# Europeiska unionens L 137/2008

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 137 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 51 årgången27 maj 2008 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 137

Svensk utgåva

Lagstiftning

51 årgången27 maj 2008

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets förordning (EG) nr 455/2008 av den 26 maj 2008 om upphävande av förordning (EG) nr 752/2007 om förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ukraina | 1 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 456/2008 av den 26 maj 2008 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 2 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 457/2008 av den 23 maj 2008 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen | 4 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 458/2008 av den 26 maj 2008 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2368/2002 om genomförande av Kimberleyprocessens certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter | 6 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Rådets förordning (EG) nr 455/2008 av den 26 maj 2008 om upphävande av förordning (EG) nr 752/2007 om förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ukraina

1

Kommissionens förordning (EG) nr 456/2008 av den 26 maj 2008 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

2

*

Kommissionens förordning (EG) nr 457/2008 av den 23 maj 2008 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen

4

*

Kommissionens förordning (EG) nr 458/2008 av den 26 maj 2008 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2368/2002 om genomförande av Kimberleyprocessens certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter

6

| | | II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt |
| --- | --- | --- |
| | | REKOMMENDATIONER |
| | | Rådet |
| | | 2008/390/EG |
| | * | Rådets rekommendation av den 14 maj 2008 om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (2008–2010) | 13 |
| | | RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Föreskrifter nr 79 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på styrutrustning | 25 |

II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

REKOMMENDATIONER

Rådet

2008/390/EG

*

Rådets rekommendation av den 14 maj 2008 om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (2008–2010)

13

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

Föreskrifter nr 79 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på styrutrustning

25

| | | III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen |
| --- | --- | --- |
| | | RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN |
| | * | Rådets gemensamma åtgärd 2008/391/Gusp av den 26 maj 2008 om ändring av gemensam åtgärd 2008/131/Gusp om förlängning av uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan | 52 |

III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

*

Rådets gemensamma åtgärd 2008/391/Gusp av den 26 maj 2008 om ändring av gemensam åtgärd 2008/131/Gusp om förlängning av uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan

52

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

FÖRORDNINGAR

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/1

---

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 455/2008

av den 26 maj 2008

om upphävande av förordning (EG) nr 752/2007 om förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ukraina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och Ukraina (1), nedan kallat avtalet om partnerskap och samarbete, trädde ikraft den 1 mars 1998. |
| --- | --- |

(1)

Avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och Ukraina (1), nedan kallat avtalet om partnerskap och samarbete, trädde ikraft den 1 mars 1998.

| (2) | Enligt artikel 22.1 i avtalet om partnerskap och samarbete ska handel med vissa stålprodukter regleras av bestämmelserna i avdelning III i det avtalet, med undantag av artikel 14, och av bestämmelserna i ett avtal om kvantitativa arrangemang. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 22.1 i avtalet om partnerskap och samarbete ska handel med vissa stålprodukter regleras av bestämmelserna i avdelning III i det avtalet, med undantag av artikel 14, och av bestämmelserna i ett avtal om kvantitativa arrangemang.

| (3) | Den 18 juni 2007 ingick Europeiska gemenskapen och Ukrainas regering ett sådant avtal om handel med vissa stålprodukter (2), nedan kallat avtalet. |
| --- | --- |

(3)

Den 18 juni 2007 ingick Europeiska gemenskapen och Ukrainas regering ett sådant avtal om handel med vissa stålprodukter (2), nedan kallat avtalet.

| (4) | Den 30 maj 2007 antog rådet förordning (EG) nr 752/2007 om förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ukraina (3) i syfte att tillämpa avtalet. |
| --- | --- |

(4)

Den 30 maj 2007 antog rådet förordning (EG) nr 752/2007 om förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ukraina (3) i syfte att tillämpa avtalet.

| (5) | Enligt artikel 10.4 i avtalet ska avtalet upphöra och de kvantitativa begränsningarna avskaffas från och med det datum då Ukraina eventuellt ansluter sig till Världshandelsorganisationen, om detta sker innan avtalet löper ut. |
| --- | --- |

(5)

Enligt artikel 10.4 i avtalet ska avtalet upphöra och de kvantitativa begränsningarna avskaffas från och med det datum då Ukraina eventuellt ansluter sig till Världshandelsorganisationen, om detta sker innan avtalet löper ut.

| (6) | Den 16 maj 2008 upptogs Ukraina som medlem i Världshandelsorganisationen. |
| --- | --- |

(6)

Den 16 maj 2008 upptogs Ukraina som medlem i Världshandelsorganisationen.

| (7) | Från och med det datumet har förordningen om tillämpning av avtalet inte längre något syfte. |
| --- | --- |

(7)

Från och med det datumet har förordningen om tillämpning av avtalet inte längre något syfte.

| (8) | Av tydlighetsskäl är det därför nödvändigt att upphäva förordning (EG) nr 752/2007. |
| --- | --- |

(8)

Av tydlighetsskäl är det därför nödvändigt att upphäva förordning (EG) nr 752/2007.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 752/2007 upphör härmed att gälla.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 maj 2008.

På rådets vägnar

D. RUPEL

Ordförande

---

(1)  EGT L 49, 19.2.1998, s. 3.

1

(2)  EUT L 178, 6.7.2007, s. 24.

2

(3)  EUT L 178, 6.7.2007, s. 1.

3

---

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/2

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 456/2008

av den 26 maj 2008

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsakter (1), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

| (1) | I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen.

| (2) | Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. |
| --- | --- |

(2)

Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 skall fastställas enligt tabellen i bilagan.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 27 maj 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 maj 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

1

---

BILAGA

till kommissionens förordning av den 26 maj 2008 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | MA | 46,4 |
| MK | 69,4 |
| TN | 105,3 |
| TR | 86,3 |
| ZZ | 76,9 |
| 0707 00 05 | JO | 162,5 |
| TR | 119,9 |
| ZZ | 141,2 |
| 0709 90 70 | EG | 216,7 |
| TR | 113,6 |
| ZZ | 165,2 |
| 0805 10 20 | EG | 68,4 |
| IL | 62,2 |
| MA | 55,0 |
| MX | 62,0 |
| TN | 52,0 |
| TR | 74,2 |
| US | 68,3 |
| ZZ | 63,2 |
| 0805 50 10 | AR | 127,7 |
| TR | 163,7 |
| US | 148,0 |
| ZA | 159,8 |
| ZZ | 149,8 |
| 0808 10 80 | AR | 99,9 |
| BR | 88,1 |
| CL | 95,3 |
| CN | 85,0 |
| MK | 65,0 |
| NZ | 116,9 |
| US | 105,8 |
| UY | 101,5 |
| ZA | 96,6 |
| ZZ | 94,9 |
| 0809 20 95 | US | 433,9 |
| ZZ | 433,9 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

MA

46,4

MK

69,4

TN

105,3

TR

86,3

ZZ

76,9

0707 00 05

JO

162,5

TR

119,9

ZZ

141,2

0709 90 70

EG

216,7

TR

113,6

ZZ

165,2

0805 10 20

EG

68,4

IL

62,2

MA

55,0

MX

62,0

TN

52,0

TR

74,2

US

68,3

ZZ

63,2

0805 50 10

AR

127,7

TR

163,7

US

148,0

ZA

159,8

ZZ

149,8

0808 10 80

AR

99,9

BR

88,1

CL

95,3

CN

85,0

MK

65,0

NZ

116,9

US

105,8

UY

101,5

ZA

96,6

ZZ

94,9

0809 20 95

US

433,9

ZZ

433,9

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/4

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 457/2008

av den 23 maj 2008

om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (1), särskilt artikel 9.1 a, och

av följande skäl:

| (1) | För att säkerställa en enhetlig tillämpning av Kombinerade nomenklaturen, som är en bilaga till förordning (EEG) nr 2658/87, är det nödvändigt att anta bestämmelser för klassificering av de varor som avses i bilagan till denna förordning. |
| --- | --- |

(1)

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av Kombinerade nomenklaturen, som är en bilaga till förordning (EEG) nr 2658/87, är det nödvändigt att anta bestämmelser för klassificering av de varor som avses i bilagan till denna förordning.

| (2) | I förordning (EEG) nr 2658/87 har allmänna regler fastställts för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen och dessa regler gäller också för varje annan nomenklatur som helt eller delvis grundar sig på denna eller som tillfogar underuppdelningar till denna och som har upprättats genom särskilda gemenskapsbestämmelser för tillämpningen av tulltaxebestämmelser eller andra åtgärder för varuhandeln. |
| --- | --- |

(2)

I förordning (EEG) nr 2658/87 har allmänna regler fastställts för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen och dessa regler gäller också för varje annan nomenklatur som helt eller delvis grundar sig på denna eller som tillfogar underuppdelningar till denna och som har upprättats genom särskilda gemenskapsbestämmelser för tillämpningen av tulltaxebestämmelser eller andra åtgärder för varuhandeln.

| (3) | Enligt dessa allmänna regler måste de varor som beskrivs i kolumn 1 i tabellen som är bifogad den här förordningen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 med de motiveringar som ges i kolumn 3 i samma tabell. |
| --- | --- |

(3)

Enligt dessa allmänna regler måste de varor som beskrivs i kolumn 1 i tabellen som är bifogad den här förordningen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 med de motiveringar som ges i kolumn 3 i samma tabell.

| (4) | Det är lämpligt att bindande klassificeringsbesked som utfärdas av medlemsstaternas tullmyndigheter avseende varuklassificeringen i Kombinerade nomenklaturen och som inte överensstämmer med de rättigheter som fastställs i denna förordning fortfarande kan åberopas av innehavaren enligt bestämmelserna i artikel 12.6 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (2), under en period av tre månader. |
| --- | --- |

(4)

Det är lämpligt att bindande klassificeringsbesked som utfärdas av medlemsstaternas tullmyndigheter avseende varuklassificeringen i Kombinerade nomenklaturen och som inte överensstämmer med de rättigheter som fastställs i denna förordning fortfarande kan åberopas av innehavaren enligt bestämmelserna i artikel 12.6 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (2), under en period av tre månader.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från tullkodexkommittén, |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från tullkodexkommittén,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De varor som beskrivs i kolumn 1 i den bifogade tabellen skall i Kombinerade nomenklaturen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 i samma tabell.

Artikel 2

Bindande klassificeringsbesked som utfärdas av medlemsstaternas tullmyndigheter och som inte stämmer överens med de rättigheter som fastställs i denna förordning kan fortfarande åberopas enligt bestämmelserna i artikel 12.6 i förordning (EEG) nr 2913/92 under en period av tre månader.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 maj 2008.

På kommissionens vägnar

László KOVÁCS

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordning senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 360/2008 (EUT L 111, 23.4.2008, s. 9).

1

(2)  EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 1791/2006 (EUT L 363, 20.12.2006, s. 1).

2

---

BILAGA

| Varubeskrivning | Klassificering
  (KN-nummer) | Motivering |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| 1. | En produkt bestående av en skiva av kvarts överdragen med krom och fotoresist som är 15 cm lång, 15 cm bred och 0,6 cm tjock s.k. ”tom fotomask” (photomask blank).
  Produkten ska exponeras och framkallas för att bli en fotomask för användning vid framställning av halvledarkomponenter. |

Varubeskrivning

Klassificering

(KN-nummer)

Motivering

(1)

(2)

(3)

1.

En produkt bestående av en skiva av kvarts överdragen med krom och fotoresist som är 15 cm lång, 15 cm bred och 0,6 cm tjock s.k. ”tom fotomask” (photomask blank).

Produkten ska exponeras och framkallas för att bli en fotomask för användning vid framställning av halvledarkomponenter.

3701 99 00

Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1, 3 a och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 3701 och 3701 99 00.

Produkten ska klassificeras enligt nummer 3701 eftersom den är en oexponerad fotografisk plåt överdragen med strålningskänsligt material (se de förklarande anmärkningarna till HS, nummer 3701).

| 2. | En produkt bestående av en skiva av kvarts överdragen med krom som är 15 cm lång, 15 cm bred och 0,6 cm tjock och som försetts med kretsscheman på samma sätt som i fallet med exponerade och framkallade fotografiska plåtar (s.k. ”fotomask”).
  Produkten används vid tillverkning av halvledarplattor (wafers) för fotografisk överföring av kretsscheman till plattor (wafers). |
| --- | --- |

2.

En produkt bestående av en skiva av kvarts överdragen med krom som är 15 cm lång, 15 cm bred och 0,6 cm tjock och som försetts med kretsscheman på samma sätt som i fallet med exponerade och framkallade fotografiska plåtar (s.k. ”fotomask”).

Produkten används vid tillverkning av halvledarplattor (wafers) för fotografisk överföring av kretsscheman till plattor (wafers).

3705 90 90

Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1, 3 a och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, anmärkning 2 till kapitel 37 samt texten till KN-nummer 3705, 3705 90 och 3705 90 90.

Klassificering enligt nummer 8486 är utesluten eftersom en ”fotomask” inte är en integrerad del av en maskin som används vid tillverkning av halvledarämnen (boules) eller halvledarplattor (wafers) utan ett självständigt och utbytbart hjälpmedel som förbrukas och som har särskilda egenskaper.

Produkten ska klassificeras enligt nummer 3705 eftersom den är en exponerad och framkallad fotografisk plåt av den sort som används för projektion av en stillbild på en platta (wafer).

| 3. | En apparat avsedd att öka mängden naturligt ljus i ett rum, bestående av en prismatisk kupollins, ett rörsystem och spridningslinser.
  Apparaten infångar ljus via en kupol på taket och överför ljuset till innertaket via sitt interna reflektionssystem, varifrån ljuset sprids. |
| --- | --- |

3.

En apparat avsedd att öka mängden naturligt ljus i ett rum, bestående av en prismatisk kupollins, ett rörsystem och spridningslinser.

Apparaten infångar ljus via en kupol på taket och överför ljuset till innertaket via sitt interna reflektionssystem, varifrån ljuset sprids.

9013 80 90

Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 9013, 9013 80 och 9013 80 90.

En klassificering enligt nr 9405 som belysningsarmatur och andra belysningsartiklar är utesluten, eftersom apparaten inte skapar ljus utan infångar, överför och sprider dagsljus med hjälp av optiska hjälpmedel.

Därför måste produkten klassificeras som en optisk apparat enligt nr 9013.

---

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/6

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 458/2008

av den 26 maj 2008

om ändring av rådets förordning (EG) nr 2368/2002 om genomförande av Kimberleyprocessens certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2368/2002 av den 20 december 2002 om genomförande av Kimberleyprocessens certifieringssystem för den internationella handeln med rådiamanter (1), särskilt artiklarna 19 och 20, och

av följande skäl:

| (1) | Ordförandeskapet för Kimberleyprocessens certifieringssystem har genom ordförandens tillkännagivande av den 20 november 2007 beslutat att från och med den 8 november 2007 lägga till Republiken Kongo i förteckningen över de deltagande parterna i systemet. |
| --- | --- |

(1)

Ordförandeskapet för Kimberleyprocessens certifieringssystem har genom ordförandens tillkännagivande av den 20 november 2007 beslutat att från och med den 8 november 2007 lägga till Republiken Kongo i förteckningen över de deltagande parterna i systemet.

| (2) | Bilaga II bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(2)

Bilaga II bör ändras i enlighet med detta.

| (3) | Bulgarien, Tyskland och Rumänien har underrättat kommissionen om ändringar rörande sina behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

(3)

Bulgarien, Tyskland och Rumänien har underrättat kommissionen om ändringar rörande sina behöriga myndigheter.

| (4) | Bilaga III bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Bilaga III bör ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga II till förordning (EG) nr 2368/2002 ska ersättas med texten i bilaga I till den här förordningen.

Artikel 2

Bilaga III till förordning (EG) nr 2368/2002 ska ersättas med texten i bilaga II till den här förordningen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 maj 2008.

På kommissionens vägnar

Benita FERRERO-WALDNER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 28. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1226/2007 (EUT L 277, 20.10.2007, s. 7).

1

---

BILAGA I

”BILAGA II

Förteckning över deltagande parter i Kimberleyprocessens certifieringssystem och deras i vederbörlig ordning utsedda myndigheter enligt artiklarna 2, 3, 8, 9, 12, 17, 18, 19 och 20

ANGOLA

| Ministry of Geology and Mines |
| --- |
| Rua Hochi Min |
| Luanda |
| Angola |

Ministry of Geology and Mines

Rua Hochi Min

Luanda

Angola

ARMENIEN

| Department of Gemstones and Jewellery |
| --- |
| Ministry of Trade and Economic Development |
| Yerevan |
| Armenia |

Department of Gemstones and Jewellery

Ministry of Trade and Economic Development

Yerevan

Armenia

AUSTRALIEN

| Community Protection Section |
| --- |
| Australian Customs Section |
| Customs House, 5 Constitution Avenue |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Community Protection Section

Australian Customs Section

Customs House, 5 Constitution Avenue

Canberra ACT 2601

Australia

| Minerals Development Section |
| --- |
| Department of Industry, Tourism and Resources |
| GPO Box 9839 |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Minerals Development Section

Department of Industry, Tourism and Resources

GPO Box 9839

Canberra ACT 2601

Australia

BANGLADESH

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Export Promotion Bureau |
| Dhaka |
| Bangladesh |

Ministry of Commerce

Export Promotion Bureau

Dhaka

Bangladesh

VITRYSSLAND

| Department of Finance |
| --- |
| Sovetskaja Str., 7 |
| 220010 Minsk |
| Republic of Belarus |

Department of Finance

Sovetskaja Str., 7

220010 Minsk

Republic of Belarus

BOTSWANA

| Ministry of Minerals, Energy & Water Resources |
| --- |
| PI Bag 0018 |
| Gaborone |
| Botswana |

Ministry of Minerals, Energy & Water Resources

PI Bag 0018

Gaborone

Botswana

BRASILIEN

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| Esplanada dos Ministérios — Bloco ’U’ — 3o andar |
| 70065 — 900 Brasilia — DF |
| Brazil |

Ministry of Mines and Energy

Esplanada dos Ministérios — Bloco ’U’ — 3o andar

70065 — 900 Brasilia — DF

Brazil

KANADA

| | Internationellt:





  Department of Foreign Affairs and International Trade |
| --- | --- |
| Peace Building and Human Security Division |
| Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120 |
| 125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2 |
| Canada |

Internationellt:

Department of Foreign Affairs and International Trade

Peace Building and Human Security Division

Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120

125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2

Canada

| | För att rekvirera förlaga till det kanadensiska Kimberleyprocesscertifikatet:





  Stewardship Division |
| --- | --- |
| International and Domestic Market Policy Division |
| Mineral and Metal Policy Branch |
| Minerals and Metals Sector |
| Natural Resources Canada |
| 580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6 |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

För att rekvirera förlaga till det kanadensiska Kimberleyprocesscertifikatet:

Stewardship Division

International and Domestic Market Policy Division

Mineral and Metal Policy Branch

Minerals and Metals Sector

Natural Resources Canada

580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

| | Allmänna förfrågningar:





  Kimberley Process Office |
| --- | --- |
| Minerals and Metals Sector (MMS) |
| Natural Resources Canada (NRCan) |
| 10th Floor, Area A-7 |
| 580 Booth Street |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

Allmänna förfrågningar:

Kimberley Process Office

Minerals and Metals Sector (MMS)

Natural Resources Canada (NRCan)

10th Floor, Area A-7

580 Booth Street

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

| Independent Diamond Valuators (IDV) |
| --- |
| Immeuble SOCIM, 2ème étage |
| BP 1613 Bangui |
| Central African Republic |

Independent Diamond Valuators (IDV)

Immeuble SOCIM, 2ème étage

BP 1613 Bangui

Central African Republic

KINA

| Department of Inspection and Quarantine Clearance |
| --- |
| General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ) |
| 9 Madiandonglu |
| Haidian District, Beijing |
| People’s Republic of China |

Department of Inspection and Quarantine Clearance

General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ)

9 Madiandonglu

Haidian District, Beijing

People’s Republic of China

HONGKONG, Den särskilda administrativa regionen Hongkong (Folkrepubliken Kina)

| Department of Trade and Industry |
| --- |
| Hong Kong Special Administrative Region |
| Peoples Republic of China |
| Room 703, Trade and Industry Tower |
| 700 Nathan Road |
| Kowloon |
| Hong Kong |
| China |

Department of Trade and Industry

Hong Kong Special Administrative Region

Peoples Republic of China

Room 703, Trade and Industry Tower

700 Nathan Road

Kowloon

Hong Kong

China

Demokratiska republiken KONGO

| Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC) |
| --- |
| 17th floor, BCDC Tower |
| 30th June Avenue |
| Kinshasa |
| Democratic Republic of Congo |

Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC)

17th floor, BCDC Tower

30th June Avenue

Kinshasa

Democratic Republic of Congo

REPUBLIKEN KONGO

| Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC) |
| --- |
| Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie |
| BP 2474 |
| Brazzaville |
| Republic of Congo |

Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC)

Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie

BP 2474

Brazzaville

Republic of Congo

ELFENBENSKUSTEN

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| BP V 91 |
| Abidjan |
| Côte d’Ivoire |

Ministry of Mines and Energy

BP V 91

Abidjan

Côte d’Ivoire

KROATIEN

| Ministry of Economy |
| --- |
| Zagreb |
| Republic of Croatia |

Ministry of Economy

Zagreb

Republic of Croatia

EUROPEISKA GEMENSKAPEN

| European Commission |
| --- |
| DG External Relations/A/2 |
| B-1049 Brussels |
| Belgium |

European Commission

DG External Relations/A/2

B-1049 Brussels

Belgium

GHANA

| Precious Minerals Marketing Company (Ltd.) |
| --- |
| Diamond House, |
| Kinbu Road, |
| P.O. Box M. 108 |
| Accra |
| Ghana |

Precious Minerals Marketing Company (Ltd.)

Diamond House,

Kinbu Road,

P.O. Box M. 108

Accra

Ghana

GUINEA

| Ministry of Mines and Geology |
| --- |
| BP 2696 |
| Conakry |
| Guinea |

Ministry of Mines and Geology

BP 2696

Conakry

Guinea

GUYANA

| Geology and Mines Commission |
| --- |
| P O Box 1028 |
| Upper Brickdam |
| Stabroek |
| Georgetown |
| Guyana |

Geology and Mines Commission

P O Box 1028

Upper Brickdam

Stabroek

Georgetown

Guyana

INDIEN

| The Gem & Jewellery Export Promotion Council |
| --- |
| Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg |
| Mumbai 400 004 |
| India |

The Gem & Jewellery Export Promotion Council

Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg

Mumbai 400 004

India

INDONESIEN

| Directorate-General of Foreign Trade |
| --- |
| Ministry of Trade |
| JI M.I. Ridwan Rais No 5 |
| Blok I Iantai 4 |
| Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110 |
| Jakarta |
| Indonesia |

Directorate-General of Foreign Trade

Ministry of Trade

JI M.I. Ridwan Rais No 5

Blok I Iantai 4

Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110

Jakarta

Indonesia

ISRAEL

| Ministry of Industry and Trade |
| --- |
| P.O. Box 3007 |
| 52130 Ramat Gan |
| Israel |

Ministry of Industry and Trade

P.O. Box 3007

52130 Ramat Gan

Israel

JAPAN

| United Nations Policy Division |
| --- |
| Foreign Policy Bureau |
| Ministry of Foreign Affairs |
| 2-11-1, Shibakoen Minato-ku |
| 105-8519 Tokyo |
| Japan |

United Nations Policy Division

Foreign Policy Bureau

Ministry of Foreign Affairs

2-11-1, Shibakoen Minato-ku

105-8519 Tokyo

Japan

| Mineral and Natural Resources Division |
| --- |
| Agency for Natural Resources and Energy |
| Ministry of Economy, Trade and Industry |
| 1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku |
| 100-8901 Tokyo |
| Japan |

Mineral and Natural Resources Division

Agency for Natural Resources and Energy

Ministry of Economy, Trade and Industry

1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku

100-8901 Tokyo

Japan

Republiken KOREA

| UN Division |
| --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Government Complex Building |
| 77 Sejong-ro, Jongro-gu |
| Seoul |
| Korea |

UN Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Government Complex Building

77 Sejong-ro, Jongro-gu

Seoul

Korea

| Trade Policy Division |
| --- |
| Ministry of Commerce, Industry and Enterprise |
| 1 Joongang-dong, Kwacheon-City |
| Kyunggi-do |
| Korea |

Trade Policy Division

Ministry of Commerce, Industry and Enterprise

1 Joongang-dong, Kwacheon-City

Kyunggi-do

Korea

Demokratiska folkrepubliken LAOS

| Department of Foreign Trade, |
| --- |
| Ministry of Commerce |
| Vientiane |
| Laos |

Department of Foreign Trade,

Ministry of Commerce

Vientiane

Laos

LIBANON

| Ministry of Economy and Trade |
| --- |
| Beirut |
| Lebanon |

Ministry of Economy and Trade

Beirut

Lebanon

LESOTHO

| Commission of Mines and Geology |
| --- |
| P.O. Box 750 |
| Maseru 100 |
| Lesotho |

Commission of Mines and Geology

P.O. Box 750

Maseru 100

Lesotho

LIBERIA

| Government Diamond Office |
| --- |
| Ministry of Lands, Mines and Energy |
| Capitol Hill |
| P.O. Box 10-9024 |
| 1000 Monrovia 10 |
| Liberia |

Government Diamond Office

Ministry of Lands, Mines and Energy

Capitol Hill

P.O. Box 10-9024

1000 Monrovia 10

Liberia

MALAYSIA

| Ministry of International Trade and Industry |
| --- |
| Blok 10 |
| Komplek Kerajaan Jalan Duta |
| 50622 Kuala Lumpur |
| Malaysia |

Ministry of International Trade and Industry

Blok 10

Komplek Kerajaan Jalan Duta

50622 Kuala Lumpur

Malaysia

MAURITIUS

| Ministry of Commerce and Co-operatives |
| --- |
| Import Division |
| 2nd Floor, Anglo-Mauritius House |
| Intendance Street |
| Port Louis |
| Mauritius |

Ministry of Commerce and Co-operatives

Import Division

2nd Floor, Anglo-Mauritius House

Intendance Street

Port Louis

Mauritius

NAMIBIA

| Diamond Commission |
| --- |
| Ministry of Mines and Energy |
| Private Bag 13297 |
| Windhoek |
| Namibia |

Diamond Commission

Ministry of Mines and Energy

Private Bag 13297

Windhoek

Namibia

NORGE

| Section for Public International Law |
| --- |
| Department for Legal Affairs |
| Royal Ministry of Foreign Affairs |
| P.O. Box 8114 |
| 0032 Oslo |
| Norway |

Section for Public International Law

Department for Legal Affairs

Royal Ministry of Foreign Affairs

P.O. Box 8114

0032 Oslo

Norway

NYA ZEELAND

| | Myndighet som utfärdar certifikat:





  Middle East and Africa Division |
| --- | --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Private Bag 18 901 |
| Wellington |
| New Zealand |

Myndighet som utfärdar certifikat:

Middle East and Africa Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Private Bag 18 901

Wellington

New Zealand

| | Myndighet för import och export:





  New Zealand Customs Service |
| --- | --- |
| PO Box 2218 |
| Wellington |
| New Zealand |

Myndighet för import och export:

New Zealand Customs Service

PO Box 2218

Wellington

New Zealand

RYSKA FEDERATIONEN

| Gokhran of Russia |
| --- |
| 14, 1812 Goda St. |
| 121170 Moscow |
| Russia |

Gokhran of Russia

14, 1812 Goda St.

121170 Moscow

Russia

SIERRA LEONE

| Ministry of Mineral Resources |
| --- |
| Youyi Building |
| Brookfields |
| Freetown |
| Sierra Leone |

Ministry of Mineral Resources

Youyi Building

Brookfields

Freetown

Sierra Leone

SINGAPORE

| Ministry of Trade and Industry |
| --- |
| 100 High Street |
| #0901, The Treasury, |
| Singapore 179434 |

Ministry of Trade and Industry

100 High Street

# 0901, The Treasury,

Singapore 179434

SYDAFRIKA

| South African Diamond Board |
| --- |
| 240 Commissioner Street |
| Johannesburg |
| South Africa |

South African Diamond Board

240 Commissioner Street

Johannesburg

South Africa

SRI LANKA

| Trade Information Service |
| --- |
| Sri Lanka Export Development Board |
| 42 Nawam Mawatha |
| Colombo 2 |
| Sri Lanka |

Trade Information Service

Sri Lanka Export Development Board

42 Nawam Mawatha

Colombo 2

Sri Lanka

SCHWEIZ

| State Secretariat for Economic Affairs |
| --- |
| Export Control Policy and Sanctions |
| Effingerstrasse 1 |
| 3003 Berne |
| Switzerland |

State Secretariat for Economic Affairs

Export Control Policy and Sanctions

Effingerstrasse 1

3003 Berne

Switzerland

TAIWAN, PENGHU, KINMEN OCH MATSU, separat tullområde

| Export/Import Administration Division |
| --- |
| Bureau of Foreign Trade |
| Ministry of Economic Affairs |
| Taiwan |

Export/Import Administration Division

Bureau of Foreign Trade

Ministry of Economic Affairs

Taiwan

TANZANIA

| Commission for Minerals |
| --- |
| Ministry of Energy and Minerals |
| PO Box 2000 |
| Dar es Salaam |
| Tanzania |

Commission for Minerals

Ministry of Energy and Minerals

PO Box 2000

Dar es Salaam

Tanzania

THAILAND

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Department of Foreign Trade |
| 44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi |
| Muang District |
| Nonthaburi 11000 |
| Thailand |

Ministry of Commerce

Department of Foreign Trade

44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi

Muang District

Nonthaburi 11000

Thailand

TOGO

| Directorate General — Mines and Geology |
| --- |
| B.P. 356 |
| 216, Avenue Sarakawa |
| Lomé |
| Togo |

Directorate General — Mines and Geology

B.P. 356

216, Avenue Sarakawa

Lomé

Togo

TURKIET

| Foreign Exchange Department |
| --- |
| Undersecretariat of Treasury |
| Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu |
| İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek |
| Ankara |
| Turkey |

Foreign Exchange Department

Undersecretariat of Treasury

Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu

İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek

Ankara

Turkey

UKRAINA

| Ministry of Finance |
| --- |
| State Gemological Center |
| Degtyarivska St. 38-44 |
| Kiev |
| 04119 Ukraine |

Ministry of Finance

State Gemological Center

Degtyarivska St. 38-44

Kiev

04119 Ukraine

| International Department |
| --- |
| Diamond Factory ’Kristall’ |
| 600 Letiya Street 21 |
| 21100 Vinnitsa |
| Ukraine |

International Department

Diamond Factory ’Kristall’

600 Letiya Street 21

21100 Vinnitsa

Ukraine

FÖRENADE ARABEMIRATEN

| Dubai Metals and Commodities Centre |
| --- |
| PO Box 63 |
| Dubai |
| United Arab Emirates |

Dubai Metals and Commodities Centre

PO Box 63

Dubai

United Arab Emirates

AMERIKAS FÖRENTA STATER

| U.S. Department of State |
| --- |
| 2201 C St., N.W. |
| Washington D.C. |
| United States of America |

U.S. Department of State

2201 C St., N.W.

Washington D.C.

United States of America

VENEZUELA

| Ministry of Basic Industries and Mines |
| --- |
| Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9 |
| Caracas |
| Venezuela |

Ministry of Basic Industries and Mines

Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9

Caracas

Venezuela

VIETNAM

| Export-Import Management Department |
| --- |
| Ministry of Trade of Vietnam |
| 31 Trang Tien |
| Hanoi 10.000 |
| Vietnam |

Export-Import Management Department

Ministry of Trade of Vietnam

31 Trang Tien

Hanoi 10.000

Vietnam

ZIMBABWE

| Principal Minerals Development Office |
| --- |
| Ministry of Mines and Mining Development |
| Private Bag 7709, Causeway |
| Harare |
| Zimbabwe”. |

Principal Minerals Development Office

Ministry of Mines and Mining Development

Private Bag 7709, Causeway

Harare

Zimbabwe”.

---

BILAGA II

”BILAGA III

Förteckning över medlemsstaternas behöriga myndigheter och deras arbetsuppgifter enligt artiklarna 2 och 19

BELGIEN

| Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie, |
| --- |
| PME, Classes moyennes et Energie, Service Licence |
| Italiëlei 124, bus 71 |
| B-2000 Antwerpen |
| Tfn (32-3) 206 94 70 |
| Fax (32-3) 206 94 90 |
| E-post: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be |

Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie,

PME, Classes moyennes et Energie, Service Licence

Italiëlei 124, bus 71

B-2000 Antwerpen

Tfn (32-3) 206 94 70

Fax (32-3) 206 94 90

E-post: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be

När det gäller Belgien ska de kontroller av import och export av rådiamanter som krävs enligt förordning (EG) nr 2368/2002 samt tullbehandlingen endast utföras av

| The Diamond Office |
| --- |
| Hovenierstraat 22 |
| B-2018 Antwerpen |

The Diamond Office

Hovenierstraat 22

B-2018 Antwerpen

BULGARIEN

| Ministry of Finance |
| --- |
| External Finance Directorate |
| 102, G. Rakovski str. |
| Sofia, 1040 |
| Bulgaria |
| Tfn (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15 |
| Fax (359-2) 98 12 498 |
| E-post: feedback@minfin.bg |

Ministry of Finance

External Finance Directorate

102, G. Rakovski str.

Sofia, 1040

Bulgaria

Tfn (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15

Fax (359-2) 98 12 498

E-post: feedback@minfin.bg

TJECKIEN

När det gäller Tjeckien ska de kontroller av import och export av rådiamanter som krävs enligt förordning (EG) nr 2368/2002 samt tullbehandlingen endast utföras av

| Generální ředitelství cel |
| --- |
| Budějovická 7 |
| 140 96 Praha 4 |
| Česká republika |
| Tfn (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, cell (420-737) 213 793 |
| Fax (420-2) 61 33 38 70 |
| E-post: diamond@cs.mfcr.cz |

Generální ředitelství cel

Budějovická 7

140 96 Praha 4

Česká republika

Tfn (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, cell (420-737) 213 793

Fax (420-2) 61 33 38 70

E-post: diamond@cs.mfcr.cz

TYSKLAND

När det gäller Tyskland ska de kontroller av import och export av rådiamanter som krävs enligt förordning (EG) nr 2368/2002, inbegripet utfärdande av gemenskapscertifikat, endast utföras av följande myndighet:

| Hauptzollamt Koblenz |
| --- |
| Zollamt Idar-Oberstein |
| Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten |
| Hauptstraße 197 |
| D-55743 Idar-Oberstein |
| Tfn (49-6781) 56 27-0 |
| Fax (49-6781) 56 27-19 |
| E-post: poststelle@zabir.bfinv.de |

Hauptzollamt Koblenz

Zollamt Idar-Oberstein

Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten

Hauptstraße 197

D-55743 Idar-Oberstein

Tfn (49-6781) 56 27-0

Fax (49-6781) 56 27-19

E-post: poststelle@zabir.bfinv.de

Vid tillämpningen av artikel 5.3, artiklarna 6, 9, 10, artikel 14.3 samt artiklarna 15 och 17 i denna förordning, särskilt när det gäller skyldigheterna att rapportera till kommissionen, ska följande myndighet fungera som behörig tysk myndighet:

| Bundesfinanzdirektion Südost |
| --- |
| Krelingstraβe 50 |
| D-90408 Nürnberg |
| Tfn (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82 |
| Fax (49-911) 376 22 70 |
| E-post: diamondcert@ofdn.bfinv.de |

Bundesfinanzdirektion Südost

Krelingstraβe 50

D-90408 Nürnberg

Tfn (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82

Fax (49-911) 376 22 70

E-post: diamondcert@ofdn.bfinv.de

RUMÄNIEN

| Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor |
| --- |
| (National Authority for Consumer Protection) |
| Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1 |
| Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România, |
| (72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania) |
| Cod postal (Postal code) 011865 |
| Tfn (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75 |
| Fax (40-21) 318 46 35 / 314 34 62 |
| www.anpc.ro |

Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor

(National Authority for Consumer Protection)

Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1

Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România,

(72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania)

Cod postal (Postal code) 011865

Tfn (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75

Fax (40-21) 318 46 35 / 314 34 62

www.anpc.ro

FÖRENADE KUNGARIKET

| Government Diamond Office |
| --- |
| Global Business Group |
| Room W 3.111.B |
| Foreign and Commonwealth Office |
| King Charles Street |
| London SW1A 2AH |
| Tfn (44-207) 008 6903 |
| Fax (44-207) 008 3905 |
| E-post: GDO@gtnet.gov.uk” |

Government Diamond Office

Global Business Group

Room W 3.111.B

Foreign and Commonwealth Office

King Charles Street

London SW1A 2AH

Tfn (44-207) 008 6903

Fax (44-207) 008 3905

E-post: GDO@gtnet.gov.uk”

---

II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

REKOMMENDATIONER

Rådet

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/13

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 maj 2008

om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (2008–2010)

(2008/390/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 99.2,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av diskussionen i Europeiska rådet den 13–14 mars 2008, och

av följande skäl:

Europaparlamentet har antagit en resolution om kommissionens rekommendation.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

AVSNITT A

EN TILLVÄXT- OCH SYSSELSÄTTNINGSINRIKTAD MAKROEKONOMISK POLITIK

A.1   En makroekonomisk politik som skapar förutsättningar för ökad tillväxt och sysselsättning

Säkerställa ekonomisk stabilitet i syfte att öka sysselsättningen och höja tillväxtpotentialen

En balanserad ekonomisk tillväxt och ett fullständigt förverkligande av tillväxtpotentialen måste underbyggas av en sund makroekonomisk politik och strukturreformer på produkt-, arbets- och kapitalmarknaderna. Den monetära politiken kan bidra till detta genom att inriktas på prisstabilitet och, med förbehåll för detta mål, genom att understödja andra delar av den allmänna ekonomiska politiken som rör tillväxt och sysselsättning. För nya medlemsstater är det viktigt att den monetära politiken och växelkurspolitiken bidrar till att uppnå konvergens. Växelkursordningar utgör en viktig del av den övergripande ekonomiska och monetära politiken, och bör inriktas på att uppnå real och hållbar nominell konvergens. Deltagande i ERM2 i ett lämpligt skede efter anslutningen bör vara en hjälp i dessa strävanden.

Genom att sörja för sunda offentliga finanser ger man de automatiska budgetstabilisatorerna möjlighet att under konjunkturcykeln verka fritt och symmetriskt i syfte att stabilisera produktionstillväxten kring den potentiella nivån. För de medlemsstater som redan uppnått sunda offentliga finanser består utmaningen i att bevara det läget. För de övriga medlemsstaterna är det av avgörande betydelse att vidta alla de korrigerande åtgärder som krävs för att uppnå de medelfristiga budgetmålen, i synnerhet om de ekonomiska villkoren förbättras, för att undvika en konjunkturförstärkande politik och i stället skapa ett läge där de automatiska stabilisatorerna under konjunkturcykeln får tillräckligt spelrum före nästa konjunkturavmattning. Enligt den rapport om reformen av stabilitets- och tillväxtpakten, som godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2005, bör de medlemsstater som tillhör euroområdet och ERM2 och ännu inte nått sina medelfristiga budgetmål uppnå en årlig justering som i konjunkturrensade termer, exklusive engångsinsatser och andra tillfälliga åtgärder, ska uppgå till 0,5 % av BNP som riktmärke.

De enskilda medlemsstaternas medelfristiga mål ska differentieras med hänsyn till skillnaderna i ekonomisk och statsfinansiell ställning och utveckling. I enlighet med 2005 års reform av stabilitets- och tillväxtpakten ska de medelfristiga målen ses över för att bättre ta hänsyn till den skattebörda som beror på åldrande befolkning. Dessutom kan pakten och dess målsättningar kompletteras och stödjas genom att nationella finanspolitiska bestämmelser och institutioner, inklusive övervakningsfunktioner, införs eller vidareutvecklas, även detta i enlighet med 2005 års reform.

En annan utmaning på det makroekonomiska planet, som särskilt vissa medlemsstater står inför, är att arbeta mot en bakgrund av snabb återhämtning i ekonomin, i olika hög grad, i kombination med bytesbalansunderskott, snabb kreditexpansion och ett ökat djup på finansmarkanden. En stram finanspolitik, effektiv övervakning av finanssektorn och insatser för att stärka konkurrenskraften är av yttersta vikt för att hålla de externa och interna obalanserna under kontroll. En återhållsam finanspolitik är ett viktigt verktyg för att hålla bytesbalansunderskotten på en nivå som fortfarande garanterar en stabil extern finansiering, Utöver att bidra till sunda offentliga finanser kan en återhållsam finanspolitik också begränsa risken för ett ökat inhemskt efterfrågetryck som leder till en varaktigt högre inflation och makroekonomiska risker som kan orsaka svängningar i de reala växelkurserna och en bestående försvagning av konkurrenskraften. Strukturreformer och lämplig politisk samordning är av avgörande betydelse för att se till att ekonomierna klarar av en eventuell negativ utveckling i den globala ekonomin.

Riktlinje 1. Säkerställa ekonomisk stabilitet för hållbar tillväxt

| 1. | I överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpakten bör medlemsstaterna iaktta sina medelfristiga mål för de offentliga finanserna. Så länge detta mål inte uppnåtts, bör de vidta alla nödvändiga korrigerande åtgärder för att nå det. Medlemsstaterna bör undvika en konjunkturförstärkande finanspolitik. Det är dessutom nödvändigt att de medlemsstater som har alltför stort underskott vidtar verkningsfulla åtgärder för att snabbt korrigera detta. |
| --- | --- |

1.

I överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpakten bör medlemsstaterna iaktta sina medelfristiga mål för de offentliga finanserna. Så länge detta mål inte uppnåtts, bör de vidta alla nödvändiga korrigerande åtgärder för att nå det. Medlemsstaterna bör undvika en konjunkturförstärkande finanspolitik. Det är dessutom nödvändigt att de medlemsstater som har alltför stort underskott vidtar verkningsfulla åtgärder för att snabbt korrigera detta.

| 2. | Medlemsstater vars bytesbalansunderskott riskerar att bli ohållbara bör sträva efter att åtgärda dem genom strukturreformer, främja konkurrenskraften gentemot omvärlden och vid behov bidra till korrigeringen genom finanspolitiska åtgärder. Se också den integrerade riktlinjen ”Bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär union” (nr 6). |
| --- | --- |

2.

Medlemsstater vars bytesbalansunderskott riskerar att bli ohållbara bör sträva efter att åtgärda dem genom strukturreformer, främja konkurrenskraften gentemot omvärlden och vid behov bidra till korrigeringen genom finanspolitiska åtgärder. Se också den integrerade riktlinjen ”Bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär union” (nr 6).

Slå vakt om ekonomisk och finanspolitisk stabilitet som en grundval för ökad sysselsättning

Om inte mer omfattande förändringar av politiken och beteendet genomförs, kommer den åldrande befolkningen i Europa att innebära risker för ekonomins långsiktiga hållbarhet i Europeiska unionen på grund av lägre potentiell produktion per capita på grund av att färre människor är i arbetsför ålder, samt svårigheter att finansiera pensioner, socialförsäkringar samt system för hälso- och sjukvård och långtidsvård. Om inte denna eventuella utveckling bemöts i tid, kommer det att leda till att skuldbördan ökar avsevärt. Såsom påvisas i kommissionens rapport om hållbarhet är riskerna i detta avseende särskilt stora i flera medlemsstater, medan de är medelstora i andra.

Medlemsstaterna bör motverka de ekonomiska följderna av en åldrande befolkning i linje med den väletablerade tredelade strategin för att hantera budgetkonsekvenserna av en åldrande befolkning, Detta omfattar bland annat en lämplig kombination av strategier för att åstadkomma en tillfredsställande skuldminskningstakt, bland annat genom att förverkliga de medelfristiga målen, och att ge incitament för att höja sysselsättningsgraden och arbetskraftsutbudet i syfte att kompensera för den framtida minskningen av andelen personer i arbetsför ålder, liksom reformer av pensions- samt hälso- och sjukvårdssystemen. Man behöver också modernisera de sociala trygghetssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara, ge incitament till den befolkning som är i arbetsför ålder att aktivt delta på arbetsmarknaden och samtidigt se till att systemen stöds med avseende på tillgänglighet och tillräcklighet. Ett bättre samspel mellan de sociala trygghetssystemen och arbetsmarknaderna kan undanröja snedvridningar och, med tanke på den ökade förväntade livslängden, uppmuntra till ett längre arbetsliv. Hälsofrämjande åtgärder, bland annat förebyggande hälsovård, kan bidra till att en längre del av livet tillbringas vid god hälsa och således stödja hållbarheten i hälso- och sjukvårdssystemen.

Riktlinje 2. Slå vakt om ekonomisk och finanspolitisk hållbarhet som en grundval för ökad sysselsättning

Medlemsstaterna bör, med tanke på de beräknade kostnaderna för den åldrande befolkningen, göra följande:

| 1. | I tillfredsställande takt minska den offentliga skulden för att stärka de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

1.

I tillfredsställande takt minska den offentliga skulden för att stärka de offentliga finanserna.

| 2. | Reformera och förstärka pensions-, socialförsäkrings- och hälso- och sjukvårdssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara, socialt tillräckliga och tillgängliga. |
| --- | --- |

2.

Reformera och förstärka pensions-, socialförsäkrings- och hälso- och sjukvårdssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara, socialt tillräckliga och tillgängliga.

| 3. | Vidta åtgärder för att öka deltagandet på arbetsmarknaden och höja arbetskraftsutbudet särskilt bland kvinnor, unga samt äldre arbetstagare, och främja en livscykelinriktad syn på arbete för att öka antalet arbetstimmar i ekonomin. |
| --- | --- |

3.

Vidta åtgärder för att öka deltagandet på arbetsmarknaden och höja arbetskraftsutbudet särskilt bland kvinnor, unga samt äldre arbetstagare, och främja en livscykelinriktad syn på arbete för att öka antalet arbetstimmar i ekonomin.

Se också den integrerade riktlinjen ”Främja en livscykelinriktad syn på arbete” (nr 18 och 4, 19, 21).

Främja en tillväxt- och sysselsättningsorienterad samt effektiv resursfördelning

Väl utformade skatte- och utgiftssystem som främjar en effektiv resursfördelning är nödvändiga för att den offentliga sektorn till fullo ska kunna bidra till tillväxt och sysselsättning. Detta kan uppnås genom en omfördelning av utgifter till tillväxtfrämjande områden som forskning och utveckling (FoU), fysisk infrastruktur, miljövänlig teknik, humankapital och kunskap, utan att målsättningen ekonomisk stabilitet och hållbarhet äventyras. Offentliga resurser måste användas så effektivt och ändamålsenligt som möjligt. Medlemsstaterna kan bidra till att kontrollera utgiftsområden genom lämpliga budgetinstitutioner och finansramar, till exempel genom att använda utgiftsregler och resultatbudgetering, varigenom tyngdpunkten förskjuts från utgifter till faktiska resultat, och genom att införa bedömningsmekanismer som ska se till att enskilda reformåtgärder och övergripande reformpaket är väl utformade. Huvudprioriteringar för EU:s ekonomi är att se till att skattestrukturerna och deras samspel med bidragssystemen gör det attraktivare att arbeta och investera, att främja en högre tillväxt genom stärkt sysselsättning och ökade investeringar och att göra utgifterna effektivare och ändamålsenligare för att höja de offentliga finansernas kvalitet.

Riktlinje 3. Främja en effektiv tillväxt- och sysselsättningsorienterad resursfördelning

Medlemsstaterna bör, utan att det påverkar tillämpningen av riktlinjerna för ekonomisk stabilitet och hållbarhet, justera sammansättningen av de offentliga utgifterna så, att ökad vikt läggs vid tillväxtfrämjande områden i enlighet med Lissabonstrategin, anpassa skattestrukturerna för att höja tillväxtpotentialen, se till att det finns mekanismer för att bedöma förhållandet mellan offentliga utgifter och uppnåendet av politiska mål och sörja för övergripande samstämmighet mellan reformpaketen.

Se också den integrerade riktlinjen ”Främja en hållbar resursanvändning och stärka synergierna mellan miljöskydd och tillväxt” (nr 11).

Se till att löneutvecklingen bidrar till tillväxt och stabilitet och kompletterar strukturreformerna

Löneutvecklingen kan bidra till stabila makroekonomiska förhållanden och till en sysselsättningsfrämjande kombination av politiska åtgärder. Detta förutsätter att reallöneökningarna ligger i linje med produktivitetstillväxten på medellång sikt och ger utrymme för en lönsamhetsnivå som räcker till för produktivitets-, kapacitets- och sysselsättningsökande investeringar. Då får inte heller tillfälliga faktorer, t.ex. en produktivitetsvariation till följd av konjunkturmässiga faktorer eller en tillfällig höjning av den allmänna inflationstakten, tillåtas leda till en ohållbar löneuppgång. Samtidigt bör löneutvecklingen återspegla förhållandena på den lokala arbetsmarknaden. I länder som håller på att förlora marknadsandelar krävs återhållsamhet i löneutvecklingen och produktionsstimulerande reformer så att enhetsarbetskostnaderna anpassas om konkurrenskraften ska kunna återhämta sig. Dessa frågor bör beaktas under den fortsatta dialogen och det fortsatta informationsutbytet mellan de finans- och penningpolitiska myndigheterna och arbetsmarknadens parter genom den makroekonomiska dialogen.

Riktlinje 4. För att se till att löneutvecklingen bidrar till makroekonomisk stabilitet och tillväxt och för att höja sin anpassningsförmåga bör medlemsstaterna främja skapandet av lämpliga ramvillkor för löneförhandlingssystemen med full respekt för arbetsmarknadsparternas roll, i syfte att gynna en utveckling av nominella löner och arbetskraftskostnader som är förenlig med prisstabilitet och ligger i linje med produktivitetsutvecklingen på medellång sikt, med beaktande av kompetensskillnader och lokala arbetsmarknadsförhållanden.

Se också den integrerade riktlinjen ”Sörja för att arbetskraftskostnader och lönesättningsmekanismer främjar sysselsättningen” (nr 22).

Främja en samstämmig makroekonomisk politik, strukturpolitik och sysselsättningspolitik

En sund makroekonomisk politik ska skapa förhållanden som gynnar sysselsättning och tillväxt. Strukturreformer som är förenliga med sunda offentliga finanser på kort och medellång sikt är nödvändiga för att öka produktiviteten och sysselsättningen på medellång sikt, varigenom tillväxtpotential skapas och förstärks fullt ut. Reformerna bidrar också till skattesystemens hållbarhet, makroekonomisk stabilitet och slagtålighet för chocker. Samtidigt är en lämplig makroekonomisk politik avgörande för att man fullt ut ska kunna utnyttja de fördelar som strukturreformerna ger på tillväxt- och sysselsättningsområdet. Ett centralt inslag i medlemsstaternas allmänna ekonomiska strategi är att se till att de har en samstämmig strukturpolitik på olika områden som stöder de makroekonomiska ramarna och vice versa. Det behövs i synnerhet marknadsreformer och investeringar i humankapitalet för att förbättra ekonomiernas allmänna förmåga att anpassa sig till konjunktursvängningar och även inför mer långsiktiga trender såsom globaliseringen och den tekniska utvecklingen. I detta sammanhang krävs det också en reform av skatte- och förmånssystemen i syfte att göra arbete lönsamt och minimera eventuella hinder för deltagande på arbetsmarknaden.

Riktlinje 5. Öka samordningen av den makroekonomiska politiken, strukturpolitiken och sysselsättningspolitiken

Medlemsstaterna bör genomföra reformer på arbets- och produktmarknaderna som samtidigt ökar tillväxtpotentialen och stöder de makroekonomiska ramarna genom ökad flexibilitet, produktionsfaktorernas rörlighet och anpassningsförmåga på arbets- och produktmarknaderna som ett svar på globaliseringen, tekniska framsteg, förändringar i efterfrågan och konjunktursvängningar. Medlemsstaterna bör framför allt driva på reformeringen av skatter och bidrag så att incitamenten ökas och arbete lönar sig, öka arbetsmarknadernas anpassningsbarhet genom att kombinera flexibilitet och trygghet i anställningen och förbättra anställbarhet genom att investera i humankapital.

Se också den integrerade riktlinjen ”Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden, med vederbörligt beaktande av den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter” (nr 21 och nr 19).

A.2   Ett dynamiskt och väl fungerande euroområde

Sedan euroområdet skapades för nästan tio år sedan har ytterligare fyra länder anslutit sig till det. Euron har medverkat till ekonomisk stabilitet i länderna i euroområdet och följaktligen gett euroländerna gynnsamma finansieringsvillkor och mildrat verkningarna av externa växelkursförändringar. Blygsam tillväxt i vissa delar av euroområdet och bestående klyftor mellan länderna i euroområdet, både i fråga om tillväxt och inflation, har lett till tvivel på om regleringen inom euroområdet fungerar som den ska. Man har ifrågasatt om den ekonomiska politiken och styrmekanismerna faktiskt varit tillräckligt anpassade för att få ut alla fördelar av en monetär union. Eftersom euroländerna inte längre kan fatta självständiga beslut inom penning- och valutapolitiken krävs det ytterligare strukturreformer för att bidra till en smidig anpassning till ekonomiska chocker och återhämtning av konkurrenskraften, så att hållbarhet kommer att ligga till grund för den ekonomiska tillväxten.

Den policymix som utformas för euroområdet måste fungera som stöd för den ekonomiska tillväxten, och samtidigt medverka till långsiktig hållbarhet och stabilitet. I dagens situation är det viktigt att de åtgärderna bidrar till att stärka förtroendet hos konsumenter och investerare, vilket även innebär engagemang för stabilitet på medellång sikt. När det gäller de offentliga finanserna måste politiken utformas på ett sätt som säkerställer en finansiell ställning som gynnar prisstabiliteten och bidrar dels till beredskapen för den demografiska utvecklingen, dels till en struktur på de offentliga utgifterna och inkomsterna som gynnar den ekonomiska tillväxten. I april 2007 var Eurogruppen överens om att om de gynnsamma konjunkturvillkoren utnyttjades, skulle de flesta medlemsstaterna i euroområdet nå sina medelfristiga mål 2008 eller 2009, och alla borde ta sikte på att ha nått dessa mål senast 2010. Eftersom den offentliga sektorn svarar för en betydande del av den ekonomiska aktiviteten i euroområdet har de offentliga finanserna en stark inverkan på ekonomins utveckling. Det är också viktigt att resurserna används med effektivitet och ändamålsenlighet för att gynna tillväxtpotentialen, och att minimera de störningar som finansieringen av offentlig verksamhet orsakar Genomgripande strukturreformer ska hjälpa euroländerna att stärka sin tillväxtpotential på sikt, och samtidigt förebygga att en ökad tillväxt lägger grunden till högre inflation. För att uppnå en god anpassningsförmåga vid chocker är det av särskild vikt att euroländerna genomför reformer som leder till en mer anpassningsbar, inkluderande och integrerad arbetsmarknad, starkare konkurrens på produktmarknaderna och djupare integration på finansmarknaderna, samt kombinerar dessa reformer med en makroekonomisk politik som inriktas på tillväxt och stabilitet.

För att euroområdet ska kunna bidra till en stabil internationell ekonomi och bättre tillvarata sina ekonomiska intressen måste det till fullo åta sig sin roll i det internationella monetära och ekonomiska samarbetet. Den yttre representationen för euroområdet bör förbättras ytterligare i enlighet med gällande överenskommelser, även om man 2005 tog ett viktigt steg mot bättre stabilitet genom att utse en ordförande för Eurogruppen för två år. Euroområdet måste kunna ta den ledande strategiska roll i utvecklingen av den globala ekonomin som står i proportion till dess ekonomiska tyngd.

Spridningseffekterna och behovet av en gemensam dagordning är också starkast i euroområdet. Att dela en gemensam valuta och en gemensam monetär politik ger en extra dimension åt samordningsarbetet, och kan stärka euroområdets roll när det gäller att generera ytterligare tillväxt och sysselsättning inom hela EU.

Riktlinje 6. För att bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär union bör medlemsstaterna i euroområdet sörja för en bättre samordning av sin ekonomiska politik och budgetpolitik och särskilt göra följande:

| 1. | Ägna särskild uppmärksamhet åt hållbara offentliga finanser i fullständig förenlighet med stabilitets- och tillväxtpakten. |
| --- | --- |

1.

Ägna särskild uppmärksamhet åt hållbara offentliga finanser i fullständig förenlighet med stabilitets- och tillväxtpakten.

| 2. | Bidra till sådana politiska åtgärder som stöder den ekonomiska återhämtningen och är förenliga med prisstabiliteten, och därigenom ökar förtroendet inom affärsvärlden och hos konsumenter på kort sikt, samtidigt som de överensstämmer med en hållbar tillväxt på lång sikt. |
| --- | --- |

2.

Bidra till sådana politiska åtgärder som stöder den ekonomiska återhämtningen och är förenliga med prisstabiliteten, och därigenom ökar förtroendet inom affärsvärlden och hos konsumenter på kort sikt, samtidigt som de överensstämmer med en hållbar tillväxt på lång sikt.

| 3. | Fortsätta sina strukturreformer i syfte att förbättra euroområdets potentiella tillväxt på lång sikt och dess produktivitet, konkurrenskraft och ekonomiska anpassning till asymmetriska chocker, och samtidigt ägna särskild uppmärksamhet åt sysselsättningspolitiken. |
| --- | --- |

3.

Fortsätta sina strukturreformer i syfte att förbättra euroområdets potentiella tillväxt på lång sikt och dess produktivitet, konkurrenskraft och ekonomiska anpassning till asymmetriska chocker, och samtidigt ägna särskild uppmärksamhet åt sysselsättningspolitiken.

| 4. | Se till att euroområdets inflytande på det globala ekonomiska planet står i proportion till dess ekonomiska tyngd. |
| --- | --- |

4.

Se till att euroområdets inflytande på det globala ekonomiska planet står i proportion till dess ekonomiska tyngd.

AVSNITT B

MIKROEKONOMISKA REFORMER I SYFTE ATT ÖKA EUROPAS TILLVÄXTPOTENTIAL

Strukturreformer är nödvändiga för att öka EU:s tillväxtpotential och stödja makroekonomisk stabilitet, eftersom de bidrar till den europeiska ekonomins effektivitet och anpassningsförmåga. Produktivitetsvinster uppnås genom konkurrens, humankapital, investeringar och innovation. För att Europas tillväxtpotential ska kunna öka måste nya arbetstillfällen skapas och produktiviteten öka. Produktivitetstillväxten inom EU har sackat efter produktivitetstillväxten i Förenta staterna i mer än tio år, men har sedan mitten av 2005 fått ny kraft, även om produktivitetsökningen inom flera servicesektorer har stagnerat. Att slå vakt om denna positiva trend är en av de viktigaste utmaningarna som unionen står inför, särskilt med tanke på den åldrande befolkningen. Enbart på grund av den åldrande befolkningen beräknas den nuvarande potentiella tillväxttakten minska med nästan hälften. Om levnadsstandarden ska kunna upprätthållas och höjas i framtiden och en hög nivå i fråga om socialt skydd ska kunna tryggas är det därför nödvändigt med ett fortsatt uppsving för produktiviteten, bättre utbildad och motiverad arbetskraft och ett ökat antal utförda arbetstimmar. Dessutom kommer ökat samarbete mellan olika nivåer i den offentliga förvaltning att ge möjlighet till en mer konsekvent, samordnad och effektiv politik.

B.1   Kunskap och innovation – redskap för hållbar tillväxt

Ökad kunskap är en viktig drivkraft för långsiktig tillväxt, och kan genereras genom t.ex. investeringar i forskning och utveckling, innovation, utbildning, kompetens och livslångt lärande. Strategier som syftar till att öka investeringarna i kunskap och till en förstärkning av EU-ekonomins innovationsförmåga är centrala delar av Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. Därför har de nationella och regionala programmen för 2007–2013 i allt högre grad inriktats på investeringar inom dessa områden i enlighet med Lissabonmålen.

Öka och förbättra investeringarna i forskning och utveckling för att upprätta det europeiska kunskapsområdet

En hög FoU-nivå är en avgörande förutsättning för innovation och bidrar därför på ett viktigt sätt till vår framtida konkurrensförmåga. FoU har betydelse för den ekonomiska tillväxten på flera olika sätt. För det första kan FoU bidra till skapandet av nya marknader eller produktionsprocesser. För det andra kan det leda till gradvisa förbättringar av redan befintliga produkter och produktionsprocesser. För det tredje ökar därigenom ett lands förmåga att tillgodogöra sig ny teknik. För det fjärde främjas innovationspotentialen. När det gäller att uppnå hållbar tillväxt har miljöteknik och miljöinnovationer stor betydelse.

EU-länderna använder motsvarande ca 1,85 % av BNP till forskning och utveckling, dock med variationer medlemsstaterna emellan (ca 0,5 %–4 % av BNP). Andelen FoU-utgifter i förhållande till BNP har dock avtagit något sedan år 2000. Dessutom finansieras bara omkring 55 % av utgifterna för forskning i EU av företagssektorn. De blygsamma privata investeringarna i forskning och utveckling har identifierats som en av de främsta förklaringarna till EU:s eftersläpning i fråga om innovation jämfört med Förenta staterna. Målet att skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet måste nås snabbare, och detta gäller även EU:s gemensamma mål att öka investeringarna i forskning till 3 % av BNP senast 2010. Medlemsstaterna har ombetts att inom ramen för de nationella reformprogrammen och de årliga genomföranderapporterna redogöra för sina utgiftsmål för FoU och ange med vilka medel de planerar att uppnå dessa mål, och att därvid ägna särskild uppmärksamhet åt den europeiska dimensionen i sin FoU-politik. Den största utmaningen består i att inrätta rambetingelser, instrument och incitament för företagen att öka investeringarna i forskning.

De offentliga forskningsanslagen måste utnyttjas effektivare, och banden mellan den offentliga forskningen och den privata sektorn måste bli starkare. Expertcentrum och expertnätverk bör förstärkas och modern forskningsinfrastruktur utvecklas på ett samordnat sätt, offentliga stödmekanismer användas på ett bättre sätt för att stödja innovation inom den privata sektorn, och man bör också säkerställa en bättre hävstångseffekt för offentliga investeringar och modernisering av forskningsinstitutens och universitetens förvaltning. Det är också viktigt att sörja för att företagen verkar i en tillräckligt konkurrenspräglad miljö, eftersom konkurrens är ett viktigt incitament för privata investeringar i innovation. Dessutom krävs kraftfulla insatser för att öka antalet kvalificerade forskare som är verksamma i Europa, särskilt genom att locka flera studenter till vetenskapliga, tekniska och ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra karriärmöjligheterna och minska hindren mot internationell, europeisk och intersektoriell rörlighet för forskare, inbegripet rekrytering och reintegrering av framstående utlandsbosatta och utländska forskare och studerande. Forskningens och utvecklingens europeiska dimension bör förstärkas genom gemensam finansiering, uppbyggnad av en kritisk massa av forskare och ett optimalt antal forskningsinfrastrukturer på EU-nivå på prioriterade områden som kräver avsevärda medel samt genom att minska hindren för forskares, universitetslärares och studerandes rörlighet. För att öka förmågan att skapa och tillvarata ny kunskap krävs fler insatser när det gäller att förbättra och skydda kvaliteten i utbildningen, särskilt den högre utbildningen.

Riktlinje 7. För att öka och förbättra investeringarna i forskning och utveckling, särskilt de privata företagens investeringar bekräftas det övergripande målet för 2010 på 3 % av BNP, med en lämplig fördelning mellan privata och offentliga investeringar. Medlemsstaterna kommer att fastställa specifika mellanliggande nivåer. Medlemsstaterna bör vidareutveckla de åtgärder på olika områden som syftar till att främja forskning och utveckling, särskilt de privata företagens forskning och utveckling, genom att göra följande:

| 1. | Förbättra rambetingelserna och att se till att företagen verkar i en tillräckligt konkurrensutsatt och attraktiv miljö. |
| --- | --- |

1.

Förbättra rambetingelserna och att se till att företagen verkar i en tillräckligt konkurrensutsatt och attraktiv miljö.

| 2. | Använda de offentliga utgifterna för forskning och utveckling på ett effektivare sätt, och utveckla offentlig-privata partnerskap. |
| --- | --- |

2.

Använda de offentliga utgifterna för forskning och utveckling på ett effektivare sätt, och utveckla offentlig-privata partnerskap.

| 3. | Utveckla och förstärka kompetenscentrum vid institutioner för högre utbildning och forskning i medlemsstaterna och inrätta nya sådana vid behov, förbättra samarbete och tekniköverföring mellan offentliga forskningsinstitut och privata företag. |
| --- | --- |

3.

Utveckla och förstärka kompetenscentrum vid institutioner för högre utbildning och forskning i medlemsstaterna och inrätta nya sådana vid behov, förbättra samarbete och tekniköverföring mellan offentliga forskningsinstitut och privata företag.

| 4. | Utveckla och bättre använda incitament för att öka den privata sektorns forskning och utveckling. |
| --- | --- |

4.

Utveckla och bättre använda incitament för att öka den privata sektorns forskning och utveckling.

| 5. | Modernisera forskningsinstitutens och universitetens förvaltning. |
| --- | --- |

5.

Modernisera forskningsinstitutens och universitetens förvaltning.

| 6. | Sörja för att det finns tillräckligt många kvalificerade forskare genom att locka fler studenter till vetenskapliga, tekniska och ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra karriärmöjligheterna och rörligheten för forskare och utvecklingspersonal inom Europa, internationellt och mellan sektorer. |
| --- | --- |

6.

Sörja för att det finns tillräckligt många kvalificerade forskare genom att locka fler studenter till vetenskapliga, tekniska och ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra karriärmöjligheterna och rörligheten för forskare och utvecklingspersonal inom Europa, internationellt och mellan sektorer.

Underlätta innovation

Dynamiken i den europeiska ekonomin är beroende av dess kreativitets- och innovationsförmåga. Det måste därför finnas ekonomiska rambetingelser för innovation. Detta förutsätter väl fungerande finans- och produktmarknader liksom effektiva och prismässigt överkomliga medel för att skydda immateriella rättigheter. Innovationer introduceras ofta på marknaden av nya företag som kan ha särskilt svårt att få finansiering. Åtgärder för att uppmuntra nystartade innovativa företag och fortsatt tillväxt i dessa företag, även genom att förbättra tillgången till finansiering, bör därför kunna bidra till ökad innovation. Spridning av teknik och en politik som på ett bättre sätt integrerar nationell innovation och nationella utbildningssystem kan främjas genom utveckling av innovationscentrum och innovationsnätverk liksom av stödtjänster för innovation som är inriktade på små och medelstora företag. Överföring av kunskap genom ökad rörlighet för forskare, utländska direktinvesteringar eller importerad teknik är särskilt fördelaktig för länder och regioner som släpar efter i utvecklingen. Man måste också arbeta för stärkt integration av de olika komponenterna i kunskapstriangeln FoU, utbildning och innovation. Bland annat utbildningssystem av hög kvalitet är en förutsättning för spetskompetens och innovation.

EU:s övergripande innovationsstrategi omfattar därför frågor om immaterialrätt, standardisering, anpassning av politiken för offentlig upphandling för att stimulera innovation, gemensamma tekniska initiativ, främjande av innovation på föregångsmarknader, samarbete mellan högre utbildning, forskning och näringsliv som ska omfatta innovation av typen öppen programvara, främjande av innovation i regionerna, innovation inom servicesektorer och av icke-teknisk art, samt förbättring av företagens tillgång till finansiering, särskilt riskkapital.

Det är nödvändigt för EU att finna lösningar för patenttvistlösning och ett gemenskapspatent.

Riktlinje 8. För att underlätta innovation i alla former bör medlemsstaterna inrikta sig på följande:

| 1. | Förbättra stödtjänster för innovation, särskilt för spridning och tekniköverföring. |
| --- | --- |

1.

Förbättra stödtjänster för innovation, särskilt för spridning och tekniköverföring.

| 2. | Inrätta och utveckla innovationscentrum, innovationsnätverk och inkubatorer där universitet, forskningsinstitutioner och företag kan mötas, även på regional och lokal nivå, för att överbrygga den tekniska klyftan mellan regionerna. |
| --- | --- |

2.

Inrätta och utveckla innovationscentrum, innovationsnätverk och inkubatorer där universitet, forskningsinstitutioner och företag kan mötas, även på regional och lokal nivå, för att överbrygga den tekniska klyftan mellan regionerna.

| 3. | Stimulera kunskapsöverföring över gränserna, även genom utländska direktinvesteringar. |
| --- | --- |

3.

Stimulera kunskapsöverföring över gränserna, även genom utländska direktinvesteringar.

| 4. | Främja offentlig upphandling av innovativa produkter och tjänster. |
| --- | --- |

4.

Främja offentlig upphandling av innovativa produkter och tjänster.

| 5. | Förbättra tillgången till inhemsk och internationell finansiering. |
| --- | --- |

5.

Förbättra tillgången till inhemsk och internationell finansiering.

| 6. | Effektivt och överkomligt skydd av immateriella rättigheter. |
| --- | --- |

6.

Effektivt och överkomligt skydd av immateriella rättigheter.

Spridning av informations- och kommunikationsteknologi, IKT, i linje med målen och åtgärderna i det kommande i2010-initiativet, är också ett viktigt sätt att öka produktiviteten och därigenom den ekonomiska tillväxten. EU har ännu inte lyckats dra full fördel av möjligheterna med IKT, särskilt på grund av fortsatt otillräckliga investeringar såväl i själva tekniken som i organisatorisk innovation och ökade datakunskaper. En mer utbredd och ändamålsenlig användning av IKT och en smidigt fungerande inre marknad för elektronisk kommunikation kommer att öka det europeiska näringslivets framtida konkurrenskraft. Det är också viktigt att minska och förebygga en fragmentering av den inre marknad som baseras på elektronisk handel (e-Internal market) genom att se till att medlemsstaternas elektroniska tjänster är kompatibla med varandra inom alla segment. Öppna IKT-standarder är användbara som en grund för interoperabilitet och innovation. Nätsäkerhet, uppgifternas säkerhet och integritet samt konvergens bör också garanteras. Medlemsstaterna bör uppmuntra användningen av bredbandsnät – inklusive i regioner där täckningen är bristfällig – för att utveckla kunskapsekonomin och minska de regionala skillnaderna i fråga om ekonomisk, social och kulturell utveckling samt främja tillväxt och innovation inom nya tjänster genom att verka för utvecklingen av mycket snabba bredbandsnät.

Riktlinje 9. För att underlätta spridning och ändamålsenlig användning av IKT samt utveckla ett informationssamhälle som omfattar alla bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Främja utbredd användning av IKT i offentliga förvaltningar, små och medelstora företag och hushåll. |
| --- | --- |

1.

Främja utbredd användning av IKT i offentliga förvaltningar, små och medelstora företag och hushåll.

| 2. | Fastställa de nödvändiga ramarna för förändringarna av organisationen av arbetet i ekonomin i samband med detta. |
| --- | --- |

2.

Fastställa de nödvändiga ramarna för förändringarna av organisationen av arbetet i ekonomin i samband med detta.

| 3. | Främja en stark närvaro av den europeiska industrin i centrala segment inom IKT. |
| --- | --- |

3.

Främja en stark närvaro av den europeiska industrin i centrala segment inom IKT.

| 4. | Främja utvecklingen av starka IKT- och innehållsindustrier samt väl fungerande marknader. |
| --- | --- |

4.

Främja utvecklingen av starka IKT- och innehållsindustrier samt väl fungerande marknader.

| 5. | Säkerställa nät- och informationssäkerhet samt konvergens och driftskompatibilitet för att upprätta ett informationsområde utan gränser. |
| --- | --- |

5.

Säkerställa nät- och informationssäkerhet samt konvergens och driftskompatibilitet för att upprätta ett informationsområde utan gränser.

| 6. | Främja utvecklingen av bredbandsnät, även i regioner där täckningen är bristfällig, för att utveckla kunskapsekonomin. Se också den integrerade riktlinjen ”Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden med vederbörligt beaktande av den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter” (nr 21). |
| --- | --- |

6.

Främja utvecklingen av bredbandsnät, även i regioner där täckningen är bristfällig, för att utveckla kunskapsekonomin. Se också den integrerade riktlinjen ”Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden med vederbörligt beaktande av den roll som tillkommer arbetsmarknadens parter” (nr 21).

Stärka den europeiska industriella basens konkurrensfördelar

En stark industriell bas är av yttersta vikt för den europeiska ekonomin. EU:s konkurrenskraft är beroende av att ekonomin kan orienteras i riktning mot sektorer som ger en högre produktivitet. En offentlig politik som främjar innovation och sysselsättning och en regionalpolitik som är väl integrerad med annan politik bidrar till en uppgradering av den industriella basen. För att kunna öka och behålla sin ledande ekonomiska och tekniska ställning måste Europa dessutom förbättra sin förmåga att utveckla och marknadsföra ny teknik, bland annat IKT och miljöteknik. Man bör analysera och utnyttja de synergieffekter som kan uppnås genom gemensamma åtgärder på EU-nivå när det gäller forskning, regelverk och finansiering i de fall där de enskilda medlemsstaterna på grund av problemens omfattning eller utbredning inte ensamma klarar av att lösa marknadsmisslyckanden. EU har fortfarande inte kunnat utnyttja sin tekniska potential till fullo. Den europeiska industripolitiken bör sträva efter att skapa lika villkor för företagen på grundval av rättvis konkurrens. Genom att man samlar den europeiska spetskompetensen och utvecklar offentlig-privata partnerskap och samarbete mellan medlemsstaterna när fördelarna för samhället är större än för den privata sektorn kommer denna teknikpotential att kunna utnyttjas bättre.

Riktlinje 10. För att stärka den industriella basens konkurrensfördelar behöver Europa en solid industriell struktur på hela sitt territorium. Behovet av en modern och aktiv industripolitik förutsätter att den industriella basens konkurrensfördelar stärks, bland annat genom attraktivare ramvillkor för både tillverkning och tjänster, samtidigt som man ser till att åtgärderna på nationell, transnationell och europeisk nivå kompletterar varandra. Medlemsstaterna bör göra följande:

| 1. | Inleda arbetet genom att identifiera mervärdes- och konkurrensfaktorerna i centrala industrisektorer och ta itu med de utmaningar de ställs inför genom globaliseringen. |
| --- | --- |

1.

Inleda arbetet genom att identifiera mervärdes- och konkurrensfaktorerna i centrala industrisektorer och ta itu med de utmaningar de ställs inför genom globaliseringen.

| 2. | Inrikta sig på utveckling av ny teknik och nya marknader.






  a) | Detta innebär särskilt ett åtagande att främja nya teknikinitiativ som bygger på offentlig-privata partnerskap och samarbete mellan medlemsstaterna, som bidrar till att lösa marknadsmisslyckanden. |
| --- | --- | --- |

2.

Inrikta sig på utveckling av ny teknik och nya marknader.

a)

Detta innebär särskilt ett åtagande att främja nya teknikinitiativ som bygger på offentlig-privata partnerskap och samarbete mellan medlemsstaterna, som bidrar till att lösa marknadsmisslyckanden.

| b) | Detta innebär även inrättande och utveckling av nätverk av regionala eller lokala företagsgrupper i hela EU med större medverkan av små och medelstora företag. |
| --- | --- |

b)

Detta innebär även inrättande och utveckling av nätverk av regionala eller lokala företagsgrupper i hela EU med större medverkan av små och medelstora företag.

Se också den integrerade riktlinjen ”Förbättra förmågan att bemöta arbetsmarknadens behov” (nr 20).

Främja en hållbar resursanvändning

Bestående framgångar för unionen beror också på hur man hanterar en rad frågor på resurs- och miljöområdet som, om de lämnas därhän eller hanteras på ett sätt som inte är kostnadseffektivt, kommer att bromsa den framtida tillväxten. Utvecklingen på senare tid har bekräftat vikten av energieffektivitet och behovet av att minska den europeiska ekonomins känslighet för variationer i oljepriserna. Det behövs ett integrerat tillvägagångssätt i klimat- och energipolitiken för att förbättra försörjningstryggheten för energi, säkra EU-ekonomins konkurrenskraft och tillgången till energi till överkomlig kostnad, samt för att bekämpa klimatförändringen. Medlemsstaterna och gemenskapen måste samarbeta för att uppnå EU-målen att minska utsläppen av växthusgaser med minst 20 %, öka de förnybara energikällornas andel till 20 % och öka energieffektiviteten med 20 % fram till 2020 samt förbereda en minskning av utsläppen av växthusgaser med 30 % senast 2020 som EU:s bidrag till en världsomspännande och övergripande överenskommelse för perioden efter 2012, under förutsättning att andra industriländer åtar sig att uppnå jämförbara minskningar av utsläppen och utvecklingsländer med mer avancerade ekonomier bidrar i tillräcklig grad. Strategier bör utarbetas för att se till att målen uppnås med största möjliga ekonomiska effektivitet och till en så låg kostnad som möjligt. En viktig utmaning blir att se till att övergången till en ekonomi med låga koldioxidutsläpp hanteras på ett sätt som bibehåller EU:s konkurrenskraft, främjar sund och hållbar förvaltning av offentliga finanser och bidrar till de allmänna tillväxtmålen i enlighet med Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. Det är av största vikt att medlemsstaterna fortsätter kampen mot klimatförändring för att förhindra att den globala temperaturökningen överstiger den förindustriella nivån med mer än 2 °C, samtidigt som Kyotomålen och 2020-målen uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Medlemsstaterna bör fortsätta arbetet med att hejda förlusten av biologisk mångfald under åren fram till 2010 samt bevara ekosystemtjänsterna, särskilt genom att införliva detta krav med annan politik, med tanke på den biologiska mångfaldens betydelse för vissa ekonomiska sektorer.

Det är ytterst viktigt att utveckla en effektiv och hållbar transportpolitik, bl.a. genom att möjliggöra effektiv internalisering av externa kostnader. Marknadsbaserade instrument, som bättre avspeglar skadorna på miljön och de sociala kostnaderna i priserna, har här en viktig roll att spela, och det är viktigt att låta lämpliga prissignaler få full effekt. EU:s system för utsläppshandel bör också stärkas. Främjande av utveckling och användning av miljövänlig teknik och miljöinnovationer, miljötänkande vid offentlig upphandling, med särskild hänsyn till små och medelstora företag, och avskaffande av subventioner som har negativa effekter för miljön kan tillsammans med andra politiska instrument, t.ex. beskattning, miljösubventioner och avgifter, leda till ökad innovationsverksamhet och till ökade insatser för hållbar utveckling. EU:s företag är till exempel bland de främsta i världen när det gäller att utveckla ny teknik för förnybar energi. I ett sammanhang där energipriserna hela tiden stiger och hoten mot klimatet ökar är det viktigt att kraftfullt uppmuntra till förbättringar av energieffektiviteten, som ett bidrag till såväl tillväxt som hållbar utveckling.

Riktlinje 11. För att främja en hållbar resursanvändning och stärka synergierna mellan miljöskydd och tillväxt bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Prioritera energieffektivitet och kraftvärme, utveckling av hållbara, förnybara energiformer samt snabb spridning av miljövänlig och miljöeffektiv teknik, a) dels inom den inre marknaden, särskilt på transport- och energiområdet, för att bland annat minska den europeiska ekonomins känslighet för variationer i oljepriserna, b) dels gentemot resten av världen som en sektor med avsevärd exportpotential. |
| --- | --- |

1.

Prioritera energieffektivitet och kraftvärme, utveckling av hållbara, förnybara energiformer samt snabb spridning av miljövänlig och miljöeffektiv teknik, a) dels inom den inre marknaden, särskilt på transport- och energiområdet, för att bland annat minska den europeiska ekonomins känslighet för variationer i oljepriserna, b) dels gentemot resten av världen som en sektor med avsevärd exportpotential.

| 2. | Främja att medel utvecklas till internalisering av externa miljökostnader och bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring. Dessa prioriteringar bör genomföras i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning och de åtgärder och instrument som föreslås i handlingsplanen för miljöteknik (Etap), bl.a. genom att a) utnyttja marknadsbaserade instrument, b) använda riskfonder och medel för FoU, c) främja hållbara produktions- och konsumtionsmönster samt miljötänkande vid offentlig upphandling, d) ägna de små och medelstora företagen särskild uppmärksamhet och e) reformera subventioner som har betydande negativa effekter på miljön och som är oförenliga med hållbar utveckling, i syfte att successivt avveckla dem. |
| --- | --- |

2.

Främja att medel utvecklas till internalisering av externa miljökostnader och bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring. Dessa prioriteringar bör genomföras i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning och de åtgärder och instrument som föreslås i handlingsplanen för miljöteknik (Etap), bl.a. genom att a) utnyttja marknadsbaserade instrument, b) använda riskfonder och medel för FoU, c) främja hållbara produktions- och konsumtionsmönster samt miljötänkande vid offentlig upphandling, d) ägna de små och medelstora företagen särskild uppmärksamhet och e) reformera subventioner som har betydande negativa effekter på miljön och som är oförenliga med hållbar utveckling, i syfte att successivt avveckla dem.

| 3. | Sträva mot målet att stoppa förlusten av biologisk mångfald senast 2010, särskilt genom att införliva detta krav med annan politik, med tanke på den biologiska mångfaldens betydelse för vissa ekonomiska sektorer. |
| --- | --- |

3.

Sträva mot målet att stoppa förlusten av biologisk mångfald senast 2010, särskilt genom att införliva detta krav med annan politik, med tanke på den biologiska mångfaldens betydelse för vissa ekonomiska sektorer.

| 4. | Fortsätta kampen mot klimatförändring genom att uppnå Kyotomålen på ett kostnadseffektivt sätt, särskilt när det gäller små och medelstora företag. |
| --- | --- |

4.

Fortsätta kampen mot klimatförändring genom att uppnå Kyotomålen på ett kostnadseffektivt sätt, särskilt när det gäller små och medelstora företag.

Se också den integrerade riktlinjen ”Främja en tillväxt- och sysselsättningsorienterad effektiv resursfördelning” (nr 3).

B.2   Göra Europa till ett mer attraktivt område att investera och arbeta i

Europeiska unionens förmåga att locka till sig investeringar beror bland annat på hur stora och öppna dess marknader är, hur dess lagstiftning är utformad och vilken kvalitet dess arbetskraft och infrastruktur har.

Utvidga och fördjupa den inre marknaden

Även om den inre marknaden för varor är relativt väl integrerad, är marknaderna för tjänster fortfarande, rättsligt sett eller i praktiken, ganska fragmenterade. Ett fullständigt genomförande av tjänstedirektivet inom utsatt tid är ett viktigt steg mot en väl fungerande inre marknad för tjänster. Arbetet med att avlägsna alla hinder för gränsöverskridande verksamhet, bl.a. genom att minska den administrativa bördan, kommer att bidra till att frigöra outnyttjad potential inom tjänstesektorn i Europa. Det är viktigt att förbättra skatteklimatet. Den inre marknadens funktion kan förbättras genom fortsatta insatser för att ta itu med skattebedrägerier och stoppa skadlig skattekonkurrens samt genom förstärkt skattesamarbete mellan medlemsstaterna och i lämpliga fall på EU-nivå, samtidigt som den nationella behörigheten respekteras. Arbetet inom detta område kommer att fortsätta, bl.a. genom att man tar itu med hindren mot den inre marknaden. En fullständig integrering av finansmarknaderna genom genomförandet av den strategi som beskrivs i vitboken om finansiella tjänster 2005–2010 skulle slutligen även öka produktionen och sysselsättningen genom att möjliggöra en effektivare fördelning av kapitalet och bättre förutsättningar för finansiering av företag.

Medlemsstaterna har gjort framsteg med införlivandet av inremarknadsdirektiven. För att kunna dra nytta av fördelarna med den inre marknaden bör man emellertid fortsätta att prioritera ytterligare förbättringar. Ofta genomförs eller tillämpas direktiven inte korrekt, vilket framgår av de många överträdelseförfaranden som inletts av kommissionen. Medlemsstaterna bör utbyta bästa praxis och samarbeta med kommissionen, så att deras medborgare och näringsliv kan dra full nytta av lagstiftningen om den inre marknaden. Metoderna för offentlig upphandling skulle till exempel kunna förbättras betydligt. Sådana förbättringar skulle leda till att antalet offentligen tillkännagivna upphandlingar ökade. Ett mer öppet upphandlingsförfarande skulle dessutom leda till betydande budgetbesparingar för medlemsstaterna.

Riktlinje 12. För att utvidga och fördjupa den inre marknaden bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Påskynda införlivandet av direktiven om den inre marknaden. |
| --- | --- |

1.

Påskynda införlivandet av direktiven om den inre marknaden.

| 2. | Prioritera en striktare och bättre efterlevnad av lagstiftningen om den inre marknaden. |
| --- | --- |

2.

Prioritera en striktare och bättre efterlevnad av lagstiftningen om den inre marknaden.

| 3. | Undanröja kvarstående hinder för gränsöverskridande verksamhet. |
| --- | --- |

3.

Undanröja kvarstående hinder för gränsöverskridande verksamhet.

| 4. | Tillämpa EU:s bestämmelser om offentlig upphandling effektivt. |
| --- | --- |

4.

Tillämpa EU:s bestämmelser om offentlig upphandling effektivt.

| 5. | Främja en fullt fungerande inre marknad för tjänster, samtidigt som den europeiska sociala modellen bevaras. |
| --- | --- |

5.

Främja en fullt fungerande inre marknad för tjänster, samtidigt som den europeiska sociala modellen bevaras.

| 6. | Påskynda integrationen av finansmarknaden genom att handlingsplanen för finansiella tjänster genomförs och tillämpas på ett konsekvent och enhetligt sätt. Se också den integrerade riktlinjen ”Förbättra förmågan att bemöta arbetsmarknadens behov” (nr 20). |
| --- | --- |

6.

Påskynda integrationen av finansmarknaden genom att handlingsplanen för finansiella tjänster genomförs och tillämpas på ett konsekvent och enhetligt sätt. Se också den integrerade riktlinjen ”Förbättra förmågan att bemöta arbetsmarknadens behov” (nr 20).

Sörja för öppna och konkurrenskraftiga marknader i och utanför Europa

En öppen global handel är av centralt intresse för Europeiska unionen. EU är världens största handelspartner och investerare, och öppenheten i vår ekonomi har lett till lägre kostnader för insatsvaror till industrin, lägre konsumentpriser, en stimulerande konkurrens för europeiskt näringsliv och ytterligare investeringar. Samtidigt är det viktigt att EU använder sitt inflytande i internationella förhandlingar för att påverka andra parter i riktning mot öppnare ekonomier, vilket bör leda till ömsesidiga vinster. EU kommer därför att fortsätta sitt arbete för att undanröja hinder för handel och investeringar, och kommer att motverka illojala metoder inom handel och investeringar samt snedvridning av konkurrensen. Det är också viktigt att samarbeta med våra främsta handelspartner för att inrätta ett gemensamt område med kompatibla bestämmelser och standarder, inklusive samarbete på internationell nivå för att förbättra de internationella finansmarknadernas effektivitet och stabilitet.

Konkurrenspolitiken har spelat en central roll för att garantera likvärdiga konkurrensvillkor för företag inom EU. Det finns också anledning att se över marknadslagstiftningen i stort för att främja villkor som gör det möjligt för företagen att konkurrera på ett effektivt sätt, och då särskilt ta hänsyn till externa aspekter av konkurrenskraften under utvecklingen och genomförandet av vår egen interna politik. De europeiska marknaderna kan öppnas ytterligare för konkurrens om den allmänna nivån på det återstående statliga stödet minskas. Detta måste åtföljas av en omfördelning av det återstående statliga stödet till förmån för vissa övergripande mål. Översynen av reglerna för statligt stöd har underlättat denna process.

Strukturreformer som underlättar marknadsinträde är ett särskilt effektivt medel för att öka konkurrensen. Sådana reformer är särskilt viktiga på marknader som tidigare var skyddade mot konkurrens på grund av konkurrensbegränsande beteende, monopol, överreglering (tillstånd, licenser, minimikapitalkrav, juridiska hinder, affärstidsregleringar, reglerade priser osv. som kan hindra utvecklingen av ett effektivt konkurrensklimat) eller på grund av handelspolitiska skyddsåtgärder.

Genomförandet av redan överenskomna åtgärder i syfte att öppna nätindustrierna för konkurrens (på el- och gas-, transport-, telekommunikations- och posttjänstområdena) bör dessutom bidra till lägre priser generellt och till större valmöjlighet, samtidigt som tillhandahållandet av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för alla medborgare garanteras. Konkurrens- och tillsynsmyndigheter bör se till att det råder konkurrens på de liberaliserade marknaderna. Man måste också garantera att högkvalitativa tjänster av allmänt ekonomiskt intresse tillhandahålls till rimliga priser.

Konsumenter som erbjuds en verklig valfrihet och fattar väl underbyggda beslut kommer snabbt att belöna effektiva företag. Det behövs således ytterligare insatser för att stärka konsumentlagstiftningen, på ett sätt som både ger konsumenterna ökat inflytande och öppnar den inre marknaden för ännu starkare konkurrens i detaljistledet.

Öppenhet utåt för handel och investeringar genom ökning av både export och import är en viktig stimulans för tillväxt och sysselsättning, och kan förstärka effekterna av strukturreformer. Ett öppet och starkt system för globala handelsregler är av avgörande betydelse för den europeiska ekonomin. Om man lyckas ingå ett ambitiöst och balanserat avtal inom ramen för Doharundan och fortsätter utveckla bilaterala och regionala frihandelsavtal bör detta leda till att marknaderna i ännu högre grad öppnas för handel och investeringar, vilket i sin tur bidrar till att öka den potentiella tillväxten. EU berett att hjälpa sina handels- och investeringspartner att främja globala standarder och i synnerhet att stödja kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländerna.

Riktlinje 13. För att säkerställa öppna och konkurrenskraftiga marknader inom och utanför Europa samt utnyttja globaliseringens fördelar bör medlemsstaterna prioritera följande:

| 1. | Avlägsnande av rättsliga hinder, handelshinder och andra hinder som obefogat står i vägen för konkurrens. |
| --- | --- |

1.

Avlägsnande av rättsliga hinder, handelshinder och andra hinder som obefogat står i vägen för konkurrens.

| 2. | Ett effektivare genomförande av konkurrenspolitiken. |
| --- | --- |

2.

Ett effektivare genomförande av konkurrenspolitiken.

| 3. | En selektiv undersökning av marknader och regleringar från konkurrens- och tillsynsmyndigheternas sida i syfte att identifiera och undanröja hinder för konkurrens och marknadsinträde. |
| --- | --- |

3.

En selektiv undersökning av marknader och regleringar från konkurrens- och tillsynsmyndigheternas sida i syfte att identifiera och undanröja hinder för konkurrens och marknadsinträde.

| 4. | En minskning av statligt stöd som snedvrider konkurrensen. |
| --- | --- |

4.

En minskning av statligt stöd som snedvrider konkurrensen.

| 5. | En omfördelning av stödet i enlighet med gemenskapsramarna, till förmån för vissa övergripande mål som forskning, innovation och bättre utnyttjande av humankapitalet, samt vid väl identifierade fall av marknadsmisslyckande. |
| --- | --- |

5.

En omfördelning av stödet i enlighet med gemenskapsramarna, till förmån för vissa övergripande mål som forskning, innovation och bättre utnyttjande av humankapitalet, samt vid väl identifierade fall av marknadsmisslyckande.

| 6. | Främjande av öppenhet utåt, även i ett multilateralt sammanhang. |
| --- | --- |

6.

Främjande av öppenhet utåt, även i ett multilateralt sammanhang.

| 7. | Fullständigt genomförande av de överenskomna åtgärderna för att öppna nätindustrierna för konkurrens, så att effektiv konkurrens säkerställs på de integrerade europeiska marknaderna. Samtidigt spelar tillhandahållandet av effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse till rimliga priser en viktig roll i en konkurrenskraftig och dynamisk ekonomi. |
| --- | --- |

7.

Fullständigt genomförande av de överenskomna åtgärderna för att öppna nätindustrierna för konkurrens, så att effektiv konkurrens säkerställs på de integrerade europeiska marknaderna. Samtidigt spelar tillhandahållandet av effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse till rimliga priser en viktig roll i en konkurrenskraftig och dynamisk ekonomi.

Förbättra europeiska och nationella bestämmelser

Marknadslagstiftning är nödvändig för att skapa ett klimat där affärstransaktioner kan äga rum till konkurrenskraftiga priser. Den tjänar också till att korrigera icke-fungerande marknader eller till att skydda marknadsaktörerna. De samlade verkningarna av lagstiftning och andra bestämmelser kan emellertid medföra stora ekonomiska kostnader. Det är därför viktigt att lagstiftningen är väl utformad och proportionell, och att den ses över regelbundet. Kvaliteten på de europeiska och nationella regelsystemen är ett gemensamt åtagande och ett delat ansvar på såväl EU-nivå som medlemsstatsnivå.

En bättre lagstiftningskultur börjar också få allt starkare fotfäste i EU. I kommissionens strategi för en bättre lagstiftning görs en noggrann bedömning av de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna av ny eller reviderad lagstiftning i syfte att identifiera eventuella avvägningar, som kan behöva göras, och synergier mellan olika policymål. Vidare undersöks om man kan förenkla den befintliga lagstiftningen, bland annat genom att lätta på den administrativa bördan. Man bedömer också lagstiftningens inverkan på konkurrenskraften. Slutligen har kommissionen infört ett tillvägagångssätt för att bedöma de administrativa kostnaderna för ny och befintlig EU-lagstiftning och dessutom fastställt det ambitiösa målet att minska den börda som tillämpningen av EU-rätten och dess nationella genomförandebestämmelser innebär med 25 % till år 2012.

Medlemsstaterna bör fastställa lika ambitiösa nationella mål inom deras behörighetsområden. För att minska den administrativa bördan bör man aktivt främja elektroniska offentliga tjänster och andra IKT-verktyg som är vanliga i medlemsstaterna. De bör också utveckla en mer övergripande och tydlig strategi för bättre lagstiftning, som även omfattar lämpliga institutionella strukturer, övervakningsmetoder och resurser och som inbegriper berörda aktörer. Det är också viktigt att de systematiskt bedömer kostnaderna och fördelarna med initiativ till nya eller ändrade bestämmelser. De bör förenkla lagstiftningen och förbättra dess kvalitet, samtidigt som målen bevaras. De bör ha ett omfattande samråd om kostnaderna för och fördelarna med lagstiftningsinitiativ, i synnerhet när det innebär avvägningar mellan olika politiska mål. Medlemsstaterna bör också se till att lämpliga alternativ till lagstiftning beaktas till fullo. Detta är särskilt viktigt för små och medelstora företag, som vanligtvis bara har begränsade resurser till sitt förfogande för att hantera de krav som åläggs dem genom gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen. Man bör således särskilt överväga om små och medelstora företag helt eller delvis kan undantas från vissa administrativa krav.

Riktlinje 14. För att skapa ett mer konkurrenskraftigt företagsklimat och stimulera privata initiativ genom bättre lagstiftning bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Minska den administrativa börda som åläggs företagen, särskilt för små och medelstora företag och nystartade företag. |
| --- | --- |

1.

Minska den administrativa börda som åläggs företagen, särskilt för små och medelstora företag och nystartade företag.

| 2. | Förbättra kvaliteten på befintlig och ny lagstiftning, samtidigt som målen bevaras, genom en systematisk och rigorös bedömning av de ekonomiska, sociala (inklusive hälsomässiga) och miljömässiga konsekvenserna, samtidigt som medlemsstaterna beaktar och bättre mäter den administrativa börda som är förbunden med lagstiftningen, samt effekterna på konkurrenskraften, även i samband med verkställigheten. |
| --- | --- |

2.

Förbättra kvaliteten på befintlig och ny lagstiftning, samtidigt som målen bevaras, genom en systematisk och rigorös bedömning av de ekonomiska, sociala (inklusive hälsomässiga) och miljömässiga konsekvenserna, samtidigt som medlemsstaterna beaktar och bättre mäter den administrativa börda som är förbunden med lagstiftningen, samt effekterna på konkurrenskraften, även i samband med verkställigheten.

| 3. | Uppmuntra företag att utveckla sitt kollektiva sociala ansvar. |
| --- | --- |

3.

Uppmuntra företag att utveckla sitt kollektiva sociala ansvar.

Europa behöver bli bättre på att utveckla sin entreprenörsanda och behöver fler nya företag som är villiga att ge sig in på kreativa eller innovativa projekt. De politiska handlingsplanerna bör skapa en ram för innovativa små och medelstora företag som har utsikter att uppnå ett högt mervärde och hög tillväxt. Man bör främja studier i entreprenörskap på alla utbildningsnivåer och tillhandahålla den kompetens som behövs. Entreprenörskapsdimensionen bör införlivas med processen för livslångt lärande från skolan och framåt. Partnerskap med företag bör också uppmuntras. Såväl nyföretagande som tillväxt i befintliga företag kan uppmuntras genom en förbättring av villkoren för tillgång till finansiering, effektivare finansförmedling och kraftfullare ekonomiska incitament. Detta kan t.ex. innebära att anpassa skattesystem på ett sätt som är mer gynnsamt för vinstgenererande företag, reducera lönebikostnader och minska på den administrativa bördan för nystartade företag, inte minst genom att skapa särskilda stödtjänster för företag (särskilt för unga företagare) och kontaktpunkter där man kan få all relevant hjälp på ett ställe. Man bör särskilt arbeta för att underlätta ägarskifte, även när det gäller familjeföretag, och förbättra förfarandena för undsättning och omstrukturering av företag, särskilt genom en effektivare konkurslagstiftning. Medlemsstaterna bör också verka för att IKT sprids till de små och medelstora företagen för att förbättra produktiviteten och främja exporten genom utveckling av administrativa förfaranden online. Man bör ta hänsyn till de särskilda hinder som kvinnliga entreprenörer möter och kartlägga och utveckla stödåtgärder för att öka antalet kvinnliga entreprenörer. De förslag som kommer att ingå i den ”småföretagsakt” för EU (Small Business Act) som kommissionen ska lägga fram bör utformas så att de bidrar till att ge de små och medelstora företagen potential att skapa tillväxt och sysselsättning.

Riktlinje 15. För att främja en mer företagarvänlig kultur och ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Förbättra tillgången till finansiering, för att främja företagens bildande och tillväxt, särskilt mikrokrediter och andra former av riskkapital. |
| --- | --- |

1.

Förbättra tillgången till finansiering, för att främja företagens bildande och tillväxt, särskilt mikrokrediter och andra former av riskkapital.

| 2. | Stärka de ekonomiska incitamenten, bland annat genom att förenkla skattesystemen och minska lönebikostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Stärka de ekonomiska incitamenten, bland annat genom att förenkla skattesystemen och minska lönebikostnaderna.

| 3. | Stärka små och medelstora företags innovationspotential. |
| --- | --- |

3.

Stärka små och medelstora företags innovationspotential.

| 4. | Tillhandahålla relevanta stödtjänster, till exempel inrättande av systemet med ”en dörr in” och stimulans av nationella stödnätverk för företag, i syfte att främja nyföretagande och tillväxt i enlighet med stadgan för småföretag. Vidare bör medlemsstaterna förstärka utbildningen i entreprenörskap för små och medelstora företag. De bör också underlätta ägarskifte, vid behov modernisera sin konkurslagstiftning och förbättra sina förfaranden för undsättning och omstrukturering av företag. |
| --- | --- |

4.

Tillhandahålla relevanta stödtjänster, till exempel inrättande av systemet med ”en dörr in” och stimulans av nationella stödnätverk för företag, i syfte att främja nyföretagande och tillväxt i enlighet med stadgan för småföretag. Vidare bör medlemsstaterna förstärka utbildningen i entreprenörskap för små och medelstora företag. De bör också underlätta ägarskifte, vid behov modernisera sin konkurslagstiftning och förbättra sina förfaranden för undsättning och omstrukturering av företag.

Se också de integrerade riktlinjerna ”Främja en effektiv tillväxt- och sysselsättningsorienterad resursfördelning” (nr 3) och ”Underlätta innovation i alla former” (nr 8, 23 och 24).

Utvidga och förbättra den europeiska infrastrukturen

En modern infrastruktur (transporter, energi och digital kommunikation) är en viktig faktor som påverkar hur attraktiv en plats är. Den underlättar personers, varors och tjänsters rörlighet i hela unionen. Sammankopplade och driftskompatibla transeuropeiska nät bidrar till att främja internationell handel och skapa dynamik inom den inre marknaden, genom att transport- och kommunikationskostnaderna minskar och marknaderna blir större. Den pågående liberaliseringen av de europeiska nätindustrierna främjar dessutom konkurrens och bidrar till effektivitetsvinster inom dessa sektorer.

När det gäller framtida investeringar i europeisk infrastruktur bör man prioritera de 30 prioriterade transportprojekt som fastställts av Europaparlamentet och rådet i riktlinjerna för de transeuropeiska transportnäten (TEN), de gränsöverskridande snabbstartsprojekten för transport, förnybar energi och bredbandskommunikation och forskning som fastställts inom ramen för det europeiska tillväxtinitiativet, samt de transportprojekt som stöds av Sammanhållningsfonden. Flaskhalsar i ländernas infrastruktur måste också åtgärdas. Lämpliga prissättningssystem för infrastrukturen kan bidra till att den används på ett effektivt sätt och till att en hållbar jämvikt uppnås mellan transportsätten.

Riktlinje 16. För att utvidga, förbättra och sammanlänka den europeiska infrastrukturen och slutföra prioriterade gränsöverskridande projekt, med det särskilda syftet att uppnå en högre grad av integration av de nationella marknaderna inom det utvidgade EU, bör medlemsstaterna göra följande:

| 1. | Utveckla tillfredsställande villkor för resurseffektiva infrastrukturer för transport, energi och IKT, med prioritering av de infrastrukturer som ingår i TEN-näten, genom att komplettera gemenskapsmekanismerna, särskilt i gränsöverskridande avsnitt och randområden, eftersom det är en väsentlig förutsättning för att nätindustrierna ska kunna öppnas för konkurrens. |
| --- | --- |

1.

Utveckla tillfredsställande villkor för resurseffektiva infrastrukturer för transport, energi och IKT, med prioritering av de infrastrukturer som ingår i TEN-näten, genom att komplettera gemenskapsmekanismerna, särskilt i gränsöverskridande avsnitt och randområden, eftersom det är en väsentlig förutsättning för att nätindustrierna ska kunna öppnas för konkurrens.

| 2. | Överväga utvecklingen av offentlig-privata partnerskap. |
| --- | --- |

2.

Överväga utvecklingen av offentlig-privata partnerskap.

| 3. | Undersöka frågan om lämpliga prissättningssystem för infrastrukturen för att säkerställa en effektiv användning av infrastrukturer och utveckling av en hållbar jämvikt mellan transportsätten, med tonvikt på teknikövergång och innovation och med vederbörlig hänsyn till miljökostnaderna och konsekvenserna för tillväxten. |
| --- | --- |

3.

Undersöka frågan om lämpliga prissättningssystem för infrastrukturen för att säkerställa en effektiv användning av infrastrukturer och utveckling av en hållbar jämvikt mellan transportsätten, med tonvikt på teknikövergång och innovation och med vederbörlig hänsyn till miljökostnaderna och konsekvenserna för tillväxten.

Se också den integrerade riktlinjen ”Underlätta spridningen och en effektiv användning av IKT samt utveckla ett informationssamhälle som omfattar alla” (nr 9).

Utfärdad i Bryssel 14 maj 2008.

För rådet

A. BAJUK

Ordförande

---

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/25

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 79 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på styrutrustning

Addendum 78: Föreskrifter nr 79

Revision 2

Inbegripet all giltig text till och med:

Tillägg 3 till ändringsserie 01 – Dag för ikraftträdande: 4 april 2005

Rättelse av den 20 januari 2006

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

| 0. | Inledning |
| --- | --- |

0.

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om typgodkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Typgodkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Konstruktionsbestämmelser |
| --- | --- |

5.

| 6. | Provningsbestämmelser |
| --- | --- |

6.

| 7. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

7.

| 8. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Ändring och utökning av typgodkännande av fordonstypen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Produktionens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförande av typgodkännandeprovningar och myndigheterna |
| --- | --- |

11.

BILAGOR

| Bilaga 1 — | Meddelande om beviljat typgodkännande, avslag på ansökan, utökning, återkallande av typgodkännande eller produktionens slutliga upphörande för en fordonstyp med avseede på styrutrustning i enlighet med föreskrifter nr 79 |
| --- | --- |

Bilaga 1 —

| Bilaga 2 — | Typgodkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

Bilaga 2 —

| Bilaga 3 — | Bromsprestanda för fordon som använder samma energikälla till styrutrustning och bromsanordning |
| --- | --- |

Bilaga 3 —

| Bilaga 4 — | Kompletterande bestämmelser för fordon utrustade med ASE |
| --- | --- |

Bilaga 4 —

| Bilaga 5 — | Bestämmelser för släpvagnar med hydraulisk styrtransmission |
| --- | --- |

Bilaga 5 —

| Bilaga 6 — | Särskilda krav på säkerhetsaspekter av komplexa elektroniska fordonskontrollsystem |
| --- | --- |

Bilaga 6 —

0.   INLEDNING

Avsikten med dessa föreskrifter är att fastställa enhetliga bestämmelser för konstruktion och prestanda för styrsystem som är monterade på fordon som framförs på väg. Traditionellt har det viktigaste kravet varit att det huvudsakliga styrsystemet ska omfatta en direkt mekanisk koppling mellan styrdonet, normalt ratten, och hjulen för att bestämma fordonets kurs. Det har ansetts osannolikt att den mekaniska kopplingen skulle brista, förutsatt att den är lämpligt dimensionerad.

Teknikens framåtskridande och önskemålet att öka passagerarsäkerheten genom att avlägsna den mekaniska rattstången, samt de fördelar för produktionen som en enklare överföring av styrningen mellan vänster- och högerstyrda fordon innebär, har lett till att den traditionella lösningen har omvärderats, varför föreskrifterna nu ändras med beaktande av ny teknik. Det kommer därför nu att bli möjligt att ha styrsystem där det inte finns någon direkt mekanisk koppling mellan styrdon och hjul.

System där föraren har kvar den primära kontrollen över fordonet men kan assisteras av ett styrsystem som påverkas av signaler som alstras ombord på fordonet definieras som avancerade styrsystem för förarassistans (Advanced Driver Assistance Steering Systems). Sådana system kan inbegripa t.ex. en automatiskt reglerad styrfunktion (Automatically Commanded Steering Function) som använder passiv infrastruktur för att hjälpa föraren att hålla fordonet på en lämplig kurs (filstyrning, filhållare eller kurskontroll), hjälpa föraren att manövrera fordonet i låga hastigheter i trånga utrymmen eller hjälpa föraren att stanna fordonet på ett i förväg definierat ställe (busshållplatsstyrning). Avancerade styrsystem för förarassistans kan också omfatta en funktion för styrkorrektion (Corrective Steering Function) som exempelvis varnar föraren vid avvikelser från vald fil (Lane Departure Warning), korrigerar styrutslaget för att hindra avvikelse från vald fil (Lane Departure Avoidance) eller korrigerar ett eller flera hjuls styrutslag för att förbättra fordonets dynamiska egenskaper eller stabilitet.

Med alla avancerade styrsystem för förarassistans kan föraren när som helst frångå assistansfunktionen med en avsiktlig åtgärd, t.ex. för att väja för ett oförutsett föremål på vägen.

Det kan förväntas att tekniken i framtiden också kan möjliggöra styrning som påverkas eller regleras av givare och signaler som alstras ombord på eller utanför fordonet. Härvidlag har flera problem framkommit rörande ansvaret för den primära kontrollen över fordonet och avsaknaden av internationellt överenskomna dataöverföringsprotokoll för reglering av styrningen externt eller utifrån fordonet. Därför tillåts enligt dessa föreskrifter inte generellt godkännande av system som innehåller funktioner med vilka styrningen kan regleras med utifrån kommande signaler, t.ex. från radiofyrar vid vägrenen eller aktiva anordningar i vägytan. Sådana system, som inte kräver att en förare är närvarande, definieras som system för autonom styrning (Autonomous Steering Systems).

Enligt dessa föreskrifter tillåts inte heller godkännande av aktiv styrning av släpfordon med hjälp av energiförsörjning och elektrisk kontroll från dragfordonet, eftersom det inte finns några standarder för kopplingsdon för energiförsörjningen eller för reglering av den digitala informationsöverföringen för transmissionen. Det antas att standarden ISO11992 från Internationella standardiseringsorganisationen kommer att ändras för att beakta dataöverföring för reglering av styrsystem.

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1.   Dessa föreskrifter ska tillämpas på styrutrustning i fordon i kategorierna M, N och O (1).

1.2.   Dessa föreskrifter ska inte tillämpas på följande:

| 1.2.1. | styrutrustning med rent pneumatisk transmission, |
| --- | --- |

1.2.1.

styrutrustning med rent pneumatisk transmission,

| 1.2.2. | system för autonom styrning enligt definitionen i punkt 2.3.3, |
| --- | --- |

1.2.2.

system för autonom styrning enligt definitionen i punkt 2.3.3,

| 1.2.3. | fullservostyrsystem monterade på släpfordon, om den energi som krävs för driften överförs från dragfordonet, |
| --- | --- |

1.2.3.

fullservostyrsystem monterade på släpfordon, om den energi som krävs för driften överförs från dragfordonet,

| 1.2.4. | elektrisk reglering av fullservostyrsystem monterade på släpfordon, utom sådan kompletterande styrutrustning som definieras i punkt 2.5.2.4. |
| --- | --- |

1.2.4.

elektrisk reglering av fullservostyrsystem monterade på släpfordon, utom sådan kompletterande styrutrustning som definieras i punkt 2.5.2.4.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1.   godkännande av ett fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på dess styrutrustning.

2.2.   fordonstyp: fordon som inte skiljer sig åt med avseende på tillverkarens beteckning för fordonstypen och väsentliga egenskaper som:

| 2.2.1. | typ av styrutrustning, styrkontrollsystem, styrtransmission, styrda hjul eller energikälla. |
| --- | --- |

2.2.1.

typ av styrutrustning, styrkontrollsystem, styrtransmission, styrda hjul eller energikälla.

2.3.   styrutrustning: all utrustning som har till uppgift att bestämma fordonets rörelseriktning.

Styrutrustningen består av

| — | styrkontrollsystem: |
| --- | --- |

—

styrkontrollsystem:

| — | styrtransmission, |
| --- | --- |

—

styrtransmission,

| — | styrda hjul, |
| --- | --- |

—

styrda hjul,

| — | eventuell energiförsörjning. |
| --- | --- |

—

eventuell energiförsörjning.

2.3.1.   styrkontrollsystem: den del av styrutrustningen som reglerar dess funktion. Den kan fungera med eller utan förarens direkta ingripande. Om styrkrafterna helt eller delvis frambringas av förarens muskelkraft omfattar styrkontrollsystemet samtliga delar fram till den punkt där aktiveringskraften omvandlas på mekanisk, hydraulisk eller elektrisk väg.

2.3.2.   styrtransmission: alla komponenter som utgör en funktionell koppling mellan styrkontrollsystemet och hjulen.

Transmissionen indelas i två oberoende funktioner:

kontrolltransmission och energitransmission.

När ordet transmission används ensamt i dessa föreskrifter avses både kontrolltransmission och energitransmission. Det iakttas en åtskillnad mellan mekaniska, elektriska och hydrauliska transmissionssystem eller kombinationer av dessa, efter det sätt på vilket signaler eller energi överförs.

2.3.2.1.   kontrolltransmission: alla komponenter med vilka signaler överförs för kontroll av styrutrustningen.

2.3.2.2.   energitransmission: alla komponenter med vilka den energi som krävs för kontroll/reglering av hjulens styrning överförs.

2.3.3.   system för autonom styrning: ett system som innehåller en funktion inom ett komplext elektronisk kontrollsystem som gör att fordonet håller en angiven kurs eller ändrar sin kurs som svar på signaler som har sitt upphov och förmedlas utanför fordonet. Föraren har inte nödvändigtvis den primära kontrollen över fordonet.

2.3.4.   styrsystem med avancerad förarassistans: ett system som kompletterar det huvudsakliga styrsystemet och hjälper föraren att styra fordonet, men där föraren hela tiden har den primära kontrollen över fordonet. Det omfattar en av eller bägge följande funktioner:

| 2.3.4.1. | automatiskt kontrollerad styrfunktion: en funktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem där manövrering av styrsystemet kan resultera från en automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, eventuellt tillsammans med passiva infrastrukturanordningar, för att generera en kontinuerlig kontroll som hjälper föraren att hålla en viss kurs vid manövrering vid låga hastigheter eller parkering. |
| --- | --- |

2.3.4.1.

automatiskt kontrollerad styrfunktion: en funktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem där manövrering av styrsystemet kan resultera från en automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, eventuellt tillsammans med passiva infrastrukturanordningar, för att generera en kontinuerlig kontroll som hjälper föraren att hålla en viss kurs vid manövrering vid låga hastigheter eller parkering.

| 2.3.4.2. | korrigerande styrfunktion: en icke-kontinuerlig kontrollfunktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem genom vilken ändringar av ett eller flera hjuls styrutslag under en begränsad tid kan resultera från automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, för att hålla fordonet i önskad kurs eller påverka fordonets dynamiska egenskaper.
  System som inte själva faktiskt manövrerar styrsystemet men som, eventuellt tillsammans med passiva infrastrukturanordningar, enbart varskor föraren om avvikelse från fordonets ideala väg eller en osedd fara genom en taktil varning som överförs genom styrkontrollsystemet betraktas också som en korrigerande styrfunktion. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

korrigerande styrfunktion: en icke-kontinuerlig kontrollfunktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem genom vilken ändringar av ett eller flera hjuls styrutslag under en begränsad tid kan resultera från automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, för att hålla fordonet i önskad kurs eller påverka fordonets dynamiska egenskaper.

System som inte själva faktiskt manövrerar styrsystemet men som, eventuellt tillsammans med passiva infrastrukturanordningar, enbart varskor föraren om avvikelse från fordonets ideala väg eller en osedd fara genom en taktil varning som överförs genom styrkontrollsystemet betraktas också som en korrigerande styrfunktion.

2.3.5.   styrda hjul: de hjul vars riktning i förhållande till fordonets längsgående axel kan ändras direkt eller indirekt för att åstadkomma en ändring av fordonets rörelseriktning. (Definitionen omfattar även den axel runt vilken hjulen roteras för att bestämma fordonets rörelseriktning.)

2.3.6.   energitillförsel: de delar av styrutrustningen som förser den med energi, reglerar energin och vid behov behandlar och lagrar den. Definitionen omfattar även eventuella lagringsbehållare för överföringsmediet samt returledningarna, men inte fordonets motor (utom i den bemärkelse som avses i punkt 5.3.2.1) eller motorns överföring av energi till energikällan.

2.3.6.1.   energikälla: den del av energitillförseln som tillhandahåller energi i erforderlig form.

2.3.6.2.   energibehållare: den del av energitillförseln som lagrar den energi som levereras av energikällan, t.ex. en tryckbehållare med fluid eller fordonets batteri.

2.3.6.3.   lagringsbehållare: den del av energitillförseln som lagrar överföringsmediet vid eller i närheten av atmosfäriskt tryck, t.ex. en fluidbehållare.

2.4.   Styrparametrar

2.4.1.   aktiveringskraft: den kraft som utövas på styrkontrollsystemet för att styra fordonet.

2.4.2.   styrningens reaktionstid: den tid som åtgår från det att styrkontrollsystemet först manövreras tills de styrda hjulen når ett visst styrutslag.

2.4.3.   styrutslag: vinkeln mellan fordonets parallellt projicerade, längsgående axel och den linje där hjulets plan (dvs. det av hjulets mittplan som är vinkelrätt mot hjulets rotationsaxel) skär vägytan.

2.4.4.   styrkrafter: samtliga krafter som verkar i styrtransmissionen.

2.4.5.   genomsnittlig styrutväxling: förhållandet mellan styrkontrollsystemets vinkelförskjutning och de styrda hjulens genomsnittliga styrutslag när styrkontrollsystemet manövreras från stopp till stopp.

2.4.6.   vändcirkel: den cirkel på marken som innesluter fordonets samtliga projicerade punkter, med undantag för yttre backspeglar och främre körriktningsvisare, när fordonet körs i en cirkelformad bana.

2.4.7.   styrkontrollsystemets nominella radie: vid styrning med ratt avses det kortaste avståndet mellan rattens rotationscentrum och rattkransens yttersida. För andra styrkontrollsystem avses avståndet mellan dess rotationscentrum och den punkt där aktiveringskraften ansätts. Om det finns flera sådana punkter ska den som kräver störst aktiveringskraft beaktas.

2.5.   Typer av styrutrustning

Beroende på hur styrkrafterna överförs kan följande typer av styrutrustning särskiljas:

| 2.5.1. | För motorfordon:






  2.5.1.1. | huvudstyrsystem: styrutrustning på ett fordon som har det huvudsakliga inflytandet på färdriktningen. Det kan omfatta följande:






  2.5.1.1.1. | manuell styrutrustning: styrkrafterna erhålls helt av förarens muskelkraft. |
| --- | --- | --- | --- |

2.5.1.

För motorfordon:

2.5.1.1.

huvudstyrsystem: styrutrustning på ett fordon som har det huvudsakliga inflytandet på färdriktningen. Det kan omfatta följande:

2.5.1.1.1.

manuell styrutrustning: styrkrafterna erhålls helt av förarens muskelkraft.

| 2.5.1.1.2. | servostyrutrustning: styrkraften erhålls både av förarens muskelkraft och energitillförseln.






  2.5.1.1.2.1. | Styrutrustning där styrkrafterna åstadkoms enbart från en eller flera energikällor när utrustningen är intakt, men där styrkrafterna kan erhållas av enbart förarens muskelkraft om det uppstår ett fel i styrutrustningen (integrerat servokraftsystem), betraktas också som servostyrutrustning. |
| --- | --- | --- |

2.5.1.1.2.

servostyrutrustning: styrkraften erhålls både av förarens muskelkraft och energitillförseln.

2.5.1.1.2.1.

Styrutrustning där styrkrafterna åstadkoms enbart från en eller flera energikällor när utrustningen är intakt, men där styrkrafterna kan erhållas av enbart förarens muskelkraft om det uppstår ett fel i styrutrustningen (integrerat servokraftsystem), betraktas också som servostyrutrustning.

| 2.5.1.1.3. | fullservostyrutrustning: styrkrafterna erhålls helt av en eller flera energitillförselsystem. |
| --- | --- |

2.5.1.1.3.

fullservostyrutrustning: styrkrafterna erhålls helt av en eller flera energitillförselsystem.

| 2.5.1.2. | självspårande styrutrustning: ett system som är konstruerat för att ändra styrutslaget på ett eller flera hjul endast genom krafter och/eller moment som anbringas på däcket när det berör vägbanan. |
| --- | --- |

2.5.1.2.

självspårande styrutrustning: ett system som är konstruerat för att ändra styrutslaget på ett eller flera hjul endast genom krafter och/eller moment som anbringas på däcket när det berör vägbanan.

| 2.5.1.3. | hjälpstyrutrustning (auxiliary steering equipment, ASE): ett system där hjulen på en eller flera axlar på fordon i kategorierna M och N styrs som komplement till hjulen i huvudstyrutrustningen i samma eller motsatt riktning som huvudstyrutrustningens hjul och/eller fram- eller bakaxelns hjul kan justeras i förhållande till fordonets egenskaper. |
| --- | --- |

2.5.1.3.

hjälpstyrutrustning (auxiliary steering equipment, ASE): ett system där hjulen på en eller flera axlar på fordon i kategorierna M och N styrs som komplement till hjulen i huvudstyrutrustningen i samma eller motsatt riktning som huvudstyrutrustningens hjul och/eller fram- eller bakaxelns hjul kan justeras i förhållande till fordonets egenskaper.

| 2.5.2. | För släpvagnar:






  2.5.2.1. | självspårande styrutrustning: ett system som är konstruerat för att ändra styrutslaget på ett eller flera hjul endast genom krafter och/eller moment som anbringas på däcket när det berör vägbanan. |
| --- | --- | --- |

2.5.2.

För släpvagnar:

2.5.2.1.

självspårande styrutrustning: ett system som är konstruerat för att ändra styrutslaget på ett eller flera hjul endast genom krafter och/eller moment som anbringas på däcket när det berör vägbanan.

| 2.5.2.2. | ledstyrutrustning: utrustning där styrkrafterna erhålls genom att dragfordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan släpvagnens och dragfordonets längdaxlar. |
| --- | --- |

2.5.2.2.

ledstyrutrustning: utrustning där styrkrafterna erhålls genom att dragfordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan släpvagnens och dragfordonets längdaxlar.

| 2.5.2.3. | självstyrande utrustning: utrustning där styrkrafterna erhålls genom att dragfordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan längdaxeln för släpvagnschassit, eller en last som ersätter detta, och längdaxeln för det hjälpchassi på vilket axeln(axlarna) är fastsatt(a). |
| --- | --- |

2.5.2.3.

självstyrande utrustning: utrustning där styrkrafterna erhålls genom att dragfordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan längdaxeln för släpvagnschassit, eller en last som ersätter detta, och längdaxeln för det hjälpchassi på vilket axeln(axlarna) är fastsatt(a).

| 2.5.2.4. | kompletterande styrutrustning: ett system som är oberoende av huvudstyrsystemet och med vilket styrutslaget hos en eller flera av styrsystemets axlar kan påverkas selektivt för manövrering. |
| --- | --- |

2.5.2.4.

kompletterande styrutrustning: ett system som är oberoende av huvudstyrsystemet och med vilket styrutslaget hos en eller flera av styrsystemets axlar kan påverkas selektivt för manövrering.

| 2.5.3. | Beroende på de styrda hjulens placering kan följande typer av styrutrustningar särskiljas:






  2.5.3.1. | utrustning för framhjulsstyrning: endast framaxelns (framaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning. |
| --- | --- | --- |

2.5.3.

Beroende på de styrda hjulens placering kan följande typer av styrutrustningar särskiljas:

2.5.3.1.

utrustning för framhjulsstyrning: endast framaxelns (framaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning.

| 2.5.3.2. | utrustning för bakhjulsstyrning: endast bakaxelns (bakaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning. |
| --- | --- |

2.5.3.2.

utrustning för bakhjulsstyrning: endast bakaxelns (bakaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning.

| 2.5.3.3. | utrustning för flerhjulsstyrning: hjulen på en eller flera av vardera fram- och bakaxlarna är styrda.






  2.5.3.3.1. | utrustning för allhjulsstyrning: samtliga hjul är styrda. |
| --- | --- | --- |

2.5.3.3.

utrustning för flerhjulsstyrning: hjulen på en eller flera av vardera fram- och bakaxlarna är styrda.

2.5.3.3.1.

utrustning för allhjulsstyrning: samtliga hjul är styrda.

| 2.5.3.3.2. | utrustning för midjestyrning: styrkrafterna frambringar en direkt rörelse av chassidelarna i förhållande till varandra. |
| --- | --- |

2.5.3.3.2.

utrustning för midjestyrning: styrkrafterna frambringar en direkt rörelse av chassidelarna i förhållande till varandra.

2.6.   Typer av styrtransmission

Beroende på hur styrkrafterna överförs kan följande typer av styrtransmission särskiljas:

| 2.6.1. | rent mekanisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på mekanisk väg. |
| --- | --- |

2.6.1.

rent mekanisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på mekanisk väg.

| 2.6.2. | rent hydraulisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på hydraulisk väg vid en given punkt i transmissionen. |
| --- | --- |

2.6.2.

rent hydraulisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på hydraulisk väg vid en given punkt i transmissionen.

| 2.6.3. | rent elektrisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på elektrisk väg vid en given punkt i transmissionen. |
| --- | --- |

2.6.3.

rent elektrisk styrtransmission: styrtransmission där styrkrafterna överförs enbart på elektrisk väg vid en given punkt i transmissionen.

| 2.6.4. | hybridstyrtransmission: styrtransmission där delar av styrkrafterna överförs på ett och återstoden på ett annat av ovanstående sätt. Om den mekaniska delen av transmissionen endast är avsedd att ange hjulutslaget och är för svag för att överföra summan av styrkrafterna ska systemet anses ha rent hydraulisk eller rent elektrisk styrtransmission. |
| --- | --- |

2.6.4.

hybridstyrtransmission: styrtransmission där delar av styrkrafterna överförs på ett och återstoden på ett annat av ovanstående sätt. Om den mekaniska delen av transmissionen endast är avsedd att ange hjulutslaget och är för svag för att överföra summan av styrkrafterna ska systemet anses ha rent hydraulisk eller rent elektrisk styrtransmission.

2.7.   elektrisk kontrolledning: den elektriska förbindelse som tillhandahåller styrkontroll till släpvagnen. Den omfattar elektriskt kablage och kontaktdon och inbegriper komponenter för dataöverföring och elektrisk energiförsörjning för styrtransission till släpvagnen.

3.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1.   Ansökan om typgodkännande för en fordonstyp med avseende på styrutrustning ska inlämnas av fordonstillverkaren eller av dennes vederbörligen godkända representant.

3.2.   Ansökan ska åtföljas av följande handlingar i tre exemplar och av följande uppgifter:

| 3.2.1. | En beskrivning av fordonstypen med avseende på vad som nämns i punkt 2.2. Fordonstypen ska anges. |
| --- | --- |

3.2.1.

En beskrivning av fordonstypen med avseende på vad som nämns i punkt 2.2. Fordonstypen ska anges.

| 3.2.2. | En kortfattad beskrivning av styrutrustningen med ett diagram över styrutrustningen som helhet där läget i fordonet anges för de olika anordningar som påverkar styrningen. |
| --- | --- |

3.2.2.

En kortfattad beskrivning av styrutrustningen med ett diagram över styrutrustningen som helhet där läget i fordonet anges för de olika anordningar som påverkar styrningen.

| 3.2.3. | För fullservostyrutrustning och sådana system som bilaga 6 till dessa föreskrifter ska tillämpas på, en översikt över systemet med uppgift om systemets upplägg och förfaranden vid funktionsfel, redundanta system och varningssystem som krävs för säker körning av fordonet.
  Nödvändiga tekniska handlingar som rör sådana system ska hållas tillgängliga som diskussionsunderlag för typgodkännandemyndigheten och/eller den tekniska tjänsten. Sådana handlingar kommer att diskuteras konfidentiellt. |
| --- | --- |

3.2.3.

För fullservostyrutrustning och sådana system som bilaga 6 till dessa föreskrifter ska tillämpas på, en översikt över systemet med uppgift om systemets upplägg och förfaranden vid funktionsfel, redundanta system och varningssystem som krävs för säker körning av fordonet.

Nödvändiga tekniska handlingar som rör sådana system ska hållas tillgängliga som diskussionsunderlag för typgodkännandemyndigheten och/eller den tekniska tjänsten. Sådana handlingar kommer att diskuteras konfidentiellt.

3.3.   Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska typgodkännas ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningarna för typgodkännande.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1.   Om det fordon som inlämnats för typgodkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller alla relevanta bestämmelser i dessa föreskrifter, ska typgodkännande av den fordonstypen med avseende på styrutrustning beviljas.

4.1.1.   Typgodkännandemyndigheten ska kontrollera att tillfredsställande arrangemang finns för att säkerställa en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelse i enlighet med punkt 7 i dessa föreskrifter innan typgodkännande beviljas.

4.2.   Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 01) ska ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändring som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet. Samma avtalsslutande part får inte tilldela detta nummer till en annan fordonstyp eller samma fordonstyp inlämnad med annorlunda styrutrustning än den som beskrivs i de handlingar som krävs enligt punkt 3.

4.3.   Meddelande om typgodkännande, utökning av eller avslag på ansökan om typgodkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.4.   På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges i typgodkännandeintyget anbringas ett internationellt typgodkännandemärke som består av:

| 4.4.1. | En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (2). |
| --- | --- |

4.4.1.

En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (2).

| 4.4.2. | Numret på dessa föreskrifter, följt av bokstaven ”R”, ett streck och typgodkännandenumret, placerat till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2.

Numret på dessa föreskrifter, följt av bokstaven ”R”, ett streck och typgodkännandenumret, placerat till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.5.   Den symbol som anges i punkt 4.4.1 behöver inte upprepas om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som enligt en eller flera föreskrifter bifogade till denna överenskommelse har godkänts i det land som har beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter. I så fall ska föreskrifternas och godkännandenas nummer och tilläggssymbolerna för alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter placeras i vertikala kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6.   Typgodkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7.   Typgodkännandemärket ska placeras nära eller på den fordonstypskylt som anbringats av tillverkaren.

4.8.   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på utformningar av typgodkännandemärken.

5.   KONSTRUKTIONSBESTÄMMELSER

5.1.   Allmänna bestämmelser

5.1.1.   Styrsystemet ska säkerställa en enkel och säker manövrering av fordonet upp till den tekniskt avsedda högsta hastigheten eller, för släpvagnar, till den tekniskt tillåtna högsta hastigheten. Vid provning med intakt styrutrustning i enlighet med punkt 6.2 ska styrningen vara självupprätande. Fordonet ska uppfylla kraven i punkt 6.2 för motorfordon och kraven i punkt 6.3 för släpvagnar. Om fordonet är utrustat med ett hjälpstyrsystem ska det också uppfylla kraven i bilaga 4. Släpvagnar med hydraulisk styrtransmission ska dessutom uppfylla kraven i bilaga 5.

5.1.2.   Det ska vara möjligt att köra längs en rak vägsträcka utan onormal styrkorrigering av föraren och utan onormala vibrationer i styrsystemet vid fordonets största avsedda hastighet.

5.1.3.   Styrkontrollsystemets inriktning vid drift ska motsvara fordonets avsedda riktning, och ett kontinuerligt förhållande ska råda mellan styrkontrollsystemets vridning och styrutslaget. Dessa krav ska inte tillämpas på system som innehåller en automatiskt kontrollerad eller korrigerande styrfunktion eller på hjälpstyrutrustning.

Dessa krav ska inte heller nödvändigtvis tillämpas på fullservostyrning när fordonet är stillastående och systemet inte tillförs energi.

5.1.4.   Styrutrustningen ska vara konstruerad, tillverkad och monterad på ett sådant sätt att den kan tåla de påkänningar som kan uppstå vid normal användning av fordonet eller fordonskombinationen. Ingen del av styrtransmissionen får begränsa det maximala styrutslaget såvida den inte är särskilt konstruerad för detta ändamål Om inte annat anges ska det vid tillämpningen av dessa föreskrifter förutsättas att det inte samtidigt kan uppstå mer än ett fel på styrutrustningen, och två axlar på samma boggi ska anses utgöra en axel.

5.1.5.   Verkan hos styrutrustningen, inbegripet elektriska kontrolledningar, får inte försämras av magnetiska eller elektriska fält. Det ska visas att utrustningen överensstämmer med de tekniska kraven i föreskrifter nr 10 enligt den ändringsserie som är i kraft vid tiden för typgodkännandet.

5.1.6.   Styrsystem med avancerad förarassistans får bara typgodkännas enligt dessa föreskrifter om deras funktion inte försämrar det grundläggande styrsystemets verkan. De ska dessutom konstrueras så att föraren när som helst genom avsiktligt ingripande kan frångå funktionen.

5.1.6.1.   Så snart som automatiskt kontrollerad styrning kopplas in ska detta indikeras för föraren, och kontrollen ska automatiskt frånkoppas om fordonets hastighet överskrider den angivna gränsen på 10 km/h med mer än 20 % eller om de signaler som ska behandlas inte längre tas emot. Varje frånkoppling av kontrollen ska åtföljas av en kort men tydlig varning till föraren genom dels en visuell signal, dels en ljudsignal eller en taktil varning som förmedlas genom styrkontrollsystemet.

5.1.7.   Styrtransmission

5.1.7.1.   Anordningar som är avsedda att justera styrgeometrin ska vara utformade på ett sådant sätt att de justerbara delarna efter justeringen är ordentligt fastgjorda vid varandra med lämpliga låsanordningar.

5.1.7.2.   Styrtransmissioner som kan kopplas ifrån för att passa olika fordonssammansättningar (t.ex. på förlängningsbara påhängsvagnar) ska vara försedda med låsanordningar som garanterar en säker omflyttning av delarna. Om låsanordningen är automatisk ska det finnas ett extra säkerhetslås som manövreras manuellt.

5.1.8.   Styrda hjul

Bakhjulen får inte vara de enda styrda hjulen. Detta krav gäller inte påhängsvagnar.

5.1.9.   Energitillförsel

Samma energitillförsel får användas för styrutrustningen och andra system. Vid fel i ett annat system som har samma energitillförsel, ska styrning garanteras i enlighet med tillämpligt felvillkor i punkt 5.3.

5.1.10.   Kontrollsystem

Kraven i bilaga 6 ska tillämpas på säkerhetsaspekter av elektroniska fordonskontrollsystem som tillhandahåller eller ingår i styrfunktionens kontrolltransmission, inbegripet styrsystem med avancerad förarassistans. På system eller funktioner som använder styrsystemet som ett sätt att uppnå ett mål på högre nivå ska dock bilaga 6 tillämpas bara i den mån de direkt påverkar styrsystemet. Om sådana system ingår, får de inte avaktiveras under typgodkännandeprovningen av styrsystemet.

5.2.   Särskilda bestämmelser för släpvagnar

5.2.1.   Släpvagnar (dock inte påhängsvagnar eller släpkärror) som har fler än en axel med styrda hjul samt påhängsvagnar eller släpkärror som har minst en axel med styrda hjul ska uppfylla villkoren i punkt 6.3. Släpvagnar med självspårande utrustning behöver dock inte genomgå det prov som föreskrivs i punkt 6.3 om förhållandet mellan axeltrycken på de icke styrda och de självspårande axlarna är 1,6 eller mer under alla belastningsförhållanden.

För släpvagnar med självspårande utrustning ska förhållandet mellan axeltrycken på de icke-styrda eller ledstyrda axlarna och friktionsstyrda axlarna vara minst 1 under alla belastningsförhållanden.

5.2.2.   Om dragfordonet i en fordonskombination körs rakt framåt ska släpvagnen och dragfordonet förbli upprätade i förhållande till varandra. Om upprätningen inte hålls automatiskt ska släpvagnen vara utrustad med en lämplig justeringsanordning för underhåll.

5.3.   Fel och prestanda

5.3.1.   Allmänt

5.3.1.1.   I dessa föreskrifter ska de styrda hjulen, styrkontrollsystemet och samtliga mekaniska delar i styrtransmissionen anses vara tillförlitliga mot brott om de är tillräckligt dimensionerade, lätt åtkomliga för underhåll och har säkerhetsegenskaper som är minst lika goda som de som föreskrivs för andra vitala fordonsdelar (t.ex. bromssystemet). Om ett fel på en sådan del kan medföra att kontrollen över fordonet går förlorad ska den delen vara tillverkad av metall eller ett material med likvärdiga egenskaper, och den får inte utsättas för någon betydelsefull deformering när styrsystemet används på normalt sätt.

5.3.1.2.   Kraven i punkterna 5.1.2, 5.1.3 och 6.2.1 ska också anses uppfyllda vid fel i styrutrustningen så länge som fordonet kan köras med de hastigheter som anges i respektive punkt.

I detta fall ska punkt 5.1.3 inte tillämpas på fullservostyrsystem när fordonet är stillastående.

5.3.1.3.   Fordonets förare ska på ett tydligt sätt göras uppmärksam på alla fel i transmissionen som inte är rent mekaniska, i överensstämmelse med vad som anges i punkt 5.4. Under förutsättning att den aktiveringskraft som anges i punkt 6.2.6 inte överskrids får den genomsnittliga styrutväxlingen förändras om ett fel inträffar.

5.3.1.4.   Om fordonets bromssystem har samma energikälla som styrsystemet, och denna energikälla drabbas av fel, ska styrsystemet ha företräde och kunna uppfylla kraven i punkterna 5.3.2 och 5.3.3 beroende på vad som är tillämpligt. Dessutom får bromsprestanda vid den första efterföljande användningen inte sjunka under föreskriven bromsprestanda i drift, i enlighet med vad som anges i punkt 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

5.3.1.5.   Om fordonets bromssystem har samma energitillförsel som styrsystemet, och denna energitillförsel drabbas av fel, ska styrsystemet ha företräde och kunna uppfylla kraven i punkterna 5.3.2 och 5.3.3 beroende på vad som är tillämpligt. Dessutom ska bromsprestanda vid den första efterföljande användningen överensstämma med vad som anges i punkt 3 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

5.3.1.6.   För släpfordon ska dessutom kraven i punkterna 5.2.2 och 6.3.4.1 uppfyllas när styrsystemet drabbas av ett fel.

5.3.2.   Servostyrsystem

5.3.2.1.   Om motorn stannar eller en del av transmissionen drabbas av fel, med undantag av de delar som anges i punkt 5.3.1.1, får inga omedelbara ändringar av styrutslaget inträffa. Så länge som fordonet kan köras i en hastighet av mer än 10 km/h ska kraven i punkt 6 på system med fel vara uppfyllda.

5.3.3.   Fullservostyrsystem

5.3.3.1.   Systemet ska vara konstruerat så att fordonet inte kan köras fortvarigt i hastigheter över 10 km/h om det föreligger ett fel som kräver att den varningssignal som avses i punkt 5.4.2.1.1 utlöses.

5.3.3.2.   Vid fel i kontrolltransmissionen, med undantag för de delar som anges i punkt 5.1.4, ska det fortfarande vara möjligt att styra med de prestanda som anges i punkt 6 för ett intakt styrsystem.

5.3.3.3.   Vid fel i kontrolltransmissionens energikälla ska det vara möjligt att köra minst 24 åttor, där varje ögla i manövern har 40 m diameter vid en hastighet av 10 km/h och med de prestanda för intakt system som anges i punkt 6.

Provningsmanövrarna ska inledas vid den nivå på energilagringen som anges i punkt 5.3.3.5.

5.3.3.4.   Om energitransmissionen drabbas av fel, med undantag av de delar som anges i punkt 5.3.1.1, får inga omedelbara ändringar av styrutslaget inträffa. Så länge som fordonet kan köras i en hastighet på mer än 10 km/h ska kraven i punkt 6 på system med fel vara uppfyllda efter körning av minst 25 åttor vid en lägsta hastighet av 10 km/h och varje ögla i figuren håller 40 m diameter.

Provningsmanövrarna ska inledas vid den nivå på energilagringen som anges i punkt 5.3.3.5.

5.3.3.5.   Den energinivå som ska användas för de provningar som omnämns i punkterna 5.3.3.3 och 5.3.3.4 ska vara den nivå på energilagring vid vilken föraren varskos om ett fel.

För elektriskt drivna system på vilka bilaga 6 ska tillämpas, ska denna nivå vara värstafallsläget enligt tillverkarens dokumentation som inges enligt bilaga 6, och hänsyn ska tas till t.ex. effekterna av batteriets temperatur eller åldring.

5.4.   Varningssignaler

5.4.1.   Allmänna bestämmelser

5.4.1.1.   Fordonsföraren ska tydligt göras uppmärksam på alla fel som hindrar styrfunktionen och inte är mekaniska till sin karaktär.

Utan hinder av kraven i punkt 5.1.2 får avsiktligt påförande av vibrationer i styrsystemet användas som en kompletterande varning för fel i detta system.

För motorfordon ska en ökning av den nödvändiga aktiveringskraften anses utgöra en varningssignal. För släpvagnar får en mekanisk indikator användas.

5.4.1.2.   Om samma energikälla används för att försörja styrsystemet och andra system med energi, ska en akustisk eller optisk varning ges till föraren när den lagrade energin/fluiden i energi/lagringsbehållaren sjunker till en nivå som sannolikt kan orsaka att aktiveringskraften ökar. Varningen får kombineras med en anordning som är avsedd att varna för bromsfel, om bromssystemet använder samma energikälla. Föraren ska på ett enkelt sätt kunna kontrollera att varningsanordningen fungerar.

5.4.2.   Särskilda bestämmelser för fullservostyrutrustning

5.4.2.1.   Motorfordon ska kunna avge varningssignaler vid fel och defekter i styrsystemet enligt följande:

| 5.4.2.1.1. | En röd varningssignal som indikerar de fel som anges i punkt 5.3.1.3 i omedelbar anslutning till huvudstyrkontrollsystemet. |
| --- | --- |

5.4.2.1.1.

En röd varningssignal som indikerar de fel som anges i punkt 5.3.1.3 i omedelbar anslutning till huvudstyrkontrollsystemet.

| 5.4.2.1.2. | I förekommande fall en gul varningssignal som indikerar en elektriskt detekterad defekt i styrutrustningen som inte indikeras med den röda varningssignalen. |
| --- | --- |

5.4.2.1.2.

I förekommande fall en gul varningssignal som indikerar en elektriskt detekterad defekt i styrutrustningen som inte indikeras med den röda varningssignalen.

| 5.4.2.1.3. | Om en symbol används ska den överensstämma med symbol J 04, ISO/IEC-registreringsnummer 7000-2441 enligt definitionen i ISO 2575:2000. |
| --- | --- |

5.4.2.1.3.

Om en symbol används ska den överensstämma med symbol J 04, ISO/IEC-registreringsnummer 7000-2441 enligt definitionen i ISO 2575:2000.

| 5.4.2.1.4. | Ovannämnda varningssignal(er) ska tändas när fordonets (och styrsystemets) elutrustning sätts under spänning. På stillastående fordon ska styrsystemet kontrollera att inga av de angivna felen eller defekterna föreligger innan signalen släcks.
  Angivna fel eller defekter som bör aktivera ovannämnda varningssignal, men som inte detekteras under stillastående förhållanden, ska lagras vid detektion och visas vid start och vid alla tidpunkter när tändningsnyckel är i läget ”kör”, så länge som felet kvarstår. |
| --- | --- |

5.4.2.1.4.

Ovannämnda varningssignal(er) ska tändas när fordonets (och styrsystemets) elutrustning sätts under spänning. På stillastående fordon ska styrsystemet kontrollera att inga av de angivna felen eller defekterna föreligger innan signalen släcks.

Angivna fel eller defekter som bör aktivera ovannämnda varningssignal, men som inte detekteras under stillastående förhållanden, ska lagras vid detektion och visas vid start och vid alla tidpunkter när tändningsnyckel är i läget ”kör”, så länge som felet kvarstår.

5.4.3.   Om kompletterande styrutrustning är aktiverad och/eller det styrutslag som genereras av den utrustningen inte har återgått till normalt körläge, ska en varningssignal ges till föraren.

5.5.   Bestämmelser om regelbunden teknisk inspektion av styrutrustning

5.5.1.   I den mån som det är genomförbart och enligt överenskommelse mellan fordonstillverkaren och typgodkännandemyndigheten ska styrutrustningen och dess montering konstrueras så att man utan demontering kan kontrollera dess drift, om nödvändigt med vanligen använda mätinstrument, metoder och provningsutrustning.

5.5.2.   Det ska vara möjligt att på ett enkelt sätt kontrollera att sådana elektroniska system som har kontroll över styrningen fungerar korrekt. Om särskild information krävs ska denna tillhandahållas fritt.

5.5.2.1.   I samband med typgodkännandet ska det under sekretess redogöras för metoderna för att skydda mot enkel obehörig ändring av de kontrollmetoder som tillverkaren valt (t.ex. varningssignal).

Som alternativ anses detta skyddskrav uppfyllt om det finns ett sekundärt sätt att kontrollera att systemet fungerar korrekt.

6.   PROVNINGSBESTÄMMELSER

6.1.   Allmänna bestämmelser

6.1.1.   Provningen ska utföras på en plan yta som ger god friktion.

6.1.2.   Under provningen (provningarna) ska fordonet belastas till sin tekniskt tillåtna totalvikt och det tekniskt tillåtna axeltrycket på de(n) styrda axlarna (axeln).

Om axlarna är försedda med hjälpstyrutrustning (ASE) ska provningen upprepas med fordonet belastat till sin tekniskt tillåtna totalvikt och den ASE-försedda axeln belastad med det tillåtna axeltrycket.

6.1.3.   Innan provningen påbörjas ska däcktrycket vara det som tillverkaren föreskriver för ett stillastående fordon som är belastat på det sätt som anges i punkt 6.1.2.

6.1.4.   För system som använder elektrisk energi för en del av eller hela sin energitillförsel ska alla prestandaprovningar utföras med faktisk eller simulerad elektrisk belastning som motsvarar alla väsentliga system eller systemkomponenter som har samma energitillförsel. De väsentliga systemen ska omfatta åtminstone belysning, vindrutetorkare, motorreglering och bromssystem.

6.2.   Bestämmelser för motorfordon

6.2.1.   Fordonet ska, utan att det uppstår onormala vibrationer i styrutrustningen, kunna lämna en kurva med en radie på 50 m utmed tangenten vid följande hastigheter:

| | Fordon i kategori M1: 50 km/h |
| --- | --- |

Fordon i kategori M1: 50 km/h

| | Fordon i kategorierna M2, M3, N1, N2 och N3: 40 km/h eller den högsta konstruktionshastigheten om den är lägre. |
| --- | --- |

Fordon i kategorierna M2, M3, N1, N2 och N3: 40 km/h eller den högsta konstruktionshastigheten om den är lägre.

6.2.2.   Om fordonet körs i en cirkel med ungefär halvt utslag på de styrda hjulen och en konstant hastighet av minst 10 km/h ska vändcirkeln förbli konstant eller öka om styrkontrollsystemet släpps.

6.2.3.   Under mätningen av aktiveringskraften ska krafter som utövas kortare tid än 0,2 s inte beaktas.

6.2.4.   Mätning av aktiveringskraften på motorfordon med fungerande styrutrustning.

6.2.4.1.   Fordonet ska köras rakt fram och sedan köras in i en spiral med en hastighet av 10 km/h. Aktiveringskraften ska mätas i styrkontrollsystemets nominella radie tills styrkontrollsystemets läge motsvarar den vändradie som i tabellen nedan anges för den aktuella fordonskategorin med fungerande styrutrustning. En styrrörelse åt höger och en åt vänster ska utföras.

6.2.4.2.   I tabellen nedan anges för varje fordonskategori den längsta reaktionstid och den största aktiveringskraft som medges när styrutrustningen fungerar.

6.2.5.   Mätning av aktiveringskraften på motorfordon med defekt styrutrustning.

6.2.5.1.   Den provning som föreskrivs i punkt 6.2.4 ska upprepas med styrutrustningen satt ur funktion. Aktiveringskraften ska mätas tills styrkontrollsystemets läge motsvarar den vändradie som i tabellen nedan anges för den aktuella fordonskategorin med defekt styrutrustning.

6.2.5.2.   I tabellen nedan anges för varje fordonskategori den längsta reaktionstid och den största aktiveringskraft som medges när styrutrustningen är defekt.

Tabell

Krav på aktiveringskraft

| Fordonskategori | Intakt | Med fel |
| --- | --- | --- |
| Största kraft
  (daN) | Tid
  (s) | Vändradie
  (m) | Största kraft
  (daN) | Tid
  (s) | Vändradie
  (m) |
| M1 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M2 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |
| N1 | 20 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| N2 | 25 | 4 | 12 | 40 | 4 | 20 |
| N3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |

Fordonskategori

Intakt

Med fel

Största kraft

(daN)

Tid

(s)

Vändradie

(m)

Största kraft

(daN)

Tid

(s)

Vändradie

(m)

M1

15

4

12

30

4

20

M2

15

4

12

30

4

20

M3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

N1

20

4

12

30

4

20

N2

25

4

12

40

4

20

N3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

6.3.   Bestämmelser för släpvagnar

6.3.1.   Släpvagnen ska rulla utan större kursavvikelse eller onormala vibrationer i styrutrustningen när det dragande fordonet färdas rakt fram på en plan, horisontell väg med en hastighet av 80 km/h eller med den tekniskt högsta tillåtna hastighet som uppges av tillverkaren om denna hastighet är mindre än 80 km/h.

6.3.2.   När dragfordonet och släpvagnen har inlett en fortvarig sväng som motsvarar en vändcirkelradie på 25 m (se punkt 2.4.6) vid en konstant hastighet av 5 km/h, ska den cirkel som släpvagnens bakre ytterkant beskriver mätas. Denna manöver ska upprepas under samma förhållanden men vid hastigheten 25 km/h ±1 km/h. Under dessa manövrer får släpvagnens bakre ytterkant vid hastigheten 25 km/h ±1 km/h inte med mer än 0,7 m överskrida den cirkel som beskrivs vid den konstanta hastigheten 5 km/h.

6.3.3.   Ingen del av släpvagnen får röra sig mer än 0,5 m bortom tangenten till en cirkel med en radie på 25 m när den dras av ett fordon som lämnar den cirkulära väg som beskrivs i punkt 6.3.2 i tangentens riktning med en hastighet av 25 km/h. Detta krav ska vara uppfyllt från och med den punkt där tangenten berör cirkeln till och med en punkt 40 m längs med tangenten. Efter den punkten ska släpvagnen uppfylla villkoret i punkt 6.3.1.

6.3.4.   En mätning ska göras av den ringformiga markyta som översveps av kombinationen av dragfordon och släpvagn med fungerande styrsystem som körs i en hastighet av högst 5 km/h i en cirkel med konstant radie där dragfordonets främre ytterkant beskriver en cirkel med radien 0,67 x fordonskombinationens längd, dock minst 12,5 m.

6.3.4.1.   Om den uppmätta översvepta ringformiga bredden med ett fel i styrsystemet är större än 8,3 m får detta inte utgöra en ökning med mer än 15 % jämfört med motsvarande värde uppmätt med intakt styrsystem.

Den översvepta ringformiga ytans ytterradie får inte öka.

6.3.5.   De provningar som beskrivs i punkterna 6.3.2, 6.3.3 och 6.3.4 ska utföras både medurs och moturs.

7.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelse ska motsvara de som anges i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med följande krav:

| 7.1. | Tillståndshavaren ska säkerställa att resultaten från provningarna avseende produktionsöverensstämmelse dokumenteras och att de bilagda dokumenten finns tillgängliga under en tid som fastställs genom överenskommelse med den godkännande myndigheten eller tekniska tjänsten. Denna tid ska inte vara längre än tio år räknat från den tidpunkt då produktionen slutgiltigt upphörde. |
| --- | --- |

7.1.

Tillståndshavaren ska säkerställa att resultaten från provningarna avseende produktionsöverensstämmelse dokumenteras och att de bilagda dokumenten finns tillgängliga under en tid som fastställs genom överenskommelse med den godkännande myndigheten eller tekniska tjänsten. Denna tid ska inte vara längre än tio år räknat från den tidpunkt då produktionen slutgiltigt upphörde.

| 7.2. | Den typgodkännandemyndighet eller tekniska tjänst som utfärdat typgodkännandet kan när som helst granska de kontrollmetoder för överensstämmelse som används vid varje tillverkningsenhet. Normalt intervall för dessa granskningar ska vara en gång vartannat år. |
| --- | --- |

7.2.

Den typgodkännandemyndighet eller tekniska tjänst som utfärdat typgodkännandet kan när som helst granska de kontrollmetoder för överensstämmelse som används vid varje tillverkningsenhet. Normalt intervall för dessa granskningar ska vara en gång vartannat år.

8.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1.   Typgodkännande som, enligt dessa föreskrifter, beviljats med avseende på en fordonstyp kan återkallas om kraven i punkt 7.1 inte uppfylls, eller om stickprov av fordon inte överensstämmer med kraven i punkt 6 i dessa föreskrifter.

8.2.   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare har utfärdat, ska den genast informera övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta genom en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE AV FORDONSTYPEN

9.1.   Varje ändring av den godkända typen ska anmälas till den myndighet som godkänt typen. Typgodkännandemyndigheten kan då antingen

| 9.1.1. | göra bedömningen att ändringarna sannolikt inte får någon ogynnsam effekt och att fordonet i varje fall fortfarande uppfyller kraven, eller |
| --- | --- |

9.1.1.

göra bedömningen att ändringarna sannolikt inte får någon ogynnsam effekt och att fordonet i varje fall fortfarande uppfyller kraven, eller

| 9.1.2. | kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande. |
| --- | --- |

9.1.2.

kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

9.2.   Bekräftelse på utökning av eller avslag på ansökan om typgodkännande ska med angivande av ändringarna meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter genom det förfarande som anges i punkt 4.3.

9.3.   Den typgodkännandemyndighet som beviljar utökning av typgodkännande ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer, som ska anges på rapportformuläret, och informera övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om typgodkännandeinnehavaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. När myndigheten får detta meddelande, ska den informera övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter genom en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDE AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGAR OCH MYNDIGHETERNA

Parterna i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska informera Förenta nationernas sekretariat om namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för provningarna för godkännande och till de myndigheter som utfärdar godkännande och till vilka intyg om godkännande, utökat godkännande, vägran eller återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

---

(1)  Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/rev.1).

(2)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer kommer att tilldelas övriga länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska bestämmelser för hjulförsedda fordon samt för utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de nummer som tilldelats på detta sätt av Förenta nationernas generalsekreterare skall meddelas de avtalsslutande parterna.

(3)  50 för stela fordon med 2 eller flera styrda axlar, utom självspårande utrustning

(4)  eller fullt utslag om en radie på 12 m inte kan uppnås.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

(Maximiformat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

BILAGA 2

TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING

FÖRLAGA A

(Se punkt 4.4 i dessa föreskrifter)

Image

Typgodkännandemärket ovan som fästs på ett fordon visar att fordonstypen i fråga – med avseende på styrutrustning – har godkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 79 med godkännandenumret 012439. Godkännandenumret visar att godkännandet beviljades i enlighet med kraven i föreskrifter nr 79 i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 01.

FÖRLAGA B

(Se punkt 4.5 i dessa föreskrifter)

Image

Typgodkännandemärket ovan som fästs på ett fordon visar att fordonstypen i fråga har godkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 79 och 31 (1). Godkännandenumren visar att föreskrifter nr 79 innehöll ändringsserie 01 och att föreskrifter nr 31 innehöll ändringsserie 01 vid tidpunkten för respektive godkännande.

---

(1)  Det andra numret ges endast som ett exempel.

---

BILAGA 3

Bromsprestanda för fordon som använder samma energikälla till styrutrustning och bromsanordning

| 1. | Vid provningar som utförs i enlighet med denna bilaga ska fordonen uppfylla följande krav:






  1.1 | Fordonet ska belastas till sin tekniskt tillåtna största vikt, fördelad mellan axlarna enligt tillverkarens anvisningar. När flera olika belastningsmöjligheter finns ska den största vikten fördelas mellan axlarna så att belastningen på varje axel är proportionell mot den högsta tillåtna belastningen på varje axel. För dragfordon för påhängsvagnar får lasten omfördelas till ungefär halvvägs mellan kopplingstappläget som en följd av de ovanstående belastningsförhållandena och bakre axeln/axlarnas mittlinje. |
| --- | --- | --- |

1.

Vid provningar som utförs i enlighet med denna bilaga ska fordonen uppfylla följande krav:

1.1

Fordonet ska belastas till sin tekniskt tillåtna största vikt, fördelad mellan axlarna enligt tillverkarens anvisningar. När flera olika belastningsmöjligheter finns ska den största vikten fördelas mellan axlarna så att belastningen på varje axel är proportionell mot den högsta tillåtna belastningen på varje axel. För dragfordon för påhängsvagnar får lasten omfördelas till ungefär halvvägs mellan kopplingstappläget som en följd av de ovanstående belastningsförhållandena och bakre axeln/axlarnas mittlinje.

| 1.2 | Däcken ska pumpas till det kalla däcktryck som anges för den vikt som däcken ska bära när fordonet är stillastående. |
| --- | --- |

1.2

Däcken ska pumpas till det kalla däcktryck som anges för den vikt som däcken ska bära när fordonet är stillastående.

| 1.3 | Innan provningarna inleds ska bromsarna vara kalla, dvs. skivorna eller bromstrummornas ytteryta ska ha en temperatur på mindre än 100 °C. |
| --- | --- |

1.3

Innan provningarna inleds ska bromsarna vara kalla, dvs. skivorna eller bromstrummornas ytteryta ska ha en temperatur på mindre än 100 °C.

| 2. | Om fel uppstår i en energikälla ska färdbromsprestanda första gången bromsen aktiveras hålla värdena i nedanstående tabell.








  Kategori | V (km/h) | a (m/s2) | F (daN) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 5,8 | 50 |
| M2 och M3 | 60 | 5,0 | 70 |
| N1 | 80 | 5,0 | 70 |
| N2 och N3 | 60 | 5,0 | 70 |

2.

Om fel uppstår i en energikälla ska färdbromsprestanda första gången bromsen aktiveras hålla värdena i nedanstående tabell.

Kategori

V (km/h)

a (m/s2)

F (daN)

M1

80

5,8

50

M2 och M3

60

5,0

70

N1

80

5,0

70

N2 och N3

60

5,0

70

| 3. | Efter alla fel i styrutrustningen eller energitillförseln ska det vara möjligt att efter åtta fullständiga aktiveringar av färdbromsreglaget vid den nionde aktiveringen uppnå minst de prestanda som föreskrivs för det sekundära bromssystemet (nödbromssystemet) (se nedanstående tabell).
  Om det sekundära bromssystemet för sin funktion kräver att lagrad energi används och detta uppnås med hjälp av ett separat reglage, ska det fortfarande vara möjligt efter åtta aktiveringar av färdbromsreglaget att vid den nionde aktiveringen uppnå resterande prestanda (se nedanstående tabell).
  Sekundär och resterande bromsverkan








  Kategori | V (km/h) | Sekundär bromsning (m/s2) | Resterande bromsning (m/s2) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 2,9 | 1,7 |
| M2 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| M3 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| N1 | 70 | 2,2 | 1,3 |
| N2 | 50 | 2,2 | 1,3 |
| N3 | 40 | 2,2 | 1,3 |

3.

Efter alla fel i styrutrustningen eller energitillförseln ska det vara möjligt att efter åtta fullständiga aktiveringar av färdbromsreglaget vid den nionde aktiveringen uppnå minst de prestanda som föreskrivs för det sekundära bromssystemet (nödbromssystemet) (se nedanstående tabell).

Om det sekundära bromssystemet för sin funktion kräver att lagrad energi används och detta uppnås med hjälp av ett separat reglage, ska det fortfarande vara möjligt efter åtta aktiveringar av färdbromsreglaget att vid den nionde aktiveringen uppnå resterande prestanda (se nedanstående tabell).

Sekundär och resterande bromsverkan

Kategori

V (km/h)

Sekundär bromsning (m/s2)

Resterande bromsning (m/s2)

M1

80

2,9

1,7

M2

60

2,5

1,5

M3

60

2,5

1,5

N1

70

2,2

1,3

N2

50

2,2

1,3

N3

40

2,2

1,3

---

BILAGA 4

Kompletterande bestämmelser för fordon utrustade med ASE

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Fordon försedda med hjälpstyrutrustning (auxiliary steering equipment, ASE) ska förutom kraven i dessa föreskrifter även överensstämma med bestämmelserna i denna bilaga.

2.   SÄRSKILDA BESTÄMMELSER

2.1   Transmission

2.1.1   Mekaniska styrtransmissioner

Punkt 5.3.1.1 i dessa föreskrifter ska tillämpas.

2.1.2   Hydrauliska styrtransmissioner

Den hydrauliska styrtransmissionen måste skyddas från överskridande av det största tillåtna driftstrycket T.

2.1.3   Elektriska styrtransmissioner

Den elektriska styrtransmissionen måste skyddas från för stark energitillförsel.

2.1.4   Kombination av styrtransmissioner

En kombination av mekaniska, hydrauliska och elektriska transmissioner ska uppfylla kraven i punkterna 2.1.1, 2.1.2 och 2.1.3 ovan.

2.2   Provningskrav för fel

2.2.1   Felfunktion eller bortfall av någon del av hjälpstyrutrusningen (utom delar som anses tillförlitliga mot brott enligt punkt 5.3.1.1 i dessa föreskrifter) får inte leda till en plötslig betydande ändring av fordonets egenskaper, och de relevanta kraven i punkt 6 i dessa föreskrifter ska fortfarande vara uppfyllda. Det ska dessutom vara möjligt att kontrollera fordonet utan onormala styrkorrektioner. Detta ska kontrolleras med följande provningar:

2.2.1.1   Cirkelprovning

Fordonet ska köras i en provningscirkel med radien R m och hastigheten v km/h i enlighet med dess kategori enligt nedanstående tabell:

| Fordonskategori | R (3) | V (1)
   (2) |
| --- | --- | --- |
| M1 och N1 | 100 | 80 |
| M2 och N2 | 50 | 50 |
| M3 och N3 | 50 | 45 |

Fordonskategori

R (3)

V (1)
   (2)

M1 och N1

100

80

M2 och N2

50

50

M3 och N3

50

45

Defekten ska anbringas när angiven provningshastighet har uppnåtts. Provet ska omfatta körning medurs och moturs.

2.2.1.2   Transient provning

2.2.1.2.1   Till dess enhetliga provningsförfaranden har fastställts ska fordonstillverkaren förse den tekniska tjänsten med sina provningsförfaranden och resultat för fordonets transienta uppträdande vid fel.

2.3   Varningssignaler vid fel

2.3.1   Utom för de delar av ASE som betraktas som tillförlitliga mot brott enligt punkt 5.3.1.1 i dessa föreskrifter, ska föraren tydligt göras uppmärksam på följande fel i ASE.

| 2.3.1.1 | Allmänt bortfall av ASE:s elektriska eller hydrauliska kontroll. |
| --- | --- |

2.3.1.1

Allmänt bortfall av ASE:s elektriska eller hydrauliska kontroll.

| 2.3.1.2 | Fel i energitillförseln för ASE. |
| --- | --- |

2.3.1.2

Fel i energitillförseln för ASE.

| 2.3.1.3 | Brott i en eventuell elektrisk kontrolls externa kablage. |
| --- | --- |

2.3.1.3

Brott i en eventuell elektrisk kontrolls externa kablage.

---

(1)  Om ASE är mekaniskt låst vid angiven hastighet ska provningshastigheten ändras till den största hastighet där systemet är i drift. Med största hastighet menas den hastighet där ASE låses minus 5 km/h.

(2)  Om fordonets mått medför risk för vältning ska tillverkaren förse den tekniska tjänsten med simuleringsdata som visar en lägre maximal säker hastighet för provningen. Den tekniska tjänsten ska då välja denna provningshastighet.

(3)  Om värdena på radien på grund av provningsplatsens egenskaper inte kan iakttas får provningarna utföras på banor med andra radier (största avvikelse: ± 25 %), förutsatt att hastigheten ändras så att den resulterande sidoaccelerationen överensstämmer med den som erhålles med i tabellen angivna värden på radie och hastighet för den fordonskategorin.

---

BILAGA 5

Bestämmelser för släpvagnar med hydraulisk styrtransmission

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Fordon försedda med hydraulisk styrtransmission ska förutom kraven i dessa föreskrifter även överensstämma med bestämmelserna i denna bilaga.

2.   SÄRSKILDA BESTÄMMELSER

2.1   Hydrauliska ledningars och slanganordningars prestanda

2.1.1   Den hydrauliska transmissionens hydrauliska ledningar ska uppvisa ett sprängningstryck på minst fyra gånger det normala driftstryck (T) som fordonstillverkaren anger. Slanganordningar ska överensstämma med ISO-standarderna 1402:1994, 6605:1986 och 7751:1991.

2.2   I system som är beroende av energitillförsel

2.2.1   ska energitillförseln skyddas från övertryck genom en tryckbegränsande ventil som utlöses vid trycket T.

2.3   Skydd av styrtransmission

2.3.1   Styrtransmissionen ska skyddas från övertryck genom en tryckbegränsande ventil som utlöses vid ett tryck av mellan 1,5 T och 2,2 T.

---

BILAGA 6

Särskilda krav på säkerhetsaspekter av komplexa elektroniska fordonskontrollsystem

1.   ALLMÄNT

I denna bilaga anges särskilda krav på dokumentation, felstrategi och kontroller med avseende på säkerhetsaspekter av komplexa elektroniska fordonskontrollsystem (punkt 2.3 nedan) vid tillämpningen av dessa föreskrifter.

Denna bilaga kan också åberopas i enskilda punkter i dessa föreskrifter, när det gäller säkerhetsrelaterade funktioner som regleras av elektroniska system.

I denna bilaga anges inga prestandakrav på system, men den omfattar metoder för konstruktionsprocessen och den information som ska lämnas till den tekniska tjänsten i samband med typgodkännande.

Denna information ska visa att systemet under normala förhållanden och vid fel uppfyller alla tillämpliga prestandakrav som anges på annat håll i dessa föreskrifter.

2.   DEFINITIONER

I denna bilaga gäller följande definitioner:

2.1.   säkerhetskoncept: en beskrivning av de åtgärder som införts i systemet, t.ex. i de elektroniska enheterna, för att skydda systemets integritet och därigenom garantera säker drift även vid elfel. Möjligheten att övergå till partiell drift eller ett reservsystem för vitala fordonsfunktioner kan ingå i säkerhetskonceptet.

2.2.   elektroniskt kontrollsystem: en kombination av enheter avsedda att samarbeta vid alstringen av den angivna fordonskontrollfunktionen genom elektronisk databehandling. Sådana system är ofta mjukvarustyrda och uppbyggda av enskilda funktionskomponenter såsom givare, elektroniska kontrolldon och manöverorgan sammankopplade av överföringslänkar. De kan inbegripa mekaniska, elektro-pneumatiska eller elektro-hydrauliska delar. Med systemet menas nedan det system för vilket typgodkännande söks.

2.3.   komplexa elektroniska fordonskontrollsystem: elektroniska kontrollsystem med en kontrollhierarki där en kontrollerad funktion kan avbrytas av en elektronisk kontroll eller funktion på högre nivå.

En avbruten funktion blir en del av det komplexa systemet.

2.4.   kontroll på högre nivå: system eller funktioner som använder ytterligare databehandling eller givarinsignaler för att ändra fordonets uppträdande genom att beordra ändringar av fordonskontrollsystemets normala funktion(er).

Detta gör det möjligt för komplexa system att automatiskt ändra sina mål med en prioritet som beror på de omständigheter som givarna känner av.

2.5.   enheter: de minsta uppdelningar av systemkomponenter som är av intresse i denna bilaga, eftersom kombinationer av komponenter kommer att betraktas som individuella föremål för identifiering, analys eller byte.

2.6.   transmissionslänkar: anordningar som används för att koppla samman utspridda enheter i syfte att överföra signaler, driftsdata eller energi.

Denna utrustning är normalt elektrisk men kan delvis vara mekanisk, pneumatisk eller hydraulisk.

2.7.   kontrollintervall: det intervall för en utsignalvariabel över vilket systemet sannolikt kan utöva kontroll.

2.8.   gränser för funktionell drift: de yttre fysikaliska gränser inom vilka systemet kan upprätthålla kontrollen.

3.   DOKUMENTATION

3.1.   Krav

Tillverkaren ska tillhandahålla ett dokumentationspaket där det redogörs för systemets grundläggande konstruktion och för hur det är kopplat till de andra fordonssystemen eller hur det direkt kontrollerar utsignalvariablerna.

Systemets funktion(er) och säkerhetskoncept enligt tillverkarens konstruktion ska förklaras.

Dokumentationen ska vara kortfattad men innehålla belägg för att konstruktionen och utvecklingen har utnyttjat sakkunskap från alla områden som systemet berör.

För regelbundet återkommande tekniska inspektioner ska det i dokumentationen beskrivas hur systemets aktuella driftsstatus kan kontrolleras..

3.1.1.   Denna dokumentation ska bestå av följande två delar:

| a) | Det formella dokumentationspaketet för godkännandet, med det material som anges i punkt 3 (med undantag av vad som anges i punkt 3.4.4) som ska lämnas till den tekniska tjänsten i samband med att ansökan om typgodkännande lämnas in. Detta kommer att utgöra den grundläggande referensen för kontrollerna enligt punkt 4 i denna bilaga. |
| --- | --- |

a)

Det formella dokumentationspaketet för godkännandet, med det material som anges i punkt 3 (med undantag av vad som anges i punkt 3.4.4) som ska lämnas till den tekniska tjänsten i samband med att ansökan om typgodkännande lämnas in. Detta kommer att utgöra den grundläggande referensen för kontrollerna enligt punkt 4 i denna bilaga.

| b) | Ytterligare material och analyser enligt punkt 3.4.4 som ska förvaras av tillverkaren och uppvisas i samband med typgodkännandet. |
| --- | --- |

b)

Ytterligare material och analyser enligt punkt 3.4.4 som ska förvaras av tillverkaren och uppvisas i samband med typgodkännandet.

3.2.   Beskrivning av systemets funktioner.

En beskrivning ska lämnas som enkelt förklarar alla systemets kontrollfunktioner och metoder för att uppnå målen, inbegripet uppgift om den/de mekanism(er) genom vilka kontrollen utövas.

3.2.1.   En förteckning över alla insignalsvariabler och avkända variabler ska lämnas och deras driftsintervall ska anges.

3.2.2.   En förteckning över alla utsignalvariabler som kontrolleras av systemet ska lämnas, i samtliga fall med uppgift om huruvida kontrollen utövas direkt eller via ett annat fordonssystem. Det kontrollintervall (punkt 2.7) som utövas på varje sådan variabel ska anges.

3.2.3.   Gränserna för funktionell drift (punkt 2.8) ska anges där de påverkar systemets prestanda.

3.3.   Systemets utformning och scheman

3.3.1.   Komponentförteckning

En förteckning ska lämnas över alla systemets enheter, med uppgift om de andra fordonssystem som behövs för att uppnå den aktuella kontrollfunktionen.

Ett översiktligt schema som visar dessa enheter i kombination med varandra ska lämnas, där enheternas fördelning och kopplingarna mellan dem framgår klart.

3.3.2.   Enheternas funktioner

Funktionen för varje enhet i systemet ska anges, och de signaler som sammanbinder den med andra enheter eller fordonssystem ska visas. Detta kan göras genom ett märkt blockdiagram eller annat schema, eller en beskrivning kompletterad med ett sådant diagram.

3.3.3.   Sammankoppling

Sammankopplingarna i systemet ska visas med ett kretsschema för elektriska kopplingar, rörschema för pneumatiska eller hydrauliska kopplingar och ett förenklat diagram för mekaniska kopplingar.

3.3.4.   Signalflöde och prioritet

Kopplingarna ska tydligt överensstämma med de signaler som förmedlas mellan enheterna.

Signalprioritet på multiplexdataförbindelser ska anges så snart som prioriteten kan påverka prestanda eller säkerhet vid tillämpningen av dessa föreskrifter.

3.3.5.   Identifiering av enheterna

Varje enhet ska vara klart och otvetydigt identifierbar (t.ex. genom märkning för hårdvara och märkning eller utsignal för mjukvara) så att rätt utrustning kan knytas till motsvarande dokumentation.

Om funktioner är kombinerade inom samma enhet eller samma dator men visas i flera block i blockdiagrammet för tydlighetens skull, ska bara en identifiering av hårdvaran användas.

Tillverkaren ska genom att använda denna identifiering bekräfta att tillhandahållen utrustning överensstämmer med motsvarande dokumentation.

3.3.5.1.   Identifieringen ska ange hårdvaru- och mjukvaruversion, och när mjukvaran ändras så att enhetens funktion ändras på ett sätt som är av betydelse för dessa föreskrifter ska denna identifiering också ändras.

3.4.   Tillverkarens säkerhetskoncept

3.4.1.   Tillverkaren ska lämna en deklaration som bekräftar att den strategi som valts för utformning av systemet under felfria förhållanden inte kommer att äventyra säker drift av sådana system som dessa föreskrifter är tillämpliga på.

3.4.2.   Beträffande systemets mjukvara ska arkitekturen förklaras och de metoder och verktyg som använts vid konstruktionen ska anges. Tillverkaren ska vid behov kunna visa hur systemlogikens implementation valdes under konstruktions- och utvecklingsprocessen.

3.4.3.   Tillverkaren ska förse den tekniska tjänsten med en förklaring av de av systemets konstruktionsegenskaper som är avsedda att skapa säker drift vid fel. Tänkbara konstruktionsegenskaper vid fel hos systemet är exempelvis

| a) | återgång till drift med ett partiellt system, |
| --- | --- |

a)

återgång till drift med ett partiellt system,

| b) | övergång till ett separat reservsystem, |
| --- | --- |

b)

övergång till ett separat reservsystem,

| c) | bortkoppling av högnivåfunktionen. |
| --- | --- |

c)

bortkoppling av högnivåfunktionen.

Vid fel ska föraren varnas med t.ex. en varningssignal eller visning av ett meddelande. Om föraren inte avaktiverar systemet, t.ex. genom att vrida tändningsnyckeln till läget ”av” eller genom att stänga av den funktionen med en särskild strömställare, ska varningen kvarstå så länge som felet föreligger.

3.4.3.1.   Om den valda konstruktionen innebär att partiell funktion inträder vid vissa felvillkor, ska dessa villkor anges jämte resulterande effektivitetsgränser.

3.4.3.2.   Om den valda konstruktionen innebär att en andra metod (reserv) används för att uppnå målet om kontroll över fordonet, ska principerna för övergången, logiken, redundansnivån och eventuella inbyggda kontroller av reserven förklaras, och de resulterande effektivitetsgränserna vid reservdrift ska anges.

3.4.3.3.   Om den konstruktion som valts innebär att högnivåfunktioner kopplas från, ska alla motsvarande kontrollutsignaler som hör till den funktionen avaktiveras, på ett sätt som begränsar störningar vid övergången.

3.4.4.   Dokumentationen ska åtföljas av en analys som generellt visar hur systemet kommer att uppträda när något av de angivna fel som har inverkan på kontrollen över fordonet eller dess säkerhet inträffar.

Detta kan bygga på en FMEA-analys (Failure Mode and Effect Analysis), en felträdsanalys (FTA) eller någon liknande metod som är lämplig med avseende på systemets säkerhet.

Den/de valda analysmetoden/erna ska anges och följas av tillverkaren och ska kunna inspekteras av den tekniska tjänsten vid tidpunkten för typgodkännande.

3.4.4.1.   I dokumentationen ska de parametrar som övervakas förtecknas, och för varje fel av den typ som anges i punkt 3.4.4 i denna bilaga ska den varningssignal anges som ska ges till föraren eller den personal som utför service eller tekniska inspektioner.

4.   KONTROLL OCH PROVNING

4.1.   Systemets funktion, såsom redovisad i den dokumentation som krävs enligt punkt 3, ska provas på följande sätt:

4.1.1.   Kontroll av systemets funktion

I syfte att fastställa normala driftsnivåer ska fordonssystemets prestanda under förhållanden utan fel kontrolleras med avseende på tillverkarens grundläggande anvisningar, om inte detta är föremål för en särskild prestandaprovning som en del av godkännandeförfarandet enligt dessa eller andra föreskrifter.

4.1.2.   Kontroll av säkerhetskonceptet enligt punkt 3.4

Systemets reaktion ska enligt typgodkännandemyndighetens gottfinnande kontrolleras när det påverkas av ett fel i någon individuell enhet genom att motsvarande utsignaler påförs elektriska enheter eller mekaniska element för att simulera effekterna av interna fel i enheten.

4.1.2.1.   Resultaten av kontrollen ska motsvara sammanfattningen av felanalysen i dokumentationen, med en sådan nivå på den totala inverkan att säkerhetskonceptet och dess implementation kan anses vara tillfredsställande bekräftat.

---

III Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

| 27.5.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 137/52 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 137/52

---

RÅDETS GEMENSAMMA ÅTGÄRD 2008/391/GUSP

av den 26 maj 2008

om ändring av gemensam åtgärd 2008/131/Gusp om förlängning av uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 14, 18.5 och 23.2, och

av följande skäl:

| (1) | Den 18 februari 2008 antog rådet gemensam åtgärd 2008/131/Gusp (1) om förlängning av Francesc Vendrells uppdrag som Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan till och med den 31 maj 2008. |
| --- | --- |

(1)

Den 18 februari 2008 antog rådet gemensam åtgärd 2008/131/Gusp (1) om förlängning av Francesc Vendrells uppdrag som Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan till och med den 31 maj 2008.

| (2) | Francesc Vendrell har meddelat generalsekreteraren/den höge representanten att han kan fortsätta som Europeiska unionens särskilda representant till och med den 30 juni 2008, och hans uppdrag bör därför förlängas ytterligare till och med detta datum. Rådet avser att utnämna en ny särskild representant för den efterföljande perioden, till och med den 28 februari 2009. |
| --- | --- |

(2)

Francesc Vendrell har meddelat generalsekreteraren/den höge representanten att han kan fortsätta som Europeiska unionens särskilda representant till och med den 30 juni 2008, och hans uppdrag bör därför förlängas ytterligare till och med detta datum. Rådet avser att utnämna en ny särskild representant för den efterföljande perioden, till och med den 28 februari 2009.

| (3) | Det finansiella referensbelopp som anges i gemensam åtgärd 2008/131/Gusp för att täcka utgifter som avser uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant till och med den 31 maj 2008, bör också täcka perioden för uppdragets ytterligare förlängning till och med den 30 juni 2008. |
| --- | --- |

(3)

Det finansiella referensbelopp som anges i gemensam åtgärd 2008/131/Gusp för att täcka utgifter som avser uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant till och med den 31 maj 2008, bör också täcka perioden för uppdragets ytterligare förlängning till och med den 30 juni 2008.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemensam åtgärd 2008/131/Gusp ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 1 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 1
  Europeiska unionens särskilda representant
  Francesc Vendrells uppdrag som Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan förlängs härmed till och med den 30 juni 2008.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 1 ska ersättas med följande:

”Artikel 1

Europeiska unionens särskilda representant

Francesc Vendrells uppdrag som Europeiska unionens särskilda representant i Afghanistan förlängs härmed till och med den 30 juni 2008.”

| 2. | Artikel 5.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Det finansiella referensbelopp som är avsett att täcka utgifterna i samband med den särskilda representantens uppdrag för perioden 1 mars 2008–30 juni 2008 ska vara 975 000 EUR.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”1.   Det finansiella referensbelopp som är avsett att täcka utgifterna i samband med den särskilda representantens uppdrag för perioden 1 mars 2008–30 juni 2008 ska vara 975 000 EUR.”

Artikel 2

Ikraftträdande

Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas.

Artikel 3

Offentliggörande

Denna gemensamma åtgärd ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Bryssel den 26 maj 2008.

På rådets vägnar

D. RUPEL

Ordförande

---

(1)  EUT L 43, 19.2.2008, s. 26.

1

---