, tādējādi šī pielikuma prasības ir izpildītas.

5/3. attēls

Mainīgas atšķaidīšanas ierīce ar pozitīva darba tilpuma sūkni (PDP-CVS)

Image

5/4. attēls

Kritiskās plūsmas Venturi pastāvīga apjoma paraugu ņemšanas sistēma (CFV-CVS sistēma)

Image

3.2.2.   5/4. attēlā dots šādas paraugu ņemšanas sistēmas shematisks rasējums. Tā kā dažādas konfigurācijas var radīt precīzus rezultātus, pilnīga atbilstība rasējumam nav būtiska. Lai nodrošinātu papildu informāciju un koordinētu sastāvdaļu sistēmu darbību, var izmantot papildu sastāvdaļas, tādas kā instrumenti, vārsts, solenoīdi un pārslēgi.

Ievākšanas aprīkojums sastāv no:

3.2.3.1.   filtra (D) atšķaidīšanas gaisam, kuru nepieciešamības gadījumā var iepriekšēji uzsildīt: filtrs sastāv no aktīvās kokogles, kas iestiprināta starp divām papīra kārtām, un to izmanto, lai samazinātu un stabilizētu atšķaidīšanas gaisa ogļūdeņraža pamata emisiju;

3.2.3.2.   sajaukšanas kameras (M), kurā homogēni sajauc izplūdes gāzi ar gaisu;

3.2.3.3.   ciklona atdalītāja (CS), lai paņemtu daļiņas;

3.2.3.4.   divām paraugu ņemšanas zondēm (S1 un S2) atšķaidīšanas gaisa un atšķaidītas izplūdes gāzes/gaisa maisījuma paraugu ņemšanai;

3.2.3.5.   kritiskās plūsmas paraugu ņemšanas Venturi (SV), lai paraugu ņemšanas zondē S2 paņemtu proporcionālus atšķaidītas izplūdes gāzes paraugus;

3.2.3.6.   filtra (F), lai paņemtu cietās daļiņas no analīzēm novirzītās gāzes plūsmas;

3.2.3.7.   sūkņiem (P), lai testa laikā ievāktu gaisa un atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmas daļu maisos;

3.2.3.8.   plūsmas kontrolierīces (N), lai nodrošinātu pastāvīgu plūsmu gāzes paraugiem, kas testa laikā paņemti no paraugu ņemšanas zondes S1; gāzes paraugu plūsmai jābūt tādai, lai testa beigās paraugu daudzums ir pietiekams analīzēm (10 litri minūtē);

3.2.3.9.   slāpēšanas ierīces (PS) paraugu ņemšanas līnijā;

3.2.3.10.   plūsmas mērītājiem (FL) gāzes paraugu plūsmas regulēšanai un uzraudzīšanai testu laikā;

3.2.3.11.   ātrslēdzošiem solenoīda vārstiem (V), lai novirzītu gāzes paraugu pastāvīgo plūsmu paraugu ņemšanas maisos vai atverē;

3.2.3.12.   gāzi necaurlaidīgiem, ātrslēdzošiem sakabes elementiem (Q) starp ātrslēdzošiem vārstiem un paraugu ņemšanas maisiem; sakabēm ir jāaizveras automātiski paraugu ņemšanas maisu pusē; kā alternatīvu var izmantot citus paraugu nogādāšanas veidus analizatorā (piemēram, trīsceļu krānus).

3.2.3.13.   maisiem (B) atšķaidītas izplūdes gāzes un atšķaidīšanas gaisa paraugu ievākšanai testu laikā; tiem jābūt pietiekama tilpuma, lai nekavētu paraugu plūsmu; maisa materiālam jābūt tādam, lai neietekmētu pašus mērījumus un gāzes paraugu ķīmisko sastāvu (piemēram: laminēta polietilēna/poliamīda plēves vai fluorēti poliogļūdeņraži);

3.2.3.14.   spiediena mērierīces (G), kuras precizitāte ir ±0,4 kPa robežās;

3.2.3.15.   temperatūras sensora (T), kura precizitāte ir ±1 K robežās, un kura reakcijas laiks ir 0,1 sekunde pie 62 % temperatūras izmaiņās (mērīts silīcija eļļā);

3.2.3.16.   kritiskās plūsmas mērīšanas Venturi caurules (MV) atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmas tilpuma mērīšanai;

3.2.3.17.   gaisa kompresora (BL) ar pietiekamu tilpumu kopējā atšķaidītas izplūdes gāzes tilpuma apstrādei;

CFV-CVS sistēmas jaudai jābūt tādai, lai visos darbības apstākļos testa laikā nerodas ūdens kondensēšanās. To kopumā nodrošina, izmantojot gaisa kompresoru, kura jauda ir:

3.2.3.18.1.   divreiz lielāka par maksimālo izplūdes gāzes plūsmu, ko rada ar braukšanas cikla paātrinājumiem, vai

3.2.3.18.2.   pietiekama, lai nodrošinātu, ka CO2 koncentrācija atšķaidītas izplūdes paraugu ņemšanas maisā ir mazāka par 3 % pēc tilpuma.

3.2.4.   Papildu nepieciešamais aprīkojums kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļu testā.

Lai izpildītu 4. pielikuma 4.3.1.1. un 4.3.2. punkta prasības, kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļu testā izmanto papildu komponentus, kas norādīti 5/4. attēlā punktoto svītru robežās.

| Fh | : | ir uzkarsēts filtrs, |
| --- | --- | --- |
| S3 | : | ir ogļūdeņraža parauga ņemšanas vieta, |
| Vh | : | ir uzkarsēts daudzceļu vārsts, |
| Q | : | ir ātrdarbības savienojums, kas ļauj apkārtējā gaisa paraugu BA analizēt ar HFID, |
| HFID | : | ir uzkarsēts liesmu jonizējošā tipa analizators, |
| R un I | : | ir momentāno ogļūdeņražu koncentrāciju integrēšanas un reģistrēšanas līdzekļi, |
| Lh | : | ir uzkarsēta parauga līnija. |

Fh

:

ir uzkarsēts filtrs,

S3

:

ir ogļūdeņraža parauga ņemšanas vieta,

Vh

:

ir uzkarsēts daudzceļu vārsts,

Q

:

ir ātrdarbības savienojums, kas ļauj apkārtējā gaisa paraugu BA analizēt ar HFID,

HFID

:

ir uzkarsēts liesmu jonizējošā tipa analizators,

R un I

:

ir momentāno ogļūdeņražu koncentrāciju integrēšanas un reģistrēšanas līdzekļi,

Lh

:

ir uzkarsēta parauga līnija.

Visus uzkarsētos elementus uztur pie temperatūras 463 K (190 °C) ± 10 K.

Ja nav iespējama plūsmas maiņas kompensācija, ir nepieciešams siltummainis (H) un temperatūras kontroles sistēma (Tc), kā aprakstīts šī pielikuma 3.1.3. punktā, lai nodrošinātu pastāvīgu plūsmu caur Venturi (Mv) un tādējādi proporcionālu plūsmu caur S3.

Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma:

| S4 | : | paraugu ņemšanas zonde atšķaidīšanas tunelī, |
| --- | --- | --- |
| Fp | : | filtra vienība, kas sastāv no diviem sērijveidā montētiem filtriem; pārslēgšanas sistēma tālākiem paralēli montētiem filtru pāriem, |

S4

:

paraugu ņemšanas zonde atšķaidīšanas tunelī,

Fp

:

filtra vienība, kas sastāv no diviem sērijveidā montētiem filtriem; pārslēgšanas sistēma tālākiem paralēli montētiem filtru pāriem,

paraugu ņemšanas caurule,

sūkņi, plūsmas regulatori, plūsmas mērīšanas ierīces.

6. papildinājums

Aprīkojuma kalibrēšanas metode

1.   KALIBRĒŠANAS LĪKNES NOTEIKŠANA

1.1.   Katru normāli izmantotu darbības diapazonu kalibrē saskaņā ar 4. pielikuma 4.3.3. punkta prasībām ar šādu procedūru:

1.2.   Analizatora kalibrēšanas līkni izveido vismaz pēc pieciem kalibrēšanas punktiem, kas ir izvietoti iespējami vienmērīgi. Augstākās koncentrācijas kalibrēšanas gāzes nominālā koncentrācija nedrīkst būt mazāka par 80 % no pilnas skalas.

1.3.   Kalibrēšanas līkni izrēķina ar mazāko kvadrātu metodi. Ja iegūtā polinoma pakāpe ir lielāka par trīs, kalibrēšanas punktu skaitam ir jābūt vismaz vienādam ar polinoma pakāpi, kam pieskaitīts divi.

1.4.   Kalibrēšanas līkne no katras kalibrēšanas gāzes nominālās vērtības nedrīkst atšķirties par vairāk nekā ±2 %.

1.5.   Kalibrēšanas līknes izveide

Pēc kalibrēšanas līknes un kalibrēšanas punktiem ir iespējams pārbaudīt, vai kalibrēšana ir izdarīta pareizi. Norāda dažādos analizatoram raksturīgus parametrus, jo īpaši:

| — | skalu, |
| --- | --- |

—

skalu,

| — | jutību, |
| --- | --- |

—

jutību,

| — | nulles punktu, |
| --- | --- |

—

nulles punktu,

| — | kalibrēšanas datumu. |
| --- | --- |

—

kalibrēšanas datumu.

1.6.   Ja tehniskajam dienestam var parādīt, ka alternatīva tehnoloģija (piem., dators, elektroniski regulēta diapazonu pārslēgšana utt.) var dot līdzvērtīgu precizitāti, tad var izmantot šīs alternatīvas.

Kalibrēšanas pārbaude

1.7.1.   Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu pirms katras analīzes pārbauda šādi:

1.7.2.   Kalibrēšanu pārbauda, izmantojot nulles gāzi un standartgāzi, kuras nominālā vērtība ir starp 80 un 95 % no paredzamās analizējamās vērtības.

1.7.3.   Ja diviem attiecīgajiem punktiem atrastā vērtība neatšķiras no teorētiskās vērtības par vairāk kā ±5 % no pilnas skalas, pielāgošanas parametrus var mainīt. Ja tā nav, saskaņā ar šī pielikuma 1. punktu izveido jaunu kalibrēšanas līkni.

1.7.4.   Pēc testa nulles gāzi un standartgāzi izmanto atkārtotai pārbaudei. Analīzes uzskata par pieņemamām, ja starpība starp diviem mērījumu rezultātiem ir mazāka par 2 %.

2.   FID OGĻŪDEŅRAŽA REAKCIJAS PĀRBAUDE

2.1.   Detektora reakcijas optimizēšana

FID ir jānoregulē saskaņā ar instrumenta izgatavotāja norādījumiem. Lai optimizētu reakciju visvairāk izmantojamā darbības diapazonā, izmanto propāna piedevu gaisā.

2.2.   HC analizatora kalibrēšana

Analizatoru kalibrē, izmantojot propāna piedevu gaisā un attīrītu sintētisku gaisu. Skatīt 4. pielikuma 4.5.2. punktu (kalibrēšana un standartgāzes).

Noteikt kalibrācijas līkni kā aprakstīts šī pielikuma 1.1. līdz 1.5. punktā.

2.3.   Dažādu ogļūdeņražu reakcijas koeficienti un ieteicamās robežas

Reakcijas koeficients (Rf) noteiktam ogļūdeņradim ir FID C1 nolasījuma attiecība pret gāzes koncentrāciju, izteiktu kā ppm C1, cilindrā.

Testa gāzes koncentrācijas līmenim jābūt tādam, lai dotu reakciju aptuveni 80 % no pilnas skalas novirzes darbības diapazonā. Koncentrācijai jābūt zināmai ar precizitāti ±2 % attiecībā uz gravimetrisko standartu, kas izteikts tilpumā. Turklāt gāzes cilindram jābūt iepriekš sagatavotam 24 stundas temperatūrā starp 293 K un303 K (20 un 30 °C).

Reakcijas koeficientus nosaka, ievadot analizatoru darbā un pēc ilgāka darbības laika. Izmantojamās testa gāzes un ieteicamie reakcijas koeficienti ir šādi:

| metāns un attīrīts gaiss: | 1,00 < Rf < 1,15 |
| --- | --- |
| vai 1,00 < Rf < 1,05 | NG motoru transportlīdzekļiem |
| propilēns un attīrīts gaiss: | 0,90 < Rf < 1,00 |
| toluols un attīrīts gaiss: | 0,90 < Rf < 1,00 |

metāns un attīrīts gaiss:

1,00 < Rf < 1,15

vai 1,00 < Rf < 1,05

NG motoru transportlīdzekļiem

propilēns un attīrīts gaiss:

0,90 < Rf < 1,00

toluols un attīrīts gaiss:

0,90 < Rf < 1,00

Propānam un attīrītam gaisam attiecināms reakcijas koeficients (Rf) 1,00.

2.4.   Skābekļa mijietekmes tests un ieteicamās robežas

Reakcijas koeficientu nosaka kā aprakstīts 2.3. punktā. Izmantojamā testa gāze un ieteicamais reakcijas koeficients ir:

propānam un slāpeklim: 0,95 < Rf < 1,05

3.   NOx PĀRVEIDOTĀJA EFEKTIVITĀTES TESTS

NO2 pārveidošanai par NO izmantotā pārveidotāja efektivitāti testē šādi:

Izmantojot testa iekārtu, kā parādīts 6/1. attēlā, un tālāk aprakstīto procedūru, pārveidotāja efektivitāti var pārbaudīt ar ozonatoru.

3.1.   Kalibrē analizatoru parastākajā darbības diapazonā atbilstoši izgatavotāja norādījumiem, izmantojot nulles un standarta gāzi (kurā NO saturs ir līdz aptuveni 80 % no darbības diapazona un NO2 koncentrācija gāzu maisījumā mazāka par 5 % no NO koncentrācijas). NOx analizatoram ir jābūt NO režīmā tā, lai standartgāze neietu caur pārveidotāju. Reģistrēt uzrādīto koncentrāciju.

3.2.   Skābekli vai sintētisku gaisu gāzes plūsmai nepārtraukti pievieno caur T-veida pievienojumu, līdz parādītā koncentrācija ir par 10 % mazāka, nekā 3.1. punktā norādītā kalibrēšanas koncentrācija. Reģistrēt uzrādīto koncentrāciju (C). Ozonatoru visā procesā uztur neaktivētu.

3.3.   Tagad aktivizēt ozonatoru, lai tas radītu pietiekami daudz ozona NO koncentrācijas samazināšanai līdz 20 % (minimums 10 %) no 3.1. punktā dotās kalibrācijas koncentrācijas. Reģistrēt uzrādīto koncentrāciju (d).

3.4.   Pēc tam NOx analizatoru pārslēdz NOx režīmā tā, lai gāzu maisījums (kas sastāv no NO, NO2, O2 un N2) plūstu caur pārveidotāju. Reģistrēt uzrādīto koncentrāciju (a).

3.5.   Tad atslēdz ozonatoru. 3.2. punktā aprakstītais gāzu maisījums caur pārveidotāju nonāk detektorā. Reģistrēt uzrādīto koncentrāciju (b).

Kad ozonators ir izslēgts, skābekļa vai sintētiska gaisa plūsma arī ir atslēgta. Analizatora NO2 rādījumam tad ir jābūt ne mazākam kā par 5 % virs skaitļa, kas dots iepriekš 3.1. punktā.

6/1. attēls

NOx pārveidotāja efektivitātes iekārtas shēma

Image

3.7.   NOx pārveidotāja efektivitāti aprēķina šādi:

Formula

3.8.   Pārveidotāja efektivitātei ir jābūt ne mazākai par 95 %.

3.9.   Pārveidotāja efektivitāti pārbauda vismaz reizi nedēļā.

4.   CVS SISTĒMAS KALIBRĒŠANA

CVS sistēmu kalibrē, izmantojot precīzu plūsmas mērierīci un ierobežošanas ierīci. Plūsmu caur sistēmu mēra ar dažādiem spiediena rādījumiem un sistēmas kontroles parametriem, kas izmērīti un attiecas uz plūsmām.

4.1.1.   Var izmantot dažāda veida plūsmas mērierīces, piemēram, kalibrētu Venturi ierīci, lamināras plūsmas mērierīci, kalibrētu turbīnmērierīci, ar noteikumu, ka tās ir dinamiskas mērījumu sistēmas un atbilst 4. pielikuma 4.4.1. un 4.4.2. punktā.

4.1.2.   Nākamajos punktos dota informācija par PDP un CFV vienību kalibrēšanas metodēm, izmantojot lamināras plūsmas mērierīci, kurai ir nepieciešamā precizitāte, kopā ar kalibrēšanas derīguma termiņa statistisko pārbaudi.

4.2.   Pozitīva darba tilpuma sūkņa (PDP) kalibrēšana

4.2.1.   Izklāstītajā kalibrēšanas procedūrā ir informācija par aprīkojumu, testa konfigurāciju un dažādajiem parametriem, kurus mēra, lai noteiktu CVS sūkņa plūsmas ātrumu. Visus ar sūkni saistītos parametrus mēra vienlaikus ar parametriem, kas saistīti ar plūsmas mērierīci, kura virknes slēgumā ir savienota ar sūkni. Aprēķināto plūsmas ātrumu (dots m3/min. sūkņa ieplūdē, absolūtais spiediens un temperatūra) var atzīmēt attiecībā pret korelācijas funkciju, kas ir īpašas sūkņa parametru kombinācijas vērtība. Tad nosaka lineāro vienādojumu, kas attiecas uz sūkņa plūsmu un korelācijas funkciju. Gadījumā, kad CVS ir ar vairāku ātrumu piedziņu, kalibrēšanu veic katram izmantotajam diapazonam.

Šī kalibrēšanas procedūra ir balstīta uz sūkņa un plūsmas mērierīces to parametru absolūto vērtību mērījumu, kas attiecas uz plūsmas ātrumu katrā punktā. Ir jāievēro trīs nosacījumi, lai nodrošinātu kalibrēšanas līknes precizitāti un integritāti:

4.2.2.1.   sūkņa spiedienu mēra sūkņa nozarojumos nevis ārējās sūkņa ieplūdes un izplūdes caurulēs. Spiediena krāni, kas piestiprināti sūkņa galvenās plāksnes augšējā centrā un apakšējā centrā, ir pakļauti faktiskajiem sūkņa dobuma spiedieniem, un tāpēc atspoguļo absolūtās spiediena atšķirības;

4.2.2.2.   kalibrēšanas laikā saglabā temperatūras stabilitāti. Laminārās plūsmas mērierīce ir jutīga pret ieplūdes temperatūras svārstībām, kas rada datu punktu izkliedēšanu. Pakāpeniskas ±1 K izmaiņas temperatūrā ir pieņemamas, ja tās notiek vairāku minūšu periodā;

4.2.2.3.   visiem savienojumiem starp plūsmas mērierīci un CVS sūkni jābūt bez noplūdes.

Izplūdes emisijas testa laikā šo pašu sūkņa parametru mērījums ļauj lietotājam ar kalibrēšanas vienādojumu aprēķināt plūsmas ātrumu.

4.2.3.1.   Šī pielikuma 6/2. attēlā viens iespējamais testa aprīkojums. Izmaiņas ir pieļaujamas ar noteikumu, ka tās apstiprina iestāde, kas piešķir apstiprinājumu par pielīdzināmu precizitāti. Ja izmanto 5. papildinājuma 5/3. attēlā parādīto aprīkojumu, šādiem datiem ir jābūt minētās precizitātes robežās:

| barometra spiediens (koriģēts)(Pb) | ±0,03 kPa |
| --- | --- |
| apkārtējā temperatūra (T) | ±0,2 K |
| gaisa temperatūra LFE (ETI) | ±0,15 K |
| spiediena ieplaka augšpus LFE (EPI) | ±0,01 kPa |
| spiediena kritums LFE matricā (EDP) | ±0,0015 kPa |
| gaisa temperatūra CVS sūkņa ieplūdes caurulē (PTI) | ±0,2 K |
| gaisa temperatūra CVS sūkņa izplūdes caurulē (PTO) | ±0,2 K |
| spiediena ieplaka CVS sūkņa ieplūdes caurulē (PPI) | ±0,22 kPa |
| hidrostatiskais spiediens CVS sūkņa izplūdes caurulē (PPO) | ±0,22 kPa |
| sūkņa apgriezieni testa laikā (n) | ±1 l/min |
| testa laiks (vismaz 250 s) (t) | ±0,1 s |

barometra spiediens (koriģēts)(Pb)

±0,03 kPa

apkārtējā temperatūra (T)

±0,2 K

gaisa temperatūra LFE (ETI)

±0,15 K

spiediena ieplaka augšpus LFE (EPI)

±0,01 kPa

spiediena kritums LFE matricā (EDP)

±0,0015 kPa

gaisa temperatūra CVS sūkņa ieplūdes caurulē (PTI)

±0,2 K

gaisa temperatūra CVS sūkņa izplūdes caurulē (PTO)

±0,2 K

spiediena ieplaka CVS sūkņa ieplūdes caurulē (PPI)

±0,22 kPa

hidrostatiskais spiediens CVS sūkņa izplūdes caurulē (PPO)

±0,22 kPa

sūkņa apgriezieni testa laikā (n)

±1 l/min

testa laiks (vismaz 250 s) (t)

±0,1 s

4.2.3.2.   Pēc tam, kad sistēma ir pievienota kā norādīts šī papildinājuma 6/2. attēlā, iestatīt mainīgo ierobežotāju atvērtā pozīcijā un darbināt CVS sūkni 20 minūtes pirms kalibrēšanas sākšanas.

Pāriestatīt ierobežojošo vārstu vairāk ierobežojošā stāvoklī sūkņa ieplūdes pazemināšanās solī (apmēram 1 kPa), kas ļaus iegūt vismaz sešus datu punktus kopējai kalibrēšanai. Ļaut sistēmai stabilizēties trīs minūtes un atkārtot datu ieguvi.

6/2. attēls

PDP-CVS kalibrēšanas konfigurācija

Image

Datu analīze

4.2.4.1.   Gaisa plūsmas ātrumu (Qs) katrā testa punktā aprēķina standarta m3/min. no plūsmas mērierīces datiem, izmantojot ražotāja noteikto metodi.

4.2.4.2.   Gaisa plūsmas ātrumu tad pārveido sūkņa plūsmā (V0) m3/apgr. pie absolūtas sūkņa ieplūdes temperatūras un spiediena.

Formula

kur

| V0 | = | sūkņa plūsmas ātrums pie Tp un Pp izteikts m3/apgr., |
| --- | --- | --- |
| Qs | = | gaisa plūsma pie 101,33 kPa un 273,2 K, izteikts m3/min., |
| Tp | = | sūkņa ieplūdes temperatūra (K), |
| Pp | = | absolūtais spiediens sūkņa ieplūdes caurulē (kPa), |
| n | = | sūkņa ātrums, min–1. |

V0

=

sūkņa plūsmas ātrums pie Tp un Pp izteikts m3/apgr.,

Qs

=

gaisa plūsma pie 101,33 kPa un 273,2 K, izteikts m3/min.,

Tp

=

sūkņa ieplūdes temperatūra (K),

Pp

=

absolūtais spiediens sūkņa ieplūdes caurulē (kPa),

n

=

sūkņa ātrums, min–1.

Lai kompensētu sūkņa ātruma spiediena izmaiņu mijiedarbību sūknī un sūkņa kļūdas koeficientu, korelācijas funkciju (x0) starp sūkņa ātrumu (n), spiediena atšķirību sūkņa ieplūdē un sūkņa izplūdē un absolūto sūkņa izplūdes spiedienu tad aprēķina šādi:

Formula

kur

| x0 | = | korelācijas funkcija, |
| --- | --- | --- |
| ΔPp | = | diferenciālais spiediens no sūkņa ieplūdes uz sūkņa izplūdi (kPa) |
| Pe | = | absolūtais izplūdes spiediens (PPO + Pb)(kPa). |

x0

=

korelācijas funkcija,

ΔPp

=

diferenciālais spiediens no sūkņa ieplūdes uz sūkņa izplūdi (kPa)

Pe

=

absolūtais izplūdes spiediens (PPO + Pb)(kPa).

Izmanto lineāro mazākā kvadrāta metodi, lai iegūtu kalibrācijas vienādojumus ar šādām formulām:

V0 = D0 – M (x0)

n = A–B (ΔPp)

D0, M, A un B ir līknes ordinātas vērtības.

4.2.4.3.   CVS sistēmu ar vairākiem ātrumiem kalibrē katrā izmantotajā ātrumā. Diapazoniem izveidotajām kalibrēšanas līknēm ir jābūt apmēram paralēlām un ordinātas vērtības (D0) palielinās, kad samazinās sūkņa plūsmas ātrums.

Ja kalibrēšana ir veikta uzmanīgi, vienādojuma aprēķinātās vērtības būs 0,5 % robežās no izmērītās vērtības V0. M vērtības atšķirsies katram sūknim. Kalibrēšanu veic sūkņa ieslēgšanas laikā un pēc galvenās apkopes.

4.3.   Kritiskās plūsmas Venturi (CFV) kalibrēšana

4.3.1.   CFV kalibrēšana ir balstīta uz plūsmas vienādojumu kritiskam Venturi:

Formula

kur

| Qs | = | plūsma, |
| --- | --- | --- |
| Kv | = | kalibrācijas koeficients, |
| P | = | absolūtais spiediens (kPa), |
| T | = | absolūtā temperatūra (K). |

Qs

=

plūsma,

Kv

=

kalibrācijas koeficients,

P

=

absolūtais spiediens (kPa),

T

=

absolūtā temperatūra (K).

Gāzes plūsma ir ieplūdes spiediena un temperatūras funkcija.

Tālāk aprakstītajā kalibrēšanas procesā nosaka kalibrēšanas koeficienta vērtību pie izmērītām spiediena, temperatūras un gaisa plūsmas vērtībām.

4.3.2.   CFV elektronisko daļu kalibrēšanā ir jāievēro ražotāja ieteiktā procedūra.

4.3.3.   Ir nepieciešami kritiskās plūsmas Venturi plūsmas kalibrēšanas mērījumi, un šādiem datiem jābūt minētās precizitātes robežās:

| barometra spiediens (koriģēts) (Pb) | ±0,03 kPa, |
| --- | --- |
| LFE gaisa temperatūra, plūsmas mērītājs (ETI) | ±0,15 K, |
| spiediena ieplaka augšpus LFE (EPI) | ±0,01 kPa, |
| spiediens kritums (EDP) LFE matricā | ±0,0015 kPa, |
| gaisa plūsma (Qs) | ±0,5 %, |
| CFV ieplūdes ieplaka (PPI) | ±0,02 kPa, |
| temperatūra Venturi ieplūdes caurulē (Tv) | ±0,2 K. |

barometra spiediens (koriģēts) (Pb)

±0,03 kPa,

LFE gaisa temperatūra, plūsmas mērītājs (ETI)

±0,15 K,

spiediena ieplaka augšpus LFE (EPI)

±0,01 kPa,

spiediens kritums (EDP) LFE matricā

±0,0015 kPa,

gaisa plūsma (Qs)

±0,5 %,

CFV ieplūdes ieplaka (PPI)

±0,02 kPa,

temperatūra Venturi ieplūdes caurulē (Tv)

±0,2 K.

4.3.4.   Aprīkojumu uzstāda kā parādīts šī papildinājuma 3. attēlā un pārbauda, vai nav noplūdes. Jebkura noplūde starp plūsmas mērierīci un kritiskās plūsmas Venturi būtiski ietekmē kalibrēšanas precizitāti.

4.3.5.   Mainīgās plūsmas ierobežotāju iestata atvērtā pozīcijā, ieslēdz gaisa kompresoru un stabilizē sistēmu. Reģistrē datus no visiem instrumentiem.

4.3.6.   Plūsmas ierobežotāja iestatījuma pozīcijas maina, un veic vismaz astoņus nolasījumus Venturi kritiskās plūsmas diapazonā.

Kalibrēšanas laikā reģistrētos datus izmanto šādos aprēķinos. Gaisa plūsmas ātrumu (Qs) katrā testa punktā aprēķina no plūsmas mērierīces datiem, izmantojot ražotāja noteikto metodi.

Aprēķina kalibrēšanas koeficienta vērtības katram testa punktam:

Formula

kur

| Qs | = | plūsmas ātrums, izteikts m3/min pie 273,2 K un 101,33 kPa, |
| --- | --- | --- |
| Tv | = | temperatūra Venturi ieplūdes caurulē (K), |
| Pv | = | absolūtais spiediens Venturi ieplūdes caurulē (kPa). |

Qs

=

plūsmas ātrums, izteikts m3/min pie 273,2 K un 101,33 kPa,

Tv

=

temperatūra Venturi ieplūdes caurulē (K),

Pv

=

absolūtais spiediens Venturi ieplūdes caurulē (kPa).

Atzīmē Kv kā Venturi ieplūdes spiediena funkciju. Attiecībā uz skaņas plūsmu Kv būs relatīvi pastāvīga vērtība. Kad spiediens samazinās (vakuums palielinās), Venturi atveras un Kv samazinās. Iegūto Kv izmaiņas nav pieļaujamas.

Aprēķināt vidējo Kv un standarta novirzi vismaz astoņiem punktiem un kritiskajai joslai.

Ja standarta novirze pārsniedz 0,3 % no vidējā Kv, veic labošanu.

6/3. attēls

CFV-CVS kalibrēšanas konfigurācija

Image

7. papildinājums

Kopējā sistēmas pārbaude

1.   Lai izpildītu 4. pielikuma 4.7. punkta prasības, paraugu ņemšanas sistēmas un analīzes sistēmas precizitāti nosaka, ievadot sistēmā zināmu piesārņojošas gāzveida vielas masu, kamēr tā darbojas kā parasta testa laikā, un analizējot un aprēķinot piesārņojošas vielas masu saskaņā ar 4. pielikuma 8. papildinājuma formulu, izņemot to, ka propāna blīvums tiek ņemts kā 1,967 grami uz litru standarta apstākļos. Šādas divas metodes sniedz pietiekamu precizitāti.

Tīras gāzes vienmērības plūsmas mērīšana (CO vai C3H8), izmantojot kritiskās plūsmas sprauslas ierīci

2.1.   Zināmu daudzumu tīras gāzes (CO vai C3H8) ievada CVS sistēmā caur kalibrētu kritisko sprauslu. Ja ieplūdes spiediens ir pietiekami liels, plūsmas ātrums (q), ko noregulē, izmantojot kritiskās plūsmas sprauslu, ir neatkarīgs no sprauslas izplūdes spiediena (kritiskā plūsma). Ja rodas nobīdes, kas pārsniedz 5 %, ir jānosaka nepareizās darbības cēlonis. CVS sistēmu darbina tāpat kā izplūdes emisiju testā apmēram 5 līdz 10 minūtes. Paraugu ņemšanas maisā ievākto gāzi analizē ar parasto aprīkojumu un rezultātus salīdzina ar to gāzes paraugu koncentrāciju, kas noteikta iepriekš.

Tīras gāzes (CO vai C3H8) ierobežota daudzuma mērīšana, izmantojot gravimetrisku tehniku

3.1.   Lai pārbaudītu CVS sistēmu, var izmantot šādu gravimetrisku procedūru.

Ar precizitāti ±0,01 g nosaka ar oglekļa oksīdu vai propānu piepildīta maza cilindra svaru. Apmēram 5 līdz 10 minūtes CVS sistēmu darbina tāpat kā parastā izplūdes emisiju testā, kamēr CO vai propānu ievada sistēmā. Ievadītās tīras gāzes daudzumu nosaka, izmantojot diferenciālo svēršanu. Tad maisā uzkrāto gāzi analizē ar aprīkojumu, ko parasti izmanto izplūdes gāzes analīzei. Rezultātus salīdzina ar koncentrāciju, kas aprēķināta iepriekš.

8. papildinājums

Piesārņojošo vielu emisiju masas aprēķināšana

1.   VISPĀRĒJI NOSACĪJUMI

1.1.   Piesārņojošo gāzveida vielu emisijas masas aprēķina ar šādu vienādojumu:

Formula (1)

kur

| Mi | = | piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru, |
| --- | --- | --- |
| Vmix | = | atšķaidītās izplūdes gāzes tilpums, izteikts litros testā, kas koriģēts atbilstoši standarta apstākļiem (273,2 K un 101,33 kPa), |
| Qi | = | piesārņojošās vielas i blīvums gramos uz litru pie normālas temperatūras un spiediena (273,2 K un 101,33 kPa), |
| kh | = | mitruma korekcijas koeficients, ko izmanto slāpekļa oksīdu emisijas masas aprēķināšanai. Mitruma korekciju nepiemēro HC un CO, |
| Ci | = | piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm un koriģēta ar piesārņojošās vielas i saturu atšķaidītā gaisā, |
| d | = | darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums, izteikts km. |

Mi

=

piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru,

Vmix

=

atšķaidītās izplūdes gāzes tilpums, izteikts litros testā, kas koriģēts atbilstoši standarta apstākļiem (273,2 K un 101,33 kPa),

Qi

=

piesārņojošās vielas i blīvums gramos uz litru pie normālas temperatūras un spiediena (273,2 K un 101,33 kPa),

kh

=

mitruma korekcijas koeficients, ko izmanto slāpekļa oksīdu emisijas masas aprēķināšanai. Mitruma korekciju nepiemēro HC un CO,

Ci

=

piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm un koriģēta ar piesārņojošās vielas i saturu atšķaidītā gaisā,

d

=

darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums, izteikts km.

1.2.   Tilpuma noteikšana

1.2.1.   Tilpuma aprēķināšana, kad tiek izmantota mainīgas atšķaidīšanas ierīce ar pastāvīgas plūsmas kontroli ar sprauslu vai Venturi

Nepārtraukti reģistrē parametrus, kas rāda tilpuma plūsmu, un aprēķināt tilpumu visa testa laikā.

1.2.2.   Tilpuma aprēķināšana, kad tiek izmantots pozitīvā darba tilpuma sūknis

Atšķaidītas izplūdes gāzes tilpumu sistēmās, kurās ietilpst pozitīvā darba tilpuma sūknis, aprēķina ar šādu formulu:

V = Vo · N

kur

| V | = | atšķaidītās gāzes tilpums, kas izteikts litros vienā testā (pirms labošanas), |
| --- | --- | --- |
| Vo | = | gāzes tilpums, ko piegādā pozitīvā darba tilpuma sūknis testa apstākļos, litros vienā apgriezienā, |
| N | = | apgriezienu skaits vienā testā. |

V

=

atšķaidītās gāzes tilpums, kas izteikts litros vienā testā (pirms labošanas),

Vo

=

gāzes tilpums, ko piegādā pozitīvā darba tilpuma sūknis testa apstākļos, litros vienā apgriezienā,

N

=

apgriezienu skaits vienā testā.

1.2.3.   Atšķaidītās izplūdes tilpuma labošana standarta apstākļiem

Atšķaidītās izplūdes gāzes tilpumu labo, izmantojot šādu formulu:

Formula (2)

kurā

Formula. (2)

kur

| PB | = | barometra spiediens testa telpā, kPa, |
| --- | --- | --- |
| P1 | = | starpība starp spiedienu pozitīvā darba tilpuma sūkņa ieplūdē, kPa, un apkārtējās vides barometra spiedienu, |
| Tp | = | vidējā temperatūrai atšķaidītajai izplūdes gāzei, kas ieplūst pozitīvā darba tilpuma sūknī testa laikā (K). |

PB

=

barometra spiediens testa telpā, kPa,

P1

=

starpība starp spiedienu pozitīvā darba tilpuma sūkņa ieplūdē, kPa, un apkārtējās vides barometra spiedienu,

Tp

=

vidējā temperatūrai atšķaidītajai izplūdes gāzei, kas ieplūst pozitīvā darba tilpuma sūknī testa laikā (K).

1.3.   Izlabotās piesārņojošo vielu koncentrācijas aprēķināšana paraugu ņemšanas maisā

Formula (4)

kur

| Ci | = | piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm un koriģēta ar piesārņojošās vielas i saturu atšķaidītā gaisā, |
| --- | --- | --- |
| Ce | = | izmērīta piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm, |
| Cd | = | izmērīta piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm, |
| DF | = | atšķaidīšanas koeficients. |

Ci

=

piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm un koriģēta ar piesārņojošās vielas i saturu atšķaidītā gaisā,

Ce

=

izmērīta piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm,

Cd

=

izmērīta piesārņojošās vielas i koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, izteikta ppm,

DF

=

atšķaidīšanas koeficients.

Atšķaidīšanas koeficientu aprēķina: Benzīnam un dīzelim

| DF = | | benzīnam un dīzeļdegvielai | (5a) |
| --- | --- | --- | --- |
| DF = | | LPG | (5b) |
| DF = | | NG | (5c) |

DF =

Formula

benzīnam un dīzeļdegvielai

(5a)

DF =

Formula

LPG

(5b)

DF =

Formula

NG

(5c)

Šajos vienādojumos:

| CCO2 | = | CO2 koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē paraugu ņemšanas maisā, izteikta % no tilpuma, |
| --- | --- | --- |
| CHC | = | HC koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē paraugu ņemšanas maisā, izteikta ppm oglekļa ekvivalenta, |
| CCO | = | CO koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē parauga maisā, izteikta ppm. |

CCO2

=

CO2 koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē paraugu ņemšanas maisā, izteikta % no tilpuma,

CHC

=

HC koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē paraugu ņemšanas maisā, izteikta ppm oglekļa ekvivalenta,

CCO

=

CO koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē parauga maisā, izteikta ppm.

1.4.   No mitruma korekcijas koeficienta noteikšana

lai koriģētu mitruma ietekmi uz slāpekļa oksīdu rezultātiem, piemēro šādus aprēķinus:

Formula (6)

kurā:

Formula

kur

| H | = | absolūtais mitrums, kas izteikts ūdens gramos uz sausa gaisa kilogramu, |
| --- | --- | --- |
| Ra | = | apkārtējā gaisa relatīvais mitrums, izteikts procentos, |
| Pd | = | piesātināta tvaika spiediens pie apkārtējās vides temperatūras, kas izteikta kPa, |
| PB | = | atmosfēras spiediens telpā, izteikts kPa. |

H

=

absolūtais mitrums, kas izteikts ūdens gramos uz sausa gaisa kilogramu,

Ra

=

apkārtējā gaisa relatīvais mitrums, izteikts procentos,

Pd

=

piesātināta tvaika spiediens pie apkārtējās vides temperatūras, kas izteikta kPa,

PB

=

atmosfēras spiediens telpā, izteikts kPa.

1.5.   Piemērs

Dati

1.5.1.1.   apkārtējās vides apstākļi:

gaisa temperatūra: 23 °C = 297,2 K,

barometra spiediens: PB = 101,33 kPa,

relatīvais mitrums: Ra = 60 %,

piesātināta tvaika spiediens: Pd = 2,81 kPa H2O pie 23 °C.

1.5.1.2.   Tilpums, kas izmērīts un samazināts līdz standarta apstākļiem (1. punkts)

V = 51,961 m3

1.5.1.3.   Analizatora rādījumi:

| | Atšķaidītas izplūdes gāzes paraugs | Atšķaidīšanas gaisa paraugs |
| --- | --- | --- |
| HC (1) | 92 ppm | 3,0 ppm |
| CO | 470 ppm | 0 ppm |
| NOx | 70 ppm | 0 ppm |
| CO2 | 1,6 Vol.-% | 0,03 % no tilpuma |

Atšķaidītas izplūdes gāzes paraugs

Atšķaidīšanas gaisa paraugs

HC (1)

92 ppm

3,0 ppm

CO

470 ppm

0 ppm

NOx

70 ppm

0 ppm

CO2

1,6 Vol.-%

0,03 % no tilpuma

Aprēķini

1.5.2.1.   Mitruma korekcijas koeficients (kH) (skatīt 6. formulu):

Formula

Formula

H = 10,5092

Formula

Formula

kh = 0,9934

1.5.2.2.   Atšķaidīšanas koeficients (DF) (skatīt 5. formulu)

Formula

Formula

DF = 8,091

1.5.2.3.   Koriģētās piesārņojošo vielu koncentrācijas aprēķins paraugu ņemšanas maisā:

HC, emisijas masa (skatīt 4. un1. formulu)

Formula

Formula

Ci= 89,371

Formula

QHC = 0,619 benzīnam vai dīzelim

QHC = 0,649 LPG

QHC = 0,714 NG

Formula

Formula g/km

CO, emisijas masa (skatīt 1. formulu)

Formula

QCO = 1,25

Formula

Formula g/km

NOx emisijas masa (skatīt 1. formulu)

Formula

QNOx= 2,05

Formula

Formula g/km

2.   ĪPAŠI NOSACĪJUMI TRANSPORTLĪDZEKĻIEM, KAS APRĪKOTI AR KOMPRESIJAIZDEDZES MOTORU

2.1.   HC noteikšana kompresijaizdedzes motoriem

Vidējo HC koncentrāciju, ko izmanto, lai noteiktu HC emisiju masu no kompresijaizdedzes motoru, aprēķina šādi:

Formula (7)

kur

| | = | testa posmā sildīta liesmas jonizācijas detektora integrālis (t2–t1) |
| --- | --- | --- |
| Ce | = | HC koncentrācija, kas mērīta atšķaidītās izplūdes gāzēs, izteikta ppm no Ci. |
| Ci | = | tieši aizvieto CHC visos attiecīgajos vienādojumos. |

Formula

=

testa posmā sildīta liesmas jonizācijas detektora integrālis (t2–t1)

Ce

=

HC koncentrācija, kas mērīta atšķaidītās izplūdes gāzēs, izteikta ppm no Ci.

Ci

=

tieši aizvieto CHC visos attiecīgajos vienādojumos.

2.2.   Makrodaļiņu noteikšana

Makrodaļiņu emisiju Mp (g/km) aprēķina ar šādu vienādojumu:

Formula

kur izplūdes gāzes izplūst no tuneļa;

Formula

kur izplūdes gāzes atgriežas tunelī.

kur

| Vmix | = | ir atšķaidītās izplūdes gāzes tilpums (skatīt 1.1. punktu) standarta apstākļos, |
| --- | --- | --- |
| Vep | = | ir caur makrodaļiņu filtru plūstošās izplūdes gāzes tilpums standarta apstākļos, |
| Pe | = | ir filtru ievākto makrodaļiņu masa, |
| d | = | ir darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums, izteikts km, |
| Mp | = | ir makrodaļiņu emisija, izteikta g/km. |

Vmix

=

ir atšķaidītās izplūdes gāzes tilpums (skatīt 1.1. punktu) standarta apstākļos,

Vep

=

ir caur makrodaļiņu filtru plūstošās izplūdes gāzes tilpums standarta apstākļos,

Pe

=

ir filtru ievākto makrodaļiņu masa,

d

=

ir darbības ciklam atbilstošs faktiskais attālums, izteikts km,

Mp

=

ir makrodaļiņu emisija, izteikta g/km.

---

(1)  ) ppm oglekļa ekvivalents

---

5. PIELIKUMS

II Tipa tests

(Oglekļa oksīda emisijas tests tukšgaitā)

1.   IEVADS

Šajā pielikumā aprakstīta šo noteikumu 5.3.2. punktā noteiktā II tipa testa procedūra.

2.   MĒRĪJUMA NOSACĪJUMI

2.1.   Degvielai ir jābūt atsauces degvielai, kuras specifikācijas ir dotas šo noteikumu 10 un 10a pielikumā.

Testa laikā vides temperatūrai jābūt starp 293 un 303 K (20 un 30 °C). Motoru uzsilda līdz dzesēšanas un smērvielu temperatūras un smērvielu spiediens sasniedz līdzsvaru.

2.2.1.   Transportlīdzekļus, kuru motoru darbina ar benzīnu vai sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, testē ar I tipa testam izmantojamajām atsauces degvielām.

2.3.   Transportlīdzekļiem ar manuālo vai pusautomātisko pārnesumkārbu testus veic ar pārnesumu neitrālā pozīcijā un nenospiestu sajūgu.

2.4.   Transportlīdzekļiem ar automātisko pārnesumkārbu testu veic ar pārnesumu neitrālā vai “parking” (stāvvieta) pozīcijā.

Tukšgaitas pieregulēšanas komponenti

Definīcija

šajos noteikumos “tukšgaitas pieregulēšanas komponenti” ir kontrolierīces motora tukšgaitas apstākļu maiņai, ko var viegli mehāniski darbināt, izmantojot tikai 2.5.1.1. punktā aprakstītos darbarīkus. Jo īpaši ierīces degvielas un gaisa plūsmu kalibrēšanai neuzskata par pieregulēšanas komponentiem, ja to iestatījumiem ir nepieciešama drošības ierīču atvienošana, ko var veikt tikai profesionāls mehāniķis.

2.5.1.1.   Instrumenti, kurus var izmantot, lai kontrolētu tukšgaitas pieregulēšanas komponentus: skrūvgrieži (parastie un krusta), uzgriežņu atslēgas (gredzena, nenoslēgta gala vai pieregulējamas), knaibles, sešu kanšu atslēgas.

Mērījuma punktu noteikšana

2.5.2.1.   No sākuma veic mērījumu pie iestatījuma, ko noteicis ražotājs;

2.5.2.2.   Par katru pieregulēšanas komponentu ar nepārtrauktas pārmaiņas iespēju nosaka pietiekamu skaitu raksturīgu pozīciju.

2.5.2.3.   Izplūdes gāzes oglekļa oksīda satura mērījumu veic visām iespējamām pieregulēšanas komponentu pozīcijām, bet komponentiem ar nepārtrauktas pārmaiņas iespēju pieņem tikai pozīcijas, kas noteiktas 2.5.2.2. punktā.

II tipa testu uzskata par apmierinošu, ja vismaz viens no šiem diviem nosacījumiem ir izpildīts:

2.5.2.4.1.   neviena no saskaņā ar 2.5.2.3. punktu izmērītajām vērtībām nepārsniedz robežvērtības;

2.5.2.4.2.   maksimālais saturs, kas iegūts, nepārtraukti mainot vienu no pieregulēšanas komponentiem, pārējos paturot stabilus, nepārsniedz robežvērtību, šo nosacījumu izpildot dažādām pieregulēšanas komponentu kombinācijām, kas nav tā, kas nepārtraukti mainīta.

Pieregulēšanas komponentu iespējamās pozīcijas ir ierobežotas:

2.5.2.5.1.   no vienas puses, ar lielāko no šīm divām vērtībām: zemākais tukšgaitas ātrums, ko transportlīdzeklis var sasniegt; ražotāja ieteiktais ātrums, atņemot 100 apgriezienus minūtē;

2.5.2.5.2.   no otras puses, ar mazāko no šīm trijām vērtībām:

lielākais ātrums, ko motors var sasniegt, iedarbinot tukšgaitas komponentus;

ražotāja ieteiktais ātrums, pieskaitot 250 apgriezienus minūtē;

automātisko sajūgu ieslēgšanās ātrums.

2.5.2.6.   Bez tam iestatījumus, kas nav savietojami ar pareizu motora darbību, nedrīkst pieņemt kā mērījuma iestatījumus. Jo īpaši, ja motors ir aprīkots ar vairākiem karburatoriem, visiem karburatoriem jābūt ar vienādiem iestatījumiem.

3.   GĀZU PARAUGU ŅEMŠANA

3.1.   Paraugu ņemšanas zondi ievieto vismaz 300 mm dziļi caurulē, kas savieno izplūdes cauruli ar paraugu ņemšanas maisu, cik vien iespējams tuvu izplūdes caurulei.

3.2.   CO (CCO) un CO2 (CCO2) koncentrāciju nosaka no mērījuma instrumenta rādījuma vai reģistrējuma, izmantojot atbilstošas kalibrēšanas līknes.

3.3.   Labotā koncentrācija oglekļa oksīdam attiecībā uz četrtaktu motoriem ir:

Formula (% vol.)

3.4.   CCO koncentrācija (skatīt 3.2. punktu), kas mērīta saskaņā ar 3.3. punktā ietverto formulu, nav jālabo, ja kopējā izmērītā koncentrācija (CCO + CCO2) četrtaktu motoriem ir vismaz:

| — | benzīnam |
| --- | --- |

—

benzīnam

15 %

| — | LPG |
| --- | --- |

—

LPG

13,5 %

| — | NG |
| --- | --- |

—

NG

11,5 %

---

6. PIELIKUMS

III tipa tests

(Kartera gāzu emisijas tests)

1.   IEVADS

Šajā pielikumā ir aprakstīta procedūra šo noteikumu 5.3.3. punktā noteiktā III tipa testa veikšanai.

2.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

2.1.   III tipa testu veic transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoru, kuriem bijis piemērots attiecīgi I tipa un II tipa tests.

2.2.   Pārbaudītajos motoros jāietilpst motoriem, kas ir droši pret noplūdi un nav tādi, kuros jau neliela noplūde var izraisīt nepieņemamus darbības defektus (tādi kā pretēji novietotu divu cilindru motori).

3.   TESTA APSTĀKĻI

3.1.   Tukšgaitu regulē saskaņā ar ražotāja ieteikumiem.

3.2.   Mērījumus veic šādos trijos motora darbības stāvokļos:

| Stāvoklis nr. | Transportlīdzekļa ātrums (km/h) |
| --- | --- |
| 1 | tukšgaita |
| 2 | 50 ± 2 (3. pārnesumā vai “braukšana” (“drive”) |
| 3 | 50 ± 2 (3. pārnesumā vai “braukšana” (“drive”) |

Stāvoklis nr.

Transportlīdzekļa ātrums (km/h)

1

tukšgaita

2

50 ± 2 (3. pārnesumā vai “braukšana” (“drive”)

3

50 ± 2 (3. pārnesumā vai “braukšana” (“drive”)

| Stāvoklis nr. | Bremžu absorbētā jauda |
| --- | --- |
| 1 | Nulle |
| 2 | Tāda, kas atbilst iestatījumiem I tipa testiem pie 50 km/h |
| 3 | Stāvoklim Nr. 2 noteiktā, kas reizināta ar koeficientu 1,7 |

Stāvoklis nr.

Bremžu absorbētā jauda

1

Nulle

2

Tāda, kas atbilst iestatījumiem I tipa testiem pie 50 km/h

3

Stāvoklim Nr. 2 noteiktā, kas reizināta ar koeficientu 1,7

4.   TESTA METODE

4.1.   Pārbauda kartera ventilācijas sistēmas darbību 3.2. punktā izklāstītajiem apstākļiem.

5.   KARTERA VENTILĀCIJAS SISTĒMAS PĀRBAUDES METODE

5.1.   Motora atveres atstāj neskartas.

5.2.   Spiedienu karterī mēra atbilstošā vietā. To mēra dziļummēra atverē ar slīpcaurules manometru.

5.3.   Transportlīdzekli uzskata par apmierinošu, ja visos 3.2. punktā noteiktā mērījuma apstākļos karterī izmērītais spiediens nepārsniedz atmosfēras spiedienu, kāds ir mērījuma laikā.

5.4.   Testā ar iepriekšminēto metodi spiedienu ieplūdes kolektorā mēra ar precizitāti ±1 kPa.

5.5.   Transportlīdzekļa ātrumu kā noteikts dinamometrā mēra ar precizitāti ±2 km/h.

5.6.   Karterī mērīto spiedienu mēra ar precizitāti ±0,01 kPa.

5.7.   Ja vienā no 3.2. punktā minētā mērījuma apstākļiem karterī mērītais spiediens pārsniedz atmosfēras spiedienu, veic papildu pārbaudi, kā noteikts 6. punktā, ja to pieprasa ražotājs.

6.   PAPILDU TESTA METODE

6.1.   Motora atveres jāatstāj neskartas.

6.2.   Elastīgu kartera gāzes necaurlaidīgu maisu ar apmēram piecu litru tilpumu pievieno dziļummēra atverei. Pirms katra mērījumā maisam jābūt tukšam.

6.3.   Pirms katra mērījumā maisu aizver. To attiecībā pret karteri atver piecas minūtes katram 3.2. punktā minētā mērījuma stāvoklim.

6.4.   Transportlīdzekli uzskata par apmierinošu, ja nevienā 3.2. punktā noteiktā mērījuma stāvoklī nerodas redzama maisa piepūšanās.

Piezīme

6.5.1.   Ja motora konstruktīvais izvietojums ir tāds, ka pārbaudi nevar veikt ar metodēm, kas aprakstītas iepriekš 6.1. līdz 6.4. punktā, mērījumus veic ar metodi, kas pārveidota šādi:

6.5.2.   pirms testa aizver visas atveres, kas nav nepieciešamas gāzu atjaunošanai;

6.5.3.   maisu novieto uz piemērota atzara, kas nerada papildu spiediena zudumu un ir uzstādīts ierīces pārstrādes ķēdē tieši pie motora pievienošanas atveres.

III Tipa tests

Image

---

7. PIELIKUMS

IV tipa tests

(Transportlīdzekļu ar dzirksteļaizdedzes motoriem radītu iztvaikošanas emisiju noteikšana)

1.   IEVADS

Šajā pielikumā ir aprakstīta procedūra šo noteikumu 5.3.4. punktā noteiktā IV tipa testa veikšanai.

Šajā procedūrā ir aprakstīta metode ogļūdeņražu zuduma noteikšanai, ko rada iztvaikošana no degvielas sistēmas transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoriem.

2.   TESTA APRAKSTS

Iztvaikošanas emisiju tests (7/1. attēls tālāk tekstā) ir paredzēts ogļūdeņraža iztvaikošanas emisijas noteikšanai, kas rodas diennakts temperatūras svārstību, karstās uzsūkšanās transportlīdzekļa novietošanas laikā, un pilsētas braukšanas rezultātā. Tests sastāv no šādām fāzēm:

2.1.   testa sagatavošana, tajā skaitā, pilsētas (pirmā daļa) un ārpilsētas (otrā daļa) braukšanas cikls,

2.2.   karstās uzsūkšanās zudumu noteikšana,

2.3.   tvertnes izgarojumu zudumu noteikšana.

Ogļūdeņražu emisiju masu no tvertnes izgarojumu zuduma un karstās uzsūkšanās zuduma fāzes saskaita, lai iegūtu vispārīgu rezultātu pārbaudei.

3.   TRANSPORTLĪDZEKLIS UN DEGVIELA

3.1.   Transportlīdzeklis

3.1.1.   Transportlīdzeklim jābūt labā mehāniskā stāvoklī un tam jābūt iepriekš iestrādātam un ar vismaz 3 000 km nobraukumu pirms testa. Iztvaikošanas emisiju kontroles sistēmai ir jābūt pievienotai un tai jādarbojas pareizi visa šī perioda laikā, un oglekļa kārbai ir jābūt izmantotai normāli bez pārmērīgas iztukšošanas vai slodzes.

3.2.   Degviela

3.2.1.   Testam izmanto atbilstošu atsauces degvielu, kā noteikts šo noteikumu 10. pielikumā.

4.   TESTA APRĪKOJUMS IZTAVIKOŠANAS TESTAM

4.1.   Šasijas dinamometrs

Šasijas dinamometrs atbilstīgi 4. pielikuma prasībām.

4.2.   Iztvaikošanas emisiju mērījuma kamera

Iztvaikošanas emisiju mērījuma kamerai ir gāzi necaurlaidīga taisnstūrveida mērījumu kamera, kurā var ievietot pārbaudāmo transportlīdzekli. Transportlīdzeklis ir pieejams no visām pusēm, un kamerai, kad tā ir aizvērta, ir jābūt gāzes necaurlaidīgai saskaņā ar šī pielikuma 1. papildinājumu. Iekšējā kameras virsma ir necaurlaidīga un tā nedrīkst reaģēt ar ogļūdeņražiem. Temperatūras iestatīšanas sistēma ir tāda, lai tā spētu kontrolēt kameras iekšējo gaisa temperatūru testa laikā, kā arī tiktu ievērota iepriekš noteiktā temperatūra un laiks, un testa laikā vidējā novirze nepārsniegtu 1 K.

Kontroles sistēma ir noregulēta tā, lai nodrošinātu vienmērīgu temperatūru ar minimālu temperatūras pārsniegšanu, svārstībām un nestabilitāti attiecībā pret vēlamo ilgtermiņa apkārtējo temperatūru. Iekšējo virsmu temperatūra nedrīkst būt zemāka nekā 278 K (5 °C) un pārsniegt 328 K (55 °C) nevienā šī emisijas testa brīdī.

Sienām jābūt veidotām tā, lai veicinātu labu siltuma izkliedēšanu. Iekšējo virsmu temperatūra karstās uzsūkšanās testa laikā nedrīkst noslīdēt zemāk par 293 K (20 °C), ne arī būt augstāka par 325 K (52 °C). Lai aptvertu tilpuma izmaiņas kameras temperatūras svārstību dēļ, var izmantot mainīga vai noteikta tilpuma kameru.

4.2.1.   Mainīga tilpuma kamera

Mainīga tilpuma kamera paplašinās un sašaurinās saskaņā ar gaisa masas temperatūras izmaiņās kamerā. Divi iespējamie iekšējā tilpuma izmaiņu aptveršanas veidi ir kustināms panelis vai tāda grīdas konstrukcija, kurā ūdensnecaurlaidīgs maiss vai maisi kameras iekšpusē paplašinās vai sašaurinās saskaņā ar iekšējās spiediena izmaiņām, mainoties gaisam ar gaisu no kameras ārpuses. Jebkādai tilpuma aptveršanas konstrukcijai ir jāsaglabā kameras integritāte noteiktā temperatūras diapazonā kā minēts 1. papildinājumā.

Jebkurai tilpuma aptveršanas metodei ir jāierobežo atšķirība starp iekšējo kameras spiedienu un barometra spiedienu līdz maksimālajai vērtībai, kas ir ±5 KPa.

Kamerai ir jābūt nostiprināmai noteiktā tilpumā. Mainīga tilpuma kamerai ir jāspēj aptvert ±7 % izmaiņas no tās “nominālā lieluma” (skatīt šī pielikuma 1. papildinājuma 2.1.1. punktu), ņemot vērā temperatūru un pamatspiediena izmaiņas testa laikā.

4.2.2.   Noteikta tilpuma kamera

Noteikta tilpuma kamerai ir jābūt veidotai no stingriem paneļiem, kas uztur noteiktu kameras tilpumu un atbilst tālāk minētajām prasībām.

4.2.2.1.   Kamerai ir jābūt aprīkotai ar izplūdi, kas zemā nemainīgā ātrumā ļauj izplūst gaisam no kameras visa testa laikā. Ieplūde var nodrošināt gaisa ieplūšanu, lai līdzsvarotu izplūstošo plūsmu ar ieplūstošo apkārtējo gaisu. Ieplūstošo gaisu filtrē ar aktīvo ogli, lai nodrošinātu nosacīti pastāvīgu ogļūdeņraža līmeni. Jebkurai tilpuma aptveršanas metodei ir jāuztur atšķirība starp iekšējo kameras spiedienu un barometra spiedienu robežās starp 0 un –5 kPa.

Ar aprīkojumu jāspēj izmērīt ogļūdeņražu masa ieplūdē un izplūdē ar izšķirtspēju līdz 0,01 gramam. Var izmantot maisu paraugu ņemšanas sistēmu, lai ievāktu proporcionālu gaisa paraugu, kas ņemts no kameras vai ielaists tajā. Tā vietā var pastāvīgi analizēt ieplūdes un izplūdes gaisu, izmantojot tiešsaistes FID analizatoru, kas ir integrēts ar plūsmas mērītāju, lai nodrošinātu nepārtrauktu ogļūdeņražu izplūdes masas reģistrēšanu.

7/1. attēls

Iztvaikošanas emiisju noteikšana

3 000 km iepriekšējas iestrādāšanas periods (bez pārmērīgas tīrīšanas/slodzes)

Tvertnes(-ņu) novecošana pārbaudīta

Transportlīdzekļa tīrīšana ar tvaika strūklu (ja nepieciešams)

Image

Piezīmes:

| 1. | Iztvaikošanas emisiju kontroles saimes – sīkāki dati. |
| --- | --- |

1.

Iztvaikošanas emisiju kontroles saimes – sīkāki dati.

| 2. | Izplūdes emisijas var mērīt I tipa testa braucienā, bet tas netiek izmantots tiesību aktos noteiktajā nolūkā. Tiesību aktos noteiktais izplūdes emisiju tests joprojām ir veicams atsevišķi. |
| --- | --- |

2.

Izplūdes emisijas var mērīt I tipa testa braucienā, bet tas netiek izmantots tiesību aktos noteiktajā nolūkā. Tiesību aktos noteiktais izplūdes emisiju tests joprojām ir veicams atsevišķi.

4.3.   Analīzes sistēmas

Ogļūdeņraža analizators

4.3.1.1.   Atmosfēru kamerā uzrauga, izmantojot liesmas jonizācijas detektora (FID) tipa ogļūdeņraža detektoru. Parauga gāzi ņem no kameras vienas sānu sienas vai jumta viduspunkta un jebkuru apvada plūsmu novirza atpakaļ kamerā, vēlams uzreiz zem sajaukšanas ventilatora.

4.3.1.2.   Ogļūdeņraža analizatora reakcijas laikam līdz 90 % no galīgā nolasījuma ir jābūt mazākam par 1,5 sekundi. Tā stabilitātei jābūt labākai par 2 % no pilnas skalas pie nulles un 80 ± 20 % no pilnas skalas 15 minūšu periodā visiem darbības diapazoniem.

4.3.1.3.   Analizatora atkārtojamība, kas izteikta kā viena standartnovirze, ir labāka par ±1 % no pilnas skalas novirzes pie nulles un 80 ± 20 % no pilnas skalas visiem izmantotajiem diapazoniem.

4.3.1.4.   Analizatora darbības diapazonus izvēlas tā, lai sniegtu labāko izšķirtspēju mērījuma kalibrēšanas un noplūdes testa procedūru laikā.

Ogļūdeņraža analizatora datu reģistrēšanas sistēma

4.3.2.1.   Ogļūdeņraža analizatoram jābūt aprīkotam ar ierīci, kas reģistrē elektrisko signālu izvadi ar diagrammas lentu vai citu datu apstrādes sistēmu vismaz reizi minūtē. Reģistrēšanas sistēmai jābūt darbības īpašībām, kas ir vismaz ekvivalentas signālam, ko reģistrē, un tai jānodrošina pastāvīga rezultātu reģistrēšana. Reģistram ir jāuzrāda pozitīvs karstās uzsūkšanās vai iztvaikošanas emisiju testa sākuma un beigu rādījums (ieskaitot paraugu ņemšanas periodu sākumu un beigas kopā ar pagājušo laiku starp katra testa sākumu un beigām).

4.4.   Degvielas tvertnes sasilšana (piemēro tikai benzīna tvertnes slodzes variantā)

4.4.1.   Degvielu transportlīdzekļa tvertnē uzsilda ar kontrolējamu siltuma avotu; piemēram, piemērota ir 2 000 W sildīšanas plāksne. Sildīšanas sistēma siltumu vienmērīgi novada uz tvertnes sienām zem degvielas līmeņa, lai neizraisītu degvielas vietēju pārkaršanu. Siltumu nedrīkst novadīt uz tvaikiem tvertnē virs degvielas.

4.4.2.   Transportlīdzekļa degvielas tvertnei ir jābūt uzsildāmai ar kontrolējamu siltuma avotu par 14 K no 289 K (16 °C) 60 minūšu laikā, kurā temperatūras sensors ir novietots kā norādīts tālāk 5.1.1. punktā. Sildīšanas sistēmai jābūt tādai, lai varētu kontrolēt degvielas temperatūru līdz ±1,5 K no nepieciešamās temperatūras tvertnes uzsildīšanas procesā.

4.5.   Temperatūras reģistrēšana

4.5.1.   Temperatūru kambarī reģistrē divos punktos ar temperatūras sensoriem, kas savienoti, lai rādītu vidējo vērtību. Mērījuma punkti stiepjas apmēram 0,1 m kamerā no katras sānu sienas vertikālās centra līnijas 0,9 ± 0,2 m augstumā.

4.5.2.   Degvielas tvertnes temperatūru reģistrē, izmantojot sensorus, kas novietoti degvielas tvertnē kā norādīts 5.1.1. punktā, gadījumā ja izmanto benzīna tvertnes slodzes variantu (5.1.5. punkts tālāk tekstā).

4.5.3.   Temperatūru ar iztvaikošanas emisiju mērījumiem reģistrē vai ievada datu apstrādes sistēmā vismaz reizi minūtē.

4.5.4.   Temperatūras reģistrēšanas sistēmas precizitātei jābūt ±1,0 K un temperatūrai jābūt stabilai līdz ±0,4 K.

4.5.5.   Reģistrēšanas vai datu apstrādes sistēmai jāspēj samazināt laiks līdz ±15 sekundēm.

4.6.   Spiediena reģistrēšana

4.6.1.   Barometra spiediena atšķirību Δp starp barometra spiedienu testa zonā un kameras iekšējo spiedienu iztvaikošanas emisiju mērīšanas laikā reģistrē vai ievada datu apstrādes sistēmā vismaz reizi minūtē.

4.6.2.   Spiediena reģistrēšanas sistēmas precizitātei jābūt ±2 kPa robežās un jāspēj nolasīt spiediena mērījums ±0,2 kPa robežās.

4.6.3.   Reģistrēšanas vai datu apstrādes sistēmai jāspēj samazināt laiks līdz ±15 sekundēm.

4.7.   Ventilatori

4.7.1.   Izmantojot vienu vai vairākus ventilatorus vai kompresorus ar atvērtām kameras durvīm, jāspēj samazināt ogļūdeņražu koncentrāciju kamerā līdz apkārtējam ogļūdeņraža līmenim.

4.7.2.   Kamerā jābūt vienam vai vairākiem ventilatoriem vai kompresoriem ar vienādu jaudu 0,1 līdz 0,5 m3/min., ar kuru pienācīgi sajaukt atmosfēru telpā. Ir jāspēj sasniegt vienmērīga temperatūra un ogļūdeņraža koncentrācija kamerā testa laikā. Transportlīdzeklis kamerā nedrīkst būt pakļauts tiešai gaisa plūsmai no ventilatoriem vai kompresoriem.

4.8.   Gāzes

4.8.1.   Kalibrēšanai un darbībai ir jābūt pieejamām šādām tīrajām gāzēm:

attīrīts sintētisks gaiss: (tīrība < 1 ppm C1 ekvivalents, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2, ≤0,1 ppm NO); skābekļa saturs starp 18 un 21 % pēc tilpuma.

ogļūdeņraža analizatora degvielas gāze: (40 ± 2 % un atlikums hēlijs ar mazāk par 1 ppm C1 ekvivalents ūdeņradis mazāk par 400 ppm CO2),

| Propāns (C3H8) | : | 99,5 % minimālā tīrība. |
| --- | --- | --- |
| Butāns(C4H10) | : | 98 % minimālā tīrība, |
| Slāpeklis (N2) | : | 98 % minimālā tīrība. |

Propāns (C3H8)

:

99,5 % minimālā tīrība.

Butāns(C4H10)

:

98 % minimālā tīrība,

Slāpeklis (N2)

:

98 % minimālā tīrība.

4.8.2.   Ir pieejamas kalibrēšanas un standartgāzes, kas satur propāna (C3H8) un attīrīta sintētiska gaisa maisījumu. Kalibrēšanas gāzes faktiskajai koncentrācijai jābūt 2 % robežās no noteiktā skaitļa. Izmantojot gāzu atdalītāju iegūto atšķaidīto gāzu precizitātei ir jābūt ±2 % robežās no faktiskās vērtības. Koncentrācijas, kas minētas 1. papildinājumā, var iegūt arī lietojot gāzes atdalītāju, izmantojot sintētisku gaisu kā atšķaidītu gāzi.

4.9.   Papildu aprīkojums

4.9.1.   Absolūtajam mitrumam testa zonā jābūt izmērāmam ar ±5 % precizitāti.

5.   TESTA PROCEDŪRA

5.1.   Testa sagatavošana

5.1.1.   Pirms testa transportlīdzekli mehāniski sagatavo šādi:

| a) | transportlīdzekļa izplūdes sistēmā nedrīkst būt noplūdes, |
| --- | --- |

a)

transportlīdzekļa izplūdes sistēmā nedrīkst būt noplūdes,

| b) | pirms testa transportlīdzekli var attīrīt no tvaika, |
| --- | --- |

b)

pirms testa transportlīdzekli var attīrīt no tvaika,

| c) | ja izvēlas benzīna tvertnes slodzes testu(5.1.5. punkts tālāk) transportlīdzekļa degvielas tvertnei jābūt aprīkotai ar temperatūras sensoru, lai ļautu izmērīt temperatūru degvielas viduspunktā tvertnē, kad tā piepildīta par 40 % no tās tilpuma, |
| --- | --- |

c)

ja izvēlas benzīna tvertnes slodzes testu(5.1.5. punkts tālāk) transportlīdzekļa degvielas tvertnei jābūt aprīkotai ar temperatūras sensoru, lai ļautu izmērīt temperatūru degvielas viduspunktā tvertnē, kad tā piepildīta par 40 % no tās tilpuma,

| d) | papildu ierīces, ierīču adapterus uzstāda tā, lai ļautu pilnībā iztukšot degvielas tvertni. Šim nolūkam ir nepieciešams pielāgot degvielas tvertnes vāku. |
| --- | --- |

d)

papildu ierīces, ierīču adapterus uzstāda tā, lai ļautu pilnībā iztukšot degvielas tvertni. Šim nolūkam ir nepieciešams pielāgot degvielas tvertnes vāku.

| e) | ražotājs var ieteikt tādu testa metodi, lai tiktu ņemts vērā no transportlīdzekļa degvielas tvertnes nākošo ogļūdeņražu zudums iztvaikojot. |
| --- | --- |

e)

ražotājs var ieteikt tādu testa metodi, lai tiktu ņemts vērā no transportlīdzekļa degvielas tvertnes nākošo ogļūdeņražu zudums iztvaikojot.

5.1.2.   Transportlīdzekli novieto testa zonā, kur apkārtējā temperatūra ir starp 293 un 303 K (20° un 30 °C).

Pārbauda tvertnes nolietojumu. To var izdarīt, nodemonstrējot, ka, lietojot tvertni, veikti vismaz 3 000 km. Vairāku tvertņu sistēmas gadījumā, šo procedūru veic katrai tvertnei atsevišķi.

5.1.3.1.   Tvertni nomontē no transportlīdzekļa. Šis solis veicams īpaši uzmanīgi, lai nesabojātu tās sastāvdaļas un degvielas sistēmas viengabalainību.

5.1.3.2.   Pārbauda tvertnes svaru.

5.1.3.3.   Kārba ir savienota ar degvielas tvertni, iespējams, ar ārējo, to piepilda ar atsauces degvielu līdz 40 % tilpuma no degvielas tvertnes.

5.1.3.4.   Degvielas temperatūrai tvertnē jābūt starp 283 K un 287 K (10 un 14 °C).

5.1.3.5.   (Ārējo) degvielas tvertni silda līdz temperatūrai no 288 K līdz 318 K (15 līdz 45 °C) (1 °C palielinājums ik pēc 9 minūtēm).

5.1.3.6.   Ja tvertnei rodas noplūde, pirms temperatūra sasniedz 318 K (45 °C), siltuma avotu izslēdz. Tad tvertni nosver. Ja tvertnei nerodas noplūde, sildot temperatūrā līdz 318 K (45 °C), atkārto procedūra, kas noteikta, sākot no 5.1.3.3. punkta, līdz konstatē noplūdi.

5.1.3.7.   Noplūdes rašanos var pārbaudīt, kā noteikts šī pielikuma 5.1.5. un 5.1.6. punktā, vai izmantojot citus paraugu ņemšanas un analīzes pasākumus, ar kuriem iespējams noteikt ogļūdeņražu emisijas no tvertnes tās noplūdes gadījumā.

5.1.3.8.   Tvertni attīra ar emisiju laboratorijas gaisu, kura daudzums ir 25 ± 5 litri minūtē, līdz ir veiktas 300 slāņa tilpuma apmaiņas.

5.1.3.9.   Pārbauda tvertnes svaru.

5.1.3.10.   Paredzētājā secībā deviņas reizes atkārto 5.1.3.4. līdz 5.1.3.9. punktā noteikto procedūra. Testu var pārtraukt pirms tam, bet ne ātrāk kā pirms trīs novecošanas ciklu veikšanas, ja pēc pēdējo ciklu veikšanas tvertnes svars ir stabilizējies.

5.1.3.11.   Iztvaikošanas emisiju tvertni pievieno transportlīdzeklim un atjauno transportlīdzekļa parastu darbības stāvokli.

Iztvaikošanas emisiju tvertnes sagatavošanai izmanto vienu no 5.1.5. un 5.1.6. punktā noteiktajām metodēm. Transportlīdzekļiem ar vairākām tvertnēm, katru tvertni sagatavo atsevišķi.

5.1.4.1.   Lai konstatētu noplūdes, mēra tvertnes emisijas.

Noplūde tiek noteikta kā punkts, kurā kopējais radīto ogļūdeņražu daudzums ir līdzvērtīgs 2 gramiem.

5.1.4.2.   Noplūdi var pārbaudīt, izmantojot iztvaikošanas emisiju kameru, kā noteikts attiecīgi 5.1.5. un 5.1.6. punktā. Kā alternatīvu metodi noplūdes noteikšanai var izmantot izplūdes palīgtvertni, kas pievienota apakšpusē transportlīdzekļa tvertnei. Palīgtvertnei pirms piepildīšanas jābūt labi iztīrītai ar sausu gaisu.

5.1.4.3.   Mērījumu kameru iztīra dažas minūtes tieši pirms testa, līdz tajā ir stabils sastāvs. Kameras gaisa sajaukšanas ventilatoram(-iem) šajā laikā jābūt ieslēgtam(-iem).

Ogļūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un kalibrē.

Tvertnes noplūdes slodzes pārbaude ar atkārtotu karsēšanu

5.1.5.1.   Transportlīdzekļa(-ļu) degvielas tvertni(-es) iztukšo, izmantojot degvielas tvertnes(-ņu) izliešanas ierīci(-es). To veic tā, lai transportlīdzeklim uzstādītās izplūdes kontroles ierīces netiktu pārmērīgi iztīrītas vai pārmērīgi noslogotas. Tā panākšanai parasti pietiek ar degvielas vāciņa noņemšanu.

5.1.5.2.   Degvielas tvertni(-es) 40 % ± 2 % apjomā no tās(-o) parastā tilpuma atkārtoti uzpilda ar testa degvielu, kuras temperatūra ir 283 K līdz 287 K (10 līdz 14 °C). Tad nostiprina degvielas vāciņu(-s).

5.1.5.3.   Vienas stundas laikā pēc degvielas atkārtotas uzpildīšanas transportlīdzekli ar izslēgtu motoru novieto iztvaikošanas emisiju kamerā. Degvielai tvertnes temperatūras devēju savieno ar temperatūras reģistrēšanas sistēmu. Siltuma avotu novieto pareizi attiecībā pret degvielas tvertni(-ēm) un savieno ar temperatūras kontrolierīci. Siltuma avots ir aprakstīts 4.4. punktā. Ja transportlīdzeklim uzstādīta vairāk nekā viena degvielas tvertne, visas tvertnes silda vienādi tādā veidā, kā noteikts tālāk. Degvielai tvertņu temperatūrai jābūt vienādai ar pieļaujamo novirzi ±1,5 K.

5.1.5.4.   Degvielu līdz sākuma temperatūrai, kas ir 293 K (20 °C) ± 1 K, var uzsildīt mākslīgi.

5.1.5.5.   Tiklīdz degvielas temperatūra sasniedz vismaz 292 K (19 °C), veic šādas darbības: izslēdz tīrīšanas pūtējus, aizver un noslēdz kameras durvis un uzsāk ogļūdeņraža līmeņa mērīšanu kamerā.

5.1.5.6.   Tiklīdz degvielas temperatūra degvielas tvertnē sasniedz 293 K (20 °C), sākas lineārs siltuma palielinājums 15 K (15 °C). Degvielas temperatūrai sildīšanas laikā ir jābūt vienādai ar tālāk minētās formulas rezultātu ±1,5 K robežās. Reģistrē siltuma veidošanās un temperatūras paaugstināšanas laiku.

Tr = To + 0,2333 · t

kur

| Tr | = | nepieciešamā temperatūra (K); |
| --- | --- | --- |
| To | = | sākotnējā temperatūra (K); |
| t | = | laiks kopš tvertnes sasildīšanas sākuma minūtēs. |

Tr

=

nepieciešamā temperatūra (K);

To

=

sākotnējā temperatūra (K);

t

=

laiks kopš tvertnes sasildīšanas sākuma minūtēs.

5.1.5.7.   Tiklīdz konstatē noplūdi vai – atkarībā no tā, kurš nosacījums iestājas pirmais – tad, ja temperatūra sasniedz 308 K (35 °C), izslēdz siltuma avotu, atslēdz un atver kameras durvis, un noņem transportlīdzekļa degvielas vāciņu. Ja laikā, kad degvielas temperatūra ir 308 K (35 °C), nav radusies noplūde, siltuma avotu pārvieto prom no transportlīdzekļa, transportlīdzekli pārvieto ārpus iztvaikošanas emisiju kameras, un atkārto 5.1.7. punktā noteikto procedūru, līdz konstatē noplūdi.

Noplūdes slodzes pārbaude ar butānu

5.1.6.1.   Ja noplūdes noteikšanai izmanto kameru (skatīt 5.1.4.2. punktu), transportlīdzekli ar izslēgtu motoru novieto iztvaikošanas emisiju kamerā.

5.1.6.2.   Iztvaikošanas emisiju tvertni sagatavo tvertnes slodzes testa veikšanai. Tvertni nedrīkst nomontēt no transportlīdzekļa, izņemot gadījumus, kad pieeja tās parastajam novietojumam ir tādā mērā ierobežota, ka slodzes testu var veikt, tikai nomontējot to no transportlīdzekļa. Šo darbību veic ar īpašu rūpību, lai novērstu sastāvdaļu un degvielas padeves sistēmas integritāti.

5.1.6.3.   Tvertni piepilda ar maisījumu, kurā ir 50 tilpuma % butāna un 50 tilpuma % slāpekļa, ar ātrumu 40 gramu butāna stundā.

5.1.6.4.   Tiklīdz tvertnei konstatē noplūdi, tvaika avotu jāizslēdz.

5.1.6.5.   Iztvaikošanas emisiju tvertni pievieno transportlīdzeklim un atjauno transportlīdzekļa parastu darbības stāvokli.

Degvielas izliešana un atkārtota uzpildīšana

5.1.7.1.   Transportlīdzekļa(-ļu) degvielas tvertni(-es) iztukšo, izmantojot degvielas tvertnes(-ņu) izliešanas ierīci(-es). To veic tā, lai transportlīdzeklim uzstādītās izplūdes kontroles ierīces netiktu pārmērīgi iztīrītas vai pārmērīgi noslogotas. Tā panākšanai parasti pietiek ar degvielas vāciņa noņemšanu.

5.1.7.2.   Degvielas tvertni(-es) 40 % ± 2 % apjomā no tās(-o) parastā tilpuma atkārtoti uzpilda ar testa degvielu, kuras temperatūra ir 291 K ± 8 K (18 ± 8 °C). Tad nostiprina degvielas vāciņu(-s).

5.2.   Sagatavošanas brauciens

5.2.1.   Vienas stundas laikā pēc tam, kad pabeigta tvertnes piepildīšana saskaņā ar 5.1.5. vai 5.1.6. punktu, transportlīdzekli uzstāda uz šasijas dinamometra un ar to veic I tipa testa 1. daļas un 2. daļas braukšanas ciklus, kā norādīts 4. pielikumā. Izplūdes emisiju paraugi šīs darbības laikā netiek ņemti.

5.3.   Uzsūkšanās

5.3.1.   Piecu minūšu laikā pēc tam, kad pabeigta 5.2.1. punktā noteiktais sagatavošanas brauciens, motora pārsegu pilnīgi aizver, transportlīdzekli nobrauc no šasijas dinamometra un novieto uzsūkšanās testa zonā. Transportlīdzekli atstāj stāvot testa zonā uz laiku no 12 līdz 36 stundām. Stāvēšanas laika beigās motora eļļas un dzesētāja temperatūrām jābūt tādām, kāda ir zonā vai ar novirzi ±3 K.

5.4.   Dinamometra tests

5.4.1.   Pēc uzsūkšanās perioda beigām transportlīdzeklim veic pilnīgu I tipa testa braukšanas ciklu, kā noteikts 4. pielikumā (aukstās palaišanas pilsētas un ārpilsētas tests). Tad izslēdz motoru. Šīs darbības laikā var ņemt izplūdes emisiju paraugus, bet šādi iegūtos rezultātus nedrīkst izmantot izplūdes emisiju tipa apstiprināšanas vajadzībām.

5.4.2.   Divu minūšu laikā pēc 5.4.1. punktā minētā I tipa testa braukšanas cikla ar transportlīdzekli veic tālākas gatavošanas braucienu, kas ietver I tipa testa pilsētas testa ciklu (karstā palaišana). Tad motoru atkal izslēdz. Šīs darbības laikā nevajag ņemt izplūdes emisiju paraugus.

5.5.   Karstās uzsūkšanās izplūdes emisiju tests

5.5.1.   Mērījumu kameru iztīra dažas minūtes pirms gatavošanas brauciena pabeigšanas, līdz tajā ir stabils ogļūdeņražu sastāvs. Arī kameras gaisa sajaukšanas ventilatoram(-iem) šajā laikā jābūt ieslēgtam(-iem).

5.5.2.   Ogļūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un kalibrē.

5.5.3.   Pēc gatavošanas brauciena pilnīgi aizver motora pārsegu un atvieno savienojumus starp transportlīdzekli un izmēģinājumu stendu. Tad ar transportlīdzekli aizbrauc līdz mērījumu kamerai, akseleratora pedāli lietojot minimāli. Motors jāizslēdz, pirms transportlīdzekļa iebraukšanas mērījumu kamerā. Motora izslēgšanas laiku reģistrē izplūdes emisiju mērījumu datu reģistrēšanas sistēmā, kā arī uzsāk temperatūras reģistrēšanu. Transportlīdzekļa logiem un bagāžas nodalījumiem šajā posmā jābūt atvērtiem, ja vien tie nav jau atvērti.

5.5.4.   Transportlīdzekli, kam motors ir izslēgts, iestumj vai citādi ievieto mērījumu kamerā.

5.5.5.   Divu minūšu laikā pēc motora izslēgšanas un septiņu minūšu laikā pēc gatavošanas brauciena kameras durvis aizver un hermētiski noslēdz.

5.5.6.   Kad kamera ir noslēgta, sākas 60 ±0,5 minūšu ilgs karstās uzsūkšanās periods Tiek veikti ogļūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumi, kas ir sākotnējie CHCi, Pi un Ti, nolasījumi karstās uzsūkšanās testam. Šos skaitļus izmanto 6. punktā noteiktajai izplūdes emisiju aprēķināšanai. 60 minūtes ilgajā karstās uzsūkšanās periodā apkārtējā temperatūra T nedrīkst būt mazāka par 296 K un lielāka par 304 K.

5.5.7.   Ogļūdeņraža analizatoru tieši pirms 60 ±0,5 minūtes ilgā testa perioda beigām noregulē uz nulli un kalibrē.

5.5.8.   Testa perioda, kas ilgst 60 ±0,5 minūtes, beigās izmēra ogļūdeņraža koncentrāciju kamerā. Izmēra arī temperatūru un barometrisko spiedienu. Tie ir karstās uzsūkšanās testa galīgie nolasījumi CHCf, Pf un Tf, kurus izmanto 6. punktā noteiktajai aprēķināšanai.

5.6.   Uzsūkšanās

5.6.1.   Pēc karstās uzsūkšanās testa beigām un pirms diennakts emisiju testa uzsākšanas testa transportlīdzekli iestumj vai citādi ievieto uzsūkšanās zonā, neizmantojot tā motoru, un pakļauj uzsūkšanās procesam ne mazāk kā 6 stundas un ne vairāk kā 36 stundas. Vismaz 6 stundas no šī laika transportlīdzekli pakļauj uzsūkšanās procesam 293 ± 2 K (20 ± 2 °C).

5.7.   Diennakts tests

5.7.1.   Testa transportlīdzekli pakļauj vienam apkārtējās temperatūras ciklam saskaņā ar 2. papildinājumā norādīto grafiku, jebkurā laikā pieļaujot maksimālo novirzi, kas nepārsniedz ±2 K. Grafikā noteiktās temperatūras vidējā novirze, kas aprēķināta, izmantojot katras izmērītas novirzes absolūto vērtību, nedrīkst pārsniegt ±1 K. Apkārtējā temperatūru mēra vismaz katru minūti. Temperatūras cikla sākums ir tad, kad laiks Tstart = 0, kā noteikts 5.7.6. punktā.

5.7.2.   Mērījumu kameru iztīra tieši dažas minūtes pirms testa, līdz tajā ir stabils sastāvs. Kameras gaisa sajaukšanas ventilatoram(-iem) šajā laikā jābūt ieslēgtam(-iem).

5.7.3.   Testa transportlīdzeklis ar izslēgtu motoru un atvērtiem logiem un bagāžas nodalījumu(-iem) ievieto mērījumu kamerā. Gaisa sajaukšanas ventilatoru(-s) noregulē tā, lai gaisa cirkulācija zem testa transportlīdzekļa degvielas tvertnes būtu vismaz 8 km/h.

5.7.4.   Ogļūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un kalibrē.

5.7.5.   Kameras durvis aizver un hermētiski noslēdz.

5.7.6.   Desmit minūtēs pēc durvju aizvēršanas un noslēgšanas veic ogļūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumus, kas ir sākotnējie CHCi, Pi un Ti nolasījumi diennakts testam. Šajā brīdī laiks Tstart = 0.

5.7.7.   Ogļūdeņraža analizatoru tieši pirms testa beigām noregulē uz nulli un kalibrē.

5.7.8.   Emisiju paraugu ņemšanas perioda beigas ir 24 stundas ± 6 minūtes pēc sākotnējo paraugu ņemšanas uzsākšanas, kā noteikts 5.7.6. punktā. Šo laiku reģistrē. Tiek izmērīta ogļūdeņraža koncentrācija, temperatūra un barometra spiediens, lai iegūtu diennakts testa galīgos nolasījumus CHCf, Pf un Tf, kurus izmanto 6. punktā noteiktajai aprēķināšanai. Ar to tiek pabeigta izplūdes emisiju testa procedūra.

6.   APRĒĶINĀŠANA

6.1.   5. punktā aprakstītie iztvaikošanas emisiju testi ļauj aprēķināt ogļūdeņraža emisijas no tvertnes izgarojumiem un karstās uzsūkšanas fāzēm. Iztvaikošanas zudumus no katras fāzes aprēķina, izmantojot sākotnējo un galīgo ogļūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un spiedienu kamerā kopā ar tīro kameras tilpumu.

Izmanto šādu formulu:

Formula

kur

| MHC | = | ogļūdeņraža masa gramos |
| --- | --- | --- |
| MHC,out | = | tā ogļūdeņraža masa (gramos), kas izplūst no kameras, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras. |
| MHC,i | = | tā ogļūdeņraža masa(gramos), kas ieplūst kamerā, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras |
| CHC | = | izmērītā ogļūdeņraža koncentrācija kamerā (ppm tilpums un C1 ekvivalents), |
| V | = | tīrais kameras tilpums kubikmetros, kas labots attiecībā uz tāda transportlīdzekļa tilpumu, kuram ir atvērti logi un bagāžas nodalījums. Ja transportlīdzekļa tilpums nav noteikts, atņem tilpumu 1,42 m3. |
| T | = | apkārtējā temperatūra kamerā, K, |
| P | = | barometra spiediens kPa, |
| H/C | = | ogļūdeņraža un oglekļa attiecība, |
| k | = | 1,2 (12 + H/C); |

MHC

=

ogļūdeņraža masa gramos

MHC,out

=

tā ogļūdeņraža masa (gramos), kas izplūst no kameras, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras.

MHC,i

=

tā ogļūdeņraža masa(gramos), kas ieplūst kamerā, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras

CHC

=

izmērītā ogļūdeņraža koncentrācija kamerā (ppm tilpums un C1 ekvivalents),

V

=

tīrais kameras tilpums kubikmetros, kas labots attiecībā uz tāda transportlīdzekļa tilpumu, kuram ir atvērti logi un bagāžas nodalījums. Ja transportlīdzekļa tilpums nav noteikts, atņem tilpumu 1,42 m3.

T

=

apkārtējā temperatūra kamerā, K,

P

=

barometra spiediens kPa,

H/C

=

ogļūdeņraža un oglekļa attiecība,

k

=

1,2 (12 + H/C);

kur

| i | = | ir sākotnējais rādījums, |
| --- | --- | --- |
| f | = | ir beigu rādījums, |
| H/C | = | pieņem, ka attiecībā uz tvertnes iztvaikošanas zudumiem ir 2,33, |
| H/C | = | pieņem, ka attiecībā uz karstās uzsūkšanās zudumiem ir 2,20. |

i

=

ir sākotnējais rādījums,

f

=

ir beigu rādījums,

H/C

=

pieņem, ka attiecībā uz tvertnes iztvaikošanas zudumiem ir 2,33,

H/C

=

pieņem, ka attiecībā uz karstās uzsūkšanās zudumiem ir 2,20.

6.2.   Testa vispārīgie rezultāti

Vispārējā ogļūdeņraža masas emisija transportlīdzeklim ir:

Mtotal = MDI + MHS

kur

| Mtotal | = | transportlīdzekļa kopējā emisiju masa (grams), |
| --- | --- | --- |
| MDI | = | ogļūdeņraža emisiju masa tvertnes sasildīšanā (gramos), |
| MHS | = | ogļūdeņraža emisiju masa karstās uzsūkšanās periodā (gramos). |

Mtotal

=

transportlīdzekļa kopējā emisiju masa (grams),

MDI

=

ogļūdeņraža emisiju masa tvertnes sasildīšanā (gramos),

MHS

=

ogļūdeņraža emisiju masa karstās uzsūkšanās periodā (gramos).

7.   RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

7.1.   Ierastajam ražošanas līnijas beigu testam apstiprinājuma turētājs var pierādīt atbilstību ar parauga transportlīdzekļiem, kas atbilst šādām prasībām.

7.2.   Noplūdes tests

7.2.1.   Ventilācijas ejām no emisiju kontroles sistēmas uz atmosfēru ir jābūt izolētām.

7.2.2.   Degvielas sistēmu pakļauj 370 ± 10 mm lielam H2O spiedienam.

7.2.3.   Spiedienam jāļauj nostabilizēties pirms degvielas sistēmas izolēšanas no spiediena avota.

7.2.4.   Pēc degvielas sistēmas izolēšanas spiediens nedrīkst samazināties par vairāk nekā 50 mm H2O piecās minūtēs.

7.3.   Ventilēšanas tests

7.3.1.   Ventilācijas ejām no emisiju kontroles sistēmas uz atmosfēru ir jābūt izolētām.

7.3.2.   Degvielas sistēmu pakļauj 370 ± 10 mm H2O spiedienam.

7.3.3.   Spiedienam pirms degvielas sistēmas izolēšanas no spiediena avota ļauj nostabilizēties.

7.3.4.   Ventilācijas ejas no emisijas kontroles sistēmas uz atmosfēru ir atjauno ražošanas stāvoklī.

7.3.5.   Degvielas sistēmas spiedienam jānokrītas zem 100 mm H20 ne mazāk kā 30 sekundēs, bet ne ilgāk kā divās minūtēs.

7.3.6.   Pēc ražotāja pieprasījuma ventilācijas funkcionālo jaudu var parādīt ar ekvivalentu alternatīvu metodi. Ražotājs īpašo procedūru demonstrē tehniskajam dienestam tipa apstiprinājuma procedūras laikā.

7.4.   Skalošanas tests

7.4.1.   Aprīkojumu, ar kuru var noteikt gaisa plūsmas ātrumu 1,0 litri minūtē, pievieno skalošanas ieplūdei un, pievienojot vārstu skalošanas ieplūdei, ir jāpievieno spiediena trauks ar pietiekamu tilpumu, lai radītu nelielu ietekmi uz skalošanas sistēmu, vai.

7.4.2.   Ražotājs var izmantot paša izvēlētu plūsmas mērierīci, ja tā ir pieņemama kompetentajai iestādei.

7.4.3.   Transportlīdzeklis jādarbina tā, lai var noteikt skalošanas sistēmas konstrukcijas īpašības, kas varētu ierobežot skalošanas darbību, un atzīmēt apstākļus.

Kamēr transportlīdzekli darbina 7.4.3. punktā minētajās robežās, gaisa plūsmu nosaka ar:

7.4.4.1.   ierīci, kas norādīta 7.4.1. punktā, to ieslēdzot. Ir jānovēro spiediena samazinājums no atmosfēras spiediena līmeņa līdz līmenim, kas norāda, ka 1,0 litra tilpums gaisa ir ieplūdis iztvaikošanas emisiju kontroles sistēmā vienas minūtes laikā; vai

7.4.4.2.   ja izmanto alternatīvu plūsmas mērierīci, jābūt nosakāmam rādījumam, kas nav mazāks par 1,0 litri minūtē.

7.4.4.3.   Pēc ražotāja pieprasījuma var izmantot alternatīvu skalošanas procedūru, ja šo procedūru var nodemonstrēt un to apstiprinājis tehniskais dienests tipa apstiprinājuma procedūras laikā.

Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrai ražošanas vienībai piemērojamo kontroles metožu atbilstību.

7.5.1.   Inspektors no sērijas paņem pietiekami lielu paraugu.

7.5.2.   Inspektors var pārbaudīt šos transportlīdzekļus, piemērojot šo noteikumu 8.2.5. punktu.

7.6.   Ja 7.5. punkta prasības nav izpildītas, kompetentā iestāde nodrošina, ka tiek veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai no jauna nodrošinātu ražojumu atbilstību.

1. papildinājums

Iztvaikošanas emisiju testa aprīkojuma kalibrēšana

1.   KALIBRĒŠANAS BIEŽUMS UN METODES

1.1.   Visam aprīkojumam jābūt kalibrētam pirms tā sākotnējās izmantošanas un pēc tam cik bieži nepieciešams, un jebkurā gadījumā mēnesi pirms tipa apstiprināšanas testa. Izmantojamās kalibrēšanas metodes ir aprakstītas šajā papildinājumā.

1.2.   Parasti izmanto temperatūras amplitūdu, kas norādīta pirmā. Kvadrātiekavās ietvertās temperatūras izmanto kā alternatīvu.

2.   KAMERAS KALIBRĒŠANA

2.1.   Kameras iekšējā tilpuma sākotnējā noteikšana

2.1.1.   Pirms sākotnējās izmantošanas iekšējo kameras tilpumu nosaka šādi:

Kameras iekšējos izmērus rūpīgi izmēra, ņemot vērā neregularitātes, tādas kā savienojumu balsti. Pēc šiem mērījumiem nosaka kameras iekšējo tilpumu.

Attiecībā uz mainīga tilpuma kamerām, kamerai ir jābūt nostiprinātai noteiktā tilpumā, ja kamera atrodas apkārtējā temperatūrā, kas ir 303 K (30 °C) [(302 K (29 °C)]. Šim nominālajam lielumam ir jābūt atkārtojamam ±0,5 % robežās no paziņotās vērtības.

2.1.2.   Tīro iekšējo tilpumu nosaka, atņemot 1,42 m3 no iekšējā kameras tilpuma. Lieluma 1,42 m3 vietā var izmantot testa transportlīdzekļa tilpumu ar atvērtu bagāžas nodalījumu un logiem.

2.1.3.   Kameru pārbauda, kā norādīts 2.3. punktā. Ja propāna masa nav vienāda ar ievadīto masu līdz ±2 %, ir nepieciešama labošana.

2.2.   Kameras pamatemisiju noteikšana

Šajā darbībā nosaka, ka kamerā neietilpst materiāli, kas rada būtisku ogļūdeņražu daudzumu. Testu veic, uzsākot ekspluatēt kameru, pēc jebkurām darbībām kamerā, kas var ietekmēt pamatemisijas, un vismaz reizi gadā.

2.2.1.   Mainīga tilpuma kameras var izmantot nostiprināta vai nenostiprināta tilpuma konfigurācijā kā noteikts 2.1.1. punktā, apkārtējo temperatūru uztur 308 K ± 2 K. (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)], visa tālāk minētā četru stundu perioda laikā.

2.2.2.   Noteikta tilpuma kameras jāizmanto ar aizvērtām ieplūdes un izplūdes atverēm. Apkārtējā temperatūra ir jāuztur 308 K ± 2 K (35 + 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C) visa tālāk minētā četru stundu perioda laikā.

2.2.3.   Kameru var noslēgt, un sajaukšanas ventilatoru var izmantot līdz 12 stundas pirms četru stundu pamata paraugu ņemšanas uzsākšanas.

2.2.4.   Analizatoru (nepieciešamības gadījumā) kalibrē, noregulē uz nulli, un tajā iestāda rādījumus.

2.2.5.   Izvēdina kameru, līdz iegūst stabilu ogļūdeņraža rādījumu. Ieslēdz sajaukšanas ventilatoru, ja tas vēl nav izdarīts.

2.2.6.   Aizver kameru un izmēra ogļūdeņraža pamatkoncentrāciju, temperatūru un barometra spiedienu. Šie ir sākotnējie nolasījumi CHCi, Pi, Ti, ko izmanto kameras pamatkoncentrācijas aprēķinā.

2.2.7.   Kameru atstāj neskartu ar ieslēgtu sajaukšanas ventilatoru četras stundas.

2.2.8.   Pēc šī perioda beigām izmanto to pašu analizatoru, lai izmērītu ogļūdeņraža koncentrāciju kamerā. Izmēra arī temperatūru un barometra spiedienu. Šie ir galīgie nolasījumi CHCf, Pf, Tf.

2.2.9.   Aprēķina izmaiņas ūdeņraža masā kamerā testa laikā saskaņā ar 2.4. punktu. Tā nedrīkst pārsniegt 0,05 g.

2.3.   Kameras kalibrēšanas un ūdeņraža saglabāšanās tests

Kalibrēšanas un ūdeņraža saglabāšanās tests kamerā paredz 2.1. punktā iepriekš minētā aprēķinātā tilpuma pārbaudi un noplūdes ātruma mērījumus. Kameras noplūdes ātrumu nosaka, uzsākot ekspluatēt kameru, pēc jebkurām darbībām kamerā, kas var ietekmēt kameras viengabalainību, un pēc tam vismaz reizi mēnesī. Ja sešas secīgas ikmēneša saglabāšanas pārbaudes ir veiktas veiksmīgi, nepielietojot labošanas darbības, pēc tam kameras noplūdes ātrumu var noteikt reizi ceturksnī, līdz ir nepieciešamas labošanas darbības.

2.3.1.   Kameru izvēdina, līdz iegūst stabilu ogļūdeņraža koncentrāciju. Ieslēdz sajaukšanas ventilatoru, ja tas vēl nav izdarīts. Ogļūdeņraža analizatoru noregulē uz nulli un nepieciešamības gadījumā kalibrē.

2.3.2.   Mainīga tilpuma kameras nostiprina nominālā tilpuma pozīcijā. Noteikta tilpuma kamerām ieplūdes un izplūdes atveres aizver.

2.3.3.   Tad ieslēdz un sākotnējai temperatūrai 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)] noregulē apkārtējās temperatūras kontroles sistēmu.

2.3.4.   Kad temperatūra kamerā ir stabila 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)], kameru noslēdz un izmēra pamata koncentrāciju, temperatūru un barometra spiedienu. Šie ir sākotnējie nolasījumi CHCi, Pi, Ti, ko izmanto kameras kalibrēšanā.

2.3.5.   Kamerā ievada apmēram 4 gramus propāna. Propāna masu mēra ar precizitāti ±0,2 % no izmērītā tilpuma.

2.3.6.   Kameras saturam ļauj sajaukties piecas minūtes un tad izmēra ogļūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometra spiedienu. Šie ir galīgie nolasījumi CHCf, Pf, Tf, ko izmanto kameras kalibrēšanā, kā arī sākotnējie nolasījumi CHCi, Pi, Ti saglabāšanas pārbaudei.

2.3.7.   Pamatojoties uz 2.3.4. un 2.3.6. punktā minētajiem nolasījumiem un 2.4. punktā minēto formulu, aprēķina propāna masu kamerā. Tai jābūt ±2 % no propāna masas, kas izmērīta saskaņā ar 2.3.3. punktu.

2.3.8.   Mainīga tilpuma kamerām to nostiprinājumu nominālā tilpuma pozīcijā maina. Noteikta tilpuma kamerām atver ieplūdes un izplūdes atveres.

2.3.9.   Tad sāk veikt ciklu, apkārtējo temperatūru 24 stundu periodā no 308 K (35 °C) atdzesējot līdz 293 K (20 °C) un atkal uzsildot līdz 308 K (35 °C) [308,6 K (35,6 °C) atdzesējot līdz 295,2 K (22,2 °C) un atkal uzsildot līdz 308,6 K (35,6 °C)] saskaņā ar grafiku [alternatīvs grafiks], kas noteikts šī pielikuma 2. papildinājumā, 15 minūšu laikā kopš kameras noslēgšanas. (Pielaides ir noteiktas 7. pielikuma 5.7.1. punktā).

2.3.10.   Pēc 24 stundu cikla pabeigšanas izmēra un reģistrē galīgo ogļūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometra spiedienu. Šie ir galīgie nolasījumi CHCf, Pf, Tf ogļūdeņraža saglabāšanas pārbaudei.

2.3.11.   Izmantojot 2.4. punktā minēto formulu, aprēķina ogļūdeņraža masu no nolasījumiem, kas minēti 2.3.10. un 2.3.6. punktā. Masa nedrīkst atšķirties par vairāk nekā 3 % no ogļūdeņraža masas, kas minēta 2.3.7. punktā.

2.4.   Aprēķini

Tīrās ogļūdeņraža masas izmaiņas aprēķinu kamerā izmanto, lai noteiktu kameras ogļūdeņraža pamatkoncentrāciju un noplūdes ātrumu. Sākotnējos un galīgos ogļūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometra spiediena nolasījumus izmanto šādā formulā, lai aprēķinātu masas izmaiņas.

Formula

kur

| MHC | = | ogļūdeņraža masa gramos, |
| --- | --- | --- |
| MHC,out | = | tā ogļūdeņraža masa gramos, kas izplūst no kameras, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras; |
| MHC,i | = | tā ogļūdeņraža masa gramos, kas ieplūst kamerā, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras |
| CHC | = | ogļūdeņraža koncentrācija kamerā (ppm ogleklim (Piezīme: ppm ogleklim ppm propānam × 3)), |
| V | = | kameras tilpums kubikmetros, |
| T | = | apkārtējā temperatūra kamerā, (K), |
| P | = | barometra spiediens, (kPa), |
| k | = | 17,6; |

MHC

=

ogļūdeņraža masa gramos,

MHC,out

=

tā ogļūdeņraža masa gramos, kas izplūst no kameras, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras;

MHC,i

=

tā ogļūdeņraža masa gramos, kas ieplūst kamerā, ja iztvaikošanas emisiju testam izmanto noteikta tilpuma kameras

CHC

=

ogļūdeņraža koncentrācija kamerā (ppm ogleklim (Piezīme: ppm ogleklim ppm propānam × 3)),

V

=

kameras tilpums kubikmetros,

T

=

apkārtējā temperatūra kamerā, (K),

P

=

barometra spiediens, (kPa),

k

=

17,6;

kur

iir sākotnējais nolasījums,

f ir galīgais nolasījums.

3.   FID OGĻŪDEŅRAŽA ANALIZATORA PĀRBAUDE

3.1.   Detektora reakcijas optimizēšana

FID noregulē saskaņā ar instrumenta izgatavotāja norādījumiem. Lai optimizētu reakciju visvairāk izmantojamā darbības diapazonā, izmanto propāna piedevu gaisā.

3.2.   HC analizatora kalibrēšana

Analizatoru kalibrē, izmantojot propāna piedevu gaisā un attīrītu sintētisku gaisu. Skatīt 4. pielikuma 4.5.2. punktu (kalibrēšana un standartgāzes).

Nosaka kalibrācijas līkni kā aprakstīts šī pielikuma 4.1. līdz 4.5. punktā.

3.3.   Skābekļa mijietekmes pārbaude un ieteicamās robežvērtības

Atbildes koeficients (Rf) noteiktam ogļūdeņradim ir FID C1 nolasījuma attiecība pret gāzes cilindra koncentrāciju, izteiktu kā ppm C1. Testa gāzes koncentrācijas līmenim jābūt tādam, lai dotu reakciju aptuveni 80 % no pilnas skalas novirzes darbības diapazonā. Koncentrācijai jābūt zināmai ar precizitāti ±2 % attiecībā uz gravimetrisko standartu, kas izteikts tilpumā. Turklāt gāzes cilindram jābūt iepriekš sagatavotam 24 stundas temperatūrā starp 293 un 303 K (20 un 30 °C).

Reakcijas koeficientus nosaka, ievadot analizatoru darbā un pēc ilgāka darbības laika. Izmantojamā testa gāze ir propāns, kas līdzsvarots ar attīrītu gaisu, lai iegūtu reakcijas koeficientu 1,00.

Skābekļa mijietekmei izmantojamā testa gāze un ieteicamais reakcijas koeficients ir:

propānam un slāpeklim: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05.

4.   OGĻŪDEŅRAŽA ANALIZATORA KALIBRĒŠANA

Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu kalibrē, izmantojot šādu procedūru:

4.1.   Analizatora kalibrēšanas līkni izveido vismaz pēc pieciem kalibrēšanas punktiem, kas ir izvietoti iespējami vienmērīgi. Augstākās koncentrācijas kalibrēšanas gāzes nominālā koncentrācija nedrīkst būt mazāka par 80 % no pilnas skalas.

4.2.   Kalibrēšanas līkni izrēķina ar mazāko kvadrātu metodi. Ja iegūtā polinoma pakāpe ir lielāka par trīs, kalibrēšanas punktu skaitam ir jābūt vismaz vienādam ar polinoma pakāpi, kam pieskaitīts divi.

4.3.   Kalibrēšanas līkne no katras kalibrēšanas gāzes nominālās vērtības nedrīkst atšķirties par vairāk nekā 2 %.

4.4.   Izmantojot 3.2. punkta aprakstīto darbību rezultātā iegūto polinomu vērtības, sastāda tabulu ar norādīto nolasījumu attiecību pret reālo koncentrāciju pa soļiem, kas nepārsniedz 1 % no pilnas skalas. To veic katram kalibētajam analizatora diapazonam. Tabulā ietver arī citus attiecīgus datus, jo īpaši:

| a) | kalibrēšanas datums, posms un nulles potenciometra nolasījumus (ja piemēro), |
| --- | --- |

a)

kalibrēšanas datums, posms un nulles potenciometra nolasījumus (ja piemēro),

| b) | nominālā skala, |
| --- | --- |

b)

nominālā skala,

| c) | katras izmantotās kalibrēšanas gāzes atsauces dati, |
| --- | --- |

c)

katras izmantotās kalibrēšanas gāzes atsauces dati,

| d) | katras izmantotās kalibrēšanas gāzes reālā un norādītā vērtība kopā ar procentuālo atšķirību, |
| --- | --- |

d)

katras izmantotās kalibrēšanas gāzes reālā un norādītā vērtība kopā ar procentuālo atšķirību,

| e) | FID degviela un tips, |
| --- | --- |

e)

FID degviela un tips,

| f) | FID gaisa spiediens. |
| --- | --- |

f)

FID gaisa spiediens.

4.5.   Ja var tehniskajam dienestam parādīt, ka alternatīva tehnika (piem., dators, elektroniski regulēta diapazonu pārslēgšana utt.) var dot līdzvērtīgu precizitāti, tad var izmantot šīs alternatīvas.

2. papildinājums

| Apkārtējās temperatūras grafiks kameras kalibrēšanai un emisijas testam | Alternatīvs apkārtējās temperatūras grafiks kameras kalibrēšanai saskaņā ar 7. pielikuma 1. papildinājuma 1.2. un 2.3.9. punktiem |
| --- | --- |
| Laiks (stundas) | Temperatūra
  (°Ci) | Laiks (stundas) | Temperatūra
  (°Ci) |
| Kalibrēšana | Tests |
| 13 | 0/24 | 20,0 | 0 | 35,6 |
| 14 | 1 | 20,2 | 1 | 35,3 |
| 15 | 2 | 20,5 | 2 | 34,5 |
| 16 | 3 | 21,2 | 3 | 33,2 |
| 17 | 4 | 23,1 | 4 | 31,4 |
| 18 | 5 | 25,1 | 5 | 29,7 |
| 19 | 6 | 27,2 | 6 | 28,2 |
| 20 | 7 | 29,8 | 7 | 27,2 |
| 21 | 8 | 31,8 | 8 | 26,1 |
| 22 | 9 | 33,3 | 9 | 25,1 |
| 23 | 10 | 34,4 | 10 | 24,3 |
| 24/0 | 11 | 35,0 | 11 | 23,7 |
| 1 | 12 | 34,7 | 12 | 23,3 |
| 2 | 13 | 33,8 | 13 | 22,9 |
| 3 | 14 | 32,0 | 14 | 22,6 |
| 4 | 15 | 30,0 | 15 | 22,2 |
| 5 | 16 | 28,4 | 16 | 22,5 |
| 6 | 17 | 26,9 | 17 | 24,2 |
| 7 | 18 | 25,2 | 18 | 26,8 |
| 8 | 19 | 24,0 | 19 | 29,6 |
| 9 | 20 | 23,0 | 20 | 31,9 |
| 10 | 21 | 22,0 | 21 | 33,9 |
| 11 | 22 | 20,8 | 22 | 35,1 |
| 12 | 23 | 20,2 | 23 | 35,4 |
| | | | 24 | 35,6 |

Apkārtējās temperatūras grafiks kameras kalibrēšanai un emisijas testam

Alternatīvs apkārtējās temperatūras grafiks kameras kalibrēšanai saskaņā ar 7. pielikuma 1. papildinājuma 1.2. un 2.3.9. punktiem

Laiks (stundas)

Temperatūra

(°Ci)

Laiks (stundas)

Temperatūra

(°Ci)

Kalibrēšana

Tests

13

0/24

20,0

0

35,6

14

1

20,2

1

35,3

15

2

20,5

2

34,5

16

3

21,2

3

33,2

17

4

23,1

4

31,4

18

5

25,1

5

29,7

19

6

27,2

6

28,2

20

7

29,8

7

27,2

21

8

31,8

8

26,1

22

9

33,3

9

25,1

23

10

34,4

10

24,3

24/0

11

35,0

11

23,7

1

12

34,7

12

23,3

2

13

33,8

13

22,9

3

14

32,0

14

22,6

4

15

30,0

15

22,2

5

16

28,4

16

22,5

6

17

26,9

17

24,2

7

18

25,2

18

26,8

8

19

24,0

19

29,6

9

20

23,0

20

31,9

10

21

22,0

21

33,9

11

22

20,8

22

35,1

12

23

20,2

23

35,4

24

35,6

---

8. PIELIKUMS

VI Tipa tests

(Vidējās zemas apkārtējās temperatūras oglekļa oksīda un ogļūdeņražu izplūdes emisiju tests pēc aukstās palaišanas)

1.   IEVADS

Šis pielikums attiecas tikai uz transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoriem. Tajā aprakstīts nepieciešamais aprīkojums un procedūra VI tipa testam, kas noteikts šo noteikumu 5.3.5 punktā, lai pārbaudītu oglekļa oksīda un ogļūdeņraža emisijas zemā apkārtējā temperatūrā. Šajos noteikumos risinātie jautājumi ietver:

| i) | Prasības aprīkojumam; |
| --- | --- |

i)

Prasības aprīkojumam;

| ii) | testa apstākļus; |
| --- | --- |

ii)

testa apstākļus;

| iii) | testa procedūras un datu prasības. |
| --- | --- |

iii)

testa procedūras un datu prasības.

2.   TESTA APRĪKOJUMS

2.1.   Kopsavilkums

2.1.1.   Šajā iedaļā risināts jautājums par nepieciešamo aprīkojumu zemas apkārtējās temperatūras izplūdes emisiju testam dzirksteļaizdedzes transportlīdzekļiem. Nepieciešamais aprīkojums un specifikācijas ir ekvivalentas prasībām I tipa testam, kā noteikts 4. pielikumā ar papildinājumiem, ja nav noteiktas īpašas prasības VI tipa testam. 2.2. līdz 2.6. punktā aprakstītas VI tipa zemas apkārtējās temperatūras testam piemērojamās nobīdes.

2.2.   Šasijas dinamometrs

2.2.1.   Piemēro 4. pielikuma 4.1. punkta prasības. Dinamometru noregulē, lai imitētu transportlīdzekļu darbību uz ceļa pie temperatūras 266 K (–7 °C). Šādu regulējumu pamato ar to, ka ir noteikts ceļa slodzes grafiks pie 266 K (–7 °C). Alternatīvi saskaņā ar 4. pielikuma 3. papildinājumu noteikto braukšanas pretestību var noregulēt, par 10 % samazinot apstāšanās laiku. Tehniskais dienests var apstiprināt citas braukšanas pretestības noteikšanas metodes.

2.2.2.   Dinamometra kalibrēšanai piemēro 4. pielikuma 2. papildinājuma nosacījumus.

2.3.   Paraugu ņemšanas sistēma

2.3.1.   Piemēro 4. pielikuma 4.2. punkta un 4. pielikuma 5. papildinājuma prasības. 5. papildinājuma 2.3.2. punktu pārveido šādi:

“Cauruļu sistēmas konfigurāciju, CVS plūsmas kapacitāti un atšķaidīšanas gaisa temperatūru un īpašo mitrumu (kas var atšķirties no transportlīdzekļa sadegšanas gaisa avota) kontrolē tā, lai praktiski likvidētu ūdens kondensēšanos sistēmā (vairumam transportlīdzekļu ir pietiekama 0,142 līdz 0,165 m3/s plūsma).”

2.4.   Analīzes aprīkojums

2.4.1.   Piemēro 4. pielikuma 4.3. punkta prasības, bet tikai oglekļa oksīda, oglekļa dioksīda, un ogļūdeņraža testam.

2.4.2.   Analīzes aprīkojuma kalibrēšanai piemēro 4. pielikuma 6. papildinājuma noteikumus.

2.5.   Gāzes

2.5.1.   Piemēro 4. pielikuma 4.5. punkta noteikumus, ja tie ir atbilstīgi.

2.6.   Papildu aprīkojums

2.6.1.   Tilpuma, temperatūras, spiediena un mitruma mērīšanai izmantotajam aprīkojumam piemēro 4. pielikuma 4.4. un 4.6. punkta noteikumus.

3.   TESTA SECĪBA UN DEGVIELA

3.1.   Vispārīgas prasības

3.1.1.   Testa secībā 8/1. attēlā ir parādīti pasākumi, ko izmanto, transportlīdzeklim veicot VI tipa testu. Apkārtējai temperatūrai, kādā atrodas testa transportlīdzeklis, vidēji ir jābūt:

266 K (–7 °C) ± 3 K

un tā nedrīkst būt zemāka par 260 K (–13 °C), vai pārsniegt 272 K (–1 °C).

Temperatūra nedrīkst būt zemāka par 263 K (–10 °C) vai pārsniegt 269 K (–4 °C) ilgāk par trijām secīgām minūtēm.

3.1.2.   Testa kameras temperatūru, kas uzraudzīta testa laikā, mēra pie dzesēšanas ventilatora izplūdes (šī pielikuma 5.2.1. punkts). Paziņotajai apkārtējai temperatūrai ir jābūt vidējai aritmētiskai no testa kameras temperatūras, kas izmērīta ar pastāvīgu intervālu, kas nav ilgāks par vienu minūti.

3.2.   Testa procedūra

Pirmās daļas pilsētas braukšanas cikls saskaņā ar 4. pielikuma 1. papildinājuma 1/1. attēlu sastāv no četriem parastiem pilsētas braukšanas cikliem, kas kopā veido pilnīgu pirmās daļas ciklu.

3.2.1.   Motora iedarbināšanu, paraugu ņemšanas uzsākšanu un pirmā cikla darbību veic saskaņā ar 4. pielikuma 1.2. tabulu un 1/1. attēlu.

3.3.   Sagatavošanās testam

Testa transportlīdzeklim piemēro 4. pielikuma 3.1. punkta nosacījumus. Ekvivalentās inerces iestatīšanai uz dinamometra piemēro 4. pielikuma 5.1. punkta nosacījumus.

8/1. attēls

Zemas apkārtējās temperatūras testa procedūra

Image

3.4.   Testa degviela

3.4.1.   Testa degviela atbilst 10. pielikuma 3. punktā norādītajai specifikācijai.

4.   TRANSPORTLĪDZEKĻA SAGATAVOŠANA

4.1.   Kopsavilkums

4.1.1.   Lai nodrošinātu atkārtojamas emisiju testus, testa transportlīdzekli sagatavo vienotā veidā. Sagatavošana sastāv no sagatavošanas brauciena uz šasijas dinamometra, kam seko uzsūkšanās periods pirms emisiju testa saskaņā ar 4.3. punktu

4.2.   Sagatavošana

4.2.1.   Degvielas tvertni piepilda ar noteikto testa degvielu. Ja degvielas tvertnē esošā degviela neatbilst 3.4.1. punktā minētajām prasībām, esošo degvielu pirms degvielas uzpildes izlej. Testa degvielas temperatūrai ir jābūt zemākai par vai vienādai ar 289 K (+16 °C). Veicot iepriekšminētās darbības iztvaikošanas emisiju kontroles sistēmu nedrīkst pārmērīgi izvēdināt vai pārmērīgi noslogot.

4.2.2.   Transportlīdzekli novieto testa kamerā uz šasijas dinamometra.

4.2.3.   Sagatavošana sastāv no braukšanas cikla saskaņā ar 4. pielikumu – 1. papildinājuma 1/1. attēlu – pirmā un otrā daļa. Pēc ražotāja pieprasījuma transportlīdzekļus ar dzirksteļaizdedzes motoru var sagatavot ar vienu pirmās daļas un diviem otrā daļas braukšanas cikliem.

4.2.4.   Sagatavošanas laikā pārbaudes kameras temperatūrai ir jāpaliek nosacīti pastāvīgai, un tā nedrīkst pārsniegt 303 K (30 °C)

4.2.5.   Piedziņas riteņu riepu spiedienu noregulē saskaņā ar 4. pielikuma 5.3.2. punkta noteikumiem.

4.2.6.   Desmit minūtes pēc sagatavošanas pabeigšanas motoram ir jābūt izslēgtam.

4.2.7.   Ja ražotājs pieprasa un tehniskais dienests apstiprina, izņēmuma gadījumos var atļaut papildu sagatavošanu. Tehniskais dienests arī var izvēlēties veikt papildu sagatavošanu. Papildu sagatavošana sastāv no viena vai vairākiem pirmās daļas cikla braukšanas grafikiem, kā noteikts 4. pielikuma 1. papildinājumā. Šādas papildu sagatavošanas ilgums ir jāreģistrē testa ziņojumā.

4.3.   Uzsūkšanās metodes

4.3.1.   Vienu no šādām divām metodēm, kas jāizvēlas ražotājam, izmanto, lai stabilizētu transportlīdzekli pirms emisiju testa.

4.3.2.   Standarta metode

Transportlīdzekli uzglabā ne mazāk kā 12 stundas un ne ilgāk kā 36 stundas pirms zemas apkārtējās temperatūras izplūdes emisiju testa. Apkārtējā temperatūra (sausais termometrs) šī perioda laikā ir jāsaglabā vidēji:

266 K (–7 °C) ± 3 K katras šī perioda stundas laikā, un tā nedrīkst būt zemāka par 260 K (–13 °C) un augstāka par 272 K (–1 °C). Bez tam temperatūra nedrīkst būt zemāka par 263 K (–10 °C) un augstāka par 269 K (–4 °C) ilgāk par trim secīgām minūtēm.

Pastiprinātā metode

Transportlīdzeklis pirms zemas apkārtējās temperatūras izplūdes emisiju testa ir jāuzglabā ne ilgāk par 36 stundām.

4.3.3.1.   Transportlīdzekli šajā laikā nedrīkst uzglabāt temperatūrā, kas pārsniedz 303 K (30 °C).

4.3.3.2.   Transportlīdzekļa dzesēšanu var veikt ar pastiprinātu transportlīdzekļa atdzesēšanu līdz testa temperatūrai. Ja atdzesēšanu pastiprina ar ventilatoriem, tos novieto vertikālā stāvoklī tā, lai sasniegtu maksimālu plūsmu un motora dzesēšanu un nevis tvertnes dzesēšanu. Ventilatorus nedrīkst novietot zem transportlīdzekļa.

4.3.3.3.   Apkārtējo temperatūru stingri pārbauda tikai pēc tam, kad transportlīdzeklis ir atdzesēts līdz 266 K (–7 °C) ± 2 K, kā noteikts ar reprezentatīvu eļļas temperatūru.

Reprezentatīva eļļas temperatūra ir eļļas temperatūra, ko mēra tuvu eļļas tvertnes vidum, nevis eļļas tvertnes augšpusē vai apakšā. Ja pārrauga divas vai vairākas vietas eļļā, tām visām ir jāatbilst temperatūras prasībām.

4.3.3.4.   Pēc tam, kad transportlīdzeklis ir atdzesēts līdz 266 K (–7 °C) ± 2 K, to pirms zemas apkārtējās temperatūras izplūdes emisiju testa uzglabā vismaz vienu stundu. Apkārtējai temperatūrai (sausais termometrs) šī perioda laikā ir jābūt vidēji 266 K (–7 °C) ± 3 K, un tā nedrīkst būt zemāka par 260 K (–13 °C) un pārsniegt 272 K (–1 °C),

Bez tam temperatūra nedrīkst būt zemāka par 263 K (–10 °C) vai pārsniegt 269 K (–4 °C) ilgāk par trim secīgām minūtēm.

4.3.4.   Ja transportlīdzeklis ir nostabilizēts pie 266 K (–7 °C) citā vietā, un to caur siltu telpu pārvieto uz testa kameru, transportlīdzekli atkārtoti jāstabilizē testa kamerā vismaz sešas reizes ilgāku laiku, nekā tas atradās siltākā temperatūrā. Apkārtējai temperatūrai (sausais termometrs) šī perioda laikā ir jābūt vidēji 266 K (–7 °C) ± 3 K, un tā nedrīkst būt zemāka par 260 K (–13 °C) un augstāka par 272 K (–1 °C).

Bez tam temperatūra nedrīkst būt zemāka par 263 K (–10 °C) vai pārsniegt 269 K (–4 °C) ilgāk par trim secīgām minūtēm.

5.   DINAMOMETRA PROCEDŪRA

5.1.   Kopsavilkums

5.1.1.   Emisiju paraugu ņemšanu veic testa procedūrā, kas sastāv no pirmās daļas cikla (4. pielikuma 1. papildinājuma 1/1. attēls). Pilnīgs zemas apkārtējās temperatūras tests, kas kopā ilgst 780 sekundes, sastāv no motora palaišanas, tūlītējas paraugu ņemšanas, pirmās daļas cikla darbības un motora izslēgšanas. Izplūdes emisijas atšķaida ar apkārtējo gaisu un analīzēm ievāc proporcionālu paraugu. Maisā savāktās izplūdes gāzes analizē attiecībā uz ogļūdeņradi, oglekļa oksīdu un oglekļa dioksīdu. Līdzīgi analizē paralēlu atšķaidīta gaisa paraugu attiecībā uz ogļūdeņradi, oglekļa oksīdu un oglekļa dioksīdu.

5.2.   Dinamometra darbība

Dzesēšanas ventilators

5.2.1.1.   Dzesēšanas ventilatoru novieto tā, lai dzesēšanas gaiss ir pienācīgi novirzīts uz radiatoru (ūdens dzesēšana), uz gaisa ieplūdi (gaisa dzesēšana) un uz transportlīdzekli.

5.2.1.2.   Transportlīdzekļiem, kuriem motors atrodas priekšpusē, ventilatoru novieto transportlīdzekļa priekšā 300 mm attālumā no tā. Transportlīdzekļiem, kuriem motors atrodas aizmugurē, vai ja iepriekšminētie noteikumi nav praktiski, dzesēšanas ventilatoru novieto tā, lai transportlīdzekļa dzesēšanai ir nodrošināta pietiekami liela gaisa plūsma.

5.2.1.3.   Ventilatora ātrumam ir jābūt tādam, lai darbības diapazonā no 10 km/h līdz vismaz 50 km/h gaisa lineārais ātrums ventilatora izplūdē ir ±5 km/h robežās no attiecīgā ruļļa ātruma. Izvēlētajam ventilatoram ir jābūt šādām īpašībām:

| i) | platība: vismaz 0,2 m2, |
| --- | --- |

i)

platība: vismaz 0,2 m2,

| ii) | zemākais punkts virs zemes: apmēram 20 cm. |
| --- | --- |

ii)

zemākais punkts virs zemes: apmēram 20 cm.

Kā alternatīvs variants, ventilatora ātrumam jābūt vismaz 6 m/s (21,6 km/h). Pēc ražotāja pieprasījuma attiecībā uz īpašiem transportlīdzekļiem (piemēram, mikroautobusi, apvidus transportlīdzekļi), dzesēšanas ventilatora augstumu var mainīt.

5.2.1.4.   Izmanto transportlīdzekļa ātrumu, kā izmērīts uz dinamometra ruļļa (4. pielikuma 4.1.4.4. punkts).

5.2.3.   Ja nepieciešams noteikt, kā vislabāk iedarbināt paātrinājuma un bremžu vadības ierīci, lai sasniegtu ciklu, kas tuvināts teorētiskajam ciklam noteiktajās robežās, var veikt iepriekšējus testa ciklus, vai arī ļaut paraugu ņemšanas sistēmas pielāgošanu. Šādu braukšanu veic pirms “sākuma” saskaņā ar 8/1. attēlu.

5.2.4.   Gaisa mitrumu uztur pietiekami zemu, lai novērstu kondensēšanos uz dinamometra ruļļiem.

5.2.5.   Dinamometru pienācīgi uzsilda, kā ieteicis dinamometra ražotājs, izmantojot procedūras vai kontroles metodes, kas nodrošina atlikušo berzes jaudas stabilitāti.

5.2.6.   Laiks starp dinamometra uzsildīšanu un emisiju testa sākumu nedrīkst būt ilgāks par 10 minūtēm, ja dinamometra gultņi netiek sildīti neatkarīgi. Ja dinamometra gultņi tiek sildīti neatkarīgi, emisiju tests jāsāk ne vēlāk kā 20 minūtes pēc dinamometra uzsildīšanas.

5.2.7.   Ja dinamometra jaudu noregulē manuāli, to iestata vienas stundas laikā pirms izplūdes emisiju testa fāzes. Veicot regulēšanu, nedrīkst izmantot testa transportlīdzekli. Dinamometru, kuros izmanto automātisku jaudas iestatījuma izvēles kontroli, var noregulēt jebkurā laikā pirms emisiju testa sākuma.

5.2.8.   Pirms emisiju testa braukšanas grafika sākšanas testa kameras temperatūrai ir jābūt 266 K (–7 °C) ± 2 K, kas mērīta dzesēšanas ventilatora gaisa plūsmā maksimums 1,5 m attālumā no transportlīdzekļa.

5.2.9.   Transportlīdzekļa darbības laikā sildīšanas un atkausēšanas ierīces izslēdz.

5.2.10.   Kopējo braukšanas attālumu vai ruļļu apgriezienus mēra un reģistrē.

5.2.11.   Četru riteņu piedziņas transportlīdzekļus testē divu riteņu piedziņas darbības režīmā. Kopējās dinamometra iestatījuma jaudas uz ceļa noteikšanu veic, transportlīdzeklim darbojoties galvenajā paredzētajā braukšanas režīmā

5.3.   Testa veikšana

5.3.1.   Šo noteikumu 4. pielikuma 6.2. līdz 6.6. punkta noteikumus, izņemot 6.2.2. punktu, piemēro motora palaišanai, testu veikšanai un emisiju paraugu paņemšanai. Paraugu ņemšu sāk pirms motora palaišanas procedūras vai tās laikā un pabeidz pirmās daļas pēdējā parastā cikla galīgā tukšgaitas perioda beigās (pilsētas braukšanas cikls) pēc 780 sekundēm.

Pirmo braukšanas ciklu sāk ar 11 sekunžu ilgu tukšgaitas periodu, tiklīdz ir palaists motors.

5.3.2.   Attiecībā uz paņemto emisiju paraugu analīzēm piemēro 4. pielikuma 7.2. punkta noteikumus. Veicot izplūdes paraugu analīzes, tehniskajam dienestam ir jāizvairās no ūdens tvaiku kondensēšanās rašanās izplūdes gāzes paraugu ņemšanas maisos.

5.3.3.   Attiecībā uz emisiju masas aprēķinu piemēro 4. pielikuma 8. punkta noteikumus.

6.   CITAS PRASĪBAS

6.1.   Iracionālā emisiju kontroles stratēģija

6.1.1.   Jebkādu iracionālu emisiju kontroles stratēģiju, kas samazina emisiju kontroles sistēmas efektivitāti normālos darbības apstākļos zemas temperatūras braukšanā, ciktāl tā nav ietverta standartizētajos emisiju testos, var uzskatīt par pārveidošanas ierīci.

---

9. PIELIKUMS

V tipa tests

(Novecošanas testa apraksts pretpiesārņošanas iekārtu ilglaicīguma pārbaudei)

1.   IEVADS

Šajā pielikumā ir aprakstīts tests pretpiesārņošanas iekārtu ilglaicīguma pārbaudei, kas uzstādītas transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes vai kompresijaizdedzes motoru, 80 000 km novecošanas testa laikā.

2.   TESTA TRANSPORTLĪDZEKLIS

2.1.   Transportlīdzeklis jāiesniedz labā mehāniskā kārtībā.; motoram un pretpiesārņošanas ierīcēm jābūt jaunām. Transportlīdzeklis var būt tas pats, kas iesniegts I tipa testam; šo I tipa testu veic pēc tam, kad ar transportlīdzekli ir nobraukti vismaz 3 000 km novecošanas cikla, kas minēts tālāk 5.1. punktā.

3.   DEGVIELA

Ilglaicīguma testu veic ar pārdošanā pieejamu bezsvina benzīnu vai dīzeļdegvielu.

4.   TRANSPORTLĪDZEKĻA UZTURĒŠANA UN NOREGULĒŠANA

Testa transportlīdzekļa uzturēšanas, noregulēšanas un izmantošanas kontroles ir tās, ko ir ieteicis ražotājs.

5.   TRANSPORTLĪDZEKĻA DARBĪBA UZ TRASES, CEĻA VAI ŠASIJAS DINAMOMETRA

5.1.   Darbības cikls

Darbības laikā uz trases, ceļa vai izmēģinājumu stenda ruļļa jāietver attālums saskaņā ar tālāk aprakstīto braukšanas režīma grafiku (9/1. attēls):

5.1.1.   ilglaicīguma testu veido 11 cikli, kas katrs ietver 6 kilometrus,

5.1.2.   pirmo deviņu ciklu laikā transportlīdzekli aptur četras reizes cikla vidū ar motoru tukšgaitā katru reizi uz 15 sekundēm,

5.1.3.   parasts paātrinājums un ātruma samazinājums,

5.1.4.   pieci ātruma samazinājumi katra cikla vidū, samazinot cikla ātrumu līdz 32 km/h, un transportlīdzekli atkal pakāpeniski paātrina, līdz tiek sasniegts cikla ātrums,

5.1.5.   Desmito ciklu veic ar vienmērīgu ātrumu 89 km/h,

Vienpadsmitais cikls sākas ar maksimālu paātrinājumu no miera stāvokļa līdz 113 km/h. Pusceļā parasti pielieto bremzes, līdz transportlīdzeklis apstājas. Tam seko tukšgaitas periods, kas sastāv no 15 sekundēm, un otrs maksimālais paātrinājums.

Grafiku atsāk no jauna.

Tabulā norādīts katra cikla maksimālais ātrums.

9.1. tabula.

Katra cikla maksimālais ātrums

| Cikls | Cikla ātrums, km/h |
| --- | --- |
| 1 | 64 |
| 2 | 48 |
| 3 | 64 |
| 4 | 64 |
| 5 | 56 |
| 6 | 48 |
| 7 | 56 |
| 8 | 72 |
| 9 | 56 |
| 10 | 89 |
| 11 | 113 |

Cikls

Cikla ātrums, km/h

1

64

2

48

3

64

4

64

5

56

6

48

7

56

8

72

9

56

10

89

11

113

9/1. attēls

Braukšanas režīma grafiks

Image

5.2.   Pēc ražotāja pieprasījuma var izmantot alternatīvu testa grafiku uz ceļa. Šādus alternatīvus testa grafikus pirms testa apstiprina tehniskais dienests, un tiem pārsvarā jābūt ar tādu pašu vidējo ātrumu, ātruma izplatību, apstāšanās reizēm attiecīgajā kilometru skaitā un paātrinājumu skaitu attiecīgajā kilometru skaitā, kāds ir braukšanas režīma grafikam uz ceļa vai izmēģinājumu stenda ruļļa, kā izklāstīts 5.1. punktā un 9/1. attēlā.

5.3.   Ilglaicīguma testu vai, ja ražotājs izvēlējies to, pārveidotu ilglaicīguma testu veic tad, kad ar transportlīdzekli ir nobraukti vismaz 80 000 km.

5.4.   Testa aprīkojums

Šasijas dinamometrs

5.4.1.1.   Ja testu veic uz šasijas dinamometra, tam jāļauj veikt ciklu, kas aprakstīts 5.1. punktā. Jo īpaši tam jābūt aprīkotam ar sistēmām, kas imitē inerci un kustības pretestību.

5.4.1.2.   Bremzes noregulē tā, lai patērētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 80 km/h. Šīs jaudas noteikšanai un bremžu noregulēšanai izmantojamās metodes ir tās pašas, kas aprakstītas 4. pielikuma 3. papildinājumā.

5.4.1.3.   Transportlīdzekļa dzesēšanas sistēmai jāļauj transportlīdzeklim darboties ar temperatūru, kas līdzīga uz ceļa sasniegtajai (eļļa, ūdens, izplūdes sistēma utt.).

5.4.1.4.   Citu atsevišķu izmēģinājumu stenda noregulēšanu un īpašības nepieciešamības gadījumā uzskata par identiskām šo noteikumu 4. pielikumā minētajām (piemēram, inerce, kas var būt mehāniska vai elektroniska).

5.4.1.5.   Transportlīdzekli nepieciešamības gadījumā var pārvietot uz savādāku stendu, lai veiktu emisiju mērījuma testus.

5.4.2.   Darbība uz trases vai ceļa

Ja ilglaicīguma testu veic uz ceļa, transportlīdzekļa atskaites masa būs vismaz vienāda ar to, kas saglabājas testiem, kas veikti uz šasijas dinamometra.

6.   PIESĀRŅOJOŠO VIELU EMISIJU MĒRĪJUMS

Testa sākumā (0 km) un pēc katriem 10 000 km (± 400 km) vai biežāk ar regulāriem intervāliem līdz 80 000 km nobraukumam izplūdes emisijas mēra saskaņā ar šo noteikumu 5.3.1. punktā minēto I tipa testu. Robežvērtības, kurām jāatbilst, ir noteiktas šo noteikumu 5.3.1.4. punktā.

Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar šo noteikumu 2.20. punktā aprakstītajām periodiski reģenerējošām sistēmām, pārbauda, vai transportlīdzeklim netuvojas reģenerācijas periods. Šādā gadījumā ar transportlīdzekli brauc, līdz reģenerācija tiek pabeigta. Ja reģenerācija parādās emisiju mērīšanas laikā, veic jaunu testu (tajā skaitā transportlīdzekļa sagatavošanu), un pirmos rezultātus neņem vērā.

Visus izplūdes emisiju rezultātus atzīmē kā braukšanas attāluma funkciju sistēmā, noapaļojot līdz tuvākajam kilometram, un caur visiem šiem datu punktiem novelk vispiemērotāko taisnu līniju, saskaņā ar mazāko kvadrātu metodi. Šajā aprēķinā neņem vērā testa rezultātus pie 0 km.

Dati būs pieņemami izmantošanai pielaides koeficienta aprēķinā tikai tad, ja interpolēti 6 400 km un 80 000 km punkti šajā līnijā ir iepriekšminētajās robežās.

Dati joprojām ir pieņemami, ja vispiemērotākā taisnā līnija šķērso piemērojamu vērtību ar negatīvu slīpumu (6 400 km interpolēts punkts ir augstāk par 80 000 km interpolētu punktu), bet 80 000 km faktiskais datu punkts ir zem robežas.

Izplūdes emisiju pielaides koeficientu aprēķina par katru piesārņojošo vielu šādi:

Formula

kur

| Mi1 | = | piesārņojošu vielu emisijas masa i gramos uz kilometru, interpolējot līdz 6 400 km, |
| --- | --- | --- |
| Mi2 | = | piesārņojošu vielu emisijas masa i gramos uz kilometru, interpolējot līdz 80 000 km. |

Mi1

=

piesārņojošu vielu emisijas masa i gramos uz kilometru, interpolējot līdz 6 400 km,

Mi2

=

piesārņojošu vielu emisijas masa i gramos uz kilometru, interpolējot līdz 80 000 km.

Interpolētās vērtības nosaka līdz vismaz četriem cipariem daļskaitlī aiz komata, pirms skaitļi tiek dalīti, lai noteiktu pielaides koeficientu. Rezultātu noapaļo līdz trīs cipariem daļskaitlī aiz komata.

Ja pielaides koeficients ir mazāks par vienu, to uzskata par līdzīgu ar vienu.

---

10. PIELIKUMS

1.   STANDARTDEGVIELU SPECIFIKĀCIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻU TESTAM ATTIECĪBĀ UZ EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBĀM, KAS NOTEIKTAS I PIELIKUMA 5.3.1.4. PUNKTA TABULAS A RINDĀ – I TIPA TESTS

1.1.   Ar dzirksteļaizdedzes motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati

Tips: Bezsvina benzīns

| Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības (1) | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- |
| minimālā | maksimālā |
| Zinātniskais oktānskaitlis, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motora oktānskaitlis, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Blīvums pie 15 °C | kg/m3 | 748 | 762 | ISO 3675 |
| Reida tvaika spiediens | kPa | 56,0 | 60,0 | EN 12 |
| Distilācija: | | | | |
| — | sākotnējā viršanas temperatūra |

Parametrs

Mērvienība

Robežvērtības (1)

Testa metode

minimālā

maksimālā

Zinātniskais oktānskaitlis, RON

95,0

—

EN 25164

Motora oktānskaitlis, MON

85,0

—

EN 25163

Blīvums pie 15 °C

kg/m3

748

762

ISO 3675

Reida tvaika spiediens

kPa

56,0

60,0

EN 12

Distilācija:

—

sākotnējā viršanas temperatūra

°C

24

40

EN-ISO 3405

| — | tvaicējot pie 100 °C |
| --- | --- |

—

tvaicējot pie 100 °C

% v/v

49,0

57,0

EN-ISO 3405

| — | tvaicējot pie 150 °C |
| --- | --- |

—

tvaicējot pie 150 °C

% v/v

81,0

87,0

EN-ISO 3405

| — | galējā viršanas temperatūra |
| --- | --- |

—

galējā viršanas temperatūra

°C

190

215

EN-ISO 3405

Atlikumi

% v/v

—

2

EN-ISO 3405

Ogļūdeņražu analīze:

| — | olefīni |
| --- | --- |

—

olefīni

% v/v

—

10

ASTM D 1319

| — | aromātiskie savienojumi |
| --- | --- |

—

aromātiskie savienojumi

% v/v

28,0

40,0

ASTM D 1319

| — | benzols |
| --- | --- |

—

benzols

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

| — | piesātinātāji |
| --- | --- |

—

piesātinātāji

% v/v

—

līdzsvarā

ASTM D 1319

Attiecība starp oglekli un ogļūdeņražiem

ziņojums

ziņojums

Indukcijas periods (2)

minūtes

480

—

EN-ISO 7536

Skābekļa saturs

% m/m

—

2,3

EN 1601

Esošie sveķi

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Sēra saturs (3)

mg/kg

—

100

pr. EN ISO/DIS 14596

I klases vara korozija

—

1

EN-ISO 2160

Svina saturs

mg/l

—

5

EN 237

Fosfora saturs

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

1.2.   Ar dīzeĻmotoru aprīkotu transportlīdzekĻu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati

Tips: Dīzeļdegviela

| Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības (4) | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- |
| minimālā | maksimālā |
| Cetānskaitlis (5) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Blīvums pie 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destilācija: | | | | |
| — | 50 % punkts |

Parametrs

Mērvienība

Robežvērtības (4)

Testa metode

minimālā

maksimālā

Cetānskaitlis (5)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Blīvums pie 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destilācija:

—

50 % punkts

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | 95 % punkts |
| --- | --- |

—

95 % punkts

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | galējā viršanas temperatūra |
| --- | --- |

—

galējā viršanas temperatūra

°C

—

370

EN-ISO 3405

Uzliesmošanas temperatūra

°C

55

—

EN 22719

CFPP

°C

—

–5

EN 116

Viskozitāte pie 40 °C

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži

% m/m

3

6,0

IP 391

Sēra saturs (6)

mg/kg

—

300

Pr. EN-ISO/DIS 14596

Vara korozija

—

1

EN-ISO 2160

Konradsona skaitlis (10 % dest. atlik.)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Pelnu saturs

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Ūdens saturs

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neitralizācijas (spēcīga skābe) skaitlis

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 97495

Oksidācijas stabilitāte (7)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Tiek izstrādāta jauna un labāka metode policikliskajām aromātvielām

% m/m

—

—

EN 12916

2.   STANDARTDEGVIELU SPECIFIKĀCIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻU TESTAM ATTIECĪBĀ UZ EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBĀM, KAS NOTEIKTAS I PIELIKUMA 5.3.1.4. PUNKTA TABULAS B RINDĀ – I TIPA TESTS

2.1.   Ar dzirksteļaizdedzes motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati

Tips: Bezsvina benzīns

| Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības (8) | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- |
| minimālā | maksimālā |
| Zinātniskais oktānskaitlis, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motora oktānu skaits, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Blīvums pie 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Reida tvaika spiediens | kPa | 56,0 | 60,0 | PrEN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destilācija: | | | | |
| — | Tvaicējot pie 70 °C |

Parametrs

Mērvienība

Robežvērtības (8)

Testa metode

minimālā

maksimālā

Zinātniskais oktānskaitlis, RON

95,0

—

EN 25164

Motora oktānu skaits, MON

85,0

—

EN 25163

Blīvums pie 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Reida tvaika spiediens

kPa

56,0

60,0

PrEN ISO 13016-1 (DVPE)

Destilācija:

—

Tvaicējot pie 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | Tvaicējot pie 100 °C |
| --- | --- |

—

Tvaicējot pie 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | Tvaicējot pie 150 °C |
| --- | --- |

—

Tvaicējot pie 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | galējā viršanas temperatūra |
| --- | --- |

—

galējā viršanas temperatūra

°C

190

210

EN-ISO 3405

Atlikumi

% v/v

—

2,0

EN-ISO 3405

Ogļūdeņražu analīze:

| — | Olefīni |
| --- | --- |

—

Olefīni

% v/v

—

10,0

ASTM D 1319

| — | Aromātiskie savienojumi |
| --- | --- |

—

Aromātiskie savienojumi

% v/v

29.0

35,0

ASTM D 1319

| — | Piesātinātāji |
| --- | --- |

—

Piesātinātāji

% v/v

ziņojums

ASTM D 1319

| — | Benzols |
| --- | --- |

—

Benzols

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

Attiecība starp oglekli un ogļūdeņražiem

ziņojums

Indukcijas periods (9)

minūtes

480

—

EN-ISO 7536

Skābekļa saturs

% m/m

—

1,0

EN 1601

Esošie sveķi

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Sēra saturs (10)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Vara korozija

—

I. klase

EN-ISO 2160

Svina saturs

mg/l

—

5

EN 237

Fosfora saturs

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

2.2.   Ar dīzeļdegvielas motoru aprīkotu transportlīdzekļu testā izmantojamās standartdegvielas tehniskie dati

Tips: Dīzeļdegviela

| Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības (11) | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- |
| minimālā | maksimālā |
| Cetānskaitlis (12) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Blīvums pie 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destilācija: | | | | |
| — | 50 % punkts |

Parametrs

Mērvienība

Robežvērtības (11)

Testa metode

minimālā

maksimālā

Cetānskaitlis (12)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Blīvums pie 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destilācija:

—

50 % punkts

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | 95 % punkts |
| --- | --- |

—

95 % punkts

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | Galējā viršanas temperatūra |
| --- | --- |

—

Galējā viršanas temperatūra

°C

—

370

EN-ISO 3405

Uzliesmošanas temperatūra

°C

55

—

EN 22719

CFPP

°C

—

–5

EN 116

Viskozitāte pie 40 °C

mm2/s

2,3

3,3

EN-ISO 3104

Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži

% m/m

3,0

6,0

IP 391

Sēra saturs (13)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Vara korozija

—

I. klase

EN-ISO 2160

Konradsona skaitlis (10 % dest. atlikums)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Pelnu saturs

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Ūdens saturs

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neitralizācijas (spēcīga skābe) skaitlis

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974

Oksidācijas stabilitāte (14)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Eļļošanas spēja (HFRR nolietojuma izpētes diametrs pie 60 °C)

μm

—

400

CEC F-06-A-96

FAME

Aizliegts

3.   PARAMETRI STANDARTDEGVIELAI, KAS IZMANTOJAMA AR DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORIEM APRĪKOTU TRANSPORTLĪDZEKĻU TESTĒŠANAI ZEMĀ APKĀRTĒJĀ TEMPERATŪRĀ – VI TIPA TESTS

Tips: Bezsvina benzīns

| Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības (15) | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- |
| minimālā | maksimālā |
| Zinātniskais oktānskaitlis, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motora oktānu skaits, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Blīvums pie 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Reida tvaika spiediens | kPa | 56,0 | 95,0 | prEN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destilācija: | | | | |
| — | tvaicējot pie 70 °C |

Parametrs

Mērvienība

Robežvērtības (15)

Testa metode

minimālā

maksimālā

Zinātniskais oktānskaitlis, RON

95,0

—

EN 25164

Motora oktānu skaits, MON

85,0

—

EN 25163

Blīvums pie 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Reida tvaika spiediens

kPa

56,0

95,0

prEN ISO 13016-1 (DVPE)

Destilācija:

—

tvaicējot pie 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | tvaicējot pie 100 °C |
| --- | --- |

—

tvaicējot pie 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | tvaicējot pie 150 °C |
| --- | --- |

—

tvaicējot pie 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | galējā viršanas temperatūra |
| --- | --- |

—

galējā viršanas temperatūra

°C

190

210

EN-ISO 3405

Atlikumi

% v/v

—

2,0

EN-ISO 3405

Ogļūdeņražu analīze:

| — | Olefīni |
| --- | --- |

—

Olefīni

% v/v

—

10,0

ASTM D 1319

| — | Aromātiskie savienojumi |
| --- | --- |

—

Aromātiskie savienojumi

% v/v

29,0

35,0

ASTM D 1319

| — | Piesātinātāji |
| --- | --- |

—

Piesātinātāji

% v/v

Ziņojums

ASTM D 1319

| — | Benzols |
| --- | --- |

—

Benzols

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

Attiecība starp oglekli un ogļūdeņražiem

Ziņojums

Induction period (16)

minūtes

480

—

EN-ISO 7536

Skābekļa saturs

% m/m

—

1,0

EN 1601

Esošie sveķi

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Sēra saturs (17)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Vara korozija

—

I. klase

EN-ISO 2160

Svina saturs

mg/l

—

5

EN 237

Fosfora saturs

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

---

(1)  Specifikācijā norādītas “patiesās vērtības”. To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm”, un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (R = reproducējamība). Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs tehnisku iemeslu dēļ, degvielas ražotājam jātiecas uz nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus.

(2)  Degvielā var būt oksidēšanās inhibitori un metālu dezaktivatori, kurus naftas pārstrādes rūpnīcās parasti izmanto benzīna ražošanā, taču tajā nedrīkst būt detergentu/disperģējošu piedevu un šķīdinātāju.

(3)  Jāziņo par faktisko sēra saturu degvielai, kuru izmanto I tipa testa veikšanai.

(4)  Specifikācijā norādītas “patiesās vērtības”. To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm”, un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (R = reproducējamība).

Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs tehnisku iemeslu dēļ, degvielas ražotājam jātiecas uz nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus.

(5)  Cetānskaitlis neatbilst 4R minimālā diapazona prasībai. Tomēr strīdus gadījumā starp degvielas piegādātāju un degvielas patērētāju šādu strīdu atrisināšanā var izmanto ISO 4259 noteikumus ar nosacījumu, ka tiek izdarīti atkārtoti mērījumi pietiekamā skaitā, lai panāktu vajadzīgo precizitāti, nevis viena noteikšana.

(6)  Jāziņo par faktisko sēra saturu degvielai, kuru izmanto I tipa testa veikšanai.

(7)  Pat tad, ja oksidācijas stabilitāti kontrolē, ir sagaidāms, ka derīguma ilgums būs ierobežots. Attiecībā uz glabāšanas apstākļiem un derīguma ilgumu ir jālūdz ieteikumi piegādātājam

(8)  Specifikācijā norādītas “patiesās vērtības”. To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm”, un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (R = reproducējamība).

Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs tehnisku iemeslu dēļ, degvielas ražotājam jātiecas uz nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus.

(9)  Degvielā var būt oksidēšanās inhibitori un metālu dezaktivatori, kurus naftas pārstrādes rūpnīcās parasti izmanto benzīna ražošanā, taču tajā nedrīkst būt detergentu/disperģējošu piedevu un šķīdinātāju.

(10)  Jāziņo par faktisko sēra saturu degvielai, kuru izmanto I tipa testa veikšanai.

(11)  Specifikācijā norādītas “patiesās vērtības”. To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm”, un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (R = reproducējamība).

Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs tehnisku iemeslu dēļ, degvielas ražotājam jātiecas uz nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus.

(12)  Cetānskaitlis neatbilst 4R minimālā diapazona prasībai. Tomēr strīdus gadījumā starp degvielas piegādātāju un degvielas patērētāju šādu strīdu atrisināšanā var izmanto ISO 4259 noteikumus ar nosacījumu, ka tiek izdarīti atkārtoti mērījumi pietiekamā skaitā, lai panāktu vajadzīgo precizitāti, nevis viena noteikšana.

(13)  Jāziņo par faktisko sēra saturu degvielai, kuru izmanto I tipa testa veikšanai.

(14)  Pat ja oksidācijas stabilitāti kontrolē, ir sagaidāms, ka derīguma ilgums būs ierobežots. Attiecībā uz glabāšanas apstākļiem un derīguma ilgumu ir jālūdz ieteikumi piegādātājam

(15)  Specifikācijā norādītas “patiesās vērtības”. To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm”, un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (R = reproducējamība).

Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs tehnisku iemeslu dēļ, degvielas ražotājam jātiecas uz nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus.

(16)  Degvielā var būt oksidēšanās inhibitori un metālu dezaktivatori, kurus naftas pārstrādes rūpnīcās parasti izmanto benzīna ražošanā, taču tajā nedrīkst būt detergentu/disperģējošu piedevu un šķīdinātāju.

(17)  Jāziņo par faktisko sēra saturu degvielai, kuru izmanto VI tipa testa veikšanai.

10a PIELIKUMS:

1.   GĀZVEIDA STANDARTDEGVIELU SPECIFIKĀCIJAS

1.1.   Sasķidrinātas naftas gāzes standartdegvielu tehniskie parametri

1.1.1.   Sasķidrinātas naftas gāzes standartdegvielu specifikācijas transportlīdzekļu testam attiecībā uz emisijas robežvērtībām, kas noteiktas 5.3.1.4. punkta tabulas A rindā – I tipa tests

| Parametrs | Mērvienība | A degviela | B degviela | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sastāvs: | | | | ISO 7941 |
| C3 saturs | % tilpuma | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4 saturs | % tilpuma | atlikums | atlikums | |
| < C3, >C4 | % tilpuma | maksimums 2 | maksimums 2 | |
| Olefīni | % tilpuma | maks.12 | max. 15 | |
| Iztvaicēšanas atlikums | mg/kg | max. 50 | max. 50 | ISO 13757 |
| Ūdens pie 0 °C | | nav | nav | Vizuāla pārbaude |
| Kopējais sēra saturs | mg/kg | max. 50 | max. 50 | EN 24260 |
| Ūdeņraža sulfīds | | nav | nav | ISO 8819 |
| Vara sloksnes korozija | novērtējums | 1. klase | 1. klase | ISO 6251 (1) |
| smārds | | raksturīgs | raksturīgs | |
| Motora oktānskaitlis | | min. 89 | min. 89 | EN 589 B pielikums |

Parametrs

Mērvienība

A degviela

B degviela

Testa metode

Sastāvs:

ISO 7941

C3 saturs

% tilpuma

30 ± 2

85 ± 2

C4 saturs

% tilpuma

atlikums

atlikums

< C3, >C4

% tilpuma

maksimums 2

maksimums 2

Olefīni

% tilpuma

maks.12

max. 15

Iztvaicēšanas atlikums

mg/kg

max. 50

max. 50

ISO 13757

Ūdens pie 0 °C

nav

nav

Vizuāla pārbaude

Kopējais sēra saturs

mg/kg

max. 50

max. 50

EN 24260

Ūdeņraža sulfīds

nav

nav

ISO 8819

Vara sloksnes korozija

novērtējums

1. klase

1. klase

ISO 6251 (1)

smārds

raksturīgs

raksturīgs

Motora oktānskaitlis

min. 89

min. 89

EN 589 B pielikums

1.1.2.   Tehniskie parametri sasķidrinātas naftas gāzes atsauces degvielai, ko izmanto transportlīdzekļu testēšanai attiecībā uz emisijas robežvērtībām, kuras norādītas i pielikuma – I tipa tests – 5.3.1.4. punkta tabulas b rindā

| Parametrs | Vienība | Degviela A | Degviela B | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sastāvs: | | | | ISO 7941 |
| C3 saturs | % tilpuma | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4 saturs | % tilpuma | atlikums | atlikums | |
| < C3, >C4 | % tilpuma | max. 2 | max. 2 | |
| Olefīni | % tilpuma | max. 12 | max. 15 | |
| Iztvaicēšanas atlikums | mg/kg | max. 50 | max. 50 | ISO 13757 |
| Ūdens pie 0 °C | | Nepiemēro | nepiemēro | Vizuāla pārbaude |
| Kopējais sēra saturs | mg/kg | max. 10 | max. 10 | EN 24260 |
| Ūdeņraža sulfīds | | Nav | nav | ISO 8819 |
| Vara sloksnes korozija | novērtējums | 1. klase | 1. klase | ISO 6251 (2) |
| smārds | | raksturīgs | raksturīgs | |
| Motora oktānskaitlis | | min. 89 | min. 89 | EN 589 B pielikums |

Parametrs

Vienība

Degviela A

Degviela B

Testa metode

Sastāvs:

ISO 7941

C3 saturs

% tilpuma

30 ± 2

85 ± 2

C4 saturs

% tilpuma

atlikums

atlikums

< C3, >C4

% tilpuma

max. 2

max. 2

Olefīni

% tilpuma

max. 12

max. 15

Iztvaicēšanas atlikums

mg/kg

max. 50

max. 50

ISO 13757

Ūdens pie 0 °C

Nepiemēro

nepiemēro

Vizuāla pārbaude

Kopējais sēra saturs

mg/kg

max. 10

max. 10

EN 24260

Ūdeņraža sulfīds

Nav

nav

ISO 8819

Vara sloksnes korozija

novērtējums

1. klase

1. klase

ISO 6251 (2)

smārds

raksturīgs

raksturīgs

Motora oktānskaitlis

min. 89

min. 89

EN 589 B pielikums

1.2.   Dabasgāzes standartdegvielu tehniskie dati

| Raksturojums | Vienības | Bāze | Robežvērtības | Testa metode |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Min. | max. |
| standartdegviela G20 |
| Sastāvs: | | | | | |
| Metāns | % mol | 100 | 99 | 100 | ISO 6974 |
| Atlikums (3) | % mol | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | % mol | | | | ISO 6974 |
| Sēra saturs | mg/m3
   (4) | — | — | 10 | ISO 6326–5 |
| Wobbe indekss (neto) | MJ/m3
   (5) | 48,2 | 47,2 | 49,2 | |
| standartdegviela G25 |
| Sastāvs: | | | | | |
| Metāns | % mol | 86 | 84 | 88 | ISO 6974 |
| Atlikums (3) | % mol | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | % mol | 14 | 12 | 16 | ISO 6974 |
| Sēra saturs | mg/m3
   (4) | — | — | 10 | ISO 6326–5 |
| Wobbe indekss (neto) | MJ/m3
   (5) | 39,4 | 38,2 | 40,6 | |

Raksturojums

Vienības

Bāze

Robežvērtības

Testa metode

Min.

max.

standartdegviela G20

Sastāvs:

Metāns

% mol

100

99

100

ISO 6974

Atlikums (3)

% mol

—

—

1

ISO 6974

N2

% mol

ISO 6974

Sēra saturs

mg/m3
   (4)

—

—

10

ISO 6326–5

Wobbe indekss (neto)

MJ/m3
   (5)

48,2

47,2

49,2

standartdegviela G25

Sastāvs:

Metāns

% mol

86

84

88

ISO 6974

Atlikums (3)

% mol

—

—

1

ISO 6974

N2

% mol

14

12

16

ISO 6974

Sēra saturs

mg/m3
   (4)

—

—

10

ISO 6326–5

Wobbe indekss (neto)

MJ/m3
   (5)

39,4

38,2

40,6

---

(1)  Šī metode nav precīza korodējošo materiālu klātbūtnes noteikšanai, ja paraugā ir korodējoši inhibitori vai citas ķīmiskas vielas, kas samazina parauga korozīvo ietekmi uz vara sloksnīti. Tāpēc šādu sastāvdaļu pievienošana testa metodes ietekmēšanas nolūkos ir aizliegta.

(2)  Šī metode nav precīza korodējošo materiālu klātbūtnes noteikšanai, ja paraugā ir korodējoši inhibitori vai citas ķīmiskas vielas, kas samazina parauga korozīvo ietekmi uz vara sloksnīti. Tāpēc šādu sastāvdaļu pievienošana testa metodes ietekmēšanas nolūkos ir aizliegta

(3)  Inerts (atšķirīgi no N2) + C2 +C2+

(4)  Vērtību nosaka pie 293,2 K (20 °C) un 101,3 kPa

(5)  Vērtību nosaka pie 273,2 K (0 °C) un 101,3 kPa

---

11. PIELIKUMS

Iebūvēta diagnostika (OBD) mehāniskiem transportlīdzekļiem

1.   IEVADS

Šis pielikums attiecas uz iebūvētas diagnostikas (OBD) sistēmas darbības aspektiem attiecībā uz transportlīdzekļu emisiju kontroli.

2.   DEFINĪCIJAS

Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

2.1.   “OBD” ir transportlīdzekļa iebūvēta diagnostikas sistēma emisiju kontrolei, kas spēj noteikt iespējamo nepareizas darbības vietu, izmantojot kļūdas kodus, kas glabājas datora atmiņā.

2.2.   “Transportlīdzekļa tips” ir mehānisku transportlīdzekļu kategorija, kuriem būtiskās motora un OBD sistēmas īpašības neatšķiras.

2.3.   “Transportlīdzekļu saime” ir ražotāja veidota transportlīdzekļu grupa, kuru izplūdes emisiju un OBD sistēmas īpašībām konstrukcijas ziņā vajadzētu būt līdzīgām. Kā noteikts šī pielikuma 2. papildinājumā, katram šīs saimes transportlīdzeklim ir jāatbilst šo noteikumu prasībām.

2.4.   “Emisiju kontroles sistēma” ir elektroniska motora vadības kontrolierīce un jebkādi ar emisijām saistīti komponenti izplūdes vai iztvaikošanas sistēmā, kas nodrošina ieplūdi vai saņem izplūdi no šīs kontrolierīces.

2.5.   “Nepareizas darbības indikators (MI)” ir redzams vai dzirdams indikators, kas skaidri informē transportlīdzekļa vadītāju par jebkura OBD sistēmai pievienota ar emisijām saistīta komponenta vai pašas OBD sistēmas nepareizu darbību.

2.6.   “Darbības traucējumi” ir ar emisiju saistīta komponenta vai sistēmas defekts, kura rezultātā emisija pārsniedz 3.3.2. iedaļā norādītās robežvērtības, vai OBD sistēma nespēj izpildīt šajā pielikumā noteiktās uzraudzības pamatprasības

2.7.   “Sekundārais gaiss” attiecas uz gaisu, ko izplūdes sistēmā ievada ar sūkni vai aspirācijas vārstu, vai citiem līdzekļiem, kas paredzēti izplūdes gāzes plūsmā esošā HC un CO oksidēšanas palīdzībai.

2.8.   “Motora aizdedzes izlaidums” ir degšanas traucējumi dzirksteļaizdedzes motora cilindrā dzirksteles trūkuma dēļ, vājas degvielas mērīšanas, vājas kompresijas vai citu iemeslu dēļ. Attiecībā uz OBD uzraudzību, tas ir procentuālais dzirksteles izlaidumu skaits no kopējā aizdedzes momentu skaita (kā aprakstījis ražotājs), kas radītu emisijas, kas pārsniedz 3.3.2. punktā noteiktās vērtības, vai procentuāls daudzums, kas varētu radīt pārmērīgu katalizatora vai katalizatoru pārkaršanu, radot neatgriezenisku bojājumu.

2.9.   “I tipa tests” ir braukšanas cikls (pirmā un otrā daļa), ko izmanto emisiju apstiprināšanai, kā noteikts 4. pielikuma 1. papildinājumā.

2.10.   “Braukšanas cikls” sastāv no motora palaišanas, braukšanas režīma, kurā tiktu noteikt iespējamā nepareizā darbība, un motora izslēgšanas.

2.11.   “Uzsildīšanas cikls” ir pietiekama transportlīdzekļa darbība, kuras laikā dzesētāja temperatūra palielinās par vismaz 22 K no motora palaišanas un sasniedz minimālo temperatūru 343 K (70 °C).

2.12.   “Degvielas pielāgošana” attiecas uz automātiskiem pielāgojumiem pamata degvielas grafikā. Īslaicīga degvielas pielāgošana attiecas uz dinamiskiem vai momentāniem pielāgojumiem. Ilglaicīga degvielas pielāgošana attiecas uz daudz pakāpeniskākiem pielāgojumiem degvielas kalibrēšanas grafikā nekā īslaicīgi pielāgojumi. Šie ilglaicīgie pielāgojumi kompensē transportlīdzekļa atšķirības un pakāpeniskās izmaiņas, kas rodas šajā laikā.

2.13.   “Aprēķinātā slodzes vērtība” attiecas uz gaisa plūsmas rādījumu, ko sadala ar maksimālo gaisa plūsmu, kur maksimālo gaisa plūsmu izlabo attiecība uz augstumu, ja tas ir pieejams. Šī definīcija nodrošina bezdimensiju skaitli, kas nav attiecināms īpaši uz motoru, un sniedz dienesta speciālistam izmantojamās motora jaudas proporcijas rādījumu (ar pilnībā atvērtu droseli kā100 %);

| CLV = | Pašreizējā gaisa plūsma | · | Atmosfēras spiediens (jūras līmenī) |
| --- | --- | --- | --- |
| Maksimālā gaisa plūsma (jūras līmenī) | Barometra spiedien |

CLV =

Pašreizējā gaisa plūsma

·

Atmosfēras spiediens (jūras līmenī)

Maksimālā gaisa plūsma (jūras līmenī)

Barometra spiedien

2.14.   “Pastāvīgo emisiju noklusējuma režīms” attiecas uz gadījumu, kad motora pārvaldes kontrolierīce pastāvīgi ieslēdzas iestatījumā, kurā nav nepieciešama pievade no bojāta komponenta vai sistēmas, ja šāds bojāts komponents vai sistēma radītu transportlīdzekļu emisiju palielināšanos līdz līmenim, kas pārsniedz šī pielikuma 3.3.2. punktā noteiktās vērtības.

2.15.   “Jaudas izvades ierīce” ir ar motoru darbināms izvades nodrošinājums, lai pievadītu enerģiju papildaprīkojumam, kas piemontēts transportlīdzeklim.

2.16.   “Piekļuve” ir visu ar emisijām saistītu OBD datu pieejamība, ieskaitot visus kļūdas kodus, kas nepieciešami ar emisijām saistīto transportlīdzekļu daļu apskatei, diagnostikai, apkopei vai remontam, caur sērijas saskarni standarta diagnostikas savienojumam (saskaņā ar šī pielikuma 1. papildinājuma 6.5.3.5. punktu).

“Neierobežota” ir:

2.17.1.   piekļuve, kas nav atkarīga no piekļuves koda, ko var iegūt tikai no ražotāja, vai kādas līdzīgas sistēmas, vai

2.17.2.   piekļuve, kas ļauj tādu datu izvērtēšanu, kas veidoti bez nepieciešamības izmantot īpašu atkodēšanas informāciju, izņemot gadījumus, kad pati informācija ir standartizēta.

2.18.   “Standartizēts” nozīmē, ka visa datu plūsmas informācija, ieskaitot visus izmantotos kļūdas kodus, ir veidota tikai saskaņā ar rūpniecības standartiem, kas, ņemot vērā to, ka tās formāts un atļautās iespējas ir skaidri noteiktas, nodrošina maksimālu saskaņotības līmeni transportlīdzekļu rūpniecības nozarē un kuras izmantošana ir skaidri atļauta ar šiem noteikumiem.

2.19.   “Remontam nepieciešamā informācija” ir informācija, kas nepieciešama transportlīdzekļa diagnostikai, apkopei, apskatei, periodiskajai uzraudzībai vai remontam un ko ražotāji nodod viņu pilnvarotiem tirgotājiem/remonta darbnīcām. Ja vajadzīgs, šāda informācija ietver apkopes rokasgrāmatas, tehniskās rokasgrāmatas, diagnostikas informāciju (piem., minimālās un maksimālās teorētiskās vērtības mērījumiem), montāžas shēmas, programmatūras kalibrēšanas identifikācijas numurus, kas ir piemērojami transportlīdzekļa tipam, norādījumus atsevišķiem un īpašiem gadījumiem, informāciju par darbarīkiem un aprīkojumu, datu reģistrēšanas informāciju un divvirzienu uzraudzības un testēšanas informāciju. Ražotājam nav pienākuma sniegt informāciju, uz ko attiecas intelektuālā īpašuma tiesības vai kas ir ražotāju un/vai sākotnējā aprīkojuma piegādātāju īpaša zinātība; šajā gadījumā nedrīkst atteikties sniegt nepieciešamu tehnisko informāciju bez pienācīga pamatojuma.

2.20.   “Nepilnība” attiecībā uz transportlīdzekļa OBD sistēmu nozīmē, ka viena vai divas sastāvdaļas vai sistēmas, kuras tiek uzraudzītas, ietver pagaidu vai pastāvīgu darbības īpatnību, kura traucē citādi efektīvajai OBD uzraudzīt šīs sastāvdaļas vai sistēmas vai neatbilst visām citām sīki izstrādātajām prasībām attiecībā uz OBD. Saskaņā ar šī pielikuma 4. punkta prasībām transportlīdzekļiem ar šādiem trūkumiem var piešķirt tipa apstiprinājumu, tos reģistrēt un pārdot.

3.   PRASĪBAS UN TESTI

Visiem transportlīdzekļiem ir jābūt aprīkotiem ar OBD sistēmu, kas veidota, konstruēta un transportlīdzeklī uzstādīta tā, lai ļautu tai noteikt nolietojuma vai nepareizas darbības tipu visā transportlīdzekļa kalpošanas laikā. Šī mērķa sasniegšanā apstiprināšanas iestādei jāpieņem, ka transportlīdzekļiem ar nobraukumu, kas ir lielāks par V tipa ilglaicīguma pārbaudes attālumu, kas minēts 3.3.1. punktā, var būt tāds OBD sistēmas darbības pasliktinājums, ka 3.3.2. punktā minēto emisiju vērtības ir pārsniegtas, pirms OBD sistēma signalizē transportlīdzekļa vadītājam par kļūdu.

3.1.1.   Piekļuvei OBD sistēmai, kas nepieciešama apskatei, diagnostikai, apkopei vai remontam, ir jābūt neierobežotai un standartizētai. Visiem ar emisijām saistītu kļūdu kodiem ir jābūt atbilstošiem šī pielikuma 1. papildinājuma 6.5.3.4. punktā.

3.1.2.   Ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc tam, kad ražotājs nodrošinājis kādu pilnvarotu dīleri vai darbnīcu ar remontam nepieciešamo informāciju, ražotājs šo informāciju (ieskaitot sekojošus grozījumus un papildinājumus) padara pieejamu par pamatotu un nediskriminējošu samaksu un par to attiecīgi informē apstiprināšanas iestādi.

Gadījumā ja šie noteikumi nav izpildīti, apstiprināšanas iestāde pieņem atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka remontam nepieciešamā informācija ir pieejama saskaņā ar procedūru, kas noteikta tipa apstiprināšanai un ekspluatācijas pārbaudēm.

OBD sistēmai ir jābūt veidotai, konstruētai un uzstādītai transportlīdzeklī tā, lai tā normālas lietošanas apstākļos atbilstu šī pielikuma prasībām.

OBD sistēmas pagaidu izslēgšana

3.2.1.1.   Ražotājs var izslēgt OBD sistēmu, ja tās spēju veikt uzraudzīšanu ir ietekmējis zems degvielas līmenis. Izslēgšanu nedrīkst veikt, ja degvielas tvertnes līmenis ir virs 20 % no nominālā degvielas tvertnes tilpuma.

3.2.1.2.   Ražotājs var izslēgt OBD sistēmu pie apkārtējās motora palaišanas temperatūras, kas ir zemāka par 266 K (–7 °C), un paaugstinājumos virs 2 500 metriem virs jūras līmeņa ar noteikumu, ka ražotājs iesniedz informāciju un/vai tehnoloģijas izvērtējumu, kurā pienācīgi parādīts, ka uzraudzība būtu neuzticama šādos apstākļos. Ražotājs arī var pieprasīt OBD sistēmas izslēgšanu citā apkārtējā motora palaišanas temperatūrā, ja tas iestādei ar datiem un/vai tehnoloģijas izvērtējumu var pierādīt, ka šādos apstākļos tiktu noteikta nepareiza diagnoze. Nav nepieciešams izgaismot nepareizas darbības indikatoru (MI), ja OBD robežvērtības tiek pārsniegtas reģenerācijas laikā, ar nosacījumu, ka nepastāv darbības kļūda.

3.2.1.3.   Attiecībā uz transportlīdzekļiem, kam paredzēta jaudas izvades ierīču uzstādīšana, ietekmētu uzraudzības sistēmu izslēgšana ir atļauta ar noteikumu, ka izslēgšanu veic tikai tad, kad jaudas izvades ierīce darbojas.

Motora aizdedzes izlaidums transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru.

3.2.2.1.   Ražotāji var pieņemt augstākus aizdedzes izlaidumu procentuālā daudzuma nepareizas darbības kritērijus par iestādei paziņotajiem īpašos motora ātruma un slodzes apstākļos, ja tie iestādei var pierādīt, ka zemāka līmeņa aizdedzes izlaidumu noteikšana būtu neuzticama.

3.2.2.2.   Ražotāji, kas iestādei var pierādīt, ka arī augstāka līmeņa aizdedzes izlaidumu procentuālā daudzuma noteikšana nav iespējama, vai, ka aizdedzes izlaidumu nevar atšķirt no citiem ietekmējošiem faktoriem (piem., ceļa nelīdzenumi, transmisijas pārslēgšana pēc motora iedarbināšanas; utt.) var izslēgt aizdedzes izlaidumu uzraudzības sistēmu šādos apstākļos.

3.3.   Testa apraksts

3.3.1.   Testu veic transportlīdzeklim, ko izmanto V tipa ilglaicīguma testam, kas minēts 9. pielikumā, izmantojot šī pielikuma 1. papildinājumā minēto testa procedūru. Testus veic, noslēdzot V tipa ilglaicīguma testu.

Ja V tipa ilglaicīguma testu neveic, vai pēc ražotāja pieprasījuma, OBD darbības testiem var izmantot pietiekama vecuma un reprezentatīvu transportlīdzekli.

3.3.2.   OBD sistēmai ir jāuzrāda ar emisijām saistīta komponenta vai sistēmas kļūda, ja šī kļūda rada emisiju palielinājumu, kas pārsniedz tālāk minētās vērtības:

| | | Atskaites masa (RM)
  (kg) | Oglekļa oksīda masa (CO)
  L1 (g/km) | Ogļūdeņraža masa (THC)
  L2 (g/km) | Slāpekļa oksīdu masa (NOx)
  L3 (g/km) | Makrodaļiņu masa (1) (PM)
  L4 (g/km) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kategorija | Klase | | Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Dīzeļdegviela |
| M (2) | — | visi | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| N (3) | I | RM ≤ 1 305 | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| II | 1 305 < RM ≤ 1 760 | 5,80 | 4,00 | 0,50 | 0,50 | 0,70 | 1,60 | 0,23 |
| III | 1 760 < RM | 7,30 | 4,80 | 0,60 | 0,60 | 0,80 | 1,90 | 0,28 |

Atskaites masa (RM)

(kg)

Oglekļa oksīda masa (CO)

L1 (g/km)

Ogļūdeņraža masa (THC)

L2 (g/km)

Slāpekļa oksīdu masa (NOx)

L3 (g/km)

Makrodaļiņu masa (1) (PM)

L4 (g/km)

Kategorija

Klase

Benzīns

Dīzeļdegviela

Benzīns

Dīzeļdegviela

Benzīns

Dīzeļdegviela

Dīzeļdegviela

M (2)

—

visi

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

N (3)

I

RM ≤ 1 305

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

II

1 305 < RM ≤ 1 760

5,80

4,00

0,50

0,50

0,70

1,60

0,23

III

1 760 < RM

7,30

4,80

0,60

0,60

0,80

1,90

0,28

Uzraudzības prasības ar dzirksteļaizdedzes motoriem aprīkotiem transportlīdzekļiem

Lai izpildītu 3.3.2. punkta prasības, OBD sistēmai ir jāveic uzraudzība vismaz attiecībā uz:

3.3.3.1.   katalītiskā neitralizatora efektivitātes samazināšanos attiecībā tikai uz HC emisijām. Ražotāji var uzraudzīt vienu pašu priekšējo katalītisko neitralizatoru vai kombinācijā ar nākošo katalizatoru lejup pa ķēdi. Katrs pārraugāmais katalītiskais savienojums vai to kombinācija uzskatāma par darbojošos ar kļūdu, ja emisijas pārsniedz 3.3.2. punkta tabulā norādītās HC robežvērtības;

3.3.3.2.   aizdedzes izlaidumu esamību motora darbības līmenī, kas ir iezīmēts šādās robežās:

| a) | maksimālais ātrums 4 500 min–1 vai par 1 000 min–1 lielāks par lielāko ātrumu, kāds ir I tipa testa ciklā, atkarībā no tā, kas ir zemāks; |
| --- | --- |

a)

maksimālais ātrums 4 500 min–1 vai par 1 000 min–1 lielāks par lielāko ātrumu, kāds ir I tipa testa ciklā, atkarībā no tā, kas ir zemāks;

| b) | pozitīva griezes līnija (t.i., motora slodze ar pārnesumu neitrālā pozīcijā); |
| --- | --- |

b)

pozitīva griezes līnija (t.i., motora slodze ar pārnesumu neitrālā pozīcijā);

| c) | līnija, kas savieno šādus motora darbības punktus: pozitīva griezes līnija pie 3 000 min–1 un punkts uz maksimālā ātruma līnijas, kas noteikta a) punktā, ar vakuumu motora kolektorā, kas par 13,33 kPa zemāks par pozitīvo griezes līniju; |
| --- | --- |

c)

līnija, kas savieno šādus motora darbības punktus: pozitīva griezes līnija pie 3 000 min–1 un punkts uz maksimālā ātruma līnijas, kas noteikta a) punktā, ar vakuumu motora kolektorā, kas par 13,33 kPa zemāks par pozitīvo griezes līniju;

3.3.3.3.   skābekļa devēja pasliktinājumu;

3.3.3.4.   ar nosacījumu, ka tie darbojas ar izvēlēto degvielu, citi emisiju kontroles sistēmas komponenti vai sistēmas, vai ar emisijām saistīti piedziņas komponenti vai sistēmas, kas pievienotas datoram, kuru kļūda var radīt izplūdes emisiju palielināšanos, pārsniedzot 3.3.2. punktā noteiktās robežvērtības;

3.3.3.5.   ja nepārrauga citādāk, jebkādi citi ar emisijām saistīti piedziņas komponenti, kas pievienoti datoram, tajā skaitā jebkuri attiecīgi sensori, ar kuru palīdzību veic uzraudzības funkcijas, ir nepārtraukti jāpārrauga attiecībā uz ķēdi;

3.3.3.6.   elektroniskā iztvaikošanas emisiju izplūdes kontrole ir nepārtraukti jāpārrauga vismaz attiecībā uz ķēdi.

Uzraudzības prasības ar kompresijaizdedzes motoriem aprīkotiem transportlīdzekļiem

Lai izpildītu 3.3.2. punkta prasības, OBD sistēmai ir jāpārrauga:

3.3.4.1.   katalītiskā neitralizatora efektivitātes mazināšanās, ja tāds ir uzstādīts;

3.3.4.2.   makrodaļiņu filtra darbību un integritāti, ja tāds ir uzstādīts;

3.3.4.3.   degvielas iesmidzināšanas sistēmas elektronisko degvielas padeves daudzuma un laika ierīci pārrauga attiecībā uz ķēdi nepārtraukti un attiecībā uz kopējo darbības kļūdu;

3.3.4.4.   citus emisiju kontroles sistēmas komponentus vai sistēmas, vai ar emisijām saistītus piedziņas komponentus vai sistēmas, kas ir pievienotas datoram, kura kļūda var radīt emisiju palielinājumu, pārsniedzot 3.3.2. punktā noteiktās vērtības. Šādu sistēmu vai komponentu paraugi ir tie, kas ir paredzēti gaisa masas plūsmas, volumetriskās plūsmas(un temperatūras), uzlādes spiediena un ieplūdes kolektora spiediena (un attiecīgo devēju, kas ļauj veikt šīs darbības) uzraudzībai un kontrolei.

3.3.4.5.   Ja vien neuzrauga citādi, jebkādi citi ar emisijām saistīti piedziņas komponenti, kas pievienoti datoram, attiecībā uz ķēdi ir jāpārrauga nepārtraukti.

3.3.5.   Ražotāji var pierādīt apstiprināšanas iestādei, ka atsevišķi komponenti vai sistēmas nav jāpārrauga, ja to pilnīga bojājuma vai noņemšanas gadījumā emisijas nepārsniedz 3.3.2. punktā noteikto emisijas limitu.

3.4.   Katru reizi palaižot motoru, ir jāuzsāk un vismaz vienu reizi jāpabeidz diagnostikas pārbaužu sērija ar noteikumu, ka ir ievēroti pareizi testa apstākļi. Testa apstākļi ir jāizvēlas tā, lai tie ietilptu normālas braukšanas robežās, kas paredzētas I tipa testā.

3.5.   Nepareizas darbības indikatora (MI) ieslēgšana

3.5.1.   OBD sistēmai ir jāietver nepareizas darbības indikators, kas viegli uztverams transportlīdzekļa vadītājam. MI nedrīkst izmantot citam nolūkam, izņemot, lai transportlīdzekļa vadītājam uzrādītu ārkārtas ieslēgšanos vai režīmu. MI ir jābūt redzamam visos pienācīga apgaismojuma apstākļos. Kad tas ir ieslēgts, tam jāparāda simbols, kas ir saskaņā ar ISO 2575 (4). Transportlīdzeklis nedrīkst būt aprīkots ar vairāk nekā vienu vispārēja pielietojuma MI ar emisijām saistītām problēmām. Atsevišķa īpaša nolūka rādītāji (piemēram, bremžu sistēma, drošības jostu piesprādzēšana, eļļas spiediens u.c.) ir atļauti. Sarkanās krāsas izmantošana MI ir aizliegta.

3.5.2.   Par stratēģijām, kam nepieciešami vairāk par diviem sagatavošanas cikliem MI ieslēgšanai, ražotājam jāsniedz informācija un/vai tehnoloģiskais izvērtējums, kurā pienācīgi parādīts, ka uzraudzības sistēma ir vienādi efektīva un tikpat laicīgi nosaka komponenta izmaiņas. Stratēģijas, kurām vidēji nepieciešami vairāk kā 10 braukšanas cikli MI ieslēgšanai, nav pieņemamas. MI jāieslēdzas arī katru reizi, kad motora vadība sasniedz pastāvīgu emisijas noklusējuma darbības režīmu, ja ir pārsniegtas 3.3.2. punktā norādītās emisijas robežvērtības vai ja OBD nespēj izpildīt šā pielikuma 3.3.3. vai 3.3.4. punktā noteiktās uzraudzības pamatprasības. MI ir jādarbojas skaidrā brīdinājuma režīmā, piemēram, kā mirgojoša gaisma, visā periodā, kad notiek motora aizdedzes izlaidumi tādā līmenī, kas visticamāk varētu izraisīt katalizatora bojājumu, kā noteicis ražotājs. MI ir jāieslēdzas arī tad, kad transportlīdzekļa aizdedze ir pagrieztas atslēgas pozīcijā pirms motora palaišanas vai kartera, un jāizslēdzas pēc motora palaišanas, ja pirms tam nav noteikti darbības traucējumi.

OBD sistēmai ir jāreģistrē defekta kods(-i), kas norāda emisijas kontroles sistēmas stāvokli. Lai noteiktu pareizi strādājošas emisijas kontroles sistēmas un tādas emisijas kontroles sistēmas, attiecībā uz kurām ir nepieciešama tālāka transportlīdzekļa darbības izvērtēšana, izmanto atšķirīgus stāvokļa kodus. Ja MI ieslēgšanos izraisa izmaiņas, darbības traucējums vai pastāvīgu emisijas noklusējuma darbības režīms, ir jāsaglabā defekta kods, kas norāda darbības traucējumu veidu. Defekta kodu saglabā arī gadījumos, kas minēti šā pielikuma 3.3.3.5. un 3.3.4.5. punktā.

3.6.1.   Transportlīdzekļa nobrauktajam attālumam kopš MI ieslēgšanas ir jābūt pieejamam jebkurā laikā caur seriālo pieslēgvietu standarta savienojumā (5).

3.6.2.   Ar dzirksteļaizdedzes motoriem aprīkotu transportlīdzekļu gadījumā cilindri, kuros ir aizdedzes izlaidums, nav atsevišķi jānosaka, ja ir uzglabāts atšķirīgs viena vai vairāku cilindru kļūdas kods.

3.7.   MI izslēgšana

3.7.1.   Attiecībā uz aizdedzes izlaidumu tādā līmenī, kas varētu radīt katalizatora bojājumus (kā noteicis ražotājs), MI var pārslēgt normālā ieslēgšanās režīmā, ja aizdedzes izlaidums vairs nenotiek vai ja motoru darbina pēc izmaiņām ātruma un slodzes apstākļos, kad aizdedzes izlaidumu līmenis neizraisa katalizatora bojājumus. Ja MI pārslēdz uz iepriekšējo darbības līmeni, attiecīgus kļūdu kodus un saglabātos motora apstākļus var izdzēst.

3.7.2.   Attiecībā uz pārējām nepareizām darbībām, MI var izslēgt pēc trim secīgiem braukšanas cikliem, kuru laikā uzraudzības sistēma, kas iedarbina MI, pārtrauc noteikt nepareizu darbību un ja nav noteikta cita nepareiza darbība, kas neatkarīgi ieslēgtu MI.

3.8.   Kļūdas koda dzēšana

3.8.1.   OBD sistēma var dzēst kļūdas kodu, nobraukto attālumu un saglabāto informāciju, ja šī pati kļūda nav atkārtoti reģistrēta vismaz 40 motora uzsildīšanas ciklos.

3.9.   Divu degvielu gāzes transportlīdzekļi

Parasti divu degvielu gāzes transportlīdzekļiem katram degvielas veidam (benzīns un NG/LPG) visas OBD prasības piemēro tāpat kā vienas degvielas transportlīdzekļiem. Šim nolūkam izmanto vienu no divām izvēlēm 3.9.1. vai 3.9.2. punktā vai jebkuru to kombināciju.

Viena OBD sistēma abiem degvielas veidiem.

3.9.1.1.   Katrā atsevišķā OBD sistēmā, veicot diagnostiku darbībai ar benzīnu un NG/LPG, neatkarīgi no izmantotās degvielas vai devgvielas veida, veic šādas procedūras:

| a) | darbības traucējumu indikatora (MI) ieslēgšana (skat. šā pielikuma 3.5. punktu); |
| --- | --- |

a)

darbības traucējumu indikatora (MI) ieslēgšana (skat. šā pielikuma 3.5. punktu);

| b) | defekta koda saglabāšana (skat. šā pielikuma 3.6. punktu); |
| --- | --- |

b)

defekta koda saglabāšana (skat. šā pielikuma 3.6. punktu);

| c) | MI izslēgšana (skat. šā pielikuma 3.7. punktu); |
| --- | --- |

c)

MI izslēgšana (skat. šā pielikuma 3.7. punktu);

| d) | defekta koda dzēšana (skat. šā pielikuma 3.8. punktu). |
| --- | --- |

d)

defekta koda dzēšana (skat. šā pielikuma 3.8. punktu).

. Pārraugāmajām komponentēm vai sistēmām var izmantot atsevišķu diagnostiku katram degvielas veidam vai kopīgu diagnostiku.

3.9.1.2.   OBD sistēma var atrasties vienā vai vairākos datoros.

Divas atsevišķas OBD sistēmas, pa vienai katram degvielas veidam.

3.9.2.1.   Šīs procedūras veic neatkarīgi vienu no otras, transportlīdzeklim darbojoties ar benzīnu vai NG/LPG:

| a) | darbības traucējumu indikatora (MI) ieslēgšana (skat. šā pielikuma 3.5. punktu); |
| --- | --- |

a)

darbības traucējumu indikatora (MI) ieslēgšana (skat. šā pielikuma 3.5. punktu);

| b) | defekta koda saglabāšana (skat. šā pielikuma 3.6. punktu); |
| --- | --- |

b)

defekta koda saglabāšana (skat. šā pielikuma 3.6. punktu);

| c) | MI izslēgšana (skat. šā pielikuma 3.7. punktu); |
| --- | --- |

c)

MI izslēgšana (skat. šā pielikuma 3.7. punktu);

| d) | defekta koda dzēšana (skat. šā pielikuma 3.8. punktu). |
| --- | --- |

d)

defekta koda dzēšana (skat. šā pielikuma 3.8. punktu).

3.9.2.2.   Atsevišķas OBD sistēmas var atrasties vienā vai vairākos datoros.

Īpaši noteikumi attiecībā uz diagnostikas signālu pārraidi no divu degvielu gāzes transportlīdzekļiem.

3.9.3.1.   Pēc diagnostikas skanēšanas ierīces pieprasījuma diagnostikas signālu pārraida uz vienu vai vairākām avota adresēm. Avota adrešu izmantošana izklāstīta ISO DIS 15031–5 “Autotransporta līdzekļi – saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testa iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 5. daļā: Diagnostikas pakalpojumi, kas saistīti ar emisiju”, datēts ar 2001. gada 1. novembri.

3.9.3.2.   Konkrētas informācijas par degvielu identifikāciju var veikt:

| a) | izmantojot avota adreses un/vai |
| --- | --- |

a)

izmantojot avota adreses un/vai

| b) | degvielas izvēles slēdzi un/vai |
| --- | --- |

b)

degvielas izvēles slēdzi un/vai

| c) | izmantojot degvielas konkrētus kļūdu kodus. |
| --- | --- |

c)

izmantojot degvielas konkrētus kļūdu kodus.

3.9.4.   Atkarībā no statusa koda (kā aprakstīts šā pielikuma 3.6. punktā) izmanto vienu no divām izvēlēm:

| a) | statusa kods ir degvielai specifisks, t.i., izmanto divus statusa kodus, katram degvielas veidam savu; |
| --- | --- |

a)

statusa kods ir degvielai specifisks, t.i., izmanto divus statusa kodus, katram degvielas veidam savu;

| b) | statusa kods norāda pilnībā izvērtētas kontroles sistēmas abiem degvielas veidiem (benzīnam un NG/LPG), ja kontroles sistēmas ir pilnībā izvērtētas vienam degvielas veidam. |
| --- | --- |

b)

statusa kods norāda pilnībā izvērtētas kontroles sistēmas abiem degvielas veidiem (benzīnam un NG/LPG), ja kontroles sistēmas ir pilnībā izvērtētas vienam degvielas veidam.

4.   PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ IEBŪVĒTU DIAGNOSTIKAS SISTĒMU TIPA APSTIPRINĀŠANU

4.1.   Ražotājs var lūgt iestādei pieņemt OBD sistēmu tipa apstiprināšanai, kaut arī sistēmai ir viens vai vairāki trūkumi tā, ka tā neatbilst pilnībā šī pielikuma prasībām.

Izskatot šo lūgumu, iestāde nosaka, vai atbilstība šī pielikuma prasībām ir nesasniedzama vai nav pamatota.

Iestāde ņem vērā ražotāja sniegtus datus, kas cita starpā izklāsta tādus faktorus kā tehniskās īstenošanas iespējas, apstrādes termiņš un ražošanas cikli, ietverot motoru vai transportlīdzekļu konstrukciju ieviešanu un izņemšanu un plānotās datoru atjaunināšanas, līmenis, līdz kuram OBD sistēma atbilst šo noteikumu prasībām, un ražotāja pierādījumi, ka ieguldīti pietiekami pūliņi, lai sasniegtu atbilstību šiem noteikumiem.

4.2.1.   Iestāde nepieņem iesniegumus par trūkumiem, kas ietver pilnīgu nepieciešamās diagnostikas uzraudzības trūkumu.

4.2.2.   Iestāde nepieņem iesniegumus par trūkumiem, kas neatbilst 3.3.2. punktā noteiktajām OBD sliekšņa vērtībām.

4.3.   Nosakot trūkumu secību, trūkumus dzirksteļaizdedzes motoriem, kas saistīti ar šā pielikuma 3.3.3.1., 3.3.3.2. un 3.3.3.3. iedaļu prasībām un trūkumus kompresijaizdedzes motoriem, kas saistīti ar šā pielikuma 3.3.4.1., 3.3.4.2. un 3.3.4.3. iedaļu prasībām, nosaka vispirms.

4.4.   Pirms tipa apstiprināšanas vai tās laikā nav pieļaujami nekādi trūkumi attiecībā uz šā pielikuma 1. papildinājuma 6.5. iedaļas prasībām, izņemot 6.5.3.4. iedaļu.

4.5.   Trūkumu laika periods

4.5.1.   Trūkumus var pārgrāmatot divu gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas datuma, izņemot gadījumus, kad var pierādīt, ka trūkuma izlabošanai nepieciešama būtiska transportlīdzekļa aparatūras pārveidošana un papildu laiks, kas pārsniedz divus gadus. Šādā gadījumā trūkumus var pārgrāmatot laikposmā, kas nepārsniedz trīs gadus.

4.5.2.   Ražotājs var pieprasīt tipa apstiprināšanas iestādei retrospektīvi pieļaut trūkumu, ja šo trūkumu atklāj pēc sākotnējās tipa apstiprināšanas. Šajā gadījumā trūkumus var pārgrāmatot divu gadu periodā pēc paziņošanas datuma transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas iestādei, izņemot gadījumus, kad var pierādīt, ka trūkuma izlabošanai nepieciešama būtiska transportlīdzekļa aparatūras pārveidošana un papildu laiks, kas pārsniedz divus gadus. Šādā gadījumā trūkumus var pārgrāmatot laikposmā, kas nepārsniedz trīs gadus.

4.6.   Iestāde paziņo savu lēmumu par trūkuma pieļaušanu visām 1958. gada Nolīguma dalībvalstīm, kas piemēro šos noteikumus.

5.   PIEKĻUVE OBD INFORMĀCIJAI

5.1.   Tipa apstiprinājuma vai tipa apstiprinājuma grozījumu pieteikumam pievieno attiecīgo informāciju par transportlīdzekļa OBD sistēmu. Šī informācija ļauj rezerves vai uzlabošanas daļu ražotājiem ražot savietojamas detaļas ar transportlīdzekļa OBD sistēmu, lai nodrošinātu darbību bez defektiem un aizsargātu transportlīdzekļa lietotāju no transportlīdzekļa darbības traucējumiem. Līdzīgi šī informācija ļauj diagnostikas instrumentu un testa iekārtu ražotājiem ražot instrumentus un iekārtas, kas nodrošina transportlīdzekļa emisijas kontroles sistēmas efektīvu un precīzu diagnostiku.

Pēc pieprasījuma tipa apstiprināšanas iestāde sastāda 2. pielikuma 1. papildinājumu, kas ietver attiecīgo informāciju par OBD sistēmu, nediskriminējošā veidā iepazīstina visus ieinteresētos komponentu, diagnostikas instrumentu vai testa iekārtu ražotājus.

5.2.1.   Ja tipa apstiprināšanas iestāde no kāda ieinteresēta komponentu, diagnostikas instrumentu vai testa iekārtu ražotāja saņem pieprasījumu sniegt informāciju par OBD sistēmu transportlīdzeklim, kuram tipa apstiprināšana veikta saskaņā ar iepriekšējo šo noteikumu redakciju:

| — | tipa apstiprināšanas iestāde 30 dienu laikā pieprasa attiecīgā transportlīdzekļa ražotājam sniegt 1. pielikuma 4.2.11.2.7.6. punktā norādīto informāciju. 4.2.11.2.7.6. punkta otrās daļas prasību nepiemēro; |
| --- | --- |

—

tipa apstiprināšanas iestāde 30 dienu laikā pieprasa attiecīgā transportlīdzekļa ražotājam sniegt 1. pielikuma 4.2.11.2.7.6. punktā norādīto informāciju. 4.2.11.2.7.6. punkta otrās daļas prasību nepiemēro;

| — | ražotājs tipa apstiprināšanas iestādei sniedz pieprasīto informāciju divu mēnešu laikā pēc pieprasīšanas; |
| --- | --- |

—

ražotājs tipa apstiprināšanas iestādei sniedz pieprasīto informāciju divu mēnešu laikā pēc pieprasīšanas;

| — | tipa apstiprināšanas iestāde šo informāciju nodod dalībvalstu apstiprināšanas iestādēm, un tā iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, pievieno šo informāciju transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas informācijas 1. pielikumā. |
| --- | --- |

—

tipa apstiprināšanas iestāde šo informāciju nodod dalībvalstu apstiprināšanas iestādēm, un tā iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, pievieno šo informāciju transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas informācijas 1. pielikumā.

Šī prasība neatceļ apstiprinājumus, kas piešķirti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83, un nekavē šādu apstiprinājumu paplašināšanu saskaņā ar tiem noteikumiem, ar kādiem tie ir sākotnēji piešķirti.

5.2.2.   Informāciju var pieprasīt tikai tām rezerves daļām, uz ko attiecas UNECE tipa apstiprinājums, vai komponentiem, kas veido sistēmu, uz kuru attiecas UNECE tipa apstiprinājums.

5.2.3.   Informācijas pieprasījumā norāda konkrētu specifikāciju transportlīdzekļa tipam, par kuru nepieciešama informācija. Jāapstiprina, ka informācija nepieciešama rezerves daļu, komponentu, diagnostikas instrumentu vai testa iekārtu izstrādāšanai.

---

(1)  Kompresijaizdedzes motoriem.

(2)  izņemot transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 2 500 kg.

(3)  un tiem M kategorijas transportlīdzekļiem, kuri norādīti 2 piezīmē.

(4)  Starptautiskie Standarti ISO 2575–1982 (E) ar nosaukumu “Sauszemes transportlīdzekļi – simboli kontroles rādītājiem un indikatoriem”, simbols Nr. 4.36.

(5)  Šī prasība ir spēkā no 2003. gada 1. janvāra jaunajiem transportlīdzekļu veidiem ar ar elektronisko ātruma uzrādīšanu motora pārvaldē. To piemēro visiem transportlīdzekļiem, kuru ekspluatāciju sāk no 2005. gada 1. janvāra.

1. papildinājums

Iebūvētu diagnostikas (OBD) sistēmu funkcionālie aspekti

1.   IEVADS

Šajā papildinājumā ir aprakstīta testa procedūra saskaņā ar 11. pielikuma 3. punktu. Procedūrā ir aprakstīta metode transportlīdzeklī uzstādītās iebūvētas diagnostikas (OBD) sistēmas darbības pārbaudei, imitējot kļūdu atbilstošās sistēmās motora pārvaldes vai emisiju kontroles sistēmā. Tajā ir noteiktas arī procedūras OBD sistēmas ilglaicīguma noteikšanai.

Ražotājam ir jāpadara pieejami bojātie komponenti un/vai elektriskās ierīces, kuras izmantotu kļūdu imitēšanai. Kad tos pārbauda I tipa testa ciklā, šādi bojāti komponenti vai ierīces nedrīkst radīt transportlīdzekļa emisijas, kas pārsniedz 3.3.2. punktā noteiktās robežas par vairāk nekā 20 %.

Testējot transportlīdzekli ar uzstādītu bojāto komponentu vai ierīci, OBD sistēmu apstiprina, ja MI darbojas. OBD sistēmu apstiprina arī tad, ja MI darbojas zem OBD robežvērtībām.

2.   TESTA RAKSTUROJUMS

OBD sistēmas tests sastāv no šādām fāzēm:

2.1.1.   motora pārvaldes vai emisiju kontroles sistēmas komponenta kļūdas imitēšana,

2.1.2.   transportlīdzekļa ar imitēto nepareizo darbību sagatavošana 6.2.1. vai 6.2.2. punktā minētās sagatavošanas laikā

2.1.3.   transportlīdzekļa ar imitēto nepareizo darbību braukšana I tipa testa cikla laikā un transportlīdzekļa emisiju mērīšana,

2.1.4.   noteikšana, vai OBD sistēma reaģē uz imitēto nepareizo darbību un to pienācīgā veidā uzrāda transportlīdzekļa vadītājam.

2.2.   Tā vietā pēc ražotāja pieprasījuma viena vai vairāku komponentu nepareizu darbību var imitēt elektroniski saskaņā ar 6. punkta prasībām.

2.3.   Ražotāji var pieprasīt veikt uzraudzību ārpus I tipa testa cikla, ja iestādei var pierādīt, ka uzraudzība I tipa testa cikla laikā esošos apstākļos uzliktu ierobežojošus uzraudzības apstākļus, transportlīdzekli ekspluatējot.

3.   TESTA TRANSPORTLĪDZEKLIS UN DEGVIELA

3.1.   Transportlīdzeklis

Testa transportlīdzeklim ir jāatbilst 4. pielikuma 3.1. punkta prasībām.

3.2.   Degviela

Testā izmanto atbilstīgo standartdegvielu, kas aprakstīta 10. pielikumā benzīnam un dīzeļdegvielai un 10.a pielikumā sašķidrinātai naftas gāzei (LPG) un dabasgāzei (NG). Degvielas veidu katram pārbaudāmajam defektu režīmam (aprakstīts šā papildinājuma 6.3. punktā) tipa apstiprināšanas iestāde izvēlas no 10.a pielikumā norādītajām standartdegvielām vienas degvielas transportlīdzekļu testa gadījumā un no 10 vai 10.a pielikumā norādītajām standartdegvielām divu degvielu transportlīdzekļu testa gadījumā. Izvēlēto degvielas veidu testa fāžu laikā nemaina (aprakstīts šā papildinājuma 2.1. līdz 2.3. punktā). Izmantojot sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, pieļaujams motoru uzsākt ar benzīnu un pārslēgt uz sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi pēc noteikta laikposma, kuru nosaka automātiski, nevis izvēlas transportlīdzekļa vadītājs.

4.   TESTA TEMPERATŪRA UN SPIEDIENS

4.1.   Testa temperatūra un spiediens atbilstīgi I tipa testa prasībām saskaņā ar 4. pielikumu.

5.   TESTA APRĪKOJUMS

5.1.   Šasijas dinamometrs

Šasijas dinamometrs atbilstīgi 4. pielikuma prasībām.

6.   OBD TESTA PROCEDŪRA

6.1.   Šasijas dinamometra darbības cikls atbilstīgi 4. pielikuma prasībām.

6.2.   Transportlīdzekļa iepriekšēja sagatavošana

6.2.1.   Saskaņā ar motora tipu un pēc viena no 6.3. iedaļā minētajiem kļūdas režīmiem ieviešanas transportlīdzekli sagatavo, nobraucot vismaz divus secīgus I tipa testa testus (pirmā un otrā daļa). Attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, ir atļauti divi otrās daļas cikli.

6.2.2.   Pēc ražotāja pieprasījuma var izmantot alternatīvas sagatavošanas metodes.

6.3.   Pārbaudāmie kļūdas režīmi

Ar dzirksteļaizdedzes motoriem aprīkoti transportlīdzekļi:

6.3.1.1.   Katalizatora aizstāšana ar nolietotu vai bojātu katalizatoru vai kļūdas elektroniska imitēšana.

6.3.1.2.   Aizdedzes izlaiduma apstākļi saskaņā ar aizdedzes izlaidumu uzraudzības noteikumiem, kas minēti 11. pielikuma 3.3.3.2. punktā.

6.3.1.3.   Skābekļa devēja aizstāšana ar nolietotu vai bojātu skābekļa devēju vai šādas kļūdas elektroniska imitēšana.

6.3.1.4.   Ar emisiju saistīta komponenta, kas pievienots piedziņas ķēdes vadības datoram, elektriskā atslēgšana (ja izvēlētajam degvielas veidam tas ir ieslēgts).

6.3.1.5.   Elektroniskās iztvaicēšanas izpūšanas vadības ierīces elektriskā atslēgšana (ja tā ir aprīkojumā un ieslēgta izvēlētajam degvielas veidam). Attiecībā uz šo īpašo defekta režīmu I tipa tests nav jāveic.

Ar kompresijaizdedzes motoriem aprīkoti transportlīdzekļi:

6.3.2.1.   Katalizatora aizstāšana ar nolietotu vai bojātu katalizatoru, ja tāds ir uzstādīts, vai šādas kļūdas elektroniska imitēšana.

6.3.2.2.   Pilnīga makrodaļiņu filtra, ja tāds ir, noņemšana vai, ja devēji ir filtra neatņemama daļa, bojāta filtra uzstādīšana.

6.3.2.3.   Jebkuras degvielas sistēmas elektroniskas degvielas padeves daudzuma un laika ierīces elektriska atvienošana.

6.3.2.4.   Jebkura cita ar emisijām saistīta komponenta, kas pievienots piedziņas pārvaldes datoram elektriska atvienošana.

6.3.2.5.   Izpildot 6.3.2.3. un 6.3.2.4. punkta prasības, ar apstiprināšanas iestādes atļauju ražotājam jāveic atbilstīgi pasākumi, lai pierādītu, ka OBD sistēma uzrādīs kļūdu, ja notiks atvienošana.

6.4.   OBD sistēmas tests

Ar dzirksteļaizdedzes motoriem aprīkoti transportlīdzekļi:

6.4.1.1.   Pēc transportlīdzekļa sagatavošanas saskaņā ar 6.2. iedaļu ar testa transportlīdzekli izbrauc I tipa testu (pirmo un otro daļu).

MI jāieslēdz pirms šī testa beigām saskaņā ar jebkuriem 6.4.1.2. līdz 6.4.1.5. punktā minētajiem noteikumiem. Tehniskais dienests šos noteikumus saskaņā ar 6.4.1.6. punktu var aizstāt ar citiem. Tomēr tipa apstiprināšanā kopējais imitēto kļūdu skaits nedrīkst pārsniegt četrus (4).

Divu degvielu transportlīdzekļu testa gadījumā jaizmanto abi degvielas veidi lielākais četrās (4) imitētās kļūdās pēc tipa apstiprināšanas iestādes izvēles.

6.4.1.2.   Katalizatora aizstāšana ar nolietotu vai bojātu katalizatoru vai elektroniska nolietota vai bojāta katalizatora imitēšana, kas rada emisijas, kas pārsniedz 11. pielikuma 3.3.2. punktā minēto HC robežu.

6.4.1.3.   Izraisītā aizdedzes izlaiduma apstākļi saskaņā ar noteikumiem aizdedzes izlaidumu uzraudzīšanai, kas minēti 11. pielikuma 3.3.3.2. punktā, kas rada emisijas, kas pārsniedz jebkādas 11. pielikuma 3.3.2. punktā minētās robežas.

6.4.1.4.   Skābekļa devēja aizstāšana ar nolietotu vai bojātu skābekļa devēju vai elektroniska nolietota vai bojāta skābekļa devēja imitēšana, kas rada emisijas, kas pārsniedz jebkādas šī pielikuma 11. pielikuma 3.3.2. punktā minētās robežas.

6.4.1.5.   Elektroniskās iztvaicēšanas izpūšanas vadības ierīces elektriskā atslēgšana (ja tā ir aprīkojumā un ieslēgta izvēlētajam degvielas veidam).

6.4.1.6.   Jebkura cita datoram pievienota ar emisiju saistīta piedziņas ķēdes komponenta elektriskā atslēgšana, kas rada emisijas, kas pārsniedz šā pielikuma 3.3.2. punktā (ja tā ir pieslēgta izvēlētajam degvielas tipam) minētās robežvērtības.

Ar kompresijaizdedzes motoriem aprīkoti transportlīdzekļi:

6.4.2.1.   Pēc transportlīdzekļa sagatavošanas saskaņā ar 6.2. punktu ar testa transportlīdzekli izbrauc I tipa testu (pirmā un otrā daļa).

MI jāieslēdz pirms šī testa beigām saskaņā ar jebkuriem 6.4.2.2. līdz 6.4.2.5. punktā minētajiem noteikumiem. Tehniskais dienests šos noteikumus saskaņā ar 6.4.2.5. punktu var aizstāt ar citiem. Tomēr tipa apstiprināšanā kopējais imitēto kļūdu skaits nedrīkst pārsniegt 4.

6.4.2.2.   Katalizatora aizstāšana ar nolietotu vai bojātu katalizatoru, ja tāds ir uzstādīts, vai elektroniska nolietota vai bojāta katalizatora imitēšana, kas rada emisijas, kas pārsniedz 11. pielikuma 3.3.2. punktā minēto robežu.

6.4.2.3.   Pilnīga makrodaļiņu filtra, ja tāds ir, noņemšana vai tā aizstāšana ar bojātu makrodaļiņu filtru, kas atbilst 6.3.2.2. punkta noteikumiem, radot emisijas, kas pārsniedz 11. pielikuma 3.3.2. punktā minēto robežu.

6.4.2.4.   Atsaucoties uz 6.3.2.5. punktu, jebkādas degvielas sistēmas elektroniskas degvielas padeves daudzuma un laika ierīces atvienošana, kas rada emisijas, kas pārsniedz jebkādas 11. pielikuma 3.3.2. punktā minētās robežas.

6.4.2.5.   Atsaucoties uz 6.3.2.5. punktu, jebkura cita datoram pievienota ar emisijām saistīta piedziņas komponenta atvienošana, kas rada emisijas, kas pārsniedz jebkādas 11. pielikuma 3.3.2. punktā minētās robežas.

6.5.   Diagnostikas signāli

6.5.1.1.   Nosakot pirmo jebkura komponenta vai sistēmas nepareizo darbību, šajā laikā esošie reģistrētie motora apstākļi ir jāsaglabā datora atmiņā. Ja rodas sekojoša degvielas sistēmas nepareiza darbība vai aizdedzes izlaidums, jebkādi iepriekš uzglabātie reģistrētie apstākļi ir jāaizstāj ar degvielas sistēmas vai aizdedzes izlaiduma apstākļiem (atkarībā no tā, kas notiek pirmais). Uzglabātajos motora apstākļos jāietver, neierobežojot līdz aprēķinātajai slodzes vērtībai, motora ātrumu, degvielas pielāgošanas vērtību (–s) (ja ir pieejams), degvielas spiedienu (ja pieejams), transportlīdzekļa ātrumu (ja pieejams), dzesētāja temperatūru, ieplūdes kolektora spiedienu (ja pieejams), aizvērtas vai atvērtas cilpas darbību (ja pieejama) un kļūdas kodus, kas radīja uzglabājamos datus. Ražotājam ir jāizvēlas vispiemērotāko noteikumu kopums, lai veicinātu efektīvu remontu reģistrēto datu uzglabāšanai. Ir nepieciešama tikai viena datu struktūra. Ražotāji var izvēlēties uzglabāt papildu struktūras ar noteikumu, ka nepieciešamo struktūru var vismaz nolasīt ar vispārēju skanēšanas ierīci, kas atbilst 6.5.3.2. un 6.5.3.3. punkta specifikācijām Ja kļūdas kodu, kas radīja uzglabājamos datus, izdzēš saskaņā ar 11. pielikuma 3.7. punktu, arī uzglabātos motora apstākļus var izdzēst.

6.5.1.2.   Ja ir pieejami, šādi signāli papildu nepieciešamajai reģistrētajai informācijai pēc pieprasījuma ir jāpadara pieejami caur seriālo pieslēgvietu standarta savienojumā, ja informācija ir pieejama transportlīdzekļa datorā vai ja to var noteikt, izmantojot informāciju, kas pieejama transportlīdzekļa datorā: diagnostikas traucējumu kodi, motora dzesētāja temperatūra, degvielas kontroles sistēmas stāvoklis (aizvērta cilpa, atvērta cilpa, cita), degvielas pielāgojums, aizdedzes apsteidze, ieplūdes gaisa temperatūra, kolektora gaisa spiediens, gaisa plūsmas ātrums, motora ātrums, droseles pozīcijas devēja rādījums, sekundārā gaisa stāvoklis (plūsmas augšpusē, apakšpusē vai atmosfērā), aprēķinātā slodzes vērtība, transportlīdzekļa ātrums un degvielas spiediens.

Signālus sniedz standarta vienībās, pamatojoties uz 6.5.3. punktā minētajām specifikācijām. Faktiskajiem signāliem ir jābūt skaidri norādītiem atsevišķi no noklusējuma vērtības vai ārkārtas režīma signāliem.

6.5.1.3.   Attiecībā uz visām emisiju kontroles sistēmām, kurām ir veikti īpašas transportlīdzekļa izvērtēšanas testi (katalizators, skābekļa devējs utt.) izņemot aizdedzes izlaiduma noteikšanu, degvielas sistēmas uzraudzību un visaptverošu komponentu uzraudzību, visnesenāk veiktā transportlīdzekļa testa rezultāti un robežas, ar ko sistēma ir salīdzināta, ir jāpadara pieejamas caur seriālo pieslēgvietu standarta datu savienojumā saskaņā ar 6.5.3. punktā minētajām specifikācijām. Attiecībā uz uzraudzītajiem komponentiem sistēmās, izņemot iepriekšminētās, caur datu savienojumu ir jāpadara pieejama informācija par testa izturēšanu/neizturēšanu attiecībā uz nesenākajiem testa rezultātiem.

6.5.1.4.   OBD prasībām, attiecībā uz kurām transportlīdzeklis ir sertificēts (t.i., 11. pielikums vai alternatīvas prasības, kas minētas 5. punktā) un galvenajām emisiju kontroles sistēmām, ko pārrauga OBD sistēma, kas atbilst 6.5.3.3. prasībām, ir jābūt pieejamām caur seriālo pieslēgvietu standarta datu savienojumā saskaņā ar šī pielikuma 6.5.3. punkta prasībām.

6.5.1.5.   No 2003. gada 1. janvāra jaunajiem tipiem un no 2005. gada 1. janvāra visiem transportlīdzekļu tipiem, ko laiž ekspluatācijā, caur seriālo pieslēgvietu standarta datu savienojumu ir jāpadara pieejams programmatūras kalibrācijas identifikācijas numurs. Programmatūras kalibrācijas identifikācijas numuru piešķir standartizētā formātā.

6.5.2.   Emisiju kontroles diagnostikas sistēma nav nepieciešama, lai izvērtētu komponentus nepareizas darbības laikā, ja šāda izvērtēšana radītu risku drošībai vai komponenta kļūdu.

Emisijas kontroles diagnostikas sistēmai ir jānodrošina standartizēta un neierobežota piekļuve, un tai ir jāatbilst šādai ISO un/vai SAE standartiem.

6.5.3.1.   Viens no šādiem standartiem ar aprakstītajiem ierobežojumiem ir jāizmanto kā sakaru saslēgums starp transportlīdzekli un punktu ārpus tā:

ISO 9141–2: 1994 (grozīts 1996. gadā) “Autotransporta līdzekļi – diagnostikas sistēmas – 2. daļa: CARB prasības digitālas informācijas apmaiņai”;

SAE J1850: 1998. gada marts “B klases datu komunikāciju tīkla saskarne”. Ar emisiju saistītiem ziņojumiem izmanto ciklisku dublēšanas testu un trīs baitu datnes galveni, bet neizmanto starpbaitu atdalīšanu vai starprezultātus;

ISO 14230–4. daļa “Autotransporta līdzekļi – diagnostikas sistēmas – Keyword Protocol 2000 – 4. daļa: Prasības sistēmām, kas saistītas ar emisiju”;

ISO DIS 15765–4 “Autotransporta līdzekļi, kontrollera apgabala tīkla (CAN) diagnostika – 4. daļa: Prasības sistēmām, kas saistītas ar emisiju”, datēts ar 2001. gada 1. novembri.

6.5.3.2.   Testa iekārtai un diagnostikas instrumentiem, kas nepieciešami saziņai ar OBD sistēmām, jābūt vienādiem vai pārākiem par funkcionālo specifikāciju, kas norādīta ISO DIS 15031–4 “Autotransporta līdzekļi – Saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testa iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 4. daļa: Ārēja testa iekārta”, datēts ar 2002. gada 1. novembri.

6.5.3.3.   Pamatdiagnostikas informāciju (kā noteikts 6.5.1. punktā) un divvirzienu kontroles informāciju sniedz, izmantojot formātu un vienības, kas aprakstītas ISO DIS 15031–5 “Autotransporta līdzekļi – Saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testa iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 5. daļa: Diagnostikas pakalpojumi, kas saistīti ar emisiju”, datēts ar 2001. gada 1. novembri, un šai informācijai jābūt pieejamai, izmantojot diagnostikas darbarīkus, kas atbilst ISO DIS 15031–4 prasībām.

Transportlīdzekļa ražotājs sniedz valsts standartizācijas iestādei datus par jebkuru ar emisiju saistītu diagnostikas informāciju, piemēram, PID, OBD monitora identifikācijas numuru, testa identifikācijas numuru, kas nav noteikta ISO DIS 15031–5, bet ir saistīta ar šiem noteikumiem.

6.5.3.4.   Reģistrējot defektu, ražotājs to identificē, izmantojot piemērotu defekta kodu, kas atbilst kodiem, kuri noteikti 6.3. iedaļā ISO DIS 15031–6 “Autotransporta līdzekļi – Saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testa iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 6. daļa: Diagnostikas defektu kodu definīcijas”, saistībā ar “ar emisiju saistītas sistēmas diagnostikas defektu kodi”. Ja šāda identifikācija nav iespējama, ražotājs var izmantot diagnostikas defektu kodu saskaņā ar ISO DIS 15031–6 5.3. un 5.6. iedaļu. Atbilstoši šī pielikuma 6.5.3.2. punktam, standartizētām diagnostikas iekārtām jābūt pilnai piekļuvei defektu kodiem.

Transportlīdzekļa ražotājs sniedz valsts standartizācijas iestādei datus par jebkuru ar emisiju saistītu diagnostikas informāciju, piemēram, PID, OBD monitora identifikācijas numuru, testa identifikācijas numuru, kas nav noteikta ISO DIS 15031–5, bet ir saistīta ar šiem noteikumiem.

6.5.3.5.   Savienojuma saskarnei starp transportlīdzekli un diagnostikas testa ierīci jābūt standartizētai un jāatbilst visām prasībām, kas noteiktas ISO DIS 15031–3 “Autotransporta līdzekļi – Saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testa iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 3. daļa: Diagnostikas savienojums un saistītas elektriskas ķēdes: specifikācija un izmantošana”, datēts ar 2001. gada 1. novembri. Par uzstādīšanas novietojumu jāsaņem tipa apstiprināšanas iestādes apstiprinājums, ka tam var viegli piekļūt apkopes personāls, bet tas ir pietiekami aizsargāts no nejaušiem bojājumiem normālos ekspluatācijas apstākļos.

6.5.3.6.   Ražotājam arī attiecīgos gadījumos par samaksu ir jānodrošina tehniskā informācija, kas nepieciešama transportlīdzekļu remontam vai uzturēšanai, izņemot gadījumus, kad uz šo informāciju attiecas intelektuālā īpašuma tiesības vai tā veido būtisku, slepenu speciālo profesionālo informāciju, kas ir noteikta atbilstīgā formā; šādā gadījumā vajadzīgo tehnisko informāciju nedrīkst liegt ļaunprātīgi.

Tiesības uz šādu informāciju ir visām personām, kas sniedz komerciālus transportlīdzekļu remonta vai uzturēšanas pakalpojumus, ceļa negadījumu palīdzību, transportlīdzekļu pārbaudes pakalpojumus vai ražo vai pārdod rezerves vai modernizējošas daļas, diagnostikas instrumentus un pārbaudes iekārtas.

2. papildinājums

Transportlīdzekļu saimes būtiskās īpašības

1.   PARAMETRI OBD SAIMES NOTEIKŠANAI

OBD saimi var noteikt ar konstrukcijas galvenajiem parametriem, kam ir jābūt kopīgiem visiem saimes transportlīdzekļiem. Reizēm var pastāvēt rādītāju pārklāšanās. Šīs ietekmes ir jāņem vērā, lai nodrošinātu, ka OBD saime ietver tikai transportlīdzekļus ar līdzīgām izplūdes gāzu emisijas pazīmēm.

2.   Šajā sakarā tie transportlīdzekļu tipi, kuru tālāk minētie parametri ir identiski, ir uzskatāmi par piederošiem tai pašai motora/emisiju kontroles/OBD sistēmas kombinācijai.

Motors:

| a) | sadegšanas process (t.i., dzirksteļaizdedze, kompresijaizdedze, divtaktu, četrtaktu), |
| --- | --- |

a)

sadegšanas process (t.i., dzirksteļaizdedze, kompresijaizdedze, divtaktu, četrtaktu),

| b) | motora degvielas padeves metode (piemēram, karburators vai degvielas iesmidzināšana), |
| --- | --- |

b)

motora degvielas padeves metode (piemēram, karburators vai degvielas iesmidzināšana),

| c) | degvielas veids (t.i., benzīns, dīzeļdegviela, NG, LPG, divu degvielu benzīns/NG, divu degvielu benzīns/LPG). |
| --- | --- |

c)

degvielas veids (t.i., benzīns, dīzeļdegviela, NG, LPG, divu degvielu benzīns/NG, divu degvielu benzīns/LPG).

Emisijas kontroles sistēma:

| a) | katalītiskā neitralizatora tips (piemēram, oksidēšanas, trīsceļu, uzsildītais katalizators, cits), |
| --- | --- |

a)

katalītiskā neitralizatora tips (piemēram, oksidēšanas, trīsceļu, uzsildītais katalizators, cits),

| b) | makrodaļiņu filtra tips, |
| --- | --- |

b)

makrodaļiņu filtra tips,

| c) | sekundārā gaisa iesmidzināšana (piemēram, ar vai bez), |
| --- | --- |

c)

sekundārā gaisa iesmidzināšana (piemēram, ar vai bez),

| d) | izplūdes gāzu recirkulācija (piemēram, ar vai bez). |
| --- | --- |

d)

izplūdes gāzu recirkulācija (piemēram, ar vai bez).

OBD daļas un darbība:

Metodes OBD funkcionēšanas uzraudzībai, nepareizas darbības noteikšanai un nepareizas darbības uzrādīšanai transportlīdzekļa vadītājam.

---

12. PIELIKUMS

Ek tipa apstiprinājums transportlīdzekļiem, kas darbojas ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi

1.   IEVADS

Šajā pielikumā izklāstītas īpašās prasības, ko piemēro tāda transportlīdzekļa apstiprināšanas gadījumā, kas darbojas ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, vai kas var darboties ar bezsvina benzīnu un sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, attiecībā uz sašķidrinātas naftas gāzes vai dabasgāzes testēšanu.

Attiecībā uz sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi tirgū ir liela degvielas sastāva dažādība, tādēļ degvielas sistēmai jāspēj pielāgoties šiem sastāviem. Lai pārbaudītu šo spēju, transportlīdzekli testē ar I tipa testu ar divām galējām standartdegvielām, parādot degvielas sistēmas pielāgošanās spēju. Ja transportlīdzekļa degvielas sistēmas spēja pielāgoties ir pierādīta, šādu transportlīdzekli var uzskatīts par saimes cilts transportlīdzekli. Transportlīdzekļus, kas atbilst atbilstīgās saimes locekļu prasībām, testē tikai ar vienu degvielu, ja tiem uzstādīta identiska degvielas sistēma.

2.   DEFINĪCIJAS

Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

2.1.   “Cilts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas izraudzīts kā transportlīdzeklis, ar kuru pārbauda degvielas sistēmas pielāgošanās spēju, un uz kuru atsaucas saimes locekļi. Var būt vairāk nekā viens cilts transportlīdzeklis.

Saimes loceklis

2.2.1.   “Saimes loceklis” ir transportlīdzeklis, kam piemīt tādas pašas raksturīgās pazīmes, kā cilts transportlīdzeklim(-iem):

| a) | to ražo tas pats transportlīdzekļu ražotājs; |
| --- | --- |

a)

to ražo tas pats transportlīdzekļu ražotājs;

| b) | uz to attiecas tādas pašas emisiju robežvērtības; |
| --- | --- |

b)

uz to attiecas tādas pašas emisiju robežvērtības;

| c) | ja gāzes degvielas sistēmai ir centrāla uzskaite visam motoram:
  tam ir apliecināta jauda robežās starp 0,7 un 1,15 reižu starpību ar cilts transportlīdzekļa motoru.
  Ja gāzes degvielas sistēmai ir atsevišķa uzskaites sistēma katram cilindram:
  tam ir apliecināta jauda katram cilindram robežās starp 0,7 un 1,15 reižu starpību ar cilts transportlīdzekļa motoru. |
| --- | --- |

c)

ja gāzes degvielas sistēmai ir centrāla uzskaite visam motoram:

tam ir apliecināta jauda robežās starp 0,7 un 1,15 reižu starpību ar cilts transportlīdzekļa motoru.

Ja gāzes degvielas sistēmai ir atsevišķa uzskaites sistēma katram cilindram:

tam ir apliecināta jauda katram cilindram robežās starp 0,7 un 1,15 reižu starpību ar cilts transportlīdzekļa motoru.

| d) | ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar katalizatoru, katalizatora tips ir identisks, t.i. trīsceļu, oksidācijas, NOx samazināšanas. |
| --- | --- |

d)

ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar katalizatoru, katalizatora tips ir identisks, t.i. trīsceļu, oksidācijas, NOx samazināšanas.

| e) | tā gāzes degvielas sistēma (ieskaitot spiediena regulatoru) ir viena ražotāja izgatavota un pieder pie viena tipa: indukcijas, tvaika iesmidzināšanas (vienā punktā, vairākos punktos), šķidruma iesmidzināšanas (vienā punktā, vairākos punktos). |
| --- | --- |

e)

tā gāzes degvielas sistēma (ieskaitot spiediena regulatoru) ir viena ražotāja izgatavota un pieder pie viena tipa: indukcijas, tvaika iesmidzināšanas (vienā punktā, vairākos punktos), šķidruma iesmidzināšanas (vienā punktā, vairākos punktos).

| f) | šo gāzes degvielas sistēmu regulē identiska tipa elektroniska vadības ierīce ar identisku tehnisko specifikāciju, kurā ir tie paši programmatūras principi un vadības stratēģija. |
| --- | --- |

f)

šo gāzes degvielas sistēmu regulē identiska tipa elektroniska vadības ierīce ar identisku tehnisko specifikāciju, kurā ir tie paši programmatūras principi un vadības stratēģija.

2.2.2.   Attiecībā uz c) prasību: gadījumos, kad tests pierāda, ka divi ar gāzi darbināmi transportlīdzekļi varētu būt tās pašas saimes locekļi, bet nav vienāda to apliecinātā jauda, attiecīgi P1 un P2 (P1 < P2), un abus testē kā cilts transportlīdzekļus, par saimei piederīgiem uzskata transportlīdzekļus, kuru apliecinātā jauda ir starp 0,7 * P1 un 1,15 * P2.

3.   TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA

EK tipa apstiprinājumu piešķir, ja ir izpildītas šādas prasības:

3.1.   Izplūdes gāzu emisijas tests cilts transportlīdzeklim

Cilts transportlīdzeklim jāpierāda tā spēja pielāgoties visiem degvielas sastāviem, kas var parādīties tirgū. Lietojot sašķidrinātu naftas gāzi, atšķiras C3/C4 sastāvs. Dabasgāzi parasti lieto divu veidu degvielā – degvielā ar lielu siltumietilpību (H gāzē) un degvielā ar mazu siltumietilpību (L gāzē), bet ar ievērojamu izplešanos abos diapazonos; būtiski atšķiras to Wobbe indekss. Šīs atšķirības atspoguļojas standartdegvielās.

Cilts transportlīdzekli(-us) pārbauda ar I tipa testu, izmantojot 10a pielikumā noteiktās galējās standartdegvielas.

3.1.1.1.   Ja pāriešanai no vienas degvielas uz citu izmanto slēdža palīdzību, tipa apstiprināšanas laikā slēdzi nelieto. Šādā gadījumā pēc ražotāja pieprasījuma un saskaņojot ar tehnisko dienestu 4. pielikuma 5.3.1. punktā minēto pirmapstrādes ciklu var pagarināt.

3.1.2.   Transportlīdzekli uzskata par atbilstīgu, ja transportlīdzeklis nepārsniedz emisiju robežvērtības ar abām standartdegvielām.

3.1.3.   Emisiju rezultātu attiecību “r” katrai piesārņojošajai vielai noteic šādi:

| Degvielas tips(i) | Atsauces degvielas | “r” aprēķins |
| --- | --- | --- |
| LPG un benzīns (apstiprinājums B) | degviela A | |
| vai tikai LPG (apstiprinājums D) | degviela B |
| NG un benzīns (apstiprinājums B) | degviela G 20 | |
| vai tikai NG (apstiprinājums D) | degviela G 25 |

Degvielas tips(i)

Atsauces degvielas

“r” aprēķins

LPG un benzīns (apstiprinājums B)

degviela A

Formula

vai tikai LPG (apstiprinājums D)

degviela B

NG un benzīns (apstiprinājums B)

degviela G 20

Formula

vai tikai NG (apstiprinājums D)

degviela G 25

3.2.   Saimes locekļa izplūdes gāzu emisijas apstiprinājums:

Saimes loceklim I tipa testu veic ar vienu standartdegvielu. Šī standartdegviela var būt jebkura no standartdegvielām. Transportlīdzekli uzskata par atbilstīgu, ja ir izpildītas šādas prasības:

3.2.1.   Transportlīdzeklis atbilst saimes locekļa definīcijai, kas noteikta iepriekš 2.2. punktā.

3.2.2.   Ja testa degviela ir standartdegviela A sašķidrinātai naftas gāzei vai G20 dabasgāzei, emisijas rezultātus reizina ar koeficientu “r”, ja r > 1; ja r < 1, korekcijas nav nepieciešamas.

Ja testa degviela ir standartdegviela B sašķidrinātai naftas gāzei vai G25 dabasgāzei, emisijas rezultātus dala ar koeficientu “r”, ja r < 1; ja r > 1, korekcijas nav nepieciešamas.

3.2.3.   Transportlīdzeklim jāatbilst attiecīgās kategorijas emisiju robežvērtībām gan mērīto, gan aprēķināto emisiju ziņā.

3.2.4.   Ja vienam un tam pašam motoram veic atkārtotus testus, atsauces degvielas G20 jeb A rezultātiem un atsauces degvielas G25 jeb B rezultātiem vispirms nosaka vidējo aritmētisko vērtību; koeficientu “r” aprēķina no šiem vidējiem aritmētiskajiem rezultātiem.

4.   VISPĀRĪGI NOSACĪJUMI

4.1.   Ražojuma atbilstības testu var veikt ar komerciālu degvielu, kuras C3/C4 attiecība ir robežās starp šo attiecību standartdegvielām sašķidrinātas naftas gāzes gadījumā vai kuras Wobbe indekss ir robežās starp šo indeksu galējām standartdegvielām dabasgāzes gadījumā. Šajā gadījumā veic degvielas analīzi.

---

13. PIELIKUMS

Emisiju testa procedūra transpotrlīdzeklim, kas aprīkots ar periodiski reģenerējošu sistēmu

1.   IEVADS

Šajā pielikumā izklāstītas īpašas prasības, kuras piemēro tāda transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam, kurš aprīkots ar periodiski reģenerējošu sistēmu kā noteikts šo noteikumu 2.20. punktā.

2.   TIPA APSTIPRINĀJUMA JOMA UN ATTIECINĀJUMS

2.1.   Transportlīdzekļa saimes grupas, kas aprīkotas ar periodiski reģenerējošu sistēmu

Šo procedūru piemēro transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar periodiski reģenerējošu sistēmu kā noteikts šo noteikumu 2.20. punktā. Šī pielikuma mērķim var izveidot transportlīdzekļa saimes grupas. Līdz ar to tie transportlīdzekļutipi ar reģeneratīvām sistēmām, kuru tālāk nosauktie parametri ir identiski, vai pieļaujamo pielaižu robežās, uzskatāmi par piederošiem pie tās pašas saimes attiecībā uz mērījumiem, kas raksturīgi definētajai periodiski reģenerējošai sistēmai.

2.1.1.   Identiski parametri ir:

Motors:

| a) | aizdedzes process. |
| --- | --- |

a)

aizdedzes process.

Periodiski reģenerējoša sistēma(t.i., katalizators, makrodaļiņu filtrs):

| a) | konstrukcija (t.i., korpuss, dārgmetāla veids, substrāta veids, šūnu blīvums), |
| --- | --- |

a)

konstrukcija (t.i., korpuss, dārgmetāla veids, substrāta veids, šūnu blīvums),

| b) | tips un darbības princips, |
| --- | --- |

b)

tips un darbības princips,

| c) | doza un piemaisījumu sistēma, |
| --- | --- |

c)

doza un piemaisījumu sistēma,

| d) | tilpums ±10 procenti, |
| --- | --- |

d)

tilpums ±10 procenti,

| e) | izvietojums (temperatūra ±50 °C pie 120 km/h vai maksimālās temperatūras/spiediena 5 procentu atšķirība). |
| --- | --- |

e)

izvietojums (temperatūra ±50 °C pie 120 km/h vai maksimālās temperatūras/spiediena 5 procentu atšķirība).

2.2.   Transportlīdzekļu tipi ar atšķirīgu standartmasu

Šo noteikumu 2.20. punktā definētos koeficientus Ki, kas iegūti veicot šajā pielikumā noteikto transportlīdzekļa tipa ar periodiski reģenerējošu sistēmu tipa apstiprinājuma procedūru, var piemērot citiem transportlīdzekļiem saimes grupā ar atsauces masu divās tuvākajā inerces klasēs vai jebkurai zemākai ekvivalences inercei.

3.   TESTA PROCEDŪRA

Transportlīdzekli var aprīkot ar slēdzi, kas spēj novērst vai atļaut reģenerācijas procesu ar nosacījumu, ka darbība neietekmē sākotnējo motora kalibrāciju. Šo slēdzi atļauts izmantot tikai reģenerācijas novēršanas nolūkos reģenerācijas sistēmu lādēšanas un sagatavošanas ciklu laikā. To neizmanto mērot emisijas reģenerācijas fāzes laikā; drīzāk emisiju testu veic ar neuzlādētu sākotnējā aprīkojuma (OEM) vadības ierīci.

3.1.   Izplūdes emisiju mērījums starp diviem cikliem, kuros parādās reģeneratīvās fāzes

3.1.1.   Vidējo emisiju starp reģenerācijas fāzēm un reģenerējošās ierīces uzlādēšanās laikā nosaka, aprēķinot vidējo aritmētisko no vairākiem aptuveni vienādā attālumā (ja to ir vairāk par 2) I tipa darbības cikliem vai ekvivalenta motora testa stenda cikliem. Kā alternatīvu ražotājs var sniegt datus, parādot, ka emisija paliek nemainīga (±15 %) starplaikā starp reģenerācijas fāzēm. Šādā gadījumā var izmantot emisijas mērījumus, kas iegūti regulāra I tipa testa laikā. Visos citos gadījumos veic vismaz divus I tipa darbības ciklus vai ekvivalentus motora stenda ciklus: vienu uzreiz pēc reģenerācijas (pirms jaunas lādēšanas) un vienu pēc iespējas tuvāk pirms reģenerācijas fāzes. Visus emisiju mērījumus veic saskaņā ar 4. pielikuma 5., 6., 7. un 8. punktu

3.1.2.   Uzlādes procesu un Ki noteikšanu veic I tipa darbības cikla laikā uz šasijas dinamometra vai uz motora testa stenda izmantojot ekvivalentu testa ciklu. Šos testus var veikt secīgi (t.i., bez nepieciešamības izslēgt motoru starp cikliem). Pēc jebkura skaita pabeigtu ciklu, transportlīdzekli var noņemt no šasijas dinamometra un testu turpināt vēlāk.

3.1.3.   Ciklu skaitu (D) starp diviem cikliem, kuros parādās reģenerācijas fāze, ciklu skaitu, kuros veic emisijas mērījumus (n), un katras emisijas mērījumu (M’sij) paziņo attiecīgi 1. pielikuma 4.2.11.2.1.10.1. līdz 4.2.11.2.1.10.4. vai 4.2.11.2.5.4.1. līdz 4.2.11.2.5.4.4. punktā.

3.2.   Emisiju mērīšana reģenerācijas laikā

3.2.1.   Transportlīdzekļa sagatavošanu, ja tāda ir nepieciešama, emisiju testam reģenerācijas fāzes laikā var pabeigt, izmantojot sagatavošanas ciklus kā aprakstīts 4. pielikuma 5.3. punktā vai ekvivalentos motora testa stenda ciklos atkarībā no iepriekš 3.1.2. punktā izvēlētās uzlādes procedūras.

3.2.2.   Šo noteikumu 4. punktā aprakstītos testa un transportlīdzekļa stāvokli I tipa testa veikšanai piemēro pirms pirmā emisiju testa veikšanas.

Reģenerācija nedrīkst sākties transportlīdzekļa sagatavošanas laikā. To iespējams nodrošināt, izmantojot vienu no šādām metodēm:

3.2.3.1.   “mānekļa” reģenerācijas sistēma vai daļēja sistēma, kuru uzstāda sagatavošanas ciklu veikšanai.

3.2.3.2.   jebkura cita metode, par kuru vienojušies ražotājs un tipa apstiprināšanas iestāde.

3.2.4.   Izplūdes emisiju testu pēc aukstās palaišanas ar ietvertu reģenerācijas procesu veic saskaņā ar I tipa darbības ciklu vai ekvivalentu motora testa stenda ciklu. Ja emisiju testus starp diviem reģenerējošu fāžu cikliem veic uz motora testa stenda, arī emisiju testu ar ietvertu reģenerācijas fāzi veic uz motora testa stenda.

3.2.5.   Ja reģenerācijas procesam nepieciešams vairāk nekā viens darbības cikls, nekavējoties veic secīgu testa ciklu(-us), neizslēdzot motoru līdz sasniegta pilnīga reģenerācija (pabeidz katru ciklu). Laikam, kas nepieciešams jauna testa uzsākšanai, jābūt pēc iespējas īsākam (piem., makrodaļiņu filtra materiāla maiņa). Šajā laikā motoru izslēdz.

3.2.6.   Emisijas vērtības reģenerācijas (Mri) laikā aprēķina saskaņā ar 4. pielikuma 8. punktu. Reģistrē darbības ciklu skaitu d, kas izmērīts pilnīgai reģenerācijai.

3.3.   Kombinētās emisijas aprēķināšana

Formula n ≥ 2; Formula

Formula

kur katrai attiecīgajai piesārņojošajai vielai i:

| M’sij | = | piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km vienā I tipa darbības ciklā (vai ekvivalentā motora testa stenda ciklā) bez reģenerācijas |
| --- | --- | --- |
| M’rij | = | piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km vienā I tipa darbības ciklā (vai ekvivalentā motora testa stenda ciklā) reģenerācijas laikā. (kad n > 1, pirmais I tipa tests ir veikts auksts un turpmākie ir karsti) |
| Msi | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km bez reģenerācijas |
| Mri | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km reģenerācijas laikā |
| Mpi | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km |
| n | = | testa punktu skaits, kuros veikti emisijas mērījumi (I tipa darbības cikli vai ekvivalenti motora testa stenda cikli) starp diviem cikliem, kuros noris reģenerācija, ≥ 2 |
| d | = | darbības ciklu skaits, kas nepieciešams reģenerācijai |
| D | = | darbības ciklu skaits starp diviem cikliem, kuros noris reģenerācija |

M’sij

=

piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km vienā I tipa darbības ciklā (vai ekvivalentā motora testa stenda ciklā) bez reģenerācijas

M’rij

=

piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km vienā I tipa darbības ciklā (vai ekvivalentā motora testa stenda ciklā) reģenerācijas laikā. (kad n > 1, pirmais I tipa tests ir veikts auksts un turpmākie ir karsti)

Msi

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km bez reģenerācijas

Mri

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km reģenerācijas laikā

Mpi

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisija gramos uz km

n

=

testa punktu skaits, kuros veikti emisijas mērījumi (I tipa darbības cikli vai ekvivalenti motora testa stenda cikli) starp diviem cikliem, kuros noris reģenerācija, ≥ 2

d

=

darbības ciklu skaits, kas nepieciešams reģenerācijai

D

=

darbības ciklu skaits starp diviem cikliem, kuros noris reģenerācija

Mērījumu parametru ilustrējošs paraugs. Skatīt 8/1. attēlu.

8/1. attēls:

Parametri, kas izmērīti emisiju testa laikā un starp cikliem, kuros noris reģenerācija (shematisks piemērs, emisijas “D” laikā var palielināties vai samazināties)

Image

3.4.   Reģenerācijas koeficienta K aprēķināšana katrai attiecīgajai piesārņojošajai vielai(-ām)

Ki = Mpi/Msi

Msi, Mpi un Ki rezultātus reģistrē tehniskā dienesta iesniegtā testa ziņojumā.

Ki var noteikt pēc vienas testu virknes pabeigšanas.

---

14. PIELIKUMS

Emisijas testa procedūra hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HEV)

1.   IEVADS

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīti īpaši nosacījumi attiecībā uz šo noteikumu 2.21.2. punktā definētu hibrīdu elektrisku transportlīdzekļu (HEV) tipa apstiprinājumu.

1.2.   Parasti I, II, III, IV, V, VI un OBD tipa testu veikšanai hibrīdus elektriskus transportlīdzekļus testē saskaņā ar attiecīgi 4., 5., 6., 7., 9., 8. un 11. pielikumu, ja vien šajā pielikumā nav norādīts citādi.

1.3.   Tikai I tipa testam OVC transportlīdzekļus (iedalījums saskaņā ar 2. punktu) testē saskaņā ar A nosacījumu un B nosacījumu. Testa rezultātus A un B nosacījumiem un izsvērtās vērtības ziņo paziņojumu formā.

1.4.   Emisiju testu rezultātiem jābūt saskaņā ar visām robežvērtībām, kas norādītas šo noteikumu testu veikšanas nosacījumos.

2.   HIBRĪDU ELEKTRISKU TRANSPORTLĪDZEKĻU KATEGORIJAS

| Transportlīdzekļa uzlāde | Uzlāde ārpus transportlīdzekļa (1)

  (OVC) | Uzlāde ne ārpus transportlīdzekļa (2)

  (NOVC) |
| --- | --- | --- |
| Darba režīma slēdzis | Bez | Ar | Bez | ar |

Transportlīdzekļa uzlāde

Uzlāde ārpus transportlīdzekļa (1)

(OVC)

Uzlāde ne ārpus transportlīdzekļa (2)

(NOVC)

Darba režīma slēdzis

Bez

Ar

Bez

ar

3.   I TIPA TESTU METODES

3.1.   Ārēji lādējams hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (OVC HEV) bez darba režīma slēdža

3.1.1.   veic divus testus saskaņā ar šādiem nosacījumiem:

| A nosacījums: | testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci. |
| --- | --- |
| B nosacījums: | testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde). |

A nosacījums:

testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci.

B nosacījums:

testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde).

Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces lādēšanas režīma (SOC) profils dažādās I tipa testa stadijās dots 1. pielikumā.

A nosacījums

3.1.2.1.   Procedūru sāk ar transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādi braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

| — | ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors, |
| --- | --- |

—

ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors,

| — | vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), |
| --- | --- |

—

vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs),

| — | vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu. |
| --- | --- |

—

vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu.

Motoru, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

Transportlīdzekļa sagatavošana

3.1.2.2.1.   Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem izmanto 4. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto otrās daļas ciklu. Brauc trīs secīgus ciklus saskaņā ar 3.1.2.5.3. punktu.

3.1.2.2.2.   Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, sagatavo, veicot vienu pirmās daļas un divus otrās daļas braukšanas ciklus saskaņā ar 3.1.2.5.3. punktu.

3.1.2.3.   Pēc sagatavošanas un pirms pārbaudes transportlīdzekli glabā telpā, kurā temperatūra ir nosacīti pastāvīga starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina līdz motora eļļas temperatūra un dzesētājs, ja tāds ir, ir ±2 K robežās no telpas temperatūras, un 3.1.2.4. punktā aprakstītās uzlādes rezultātā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīce ir pilnībā uzlādēta.

3.1.2.4.   uzsūkšanās laikā, elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē:

| a) | ar uzmontētu lādētāju, ja ar tādu aprīkots, vai |
| --- | --- |

a)

ar uzmontētu lādētāju, ja ar tādu aprīkots, vai

| b) | ar ražotāja ieteiktu ārēju lādētāju, izmantojot parastu lādēšanas procedūru nakts laikā. |
| --- | --- |

b)

ar ražotāja ieteiktu ārēju lādētāju, izmantojot parastu lādēšanas procedūru nakts laikā.

Šī procedūra izslēdz visu veidu īpašās lādēšanas, kuras var ierosināt automātiski vai manuāli, piemēram, kompensācijas vai apkopes vajadzībām.

Ražotājs apstiprina, ka testa laikā nav veikta īpaša lādēšanas procedūra.

Testa procedūra

3.1.2.5.1.   Transportlīdzekli vadītājs iedarbina parastajā izmantošanai paredzētajā veidā. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras uzsākšanu.

3.1.2.5.2.   Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms vai motora iedarbināšanas procedūras laikā un beidz pabeidzot beidzamo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas (ES)).

3.1.2.5.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

3.1.2.5.4.   Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu.

3.1.2.6.   Testa rezultātus salīdzina ar šo noteikumu 5.3.1.4. punktā noteiktajām robežvērtībām un aprēķina katras piesārņojošās vielas vidējo emisiju A nosacījumam (M1i).

B nosacījums

Transportlīdzekļa sagatavošana

3.1.3.1.1.   Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem izmanto 4. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto otrās daļas ciklu. Brauc trīs secīgus ciklus saskaņā ar 3.1.3.4.3. punktu.

3.1.3.1.2.   Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, sagatavo, veicot vienu pirmās daļas un divus otrās daļas braukšanas ciklus saskaņā ar 3.1.3.4.3. punktu.

3.1.3.2.   Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

| — | ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors, |
| --- | --- |

—

ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors,

| — | vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), |
| --- | --- |

—

vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs),

| — | vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu. |
| --- | --- |

—

vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu.

Motoru, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

3.1.3.3.   Pēc sagatavošanas un pirms pārbaudes transportlīdzekli glabā telpā, kurā temperatūra ir nosacīti pastāvīga starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina līdz motora eļļas temperatūra un dzesētājs, ja tāds ir, ir ±2 K robežās no telpas temperatūras.

Testa procedūra

3.1.3.4.1.   Transportlīdzekli vadītājs iedarbina parastajā izmantošanai paredzētajā veidā. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras uzsākšanu.

3.1.3.4.2.   Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms vai motora iedarbināšanas procedūras laikā un beidz pabeidzot beidzamo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas (ES)).

3.1.3.4.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

3.1.3.4.4.   Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu.

3.1.3.5.   Testa rezultātus salīdzina ar šo noteikumu 5.3.1.4. punktā noteiktajām robežvērtībām un aprēķina katras piesārņojošās vielas vidējo emisiju B nosacījumam (M2i).

Testa rezultāti

3.1.4.1.   Paziņojumam aprēķina vidējās izsvērtās vērtības:

Mi = (De × M1i + Dav × M2i)/(De + Dav)

Kur

| Mi | = | piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru. |
| --- | --- | --- |
| M1i | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci, kas aprēķināta 3.1.2.6. punktā |
| M2i | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci minimālā uzlādēšanas stadijā (maksimāla jaudas izlādēšana), aprēķināta 3.1.3.5. punktā |
| De | = | transportlīdzekļa elektrības amplitūda ar slēdzi tīri elektriskā pozīcijā, saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 7. pielikumā noteikto procedūru. Ja nav tīri elektriskas pozīcijas, ražotājam jānodrošina līdzeklis, kā veikt the mērījumu transportlīdzeklim darbojoties tīri elektriskā režīmā. |
| Dav | = | 25 km (vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm) |

Mi

=

piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru.

M1i

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci, kas aprēķināta 3.1.2.6. punktā

M2i

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci minimālā uzlādēšanas stadijā (maksimāla jaudas izlādēšana), aprēķināta 3.1.3.5. punktā

De

=

transportlīdzekļa elektrības amplitūda ar slēdzi tīri elektriskā pozīcijā, saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 7. pielikumā noteikto procedūru. Ja nav tīri elektriskas pozīcijas, ražotājam jānodrošina līdzeklis, kā veikt the mērījumu transportlīdzeklim darbojoties tīri elektriskā režīmā.

Dav

=

25 km (vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm)

3.2.   Ārēji lādējams hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (OVC HEV) ar darba režīma slēdzi

veic divus testus saskaņā ar šādiem nosacījumiem:

| A nosacījums: | testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci. |
| --- | --- |

A nosacījums:

testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci.

| B nosacījums: | testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde) |
| --- | --- |

B nosacījums:

testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde)

3.2.1.3.   Darba režīma slēdzi pārslēdz saskaņā ar šo tabulu:

| Jauktie režīmi
  Akumulatora stāvoklis | — | Tīri elektrisks |
| --- | --- | --- |

Jauktie režīmi

Akumulatora stāvoklis

—

Tīri elektrisks

| — | Hibrīds |
| --- | --- |

—

Hibrīds

| — | Tīri degvielu patērējošs |
| --- | --- |

—

Tīri degvielu patērējošs

| — | Hibrīds |
| --- | --- |

—

Hibrīds

| — | Tīri elektrisks |
| --- | --- |

—

Tīri elektrisks

| — | Tīri degvielu patērējošs |
| --- | --- |

—

Tīri degvielu patērējošs

| — | Hibrīds |
| --- | --- |

—

Hibrīds

...

Slēdža pozīcija

Slēdža pozīcija

Slēdža pozīcija

Slēdža pozīcija

A nosacījums

Pilnībā uzlādēts

Hibrīds

Hibrīds

Hibrīds

Viselektriskākais hibrīdais režīms (4)

B nosacījums

Minimāli uzlādēts

Hibrīds

degvielu patērējošs

degvielu patērējošs

Visvairāk degvielu patērējošais režīms (5)

A nosacījums

3.2.2.1.   Ja transportlīdzekļa tīri elektrsikais diapazons pārsniedz vienu pilnīgu ciklu, pēc ražotāja lūguma I tipa testu var veikt tīri elektriskā režīmā. Šādā gadījumā 3.2.2.3.1. vai 3.2.2.3.2. punktā aprakstīto motora sagatavošanu var neveikt.

3.2.2.2.   Procedūru sāk ar transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādi braucot, slēdzi ieslēdzot tīri elektriskā režīmā (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.) ar vienmērīgu ātrumu, kas ir 70 % ± 5 % no maksimālā transportlīdzekļa ātruma trīsdesmit minūšu testā (nosaka saskaņā ar Noteikumiem Nr. 101).

Izlādes pārtraukums rodas:

| — | ja transportlīdzeklis nevar braukt ar 65 % no maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma; vai |
| --- | --- |

—

ja transportlīdzeklis nevar braukt ar 65 % no maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma; vai

| — | kad norādījumu apstādināt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēti instrumenti, vai |
| --- | --- |

—

kad norādījumu apstādināt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēti instrumenti, vai

| — | pēc 100 km nobraukšanas. |
| --- | --- |

—

pēc 100 km nobraukšanas.

| — | Ja transportlīdzeklis nav aprīkots ar tīri elektrisku režīmu, transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.): |
| --- | --- |

—

Ja transportlīdzeklis nav aprīkots ar tīri elektrisku režīmu, transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

| — | ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors, |
| --- | --- |

—

ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors,

| — | vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs, |
| --- | --- |

—

vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs,

| — | vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu. |
| --- | --- |

—

vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu.

Motoru, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

Transportlīdzekļa sagatavošana

3.2.2.3.1.   Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem izmanto 4. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto otrās daļas ciklu. Brauc trīs secīgus ciklus saskaņā ar 3.2.2.6.3. punktu.

3.2.2.3.2.   Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, sagatavo, veicot vienu pirmās daļas un divus otrās daļas braukšanas ciklus saskaņā ar 3.2.2.6.3. punktu.

3.2.2.4.   Pēc sagatavošanas un pirms pārbaudes transportlīdzekli glabā telpā, kurā temperatūra ir nosacīti pastāvīga starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina līdz motora eļļas temperatūra un dzesētājs, ja tāds ir, ir ±2 K robežās no telpas temperatūras, un 3.2.2.5. punktā norādītās lādēšanas rezultātā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīce ir pilnībā uzlādēta.

3.2.2.5.   uzsūkšanās laikā, elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē:

| a) | ar uzmontētu lādētāju, ja ar tādu aprīkots, vai |
| --- | --- |

a)

ar uzmontētu lādētāju, ja ar tādu aprīkots, vai

| b) | ar ražotāja ieteiktu ārēju lādētāju, izmantojot parastu lādēšanas procedūru nakts laikā. |
| --- | --- |

b)

ar ražotāja ieteiktu ārēju lādētāju, izmantojot parastu lādēšanas procedūru nakts laikā.

Šī procedūra izslēdz visu veidu īpašās lādēšanas, kuras var ierosināt automātiski vai manuāli, piemēram, kompensācijas vai apkopes vajadzībām.

Ražotājs apstiprina, ka testa laikā nav veikta īpaša lādēšanas procedūra.

Testa procedūra

3.2.2.6.1.   Transportlīdzekli vadītājs iedarbina parastajā izmantošanai paredzētajā veidā. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras uzsākšanu.

3.2.2.6.2.   Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms vai motora iedarbināšanas procedūras laikā un beidz pabeidzot beidzamo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas (ES)).

3.2.2.6.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

3.2.2.6.4.   Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu.

3.2.2.7.   Testa rezultātus salīdzina ar robežvērtībām, kas noteiktas šo noteikumu 5.3.1.4. punktā un aprēķina vidējo katras piesārņojošās vielas emisiju A nosacījumam (M1i).

B nosacījums

Transportlīdzekļa sagatavošana

3.2.3.1.1.   Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem izmanto 4. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto otrās daļas ciklu. Saskaņā ar 3.2.3.4.3. punktu tālāk tekstā, veic trīs secīgus ciklus.

3.2.3.1.2.   Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, sagatavo, veicot vienu pirmās daļas un divus otrās daļas braukšanas ciklus saskaņā ar 3.2.3.4.3. punktu tālāk tekstā.

3.2.3.2.   Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē saskaņā ar 3.2.2.2. punktu

3.2.3.3.   Pēc sagatavošanas un pirms pārbaudes transportlīdzekli glabā telpā, kurā temperatūra ir nosacīti pastāvīga starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina līdz motora eļļas temperatūra un dzesētājs, ja tāds ir, ir ±2 K robežās no telpas temperatūras.

Testa procedūra

3.2.3.4.1.   Transportlīdzekli vadītājs iedarbina parastajā izmantošanai paredzētajā veidā. Pirmais cikls sākas ar motora iedarbināšanas procedūras sākumu.

3.2.3.4.2.   Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms vai motora iedarbināšanas procedūras laikā un beidz pabeidzot beidzamo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas (ES)).

3.2.3.4.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

3.2.3.4.4.   Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu.

3.2.3.5.   Testa rezultātus salīdzina ar šo noteikumu 5.3.1.4. punktā noteiktajām robežvērtībām un aprēķina katras piesārņojošās vielas vidējo emisiju B nosacījumam (M2i).

Testa rezultāti

3.2.4.1.   Paziņojumam aprēķina vidējās izsvērtās vērtības:

Mi=(De × M1i + Dav × M2i)/(De + Dav)

kur:

| Mi | = | piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru |
| --- | --- | --- |
| M1i | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci, kas aprēķināta 3.2.2.7. punktā |
| M2i | = | vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci minimālā uzlādēšanas stadijā (maksimāla jaudas izlādēšana), aprēķināta 3.2.3.5. punktā |
| De | = | transportlīdzekļa elektriskais diapazons ar slēdzi tīri elektriskā pozīcijā, saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 7. pielikumā noteikto procedūru. Ja nav tīri elektriskas pozīcijas, ražotājam jānodrošina veids, kā veikt mērījumu transportlīdzeklim darbojoties tīri elektriskā režīmā. |
| Dav | = | 25 km (vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm). |

Mi

=

piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru

M1i

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci, kas aprēķināta 3.2.2.7. punktā

M2i

=

vidējā piesārņojošās vielas i emisijas masa gramos uz kilometru ar elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci minimālā uzlādēšanas stadijā (maksimāla jaudas izlādēšana), aprēķināta 3.2.3.5. punktā

De

=

transportlīdzekļa elektriskais diapazons ar slēdzi tīri elektriskā pozīcijā, saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 7. pielikumā noteikto procedūru. Ja nav tīri elektriskas pozīcijas, ražotājam jānodrošina veids, kā veikt mērījumu transportlīdzeklim darbojoties tīri elektriskā režīmā.

Dav

=

25 km (vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

3.3.   Ārēji nelādējams hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (NOTOVC HEV) bez darba režīma slēdža

3.3.1.   Šos transportlīdzekļus testē saskaņā ar 4. pielikumu

3.3.2.   Sagatavošanai veic vismaz divus secīgus pilnus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas un vienu otrās daļas) bez uzsūkšanās.

3.3.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

3.4.   Ārēji nelādējams hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (NOTOVC HEV) ar darba režīma slēdzi

3.4.1.   Šos transportlīdzekļus sagatavo un testē hibrīdā režīmā saskaņā ar 4. pielikumu. Ja pieejami vairāki hibrīdi režīmi, testu veic tajā režīmā, kurš automātiski ieslēdzas, pagriežot aizdedzes atslēgu (normālā režīmā). Pamatojoties uz ražotāja sniegtu informāciju, tehniskais dienests pārliecinās, vai atbilstība robežvērtībām tiek sasniegta visos hibrīdajos režīmos.

3.4.2.   Transportlīdzekļa sagatavošanai veic divus secīgus pilnus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas un vienu otrās daļas ciklu) bez uzsūkšanās.

3.4.3.   Ar transportlīdzekli brauc saskaņā ar 4. pielikumu, vai īpašas pārnesumu pārslēgšanas stratēģijas gadījumā saskaņā ar ražotāja instrukcijām, kas norādītas transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un norādītas tehniskās pārnesumu pārslēgšanas instrumentā (vadītāja zināšanai). Šiem transportlīdzekļiem 4. pielikuma 1. papildinājumā noteiktos pārnesuma pārslēgšanas punktus nepiemēro. Darbības līknes paraugam piemēro 4. pielikuma 2.3.3. punkta aprakstu.

4.   II TIPA TESTA METODES

4.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 5. pielikumu ar iedarbinātu degvielu patērējošu motoru. Ražotājs nodrošina “apkopes režīmu”, lai būtu iespējams veikt šo testu.

Ja nepieciešams, izmanto noteikumu 5.1.6. punktā paredzēto īpašo procedūru.

5.   III TIPA TESTA METODES

5.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 6. pielikumu ar iedarbinātu degvielu patērējošu motoru. Ražotājs nodrošina “apkopes režīmu”, lai būtu iespējams veikt šo testu.

5.2.   Testus veic tikai 6. pielikuma 3.2. punkta 1. no 2. nosacījumam. Ja kāda iemesla dēļ nav iespējams veikt testu par 2. nosacījuma izpildi, veic alternatīvu testu ar vienmērīgu ātrumu (ar degvielu patērējošu motoru darbojoties zem slodzes).

6.   IV TIPA TESTA METODES

6.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 7. pielikumu.

Pirms testa procedūras (7. pielikuma 5.1. punkts), transportlīdzekli sagatavo šādi:

OVC transportlīdzekļiem:

6.2.1.1.   OVC transportlīdzekļiem bez darba režīma slēdža: procedūru uzsāk, izlādējot elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

| — | ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas hibrīdā elektriskā transportlīdzekļa degvielu patērējošais motors, |
| --- | --- |

—

ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas hibrīdā elektriskā transportlīdzekļa degvielu patērējošais motors,

| — | vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), |
| --- | --- |

—

vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs),

| — | vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu. |
| --- | --- |

—

vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu.

Motoru, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

6.2.1.2.   OVC transportlīdzekļi ar darba režīma slēdzi: procedūru uzsāk izlādējot transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci braucot, ar slēdzi pārslēgtu tīri elektriskā pozīcijā (uz stenda, šasijas dinamometra, u.c.) vienmērīgā ātrumā, kas ir 70 % ± 5 % no maksimālā transportlīdzekļa ātruma trīsdesmit minūtēm.

Izlādes pārtraukums rodas:

| — | ja transportlīdzeklis nevar braukt ar 65 % no maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma; vai |
| --- | --- |

—

ja transportlīdzeklis nevar braukt ar 65 % no maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma; vai

| — | kad norādījumu apstādināt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēti instrumenti, vai |
| --- | --- |

—

kad norādījumu apstādināt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēti instrumenti, vai

| — | pēc 100 km nobraukšanas. |
| --- | --- |

—

pēc 100 km nobraukšanas.

Ja transportlīdzeklis nav aprīkots ar tīri elektrisku režīmu, transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

| — | ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors, |
| --- | --- |

—

ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h līdz ieslēdzas HEV degvielu patērējošais motors,

| — | vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), |
| --- | --- |

—

vai, ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā motora iedarbināšanas, ātrumu samazina līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, pie kura noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs motors (šo saskaņo tehniskais dienests un ražotājs),

| — | vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu. |
| --- | --- |

—

vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu.

Motoru izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

NOVC transportlīdzekļiem:

6.2.2.1.   NOVC transportlīdzekļiem bez darba režīma slēdža: procedūru sāk ar transportlīdzekļa sagatavošanu, veicot vismaz divus secīgus pilnus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas un vienu otrās daļas) bez uzsūkšanās.

6.2.2.2.   NOVC transportlīdzekļiem ar darba režīma slēdzi: procedūru sāk ar sagatavošanu, veicot vismaz divus secīgus pilnus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas un vienu otrās daļas ciklu) bez uzsūkšanās, veic ar transportlīdzekli, kas darbojas hibrīdā režīmā. Ja ir vairāki hibrīdi režīmi, testu veic tajā režīmā, kurš ieslēdzas automātiski pēc aizdedzes atslēgas pagriešanas (normālā režīmā).

Sagatavošanas braucienu un dinamometra testu veic saskaņā ar 7. pielikuma 5.2. un 5.4. punktu:

6.3.1.   OVC transportlīdzekļiem: ar tādiem pašiem nosacījumiem kā noteikts I tipa testa B nosacījumā (3.1.3. un 3.2.3. punkts).

6.3.2.   NOVC transportlīdzekļiem: ar tādiem pašiem nosacījumiem kā I tipa testam.

7.   V TIPA TESTA METODES

7.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 9. pielikumu.

7.2.   OVC transportlīdzekļiem:

Ir atļauts uzlādēt elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci divreiz dienā nobraukuma sasniegšanas veikšanas laikā.

OVC transportlīdzekļiem ar darba režīma slēdzi, nobraukuma sasniegšanai brauc tādā režīmā, kurš automātiski ieslēdzas pagriežot aizdedzes slēdzi (normālā režīmā).

Nobraukuma sasniegšanas laikā pēc vienošanās ar tehnisko dienestu nepieciešamības gadījumā ir atļauts pārslēgties uz citu hibrīdu režīmu, lai turpinātu nobraukuma uzkrāšanu.

Piesārņojošo vielu emisijas mērījumus veic tādos pašos apstākļos, kā norādīts I tipa testa B nosacījumā (3.1.3. un 3.2.3. punkts).

7.3.   NOVC transportlīdzekļiem:

NOVC transportlīdzekļiem ar darba režīma slēdzi, nobraukumu sasniedz, braucot režīmā, kurš ieslēdzas automātiski pēc aizdedzes atslēgas pagriešanas (normālā režīmā).

Emisiju piesārņojošo vielu mērījumus veic ar tādiem pašiem nosacījumiem kā I tipa testā.

8.   VI TIPA TESTA METODES

8.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 8. pielikumu.

8.2.   OVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisijas mērījumus veic tādos pašos apstākļos, kā norādīts B nosacījumā I tipa testam (3.1.3. un 3.2.3. punkts).

8.3.   NOVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisijas mērījumus veic tādos pašos apstākļos, kā norādīts I tipa testam.

9.   BORTDIAGNOSTIKAS (OBD) TESTA METODES

9.1.   Transportlīdzekļus testē saskaņā ar 11. pielikumu.

9.2.   OVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisijas mērījumus veic tādos pašos apstākļos, kā norādīts B nosacījumā I tipa testam (3.1.3. un 3.2.3. punkts).

9.3.   NOVC transportlīdzekļiem piesārņojošo vielu emisijas mērījumus veic tādos pašos apstākļos, kā norādīts I tipa testam.

---

(1)  arī saukts par “ārēji lādējamu”

(2)  arī saukts par “ārēji nelādējamu”

(3)  Piemēram: sporta, ekonomisks, pilsētas, ārpilsētas ...

(4)  Viselektriskākais hibrīdais režīms: Hibrīds režīms, par kuru var apgalvot, ka tā laikā novērojams vislielākais elektrības patēriņš no visiem izvēles hibrīdiem režīmiem, testējot transportlīdzekli saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 10. pielikuma 4. punkta A nosacījumu, nosakāms pamatojoties uz ražotāja sniegto informāciju un vienojoties ar tehnisko dienestu.

(5)  Visvairāk degvielu patērējošais režīms: Hibrīds režīms, par kuru var apgalvot, ka tā laikā novērojams vislielākais degvielas patēriņš no visiem izvēles hibrīdiem režīmiem, testējot transportlīdzekli saskaņā ar Noteikumu Nr. 101 10. pielikuma 4. punkta B nosacījumu, nosakāms pamatojoties uz ražotāja sniegto informāciju un vienojoties ar tehnisko dienestu.

1. papildinājums

Elektriskās enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīces lādēšanas režīma (SOC) profils OVC HEV I tipa testam

I tipa testa A nosacījums

Image

A nosacījums:

| 1) | sākotnējais elektriskās enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīces uzlādes stāvoklis |
| --- | --- |

1)

sākotnējais elektriskās enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīces uzlādes stāvoklis

| 2) | izlāde saskaņā ar 3.1.2.1. vai 3.2.2.1. punktu |
| --- | --- |

2)

izlāde saskaņā ar 3.1.2.1. vai 3.2.2.1. punktu

| 3) | transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar 3.1.2.2. vai 3.2.2.2. punktu |
| --- | --- |

3)

transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar 3.1.2.2. vai 3.2.2.2. punktu

| 4) | uzlāde uzsūkšanās laikā saskaņā ar 3.1.2.3. un 3.1.2.4., vai 3.2.2.3. un 3.2.2.4. punktu |
| --- | --- |

4)

uzlāde uzsūkšanās laikā saskaņā ar 3.1.2.3. un 3.1.2.4., vai 3.2.2.3. un 3.2.2.4. punktu

| 5) | testē saskaņā ar 3.1.2.5. vai 3.2.2.5. punktu |
| --- | --- |

5)

testē saskaņā ar 3.1.2.5. vai 3.2.2.5. punktu

I tipa testa B nosacījums

Image

B nosacījums:

| 1) | sākotnējais lādiņa stāvoklis |
| --- | --- |

1)

sākotnējais lādiņa stāvoklis

| 2) | transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar 3.1.3.1. vai 3.2.3.1. punktu |
| --- | --- |

2)

transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar 3.1.3.1. vai 3.2.3.1. punktu

| 3) | izlāde saskaņā ar 3.1.3.2. vai 3.2.3.2. punktu |
| --- | --- |

3)

izlāde saskaņā ar 3.1.3.2. vai 3.2.3.2. punktu

| 4) | uzsūkšanās saskaņā ar 3.1.3.3. vai 3.2.3.3. punktu |
| --- | --- |

4)

uzsūkšanās saskaņā ar 3.1.3.3. vai 3.2.3.3. punktu

| 5) | testē saskaņā ar 3.1.3.4. vai 3.2.3.4. punktu |
| --- | --- |

5)

testē saskaņā ar 3.1.3.4. vai 3.2.3.4. punktu

---