# Den Europæiske Unions L 330/2014

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 330 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 57. årgang15. november 2014 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 330

Dansk udgave

Retsforskrifter

57. årgang15. november 2014

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU af 22. oktober 2014 om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed for visse store virksomheder og koncerner (
  1
  ) | 1 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU af 22. oktober 2014 om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed for visse store virksomheder og koncerner (
  1
  )

1

1

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONALE AFTALER |
| | | 2014/793/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 7. november 2014 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning | 10 |
| | | Aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning | 12 |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets forordning (EU) nr. 1221/2014 af 10. november 2014 om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013 | 16 |
| | * | Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1222/2014 af 8. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter (
  1
  ) | 27 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1223/2014 af 14. november 2014 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 for så vidt angår forenklet afslutning af proceduren for aktiv forædling (
  1
  ) | 37 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1224/2014 af 14. november 2014 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 38 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2014/794/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 7. november 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Udvalget for Kulturelt Samarbejde, der er nedsat ved protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, med hensyn til fastlæggelsen af en liste over 15 voldgiftsmænd | 40 |
| | | 2014/795/EU |
| | * | Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om forlængelse af anvendelsen af gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem | 44 |
| | | 2014/796/EU |
| | * | Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om bemyndigelse af Republikken Letland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem | 46 |
| | | 2014/797/EU |
| | * | Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om tilladelse til Republikken Estland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem | 48 |
| | | 2014/798/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. november 2014 om ændring af bilag F til Rådets direktiv 64/432/EØF for så vidt angår formatet for standardsundhedscertifikaterne for samhandel inden for Unionen med kvæg og svin og de yderligere sundhedskrav vedrørende trikiner i forbindelse med handel inden for Unionen med tamsvin
  (meddelt under nummer C(2014) 8336)

   (
  1
  ) | 50 |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | | 2014/799/EU |
| | * | AVS-EU-Ambassadørudvalgets afgørelse nr. 4/2014 af 23. oktober 2014 vedrørende mandatet til bestyrelsen for Centret for Virksomhedsudvikling (CVU) | 61 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

2014/793/EU

*

Rådets afgørelse af 7. november 2014 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning

10

Aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning

12

FORORDNINGER

*

Rådets forordning (EU) nr. 1221/2014 af 10. november 2014 om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013

16

*

Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1222/2014 af 8. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter (
  1
  )

1

27

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1223/2014 af 14. november 2014 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 for så vidt angår forenklet afslutning af proceduren for aktiv forædling (
  1
  )

1

37

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1224/2014 af 14. november 2014 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

38

AFGØRELSER

2014/794/EU

*

Rådets afgørelse af 7. november 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Udvalget for Kulturelt Samarbejde, der er nedsat ved protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, med hensyn til fastlæggelsen af en liste over 15 voldgiftsmænd

40

2014/795/EU

*

Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om forlængelse af anvendelsen af gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

44

2014/796/EU

*

Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om bemyndigelse af Republikken Letland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

46

2014/797/EU

*

Rådets gennemførelsesafgørelse af 7. november 2014 om tilladelse til Republikken Estland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

48

2014/798/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. november 2014 om ændring af bilag F til Rådets direktiv 64/432/EØF for så vidt angår formatet for standardsundhedscertifikaterne for samhandel inden for Unionen med kvæg og svin og de yderligere sundhedskrav vedrørende trikiner i forbindelse med handel inden for Unionen med tamsvin
  (meddelt under nummer C(2014) 8336)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2014) 8336)

1

50

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

2014/799/EU

*

AVS-EU-Ambassadørudvalgets afgørelse nr. 4/2014 af 23. oktober 2014 vedrørende mandatet til bestyrelsen for Centret for Virksomhedsudvikling (CVU)

61

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 ( EUT L 174 af 1.7.2011 ) | 63 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 ( EUT L 174 af 1.7.2011 )

( EUT L 174 af 1.7.2011 )

63

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

DIREKTIVER

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2014/95/EU

af 22. oktober 2014

om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed for visse store virksomheder og koncerner

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I sin meddelelse med titlen »Akten for det indre marked — Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid — »Sammen om fornyet vækst««, som blev vedtaget den 13. april 2011, udpegede Kommissionen behovet for i alle medlemsstater at øge gennemsigtigheden af de oplysninger af social og miljømæssig art, som virksomheder inden for alle sektorer indberetter, til et sammenligneligt højt niveau. Dette er i fuld overensstemmelse med muligheden for medlemsstaterne for i givet fald at anmode om yderligere forbedringer i gennemsigtigheden af virksomhedernes ikke-finansielle oplysninger, hvilket i sig selv er en kontinuerlig proces. |
| --- | --- |

(1)

I sin meddelelse med titlen »Akten for det indre marked — Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid — »Sammen om fornyet vækst««, som blev vedtaget den 13. april 2011, udpegede Kommissionen behovet for i alle medlemsstater at øge gennemsigtigheden af de oplysninger af social og miljømæssig art, som virksomheder inden for alle sektorer indberetter, til et sammenligneligt højt niveau. Dette er i fuld overensstemmelse med muligheden for medlemsstaterne for i givet fald at anmode om yderligere forbedringer i gennemsigtigheden af virksomhedernes ikke-finansielle oplysninger, hvilket i sig selv er en kontinuerlig proces.

| (2) | Behovet for at forbedre virksomheders offentliggørelse af sociale og miljømæssige oplysninger ved at fremsætte et lovgivningsforslag på dette område blev gentaget i Kommissionens meddelelse med titlen »En ny EU-strategi 2011-2014 for virksomhedernes sociale ansvar«, som blev vedtaget den 25. oktober 2011. |
| --- | --- |

(2)

Behovet for at forbedre virksomheders offentliggørelse af sociale og miljømæssige oplysninger ved at fremsætte et lovgivningsforslag på dette område blev gentaget i Kommissionens meddelelse med titlen »En ny EU-strategi 2011-2014 for virksomhedernes sociale ansvar«, som blev vedtaget den 25. oktober 2011.

| (3) | Europa-Parlamentet har i sine beslutninger af 6. februar 2013 henholdsvis om virksomhedernes sociale ansvar: gennemsigtig og ansvarlig adfærd i erhvervslivet samt bæredygtig vækst og om virksomhedernes sociale ansvar: fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning anerkendt betydningen af, at virksomheder fremlægger oplysninger om bæredygtighed, såsom sociale og miljørelaterede faktorer, med henblik på at indkredse risici vedrørende bæredygtighed og højne tilliden blandt investorer og forbrugere. Offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger er om noget et afgørende skridt i styringen af overgangen til en bæredygtig global økonomi ved at kombinere langsigtet rentabilitet med social retfærdighed og miljøbeskyttelse. I denne sammenhæng bidrager offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger til at måle, overvåge og styre virksomhedernes aktiviteter og deres påvirkning af samfundet. Europa-Parlamentet opfordrede derfor Kommissionen til at fremsætte et lovgivningsforslag om virksomheders offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger, med stor handlefrihed, for at tage hensyn til den flerdimensionelle natur af virksomhedernes samfundsansvar (CSR) og mangfoldigheden af de CSR-politikker, der gennemføres af virksomheder, og som modsvares af et tilstrækkeligt sammenlignelighedsniveau for at dække behovene hos investorer og andre interessenter samt behovet for at sikre forbrugerne let adgang til oplysninger om virksomhedernes påvirkning af samfundet. |
| --- | --- |

(3)

Europa-Parlamentet har i sine beslutninger af 6. februar 2013 henholdsvis om virksomhedernes sociale ansvar: gennemsigtig og ansvarlig adfærd i erhvervslivet samt bæredygtig vækst og om virksomhedernes sociale ansvar: fremme af samfundets interesser og vejen til bæredygtig og inklusiv genrejsning anerkendt betydningen af, at virksomheder fremlægger oplysninger om bæredygtighed, såsom sociale og miljørelaterede faktorer, med henblik på at indkredse risici vedrørende bæredygtighed og højne tilliden blandt investorer og forbrugere. Offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger er om noget et afgørende skridt i styringen af overgangen til en bæredygtig global økonomi ved at kombinere langsigtet rentabilitet med social retfærdighed og miljøbeskyttelse. I denne sammenhæng bidrager offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger til at måle, overvåge og styre virksomhedernes aktiviteter og deres påvirkning af samfundet. Europa-Parlamentet opfordrede derfor Kommissionen til at fremsætte et lovgivningsforslag om virksomheders offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger, med stor handlefrihed, for at tage hensyn til den flerdimensionelle natur af virksomhedernes samfundsansvar (CSR) og mangfoldigheden af de CSR-politikker, der gennemføres af virksomheder, og som modsvares af et tilstrækkeligt sammenlignelighedsniveau for at dække behovene hos investorer og andre interessenter samt behovet for at sikre forbrugerne let adgang til oplysninger om virksomhedernes påvirkning af samfundet.

| (4) | Samordningen af de nationale bestemmelser om offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger for visse store virksomheder er af betydning for virksomhedernes, aktionærernes og andre interessenters interesser. Samordning er nødvendig på disse områder, eftersom de fleste af disse virksomheder driver virksomhed i mere end én medlemsstat. |
| --- | --- |

(4)

Samordningen af de nationale bestemmelser om offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger for visse store virksomheder er af betydning for virksomhedernes, aktionærernes og andre interessenters interesser. Samordning er nødvendig på disse områder, eftersom de fleste af disse virksomheder driver virksomhed i mere end én medlemsstat.

| (5) | Det er desuden nødvendigt at fastsætte minimumskrav med hensyn til omfanget af de oplysninger, som bør gøres tilgængelige for offentligheden og myndighederne af virksomheder i hele Unionen. Virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, bør give et retvisende og fyldestgørende indblik i deres politikker, resultater og risici. |
| --- | --- |

(5)

Det er desuden nødvendigt at fastsætte minimumskrav med hensyn til omfanget af de oplysninger, som bør gøres tilgængelige for offentligheden og myndighederne af virksomheder i hele Unionen. Virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, bør give et retvisende og fyldestgørende indblik i deres politikker, resultater og risici.

| (6) | Med henblik på at styrke konsistensen og øge sammenligneligheden af de ikke-finansielle oplysninger, der offentliggøres i Unionen, bør visse store virksomheder udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, som i det mindste indeholder oplysninger om miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettigheder samt bekæmpelse af korruption og bestikkelse. Denne redegørelse bør indeholde en beskrivelse af politikkerne, resultaterne og risiciene på disse områder og bør medtages i den berørte virksomheds ledelsesberetning. Den ikke-finansielle redegørelse bør også indeholde oplysninger om de due diligence-procedurer, som virksomheden har gennemført, også, hvor det er relevant og proportionalt, for så vidt angår virksomhedens leverandør- og underleverandørkæder, med henblik på at kortlægge, forebygge og afbøde aktuelle og potentielle negative påvirkninger. Det bør være muligt for medlemsstaterne at fritage virksomheder, der er omfattet af dette direktiv, for kravet om at udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, når der er udarbejdet en særskilt rapport vedrørende det samme regnskabsår, som dækker det samme indhold. |
| --- | --- |

(6)

Med henblik på at styrke konsistensen og øge sammenligneligheden af de ikke-finansielle oplysninger, der offentliggøres i Unionen, bør visse store virksomheder udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, som i det mindste indeholder oplysninger om miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettigheder samt bekæmpelse af korruption og bestikkelse. Denne redegørelse bør indeholde en beskrivelse af politikkerne, resultaterne og risiciene på disse områder og bør medtages i den berørte virksomheds ledelsesberetning. Den ikke-finansielle redegørelse bør også indeholde oplysninger om de due diligence-procedurer, som virksomheden har gennemført, også, hvor det er relevant og proportionalt, for så vidt angår virksomhedens leverandør- og underleverandørkæder, med henblik på at kortlægge, forebygge og afbøde aktuelle og potentielle negative påvirkninger. Det bør være muligt for medlemsstaterne at fritage virksomheder, der er omfattet af dette direktiv, for kravet om at udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, når der er udarbejdet en særskilt rapport vedrørende det samme regnskabsår, som dækker det samme indhold.

| (7) | Hvis virksomheder skal udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, bør redegørelsen med hensyn til miljøspørgsmål indeholde nærmere oplysninger om aktuelle og forudsigelige påvirkninger af en virksomheds aktiviteter for miljøet, og, hvor det er relevant, for sundheden og sikkerheden, brugen af vedvarende og/eller ikke-vedvarende energikilder, drivhusgasemissioner, vandforbrug og luftforurening. Hvad angår sociale og personalemæssige spørgsmål kan oplysningerne i redegørelsen navnlig vedrøre de foranstaltninger, der er truffet for at sikre ligestilling, gennemførelsen af Den Internationale Arbejdsorganisations grundlæggende konventioner, arbejdsvilkår, dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, respekten for arbejdstagernes ret til at blive informeret og hørt, respekten for fagforeningsrettigheder, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og dialogen med lokalsamfundet og/eller de foranstaltninger, der er truffet for at sikre beskyttelsen og udviklingen af disse samfund. Med hensyn til menneskerettigheder samt bekæmpelse af korruption og bestikkelse kan den ikke-finansielle redegørelse indeholde oplysninger om forebyggelse af menneskerettighedskrænkelser og/eller de instrumenter, der er indført til bekæmpelse af korruption og bestikkelse. |
| --- | --- |

(7)

Hvis virksomheder skal udarbejde en ikke-finansiel redegørelse, bør redegørelsen med hensyn til miljøspørgsmål indeholde nærmere oplysninger om aktuelle og forudsigelige påvirkninger af en virksomheds aktiviteter for miljøet, og, hvor det er relevant, for sundheden og sikkerheden, brugen af vedvarende og/eller ikke-vedvarende energikilder, drivhusgasemissioner, vandforbrug og luftforurening. Hvad angår sociale og personalemæssige spørgsmål kan oplysningerne i redegørelsen navnlig vedrøre de foranstaltninger, der er truffet for at sikre ligestilling, gennemførelsen af Den Internationale Arbejdsorganisations grundlæggende konventioner, arbejdsvilkår, dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, respekten for arbejdstagernes ret til at blive informeret og hørt, respekten for fagforeningsrettigheder, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og dialogen med lokalsamfundet og/eller de foranstaltninger, der er truffet for at sikre beskyttelsen og udviklingen af disse samfund. Med hensyn til menneskerettigheder samt bekæmpelse af korruption og bestikkelse kan den ikke-finansielle redegørelse indeholde oplysninger om forebyggelse af menneskerettighedskrænkelser og/eller de instrumenter, der er indført til bekæmpelse af korruption og bestikkelse.

| (8) | De virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, bør fremlægge tilstrækkelige oplysninger om forhold, der springer i øjnene som dem, der med størst sandsynlighed vil føre til, at de væsentligste risici for alvorlige påvirkninger manifesterer sig, samt om påvirkninger, der allerede har manifesteret sig. Alvoren af sådanne påvirkninger bør vurderes på baggrund af deres omfang og grad. Risikoen for negativ påvirkning kan stamme fra virksomhedens egne aktiviteter eller kan hænge sammen med dens drift, og, hvor det er relevant og proportionalt, dens produkter, tjenesteydelser eller forretningsforbindelser, herunder leverandør- og underleverandørkæder. Dette bør ikke føre til unødvendige yderligere administrative byrder for små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

(8)

De virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, bør fremlægge tilstrækkelige oplysninger om forhold, der springer i øjnene som dem, der med størst sandsynlighed vil føre til, at de væsentligste risici for alvorlige påvirkninger manifesterer sig, samt om påvirkninger, der allerede har manifesteret sig. Alvoren af sådanne påvirkninger bør vurderes på baggrund af deres omfang og grad. Risikoen for negativ påvirkning kan stamme fra virksomhedens egne aktiviteter eller kan hænge sammen med dens drift, og, hvor det er relevant og proportionalt, dens produkter, tjenesteydelser eller forretningsforbindelser, herunder leverandør- og underleverandørkæder. Dette bør ikke føre til unødvendige yderligere administrative byrder for små og mellemstore virksomheder.

| (9) | Virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, kan fremlægge disse oplysninger på grundlag af nationale rammer, EU-baserede rammer, f.eks. EU-ordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS), eller internationale rammer, f.eks. De Forenede Nationers (FN) Global Compact, de vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder, som gennemfører FN-rammen »Protect, Respect and Remedy«, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings (OECD) retningslinjer for multinationale virksomheder, Den Internationale Standardiseringsorganisations ISO 26000, Den Internationale Arbejdsorganisations trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, Global Reporting Initiative eller andre anerkendte internationale rammer. |
| --- | --- |

(9)

Virksomheder, som er omfattet af dette direktiv, kan fremlægge disse oplysninger på grundlag af nationale rammer, EU-baserede rammer, f.eks. EU-ordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS), eller internationale rammer, f.eks. De Forenede Nationers (FN) Global Compact, de vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder, som gennemfører FN-rammen »Protect, Respect and Remedy«, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings (OECD) retningslinjer for multinationale virksomheder, Den Internationale Standardiseringsorganisations ISO 26000, Den Internationale Arbejdsorganisations trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, Global Reporting Initiative eller andre anerkendte internationale rammer.

| (10) | Medlemsstaterne bør sikre, at der findes egnede og effektive midler til sikring af, at virksomhederne offentliggør ikke-finansielle oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv. Medlemsstaterne bør med henblik herpå sikre, at der findes effektive nationale procedurer til håndhævelse af overholdelsen af forpligtelserne i dette direktiv, og at disse procedurer er tilgængelige for alle personer og juridiske enheder, der i overensstemmelse med national ret har en legitim interesse i at sikre, at dette direktivs bestemmelser overholdes. |
| --- | --- |

(10)

Medlemsstaterne bør sikre, at der findes egnede og effektive midler til sikring af, at virksomhederne offentliggør ikke-finansielle oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv. Medlemsstaterne bør med henblik herpå sikre, at der findes effektive nationale procedurer til håndhævelse af overholdelsen af forpligtelserne i dette direktiv, og at disse procedurer er tilgængelige for alle personer og juridiske enheder, der i overensstemmelse med national ret har en legitim interesse i at sikre, at dette direktivs bestemmelser overholdes.

| (11) | I punkt 47 i De Forenede Nationers slutdokument fra Rio+20-konferencen med titlen »The future we want« anerkendes betydningen af virksomheders rapportering om bæredygtighed, og virksomhederne opfordres til, hvor det er relevant, at overveje integration af bæredygtige oplysninger i deres rapporteringscyklus. Erhvervslivet, de involverede regeringer og de relevante interessenter opfordres med støtte fra De Forenede Nationer desuden til, hvor det er relevant, at udvikle modeller for bedste praksis og fremme foranstaltninger for integration af finansielle og ikke-finansielle oplysninger under hensyntagen til de erfaringer, der er indhøstet inden for allerede eksisterende rammer. |
| --- | --- |

(11)

I punkt 47 i De Forenede Nationers slutdokument fra Rio+20-konferencen med titlen »The future we want« anerkendes betydningen af virksomheders rapportering om bæredygtighed, og virksomhederne opfordres til, hvor det er relevant, at overveje integration af bæredygtige oplysninger i deres rapporteringscyklus. Erhvervslivet, de involverede regeringer og de relevante interessenter opfordres med støtte fra De Forenede Nationer desuden til, hvor det er relevant, at udvikle modeller for bedste praksis og fremme foranstaltninger for integration af finansielle og ikke-finansielle oplysninger under hensyntagen til de erfaringer, der er indhøstet inden for allerede eksisterende rammer.

| (12) | Investorers adgang til ikke-finansielle oplysninger er et skridt i retning af milepælen om i 2020 at have markeds- og politikincitamenter, som belønner erhvervslivet for investering i effektivitet i henhold til køreplanen for et ressourceeffektivt Europa. |
| --- | --- |

(12)

Investorers adgang til ikke-finansielle oplysninger er et skridt i retning af milepælen om i 2020 at have markeds- og politikincitamenter, som belønner erhvervslivet for investering i effektivitet i henhold til køreplanen for et ressourceeffektivt Europa.

| (13) | I sine konklusioner af 24. og 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd til, at den samlede regelbyrde, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), nedbringes både på EU-plan og nationalt plan, og foreslog foranstaltninger til at øge produktiviteten, samtidig med at Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst sigter mod forbedring af erhvervsklimaet for SMV'er og fremme af internationaliseringen af disse. I henhold til princippet »tænk småt først« bør de nye krav om offentliggørelse derfor kun finde anvendelse på visse store virksomheder og koncerner. |
| --- | --- |

(13)

I sine konklusioner af 24. og 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd til, at den samlede regelbyrde, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), nedbringes både på EU-plan og nationalt plan, og foreslog foranstaltninger til at øge produktiviteten, samtidig med at Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst sigter mod forbedring af erhvervsklimaet for SMV'er og fremme af internationaliseringen af disse. I henhold til princippet »tænk småt først« bør de nye krav om offentliggørelse derfor kun finde anvendelse på visse store virksomheder og koncerner.

| (14) | Omfanget af disse ikke-finansielle offentliggørelseskrav bør defineres ud fra det gennemsnitlige antal ansatte, den samlede balance og nettoomsætning. SMV'er bør være undtaget fra yderligere krav, og kravet om at offentliggøre ikke-finansielle redegørelser bør kun finde anvendelse på de store virksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden, og på de virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern, hvor de i hvert tilfælde har mere end 500 ansatte i gennemsnit, for så vidt angår koncerner på konsolideret niveau. Dette bør ikke forhindre medlemsstater i at kræve offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger fra andre virksomheder og koncerner end de virksomheder, som er omfattet af dette direktiv. |
| --- | --- |

(14)

Omfanget af disse ikke-finansielle offentliggørelseskrav bør defineres ud fra det gennemsnitlige antal ansatte, den samlede balance og nettoomsætning. SMV'er bør være undtaget fra yderligere krav, og kravet om at offentliggøre ikke-finansielle redegørelser bør kun finde anvendelse på de store virksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden, og på de virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern, hvor de i hvert tilfælde har mere end 500 ansatte i gennemsnit, for så vidt angår koncerner på konsolideret niveau. Dette bør ikke forhindre medlemsstater i at kræve offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger fra andre virksomheder og koncerner end de virksomheder, som er omfattet af dette direktiv.

| (15) | Mange af de virksomheder, som falder ind under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (3), er medlemmer af koncerner. Konsoliderede ledelsesberetninger bør udarbejdes på en måde, så oplysningerne vedrørende sådanne koncerner kan overføres til medlemmer og tredjeparter. National ret om konsoliderede ledelsesberetninger bør derfor samordnes med henblik på at opnå målene om sammenlignelighed og konsistens af de oplysninger, som virksomhederne skal offentliggøre i Unionen. |
| --- | --- |

(15)

Mange af de virksomheder, som falder ind under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (3), er medlemmer af koncerner. Konsoliderede ledelsesberetninger bør udarbejdes på en måde, så oplysningerne vedrørende sådanne koncerner kan overføres til medlemmer og tredjeparter. National ret om konsoliderede ledelsesberetninger bør derfor samordnes med henblik på at opnå målene om sammenlignelighed og konsistens af de oplysninger, som virksomhederne skal offentliggøre i Unionen.

| (16) | Revisorer og revisionsfirmaer bør kun kontrollere, at den ikke-finansielle redegørelse eller den særskilte rapport er blevet udarbejdet. Det bør herudover være muligt for medlemsstaterne at kræve, at de oplysninger, der indgår i den ikke-finansielle redegørelse eller i den særskilte rapport, kontrolleres af en uafhængig udbyder af erklæringsopgaver. |
| --- | --- |

(16)

Revisorer og revisionsfirmaer bør kun kontrollere, at den ikke-finansielle redegørelse eller den særskilte rapport er blevet udarbejdet. Det bør herudover være muligt for medlemsstaterne at kræve, at de oplysninger, der indgår i den ikke-finansielle redegørelse eller i den særskilte rapport, kontrolleres af en uafhængig udbyder af erklæringsopgaver.

| (17) | Med henblik på at fremme virksomheders offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger bør Kommissionen udarbejde ikke-bindende retningslinjer, herunder generelle og sektorbaserede ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer. Kommissionen bør tage hensyn til eksisterende bedste praksis, den internationale udvikling og resultaterne af relaterede EU-initiativer. Kommissionen bør gennemføre relevante høringer, herunder med relevante interessenter. Når der henvises til miljøaspekter, bør Kommissionen som minimum medtage arealanvendelse, vandforbrug, drivhusgasemissioner og materialeforbrug. |
| --- | --- |

(17)

Med henblik på at fremme virksomheders offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger bør Kommissionen udarbejde ikke-bindende retningslinjer, herunder generelle og sektorbaserede ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer. Kommissionen bør tage hensyn til eksisterende bedste praksis, den internationale udvikling og resultaterne af relaterede EU-initiativer. Kommissionen bør gennemføre relevante høringer, herunder med relevante interessenter. Når der henvises til miljøaspekter, bør Kommissionen som minimum medtage arealanvendelse, vandforbrug, drivhusgasemissioner og materialeforbrug.

| (18) | Forskellige kompetencer og synspunkter blandt medlemmerne af virksomheders administrations-, ledelses- og tilsynsorganer fremmer en sund forståelse af den berørte virksomheds forretningsmæssige organisation og forretningsanliggender. Det gør det muligt for medlemmerne af disse organer konstruktivt at udfordre ledelsens beslutninger og at forblive åbne for nye idéer, idet ensartede synspunkter blandt medlemmerne, den såkaldte gruppetankegang, undgås. Dermed gøres tilsynet med ledelsen mere effektivt, og det bidrager til en vellykket ledelse af virksomheden. Derfor er det vigtigt at øge gennemsigtigheden for så vidt angår de mangfoldighedspolitikker, der anvendes. Markedet vil således blive gjort bekendt med virksomhedens ledelsespraksis og dermed lægge et indirekte pres på virksomhederne for at få mere mangfoldigt sammensatte bestyrelser. |
| --- | --- |

(18)

Forskellige kompetencer og synspunkter blandt medlemmerne af virksomheders administrations-, ledelses- og tilsynsorganer fremmer en sund forståelse af den berørte virksomheds forretningsmæssige organisation og forretningsanliggender. Det gør det muligt for medlemmerne af disse organer konstruktivt at udfordre ledelsens beslutninger og at forblive åbne for nye idéer, idet ensartede synspunkter blandt medlemmerne, den såkaldte gruppetankegang, undgås. Dermed gøres tilsynet med ledelsen mere effektivt, og det bidrager til en vellykket ledelse af virksomheden. Derfor er det vigtigt at øge gennemsigtigheden for så vidt angår de mangfoldighedspolitikker, der anvendes. Markedet vil således blive gjort bekendt med virksomhedens ledelsespraksis og dermed lægge et indirekte pres på virksomhederne for at få mere mangfoldigt sammensatte bestyrelser.

| (19) | Kravet om at offentliggøre mangfoldighedspolitikker for administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for så vidt angår f.eks. alder, køn eller uddannelsesmæssig og erhvervsmæssig baggrund bør kun finde anvendelse på visse store virksomheder. Offentliggørelse af mangfoldighedspolitikken bør være en del af redegørelsen for virksomhedsledelse i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU. Hvis der ikke anvendes nogen mangfoldighedspolitik, bør der ikke være nogen forpligtelse til at iværksætte en sådan, men redegørelsen for virksomhedsledelsen bør indeholde en klar begrundelse for, hvorfor det forholder sig således. |
| --- | --- |

(19)

Kravet om at offentliggøre mangfoldighedspolitikker for administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for så vidt angår f.eks. alder, køn eller uddannelsesmæssig og erhvervsmæssig baggrund bør kun finde anvendelse på visse store virksomheder. Offentliggørelse af mangfoldighedspolitikken bør være en del af redegørelsen for virksomhedsledelse i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU. Hvis der ikke anvendes nogen mangfoldighedspolitik, bør der ikke være nogen forpligtelse til at iværksætte en sådan, men redegørelsen for virksomhedsledelsen bør indeholde en klar begrundelse for, hvorfor det forholder sig således.

| (20) | Der har været tegn på initiativer på EU-plan, herunder landeopdelt rapportering af flere sektorer samt Det Europæiske Råds henvisninger i dets konklusioner af 22. maj 2013 og af 19. og 20. december 2013 til landeopdelt rapportering af store virksomheder og koncerner og tilsvarende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (4) samt internationale bestræbelser på at øge gennemsigtigheden i finansiel rapportering. OECD er inden for rammerne af G8 og G20 blevet anmodet om at udarbejde en standardiseret indberetningsmodel, hvormed multinationale virksomheder kan oplyse skattemyndighederne om, hvor i verden de skaber deres fortjeneste og betaler deres skat. Denne udvikling supplerer de forslag, som findes i nærværende direktiv, som hensigtsmæssige foranstaltninger, der er tilpasset deres respektive formål. |
| --- | --- |

(20)

Der har været tegn på initiativer på EU-plan, herunder landeopdelt rapportering af flere sektorer samt Det Europæiske Råds henvisninger i dets konklusioner af 22. maj 2013 og af 19. og 20. december 2013 til landeopdelt rapportering af store virksomheder og koncerner og tilsvarende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (4) samt internationale bestræbelser på at øge gennemsigtigheden i finansiel rapportering. OECD er inden for rammerne af G8 og G20 blevet anmodet om at udarbejde en standardiseret indberetningsmodel, hvormed multinationale virksomheder kan oplyse skattemyndighederne om, hvor i verden de skaber deres fortjeneste og betaler deres skat. Denne udvikling supplerer de forslag, som findes i nærværende direktiv, som hensigtsmæssige foranstaltninger, der er tilpasset deres respektive formål.

| (21) | Målet for dette direktiv, nemlig at øge relevansen, konsistensen og sammenligneligheden af de oplysninger, som virksomheder i hele Unionen skal offentliggøre, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(21)

Målet for dette direktiv, nemlig at øge relevansen, konsistensen og sammenligneligheden af de oplysninger, som virksomheder i hele Unionen skal offentliggøre, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (22) | Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig friheden til at oprette og drive egen virksomhed, retten til respekt for privatliv og beskyttelse af personoplysninger. Dette direktiv skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. |
| --- | --- |

(22)

Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig friheden til at oprette og drive egen virksomhed, retten til respekt for privatliv og beskyttelse af personoplysninger. Dette direktiv skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

| (23) | Direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(23)

Direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Ændringer af direktiv 2013/34/EU

I direktiv 2013/34/EU foretages følgende ændringer:

| 1) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 19a
  Ikke-finansiel redegørelse
  1.   Store virksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden, og som på deres balancetidspunkt overskrider kriteriet om det gennemsnitlige antal på 500 ansatte i løbet af regnskabsåret, skal i ledelsesberetningen medtage en ikke-finansiel redegørelse, der indeholder oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af virksomhedens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning, som minimum vedrørende miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse, herunder:






  a) | en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel |
| --- | --- | --- |

1)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 19a

Ikke-finansiel redegørelse

1.   Store virksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden, og som på deres balancetidspunkt overskrider kriteriet om det gennemsnitlige antal på 500 ansatte i løbet af regnskabsåret, skal i ledelsesberetningen medtage en ikke-finansiel redegørelse, der indeholder oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af virksomhedens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning, som minimum vedrørende miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse, herunder:

a)

en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel

| b) | en beskrivelse af virksomhedens politikker i forhold til disse spørgsmål, herunder de due diligence-procedurer, der er gennemført |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af virksomhedens politikker i forhold til disse spørgsmål, herunder de due diligence-procedurer, der er gennemført

| c) | resultatet af disse politikker |
| --- | --- |

c)

resultatet af disse politikker

| d) | de væsentligste risici, som er forbundet med disse spørgsmål i forhold til virksomhedens aktiviteter, herunder, hvor det er relevant og proportionalt, dens forretningsforbindelser, produkter eller tjenesteydelser, som kan forventes at ville have negative påvirkninger på disse områder, og hvordan virksomheden håndterer disse risici |
| --- | --- |

d)

de væsentligste risici, som er forbundet med disse spørgsmål i forhold til virksomhedens aktiviteter, herunder, hvor det er relevant og proportionalt, dens forretningsforbindelser, produkter eller tjenesteydelser, som kan forventes at ville have negative påvirkninger på disse områder, og hvordan virksomheden håndterer disse risici

| e) | ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer, som er relevante for den specifikke forretningsaktivitet. |
| --- | --- |

e)

ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer, som er relevante for den specifikke forretningsaktivitet.

Hvis virksomheden ikke forfølger politikker på et eller flere af disse områder, skal den ikke-finansielle redegørelse indeholde en klar og begrundet forklaring på, hvorfor den ikke forfølger sådanne politikker.

Den i første afsnit omhandlede ikke-finansielle redegørelse skal også i givet fald indeholde henvisninger til og yderligere forklaringer på beløb, der er anført i årsregnskabet.

Medlemsstaterne kan tillade, at oplysninger vedrørende truende udvikling eller anliggender under forhandling udelades i undtagelsestilfælde, når det er den behørigt begrundede holdning hos medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, og kollektivt har ansvar for holdningen, at offentliggørelsen af sådanne oplysninger vil være til væsentlig skade for virksomhedens handelsmæssige position, forudsat at en sådan udeladelse ikke forhindrer en rimelig og afbalanceret forståelse af virksomhedens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning.

Når offentliggørelse af de i første afsnit omhandlede oplysninger kræves, skal medlemsstaterne fastsætte, at virksomhederne kan henholde sig til nationale, EU-baserede eller internationale rammer, og at virksomhederne i givet fald skal præcisere, hvilken ramme de har henholdt sig til.

2.   Virksomheder, der opfylder kravet i stk. 1, anses for at have opfyldt kravet i forbindelse med analysen af ikke-finansielle oplysninger i artikel 19, stk. 1, tredje afsnit.

3.   En virksomhed, som er dattervirksomhed, er fritaget for kravet i stk. 1, hvis den pågældende virksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning eller den særskilte rapport for en anden virksomhed, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29 og nærværende artikel.

4.   Har en virksomhed udarbejdet en særskilt rapport vedrørende det samme regnskabsår, uanset om det er gjort på grundlag af nationale, EU-baserede eller internationale rammer, og som dækker de oplysninger, der kræves i den i stk. 1 omhandlede ikke-finansielle redegørelse, kan medlemsstaterne fritage denne virksomhed for kravet om at udarbejde en ikke-finansiel redegørelse i henhold til stk. 1, forudsat at denne særskilte rapport:

| a) | offentliggøres sammen med ledelsesberetningen i overensstemmelse med artikel 30, eller |
| --- | --- |

a)

offentliggøres sammen med ledelsesberetningen i overensstemmelse med artikel 30, eller

| b) | offentliggøres inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, på virksomhedens websted, og at der henvises til den i ledelsesberetningen. |
| --- | --- |

b)

offentliggøres inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, på virksomhedens websted, og at der henvises til den i ledelsesberetningen.

Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på virksomheder, der udarbejder en særskilt rapport som omhandlet i nærværende stykkes første afsnit.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at revisoren eller revisionsfirmaet kontrollerer, om den i stk. 1 nævnte ikke-finansielle redegørelse eller den i stk. 4 nævnte særskilte rapport er blevet udarbejdet.

6.   Medlemsstaterne kan kræve, at oplysningerne i den i stk. 1 nævnte ikke-finansielle redegørelse eller den i stk. 4 nævnte særskilte rapport kontrolleres af en uafhængig udbyder af erklæringsopgaver.«

| 2) | I artikel 20 foretages følgende ændringer:






  a) | Følgende litra tilføjes i stk. 1:






  »g) | en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer for så vidt angår f.eks. alder, køn eller uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige baggrunde, målene for denne mangfoldighedspolitik, hvordan den er blevet gennemført, og resultaterne i rapporteringsperioden. Hvis der ikke anvendes en sådan politik, skal redegørelsen indeholde en forklaring på, hvorfor det forholder sig således.« |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 20 foretages følgende ændringer:

a)

Følgende litra tilføjes i stk. 1:

»g)

en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer for så vidt angår f.eks. alder, køn eller uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige baggrunde, målene for denne mangfoldighedspolitik, hvordan den er blevet gennemført, og resultaterne i rapporteringsperioden. Hvis der ikke anvendes en sådan politik, skal redegørelsen indeholde en forklaring på, hvorfor det forholder sig således.«

| b) | Stk. 3 affattes således:
  »3.   Revisoren eller revisionsfirmaet afgiver en udtalelse i overensstemmelse med artikel 34, stk. 1, andet afsnit, om de oplysninger, der er udarbejdet i henhold til nærværende artikels stk. 1, litra c) og d), og kontrollerer, at de oplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra a), b), e), f) og g), er afgivet.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Revisoren eller revisionsfirmaet afgiver en udtalelse i overensstemmelse med artikel 34, stk. 1, andet afsnit, om de oplysninger, der er udarbejdet i henhold til nærværende artikels stk. 1, litra c) og d), og kontrollerer, at de oplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra a), b), e), f) og g), er afgivet.«

| c) | Stk. 4 affattes således:
  »4.   Medlemsstaterne kan undtage virksomheder omhandlet i stk. 1, som kun har udstedt andre værdipapirer end kapitalandele, der er optaget til handel på et reguleret marked, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, fra anvendelsen af nærværende artikels stk. 1, litra a), b), e), f) og g), medmindre sådanne virksomheder har udstedt kapitalandele, som handles i en multilateral handelsfacilitet, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 15), i direktiv 2004/39/EF.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 4 affattes således:

»4.   Medlemsstaterne kan undtage virksomheder omhandlet i stk. 1, som kun har udstedt andre værdipapirer end kapitalandele, der er optaget til handel på et reguleret marked, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, fra anvendelsen af nærværende artikels stk. 1, litra a), b), e), f) og g), medmindre sådanne virksomheder har udstedt kapitalandele, som handles i en multilateral handelsfacilitet, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 15), i direktiv 2004/39/EF.«

| d) | Følgende stykke tilføjes:
  »5.   Uanset artikel 40 finder stk. 1, litra g), ikke anvendelse på små og mellemstore virksomheder.« |
| --- | --- |

d)

Følgende stykke tilføjes:

»5.   Uanset artikel 40 finder stk. 1, litra g), ikke anvendelse på små og mellemstore virksomheder.«

| 3) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 29a
  Konsolideret ikke-finansiel redegørelse
  1.   Virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern, hvis gennemsnitlige antal ansatte på deres konsoliderede statustidspunkt overstiger kriteriet om 500 ansatte i gennemsnit i løbet af regnskabsåret, skal i den konsoliderede ledelsesberetning medtage en konsolideret ikke-finansiel redegørelse, der indeholder oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af koncernens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning, som minimum vedrørende miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse, herunder:






  a) | en kort beskrivelse af koncernens forretningsmodel |
| --- | --- | --- |

3)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 29a

Konsolideret ikke-finansiel redegørelse

1.   Virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern, hvis gennemsnitlige antal ansatte på deres konsoliderede statustidspunkt overstiger kriteriet om 500 ansatte i gennemsnit i løbet af regnskabsåret, skal i den konsoliderede ledelsesberetning medtage en konsolideret ikke-finansiel redegørelse, der indeholder oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af koncernens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning, som minimum vedrørende miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse, herunder:

a)

en kort beskrivelse af koncernens forretningsmodel

| b) | en beskrivelse af koncernens politikker i forhold til disse spørgsmål, herunder de due diligence-procedurer, der er gennemført |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af koncernens politikker i forhold til disse spørgsmål, herunder de due diligence-procedurer, der er gennemført

| c) | resultatet af disse politikker |
| --- | --- |

c)

resultatet af disse politikker

| d) | de væsentligste risici, som er forbundet med disse spørgsmål i forhold til koncernens aktiviteter, herunder, hvor det er relevant og proportionalt, dens forretningsforbindelser, produkter eller tjenesteydelser, som kan forventes at ville have negative påvirkninger på disse områder, og hvordan koncernen håndterer disse risici |
| --- | --- |

d)

de væsentligste risici, som er forbundet med disse spørgsmål i forhold til koncernens aktiviteter, herunder, hvor det er relevant og proportionalt, dens forretningsforbindelser, produkter eller tjenesteydelser, som kan forventes at ville have negative påvirkninger på disse områder, og hvordan koncernen håndterer disse risici

| e) | ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer, som er relevante for den specifikke forretningsaktivitet. |
| --- | --- |

e)

ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer, som er relevante for den specifikke forretningsaktivitet.

Hvis koncernen ikke forfølger politikker på et eller flere af disse områder, skal den ikke-finansielle redegørelse indeholde en klar og begrundet forklaring på, hvorfor den ikke forfølger sådanne politikker.

Den konsoliderede ikke-finansielle redegørelse, der er omhandlet i første afsnit, skal også i givet fald indeholde henvisninger til og yderligere forklaringer på beløb, der er anført i de konsoliderede regnskaber.

Medlemsstaterne kan tillade, at oplysninger vedrørende truende udvikling eller anliggender under forhandling udelades i undtagelsestilfælde, når det er den behørigt begrundede holdning hos medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, og kollektivt har ansvar for holdningen, at offentliggørelsen af sådanne oplysninger vil være til væsentlig skade for koncernens handelsmæssige position, forudsat at en sådan udeladelse ikke forhindrer en rimelig og afbalanceret forståelse af koncernens udvikling, resultat, situation og dens aktivitets påvirkning.

Når offentliggørelse af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, kræves, skal medlemsstaterne fastsætte, at modervirksomheden kan henholde sig til nationale, EU-baserede eller internationale rammer, og at modervirksomheden i givet fald skal præcisere, hvilken ramme den har henholdt sig til.

2.   En modervirksomhed, der opfylder kravet i stk. 1, anses for at have opfyldt kravet i forbindelse med analysen af ikke-finansielle oplysninger i artikel 19, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 29.

3.   En modervirksomhed, som desuden er dattervirksomhed, er fritaget for kravet i stk. 1, hvis den pågældende modervirksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning eller den særskilte rapport for en anden virksomhed, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29 og nærværende artikel.

4.   Har en modervirksomhed udarbejdet en særskilt rapport vedrørende det samme regnskabsår, uanset om det er gjort på grundlag af nationale, EU-baserede eller internationale rammer, som dækker de oplysninger, som kræves i den konsoliderede ikke-finansielle redegørelse, der er omhandlet i stk. 1, kan medlemsstaterne fritage denne modervirksomhed for kravet om udarbejdelse af en konsolideret ikke-finansiel redegørelse i henhold til stk. 1, forudsat at denne særskilte rapport:

| a) | er offentliggjort sammen med den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 30, eller |
| --- | --- |

a)

er offentliggjort sammen med den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 30, eller

| b) | offentliggøres inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, på modervirksomhedens websted, og at der henvises til den i den konsoliderede ledelsesberetning. |
| --- | --- |

b)

offentliggøres inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, på modervirksomhedens websted, og at der henvises til den i den konsoliderede ledelsesberetning.

Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på modervirksomheder, der udarbejder en særskilt rapport som omhandlet i nærværende stykkes første afsnit.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at revisoren eller revisionsfirmaet kontrollerer, om den i stk. 1 nævnte konsoliderede ikke-finansielle redegørelse eller den i stk. 4 nævnte særskilte rapport er blevet udarbejdet.

6.   Medlemsstaterne kan kræve, at oplysningerne i den i stk. 1 nævnte konsoliderede ikke-finansielle redegørelse eller den i stk. 4 nævnte særskilte rapport kontrolleres af en uafhængig udbyder af erklæringsopgaver.«

| 4) | Artikel 33, stk. 1, affattes således:
  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, kollektivt har ansvar for at sikre, at:






  a) | årsregnskaberne, ledelsesberetningen, redegørelsen for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og den i artikel 19a, stk. 4, omhandlede rapport, og |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 33, stk. 1, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, kollektivt har ansvar for at sikre, at:

a)

årsregnskaberne, ledelsesberetningen, redegørelsen for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og den i artikel 19a, stk. 4, omhandlede rapport, og

| b) | det konsoliderede regnskab, de konsoliderede ledelsesberetninger, den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og den i artikel 29a, stk. 4, omhandlede rapport |
| --- | --- |

b)

det konsoliderede regnskab, de konsoliderede ledelsesberetninger, den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og den i artikel 29a, stk. 4, omhandlede rapport

udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og i givet fald med de internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002.«

| 5) | I artikel 34 tilføjes følgende stykke:
  »3.   Denne artikel finder ikke anvendelse på den i artikel 19a, stk. 1, nævnte ikke-finansielle redegørelse og den i artikel 29a, stk. 1, nævnte konsoliderede ikke-finansielle redegørelse eller på de i artikel 19a, stk. 4, og artikel 29a, stk. 4, nævnte særskilte rapporter.« |
| --- | --- |

5)

I artikel 34 tilføjes følgende stykke:

»3.   Denne artikel finder ikke anvendelse på den i artikel 19a, stk. 1, nævnte ikke-finansielle redegørelse og den i artikel 29a, stk. 1, nævnte konsoliderede ikke-finansielle redegørelse eller på de i artikel 19a, stk. 4, og artikel 29a, stk. 4, nævnte særskilte rapporter.«

| 6) | I artikel 48 indsættes følgende stykke før sidste stykke:
  »Rapporten skal under hensyntagen til udviklingen i OECD og resultaterne af relaterede EU-initiativer overveje indførelsen af et krav til store virksomheder om hvert år at udarbejde en landeopdelt rapport for hver af de medlemsstater og tredjelande, hvori de driver virksomhed, som mindst skal indeholde oplysninger om overskud, skat betalt af overskud samt modtagne offentlige tilskud.« |
| --- | --- |

6)

I artikel 48 indsættes følgende stykke før sidste stykke:

»Rapporten skal under hensyntagen til udviklingen i OECD og resultaterne af relaterede EU-initiativer overveje indførelsen af et krav til store virksomheder om hvert år at udarbejde en landeopdelt rapport for hver af de medlemsstater og tredjelande, hvori de driver virksomhed, som mindst skal indeholde oplysninger om overskud, skat betalt af overskud samt modtagne offentlige tilskud.«

Artikel 2

Vejledning om rapportering

Kommissionen udarbejder ikke-bindende retningslinjer for metodologien for rapportering af ikke-finansielle oplysninger, herunder generelle og sektorbaserede ikke-finansielle nøgleresultatindikatorer, med henblik på at fremme virksomhedernes relevante, hensigtsmæssige og sammenlignelige offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger. Kommissionen hører med henblik herpå relevante interessenter.

Kommissionen offentliggør retningslinjerne senest den 6. december 2016.

Artikel 3

Revision

Kommissionen sender en rapport om gennemførelsen af dette direktiv til Europa-Parlamentet og Rådet, som bl.a. behandler dets anvendelsesområde, navnlig med hensyn til store, ikke-børsnoterede virksomheder, dets effektivitet og niveauet af den ydede vejledning og de fastsatte metoder. Rapporten offentliggøres senest den 6. december 2018 og ledsages om nødvendigt af lovgivningsmæssige forslag.

Artikel 4

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 6. december 2016. De underretter straks Kommissionen herom.

Medlemsstaterne fastsætter, at de love og bestemmelser, der er omhandlet i første afsnit, finder anvendelse på alle virksomheder, som er omfattet af artikel 1, fra det regnskabsår, som begynder den 1. januar 2017, eller i løbet af kalenderåret 2017.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 5

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 6

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2014.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

B. DELLA VEDOVA

Formand

---

(1)  EUT C 327 af 12.11.2013, s. 47.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 15. april 2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 29. september 2014.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

4

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/10

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 7. november 2014

om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning

(2014/793/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113 og 115, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra b), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2013/671/EU (1) blev aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning (i det følgende benævnt »aftalen«) undertegnet den 17. februar 2014 med forbehold af senere indgåelse. |
| --- | --- |

(1)

I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2013/671/EU (1) blev aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning (i det følgende benævnt »aftalen«) undertegnet den 17. februar 2014 med forbehold af senere indgåelse.

| (2) | Aftalen skal sikre, at mekanismerne i Rådets direktiv 2011/16/EU (2) og 2003/48/EF (3), som navnlig tjener til at bekæmpe grænseoverskridende skatteunddragelse og skatteflugt, fortsætter med at finde anvendelse på Saint-Barthélemy, trods ændringen af øens status. |
| --- | --- |

(2)

Aftalen skal sikre, at mekanismerne i Rådets direktiv 2011/16/EU (2) og 2003/48/EF (3), som navnlig tjener til at bekæmpe grænseoverskridende skatteunddragelse og skatteflugt, fortsætter med at finde anvendelse på Saint-Barthélemy, trods ændringen af øens status.

| (3) | Aftalen bør indgås — |
| --- | --- |

(3)

Aftalen bør indgås —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning godkendes herved på Unionens vegne.

Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 7 i aftalen (4).

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

På Rådets vegne

P. C. PADOAN

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse 2013/671/EU af 15. november 2013 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning (EUT L 313 af 22.11.2013, s. 1).

1

(2)  Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (EUT L 64 af 11.3.2011, s. 1).

2

(3)  Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38).

3

(4)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.

4

Den Europæiske Unions Tidende

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/12

---

AFTALE

mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om anvendelse med hensyn til det oversøiske område Saint-Barthélemy af EU-lovgivningen om beskatning af indtægter fra opsparing og om administrativt samarbejde inden for beskatning

DEN EUROPÆISKE UNION

og

DEN FRANSKE REPUBLIK, på vegne af Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy,

i det følgende benævnt »parterne«,

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy udgør en integrerende del af Den Franske Republik, men udgør siden den 1. januar 2012 ikke længere en del af Den Europæiske Union, jf. Det Europæiske Råds afgørelse 2010/718/EU (1). |
| --- | --- |

(1)

Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy udgør en integrerende del af Den Franske Republik, men udgør siden den 1. januar 2012 ikke længere en del af Den Europæiske Union, jf. Det Europæiske Råds afgørelse 2010/718/EU (1).

| (2) | For fortsat at beskytte Unionens interesser og navnlig bekæmpe grænseoverskridende svig og skatteunddragelse er det nødvendigt at sikre, at EU-lovgivningen om administrativt samarbejde inden for beskatning og om beskatning af indtægter fra opsparing i form af renteindtægter fortsætter med at finde anvendelse med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy. Det er også nødvendigt at sikre, at ændringer af denne lovgivning finder anvendelse med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy, |
| --- | --- |

(2)

For fortsat at beskytte Unionens interesser og navnlig bekæmpe grænseoverskridende svig og skatteunddragelse er det nødvendigt at sikre, at EU-lovgivningen om administrativt samarbejde inden for beskatning og om beskatning af indtægter fra opsparing i form af renteindtægter fortsætter med at finde anvendelse med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy. Det er også nødvendigt at sikre, at ændringer af denne lovgivning finder anvendelse med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Anvendelse af direktiverne 2011/16/EU og 2003/48/EF og hermed forbundne retsakter

1.   Den Franske Republik og de øvrige medlemsstater anvender med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy Rådets direktiv 2011/16/EU (2) og de bestemmelser, de har vedtaget for at gennemføre dette direktiv.

2.   Den Franske Republik og de øvrige medlemsstater anvender med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy Rådets direktiv 2003/48/EF (3) og de bestemmelser, de har vedtaget for at gennemføre dette direktiv.

3.   Den Franske Republik og de øvrige medlemsstater anvender med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy alle de EU-retsakter, som er vedtaget på basis af de i stk. 1 og 2 nævnte direktiver.

4.   Parterne erklærer, at Europa-Kommissionen med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy har samme opgaver som dem, der er omhandlet i Rådets direktiver 2011/16/EU og 2003/48/EF og i alle andre hermed forbundne retsakter vedtaget af Rådet, for at lette det administrative samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder.

Artikel 2

Gældende versioner af de i denne aftale omhandlede retsakter

Henvisningerne i denne aftale til direktiv 2011/16/EU og 2003/48/EF og til de øvrige EU-retsakter, der er nævnt i artikel 1, stk. 3 og 4, i denne aftale, udgør henvisninger til disse direktiver og retsakter og instrumenter, der er gældende på det relevante tidspunkt, eventuelt som ændret ved efterfølgende ændringsretsakter.

Artikel 3

Kompetente myndigheder, centrale forbindelseskontorer, forbindelsesafdelinger og kompetente embedsmænd

Parterne erklærer, at de kompetente myndigheder, som udpeges i henhold til direktiv 2003/48/EF, og de kompetente myndigheder, centrale forbindelseskontorer, forbindelsesafdelinger og kompetente embedsmænd, som udpeges af medlemsstaterne i henhold til direktiv 2011/16/EU, tildeles samme opgaver og beføjelser med henblik på anvendelse af disse direktiver med hensyn til Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy i overensstemmelse med artikel 1 i denne aftale.

Artikel 4

Kontrol

Den Franske Republik forelægger Europa-Kommissionen statistikker og information om anvendelsen af denne aftale på Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy. Disse oplysninger skal have samme omfang og form og samme tidsfrister som dem, der skal forelægges om, hvordan direktiv 2011/16/EU og 2003/48/EF fungerer med hensyn til de franske territorier, på hvilke disse direktiver finder anvendelse.

Artikel 5

Procedure for gensidig aftale mellem kompetente myndigheder

1.   Hvis gennemførelsen eller fortolkningen af denne aftale giver anledning til problemer eller usikkerhed mellem den kompetente myndighed for Det Oversøiske Område Saint-Barthélemy og en eller flere kompetente myndigheder i medlemsstaterne, søger de at løse spørgsmålet ved gensidig overenskomst. De underretter Europa-Kommissionen om resultaterne af denne forligsprocedure, hvorefter Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

2.   Med hensyn til fortolkningsspørgsmål kan Europa-Kommissionen deltage i samrådet efter anmodning fra en af de i stk. 1 nævnte kompetente myndigheder.

Artikel 6

Løsning på tvister mellem parterne i denne aftale

1.   I tilfælde af tvister mellem parterne i denne aftale om fortolkningen og anvendelsen af aftalen mødes de, før sagen forelægges for Den Europæiske Unions Domstol, i overensstemmelse med stk. 2.

2.   Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence til at løse tvister mellem parterne om anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale. Sager kan henvises til Domstolen af en af parterne.

Artikel 7

Ikrafttræden

Parterne underretter hinanden om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige for aftalens ikrafttræden. Aftalen får virkning dagen efter modtagelse af den anden underretning.

Artikel 8

Varighed og opsigelse

Denne aftale indgås på ubestemt tid, medmindre en af parterne opsiger aftalen efter at have givet den anden part meddelelse herom ad diplomatisk vej. Aftalen ophører med at finde anvendelse tolv måneder efter modtagelsen af en sådan meddelelse.

Artikel 9

Sprog

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Съставено в Брюксел на седемнадесети февруари две хиляди и четиринадесета година.

Hecho en Bruselas, el diecisiete de febrero de dos mil catorce.

V Bruselu dne sedmnáctého února dva tisíce čtrnáct.

Udfærdiget i Bruxelles den syttende februar to tusind og fjorten.

Geschehen zu Brüssel am siebzehnten Februar zweitausendvierzehn.

Kahe tuhande neljateistkümnenda aasta veebruarikuu seitsmeteistkümnendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα εφτά Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δεκατέσσερα.

Done at Brussels on the seventeenth day of February in the year two thousand and fourteen.

Fait à Bruxelles, le dix-sept février deux mille quatorze.

Sastavljeno u Bruxellesu sedamnaestog veljače dvije tisuće četrnaeste.

Fatto a Bruxelles, addì diciassette febbraio duemilaquattordici.

Briselē, divi tūkstoši četrpadsmitā gada septiņpadsmitajā februārī.

Priimta du tūkstančiai keturioliktų metų vasario septynioliktą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennegyedik év február havának tizenhetedik napján.

Magħmul fi Brussell, fis-sbatax-il jum ta' Frar tas-sena elfejn u erbatax.

Gedaan te Brussel, de zeventiende februari tweeduizend veertien.

Sporządzono w Brukseli dnia siedemnastego lutego roku dwa tysiące czternastego.

Feito em Bruxelas, em dezassete de fevereiro de dois mil e catorze.

Întocmit la Bruxelles la șaptesprezece februarie două mii paisprezece.

V Bruseli sedemnásteho februára dvetisícštrnásť.

V Bruslju, dne sedemnajstega februarja leta dva tisoč štirinajst.

Tehty Brysselissä seitsemäntenätoista päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattaneljätoista.

Som skedde i Bryssel den sjuttonde februari tjugohundrafjorton.

За Европейския съюз

Рог la Unión Europea

Za Evropskou unii

For Den Europæiske Union

Für die Europäische Union

Euroopa Liidu nimel

Για την Ευρωπαϊκή Ένωση

For the European Union

Pour l'Union européenne

Za Europsku uniju

Per l'Unione europea

Eiropas Savienības vārdā –

Europos Sąjungos vardu

Az Európai Unió részéről

Għall-Unjoni Ewropea

Voor de Europese Unie

W imieniu Unii Europejskiej

Pela União Europeia

Pentru Uniunea Europeană

Za Európsku úniu

Za Evropsko unijo

Euroopan unionin puolesta

För Europeiska unionen

Image

За Френската република

Por la República Francesa

Za Francouzskou republiku

For Den Franske Republik

Für die Französische Republik

Prantsuse Vabariigi nimel

Για τη Γαλλική Δημοκρατία

For the French Republic

Pour la République française

Za Francusku Republiku

Per la Repubblica francese

Francijas Republikas vārdā –

Prancūzijos Respublikos vardu

A Francia Köztársaság részéről

Għar-Repubblika Franċiża

Voor de Franse Republiek

W imieniu Republiki Francuskiej

Pela República Francesa

Pentru Republica Franceză

Za Francúzsku republiku

Za Francosko republiko

Ranskan tasavallan puolesta

För Republiken Frankrike

Image

---

(1)  Det Europæiske Råds afgørelse 2010/718/EU af 29. oktober 2010 om ændring af øen Saint-Barthélemys status i forhold til Den Europæiske Union (EUT L 325 af 9.12.2010, s. 4).

1

(2)  Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (EUT L 64 af 11.3.2011, s. 1).

2

(3)  Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38).

3

---

FORORDNINGER

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/16

---

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1221/2014

af 10. november 2014

om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.

| (2) | Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal bevarelsesforanstaltninger vedtages under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder hvor det er relevant rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd. |
| --- | --- |

(2)

Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal bevarelsesforanstaltninger vedtages under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder hvor det er relevant rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd.

| (3) | Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013. |
| --- | --- |

(3)

Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.

| (4) | De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor fastsættes i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 og under hensyntagen til de principper, der er omhandlet i betragtning 2. |
| --- | --- |

(4)

De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor fastsættes i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 og under hensyntagen til de principper, der er omhandlet i betragtning 2.

| (5) | For fiskeri efter små pelagiske arter (sild og brisling), torsk og laks i Østersøen anvendes den landingsforpligtelse, som er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, fra den 1. januar 2015. I artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning fastsættes, at når landingsforpligtelsen indføres for en fiskeribestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de ikke længere afspejler landingerne, men derimod fangsterne. |
| --- | --- |

(5)

For fiskeri efter små pelagiske arter (sild og brisling), torsk og laks i Østersøen anvendes den landingsforpligtelse, som er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, fra den 1. januar 2015. I artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning fastsættes, at når landingsforpligtelsen indføres for en fiskeribestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de ikke længere afspejler landingerne, men derimod fangsterne.

| (6) | For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Der bør derfor fastsættes fangstbegrænsninger i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 (2) (»planen for østersøtorsk«). |
| --- | --- |

(6)

For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Der bør derfor fastsættes fangstbegrænsninger i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 (2) (»planen for østersøtorsk«).

| (7) | Det fremgår af den videnskabelige rådgivning med hensyn til fiskeriindsatsen for torskebestanden i Østersøen fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), at hvis en bestemt bestand er omfattet af en landingsforpligtelse, vil fastsættelse af lavere fiskeriindsatsbegrænsninger ikke bidrage til at nå målene for den reformerede fælles fiskeripolitik. Det er således hensigtsmæssigt at fastsætte indsatsbegrænsninger for torskebestandene i ICES-underafsnit 22-24 på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013. |
| --- | --- |

(7)

Det fremgår af den videnskabelige rådgivning med hensyn til fiskeriindsatsen for torskebestanden i Østersøen fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), at hvis en bestemt bestand er omfattet af en landingsforpligtelse, vil fastsættelse af lavere fiskeriindsatsbegrænsninger ikke bidrage til at nå målene for den reformerede fælles fiskeripolitik. Det er således hensigtsmæssigt at fastsætte indsatsbegrænsninger for torskebestandene i ICES-underafsnit 22-24 på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.

| (8) | I lyset af den videnskabelige rådgivning kan der indføres fleksibilitet i forvaltningen af fiskeriindsatsen for torskebestanden i ICES-underafsnit 22-24 i Østersøen uden at bringe målene for planen for østersøtorsk i fare og uden at forårsage en stigning i fiskeridødeligheden. En sådan fleksibilitet vil give mulighed for en mere effektiv forvaltning af fiskeriindsatsen, hvor kvoterne ikke er ligeligt fordelt på en medlemsstats flåde, og vil lette hurtige reaktioner på udveksling af kvoter. Det bør derfor være muligt for en medlemsstat at tildele yderligere dage ude af havn til et fiskerfartøj, der fører dens flag, når et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag. |
| --- | --- |

(8)

I lyset af den videnskabelige rådgivning kan der indføres fleksibilitet i forvaltningen af fiskeriindsatsen for torskebestanden i ICES-underafsnit 22-24 i Østersøen uden at bringe målene for planen for østersøtorsk i fare og uden at forårsage en stigning i fiskeridødeligheden. En sådan fleksibilitet vil give mulighed for en mere effektiv forvaltning af fiskeriindsatsen, hvor kvoterne ikke er ligeligt fordelt på en medlemsstats flåde, og vil lette hurtige reaktioner på udveksling af kvoter. Det bør derfor være muligt for en medlemsstat at tildele yderligere dage ude af havn til et fiskerfartøj, der fører dens flag, når et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag.

| (9) | Nylig videnskabelig rådgivning viser, at ICES ikke har kunnet fastsætte de biologiske referencepunkter for torskebestande i ICES-underafsnit 25-32 og i stedet anbefaler, at TAC'en for denne torskebestand baseres på fremgangsmåden ved begrænsede data. Manglen på biologiske referencepunkter gør det umuligt at følge reglerne for fastsættelse af fiskerimuligheder for torskebestandene i ICES-underafsnit 25-32. Idet det kunne udgøre en alvorlig trussel mod den pågældende bestands bæredygtighed ikke at fastsætte fiskerimuligheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte TAC'en for disse torskebestande på et niveau, der svarer til den tilgang, som ICES har udarbejdet og anbefalet, og at fastsætte indsatsbegrænsninger på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil sikre mere selektivt fiskeri og bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013. |
| --- | --- |

(9)

Nylig videnskabelig rådgivning viser, at ICES ikke har kunnet fastsætte de biologiske referencepunkter for torskebestande i ICES-underafsnit 25-32 og i stedet anbefaler, at TAC'en for denne torskebestand baseres på fremgangsmåden ved begrænsede data. Manglen på biologiske referencepunkter gør det umuligt at følge reglerne for fastsættelse af fiskerimuligheder for torskebestandene i ICES-underafsnit 25-32. Idet det kunne udgøre en alvorlig trussel mod den pågældende bestands bæredygtighed ikke at fastsætte fiskerimuligheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte TAC'en for disse torskebestande på et niveau, der svarer til den tilgang, som ICES har udarbejdet og anbefalet, og at fastsætte indsatsbegrænsninger på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil sikre mere selektivt fiskeri og bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.

| (10) | Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (3), særlig artikel 33 og 34 af nævnte forordning, om henholdsvis registrering af fangster og fiskeriindsats og om meddelelse af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke koder vedrørende landinger af bestande, der er omfattet af nærværende forordning, medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen. |
| --- | --- |

(10)

Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (3), særlig artikel 33 og 34 af nævnte forordning, om henholdsvis registrering af fangster og fiskeriindsats og om meddelelse af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke koder vedrørende landinger af bestande, der er omfattet af nærværende forordning, medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen.

| (11) | Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (4) indførtes supplerende betingelser for forvaltningen af TAC fra år til år, herunder bestemmelser om fleksibilitet i henhold til artikel 3 og 4 for bestande, der er underlagt henholdsvis præventiv og analytisk TAC. I henhold til i nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er år til år-fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret i henhold artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, når år til år-fleksibiliteten, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes. |
| --- | --- |

(11)

Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (4) indførtes supplerende betingelser for forvaltningen af TAC fra år til år, herunder bestemmelser om fleksibilitet i henhold til artikel 3 og 4 for bestande, der er underlagt henholdsvis præventiv og analytisk TAC. I henhold til i nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er år til år-fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret i henhold artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, når år til år-fleksibiliteten, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes.

| (12) | Den videnskabelige rådgivning vedrørende brisling i Nordsøen dækker perioden fra juli til juni det følgende år, selv om TAC'en er fastsat for perioden fra januar til december. Det fremgår af den seneste videnskabelige rådgivning for perioden fra juli 2014 til juni 2015, at TAC'en kan sættes markant op. Der er derfor flere brisling til rådighed i anden halvdel af 2014 end forudset. Da denne bestand er omfattet af en analytisk vurdering og ligger inden for sikre biologiske grænser, er betingelserne for anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, der giver mulighed for kvotefleksibilitet fra år til år, opfyldt, og denne fleksibilitet bør tillades, så fiskeriet på den mest effektive måde kan udnytte, at der er flere brisling til rådighed. Forordning (EU) nr. 43/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(12)

Den videnskabelige rådgivning vedrørende brisling i Nordsøen dækker perioden fra juli til juni det følgende år, selv om TAC'en er fastsat for perioden fra januar til december. Det fremgår af den seneste videnskabelige rådgivning for perioden fra juli 2014 til juni 2015, at TAC'en kan sættes markant op. Der er derfor flere brisling til rådighed i anden halvdel af 2014 end forudset. Da denne bestand er omfattet af en analytisk vurdering og ligger inden for sikre biologiske grænser, er betingelserne for anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, der giver mulighed for kvotefleksibilitet fra år til år, opfyldt, og denne fleksibilitet bør tillades, så fiskeriet på den mest effektive måde kan udnytte, at der er flere brisling til rådighed. Forordning (EU) nr. 43/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (13) | I henhold til forordning (EU) nr. 43/2014 kan en medlemsstat i øjeblikket udnytte alle uudnyttede mængder i 2015 op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for den pågældende medlemsstat i 2014 i forbindelse med visse bestande. Den 6. august 2014 indførte Den Russiske Føderation en embargo mod import af visse landbrugs- og fiskevarer fra Unionen. Som en følge heraf er en del af den eksport, som producenterne havde regnet med at have til Rusland i efteråret 2014, blevet umulig, og i nogle tilfælde kan der ikke findes alternative markeder med kort varsel. I lyset af disse særlige omstændigheder og sagens hastende karakter er det nødvendigt at tillade visse tilpasninger med hensyn til fangstperioden 2014. I lyset af såvel positiv videnskabelig rådgivning som en positiv tilgang fra de relevante kyststaters side er det hensigtsmæssigt undtagelsesvis og kun med hensyn til de bestande, der er hårdest eller mest direkte ramt af den russiske embargo, at tillade en forøgelse af den procentdel af de uudnyttede mængder i 2014, der kan overføres til 2015. Denne ekstraordinære foranstaltning er begrænset til fangstperioden 2014. Det forventes, at denne foranstaltning vil gøre det muligt at finde nye markeder eller tilpasse fangsterne, hvis embargoen fortsat skulle finde anvendelse i 2015. Af de samme grunde bør der indføres en tilsvarende mulighed for at overføre uudnyttede fiskerimuligheder i Rådets forordning (EU) nr. 1180/2013 (5). Forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(13)

I henhold til forordning (EU) nr. 43/2014 kan en medlemsstat i øjeblikket udnytte alle uudnyttede mængder i 2015 op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for den pågældende medlemsstat i 2014 i forbindelse med visse bestande. Den 6. august 2014 indførte Den Russiske Føderation en embargo mod import af visse landbrugs- og fiskevarer fra Unionen. Som en følge heraf er en del af den eksport, som producenterne havde regnet med at have til Rusland i efteråret 2014, blevet umulig, og i nogle tilfælde kan der ikke findes alternative markeder med kort varsel. I lyset af disse særlige omstændigheder og sagens hastende karakter er det nødvendigt at tillade visse tilpasninger med hensyn til fangstperioden 2014. I lyset af såvel positiv videnskabelig rådgivning som en positiv tilgang fra de relevante kyststaters side er det hensigtsmæssigt undtagelsesvis og kun med hensyn til de bestande, der er hårdest eller mest direkte ramt af den russiske embargo, at tillade en forøgelse af den procentdel af de uudnyttede mængder i 2014, der kan overføres til 2015. Denne ekstraordinære foranstaltning er begrænset til fangstperioden 2014. Det forventes, at denne foranstaltning vil gøre det muligt at finde nye markeder eller tilpasse fangsterne, hvis embargoen fortsat skulle finde anvendelse i 2015. Af de samme grunde bør der indføres en tilsvarende mulighed for at overføre uudnyttede fiskerimuligheder i Rådets forordning (EU) nr. 1180/2013 (5). Forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (14) | For at undgå afbrydelse af fiskeriaktiviteterne og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2015. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. Af grunde nævnt i betragtning 13 bør bestemmelserne vedrørende muligheden for at overføre fiskerimuligheder, der er uudnyttet i 2014, anvendes med virkning fra den 1. januar 2014 — |
| --- | --- |

(14)

For at undgå afbrydelse af fiskeriaktiviteterne og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2015. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. Af grunde nævnt i betragtning 13 bør bestemmelserne vedrørende muligheden for at overføre fiskerimuligheder, der er uudnyttet i 2014, anvendes med virkning fra den 1. januar 2014 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter fiskerimulighederne for 2015 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for EU-fiskerfartøjer, der fisker i Østersøen.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1)   »ICES«: Det Internationale Havundersøgelsesråd

2)   »Østersøen«: ICES-afsnit IIIb, IIIc og IIId

3)   »underafsnit«: ICES-underafsnit af Østersøen som defineret i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 (6)

4)   »fiskerfartøj«: fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af havets biologiske ressourcer

5)   »EU-fiskerfartøj«: fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen

6)   »fiskeriindsats«: produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og aktivitet; for en fiskerfartøjsgruppe er det summen af fiskeriindsatsen for alle fiskerfartøjer i gruppen

7)   »bestand«: en biologisk ressource i havet, der forekommer i et givet forvaltningsområde

8)   »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde af hver bestand, der kan:

| i) | fanges i løbet af et år for fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, eller |
| --- | --- |

i)

fanges i løbet af et år for fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, eller

| ii) | landes i løbet af et år for fiskeri, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 |
| --- | --- |

ii)

landes i løbet af et år for fiskeri, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013

9)   »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland

10)   »dage ude af havn«: enhver sammenhængende periode på 24 timer eller del deraf, hvor et fiskerfartøj ikke er til stede i en havn.

KAPITEL II

FISKERIMULIGHEDER

Artikel 4

TAC'er og fordelinger

TAC'erne, kvoterne og de funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant, er fastsat i bilag I.

Artikel 5

Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimuligheder

Den fordeling af fiskerimuligheder til medlemsstaterne, der er fastsat i nærværende forordning, er ikke til hinder for:

| a) | udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 |
| --- | --- |

a)

udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013

| b) | nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 |
| --- | --- |

b)

nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009

| c) | supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 |
| --- | --- |

c)

supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013

| d) | tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 |
| --- | --- |

d)

tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013

| e) | nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009. |
| --- | --- |

e)

nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 6

Betingelser for landing af fangster og bifangster, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen

Fangster og bifangster af rødspætte må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af EU-fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, og hvis den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 7

Fiskeriindsatsbegrænsninger

Fiskeriindsatsbegrænsningerne er fastsat i bilag II.

KAPITEL III

FLEKSIBILITET I FASTSÆTTELSEN AF FISKERIMULIGHEDER FOR SÅ VIDT ANGÅR VISSE BESTANDE

Artikel 8

Ændring af forordning (EU) nr. 43/2014

Forordning (EU) nr. 43/2014 ændres således:

| 1) | I artikel 18a foretages følgende ændringer:






  a) | I stk. 1 indsættes følgende litra:






  »m) | sild i områderne VIIa, VIIg, VIIh, VIIj og VIIk |
| --- | --- | --- | --- |

1)

I artikel 18a foretages følgende ændringer:

a)

I stk. 1 indsættes følgende litra:

»m)

sild i områderne VIIa, VIIg, VIIh, VIIj og VIIk

| n) | hestemakrel i EU-farvande i IIa, IVa, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe; i EU-farvande og internationale farvande i Vb; i internationale farvande i XII og XIV.« |
| --- | --- |

n)

hestemakrel i EU-farvande i IIa, IVa, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe; i EU-farvande og internationale farvande i Vb; i internationale farvande i XII og XIV.«

| b) | Følgende stykke indsættes:
  »7.   Uanset stk. 4 øges procentsatsen på 10 % med yderligere 15 % for så vidt angår bestande, der er nævnt i stk. 1, litra c), d), f), g), j), k), m) og n).« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke indsættes:

»7.   Uanset stk. 4 øges procentsatsen på 10 % med yderligere 15 % for så vidt angår bestande, der er nævnt i stk. 1, litra c), d), f), g), j), k), m) og n).«

| 2) | I bilag IA erstattes oplysningerne om brisling og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i IIa og IV med følgende:









  »Art: | Brisling og dertil knyttede bifangster

  Sprattus sprattus | Område: | EU-farvande i IIa og IV
  (SPR/2AC4-C) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Belgien | 1 546 (8) | | |
| Danmark | 122 383 (8) | | |
| Tyskland | 1 546 (8) | | |
| Frankrig | 1 546 (8) | | |
| Nederlandene | 1 546 (8) | | |
| Sverige | 1 330 (7)
   (8) | | |
| Det Forenede Kongerige | 5 103 (8) | | |
| Unionen | 135 000 | | |
| Norge | 9 000 | | |
| TAC | 144 000 | | Analytisk TAC |

2)

I bilag IA erstattes oplysningerne om brisling og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i IIa og IV med følgende:

»Art:

Brisling og dertil knyttede bifangster

Sprattus sprattus

Område:

EU-farvande i IIa og IV

(SPR/2AC4-C)

Belgien

1 546 (8)

Danmark

122 383 (8)

Tyskland

1 546 (8)

Frankrig

1 546 (8)

Nederlandene

1 546 (8)

Sverige

1 330 (7)
   (8)

Det Forenede Kongerige

5 103 (8)

Unionen

135 000

Norge

9 000

TAC

144 000

Artikel 9

Ændring af forordning (EU) nr. 1180/2013

Forordning (EU) nr. 1180/2013 ændres således:

| 1) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 5a
  Fleksibilitet i fastsættelsen af fiskerimuligheder for så vidt angår visse bestande
  1.   Denne artikel finder anvendelse på følgende bestande:






  a) | sild i ICES-underafsnit 30-31 |
| --- | --- | --- |

1)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 5a

Fleksibilitet i fastsættelsen af fiskerimuligheder for så vidt angår visse bestande

1.   Denne artikel finder anvendelse på følgende bestande:

a)

sild i ICES-underafsnit 30-31

| b) | sild i EU-farvande i ICES-underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32 |
| --- | --- |

b)

sild i EU-farvande i ICES-underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32

| c) | sild i ICES-underafsnit 28.1 |
| --- | --- |

c)

sild i ICES-underafsnit 28.1

| d) | brisling i EU-farvande i ICES-underafsnit 22-32. |
| --- | --- |

d)

brisling i EU-farvande i ICES-underafsnit 22-32.

2.   De mængder på op til 25 % af en medlemsstats kvote af de i stk. 1 anførte bestande, der ikke er udnyttet i 2014, lægges til med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2015. Der tages højde for mængder, der overføres til andre medlemsstater i henhold til artikel 16, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (9), og mængder, der trækkes fra i henhold til artikel 37, 105 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009, i forbindelse med fastsættelsen af udnyttede og uudnyttede mængder i henhold til nærværende stykke.

9

3.   Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse på bestande nævnt i nærværende artikels stk. 1 for så vidt angår de pågældende medlemsstater.

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).«"

9

| 2) | I bilag I indsættes følgende fodnote til oplysningerne om følgende bestande: sild i underafsnit 30-31; sild i EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32; sild i underafsnit 28.1; brisling i EU-farvande i underafsnit 22-32:
  »Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
  Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.« |
| --- | --- |

2)

I bilag I indsættes følgende fodnote til oplysningerne om følgende bestande: sild i underafsnit 30-31; sild i EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32; sild i underafsnit 28.1; brisling i EU-farvande i underafsnit 22-32:

»Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.«

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 10

Dataindberetning

Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de mængder, der er fanget eller landet af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.

Artikel 11

Fleksibilitet

1.   Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i den pågældende forordning på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

2.   Artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke, når en medlemsstat anvender år til år-fleksibiliteten, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013.

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Den anvendes fra den 1. januar 2015.

Artikel 8 og 9 anvendes dog med virkning fra den 1. januar 2014.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2014.

På Rådets vegne

M. MARTINA

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 779/97 (EUT L 248 af 22.9.2007, s. 1).

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1).

3

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3)

4

(5)  Rådets forordning (EU) nr. 1180/2013 af 19. november 2013 om fastsættelse for 2014 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen (EUT L 313 af 22.11.2013, s. 4).

5

(6)  Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger, om ændring af forordning (EF) nr. 1434/98 og ophævelse af forordning (EF) nr. 88/98 (EUT L 349 af 31.12.2005, s. 1).

6

(7)  Inklusive tobis.

7

(8)  Mindst 98 % af de landinger, der fratrækkes denne kvote, skal bestå af brisling. Bifangster af ising og hvilling skal fratrækkes de resterende 2 % af kvoten (OTH/*2AC4C).«

8

---

BILAG I

TAC'ER FOR EU-FISKERFARTØJER I OMRÅDER, HVOR DER GÆLDER TAC'ER ANGIVET PR. ART OG PR. OMRÅDE

I nedenstående skemaer fastsættes TAC'erne og kvoterne (i ton levende vægt, medmindre andet er angivet) for hver bestand og de funktionelt tilknyttede betingelser.

Medmindre andet er angivet, er henvisningerne til fiskeriområder henvisninger til ICES-afsnit.

Fiskebestandene er anført i alfabetisk rækkefølge efter arternes latinske navne.

Med henblik på anvendelsen af denne forordning gives følgende sammenlignende oversigt over de latinske navne og de almindeligt anvendte navne:

| Videnskabeligt navn | Alfa-3-kode | Almindeligt anvendt navn |
| --- | --- | --- |
| Clupea harengus | HER | Sild |
| Gadus morhua | COD | Torsk |
| Pleuronectes platessa | PLE | Rødspætte |
| Salmo salar | SAL | Laks |
| Sprattus sprattus | SPR | Brisling |

Videnskabeligt navn

Alfa-3-kode

Almindeligt anvendt navn

Clupea harengus

HER

Sild

Gadus morhua

COD

Torsk

Pleuronectes platessa

PLE

Rødspætte

Salmo salar

SAL

Laks

Sprattus sprattus

SPR

Brisling

| Art: | Sild

  Clupea harengus | Område: | Underafsnit 30-31
  HER/3D30.; HER/3D31. |
| --- | --- | --- | --- |
| Finland | 129 923 | | |
| Sverige | 28 547 | | |
| Unionen | 158 470 | | |
| TAC | 158 470 | | Analytisk TAC |

Art:

Sild

Clupea harengus

Område:

Underafsnit 30-31

HER/3D30.; HER/3D31.

Finland

129 923

Sverige

28 547

Unionen

158 470

TAC

158 470

| Art: | Sild

  Clupea harengus | Område: | Underafsnit 22-24
  HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 3 115 | | |
| Tyskland | 12 259 | | |
| Finland | 2 | | |
| Polen | 2 891 | | |
| Sverige | 3 953 | | |
| Unionen | 22 220 | | |
| TAC | 22 220 | | Analytisk TAC
  Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
  Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse. |

Art:

Art:

Sild

Clupea harengus

Clupea harengus

Område:

Område:

Underafsnit 22-24

HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24.

Danmark

3 115

Tyskland

12 259

Finland

2

Polen

2 891

Sverige

3 953

Unionen

22 220

TAC

22 220

Analytisk TAC

Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

| Art: | Sild

  Clupea harengus | Område: | EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32
  HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 3 596 | | |
| Tyskland | 953 | | |
| Estland | 18 363 | | |
| Finland | 35 845 | | |
| Letland | 4 532 | | |
| Litauen | 4 772 | | |
| Polen | 40 723 | | |
| Sverige | 54 667 | | |
| Unionen | 163 451 | | |
| TAC | Ikke relevant | | Analytisk TAC |

Art:

Art:

Sild

Clupea harengus

Clupea harengus

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32

HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32.

Danmark

3 596

Tyskland

953

Estland

18 363

Finland

35 845

Letland

4 532

Litauen

4 772

Polen

40 723

Sverige

54 667

Unionen

163 451

TAC

Ikke relevant

Analytisk TAC

| Art: | Sild

  Clupea harengus | Område: | Underafsnit 28.1
  HER/03D.RG |
| --- | --- | --- | --- |
| Estland | 17 908 | | |
| Letland | 20 872 | | |
| Unionen | 38 780 | | |
| TAC | 38 780 | | Analytisk TAC |

Art:

Art:

Sild

Clupea harengus

Clupea harengus

Område:

Område:

Underafsnit 28.1

HER/03D.RG

Estland

17 908

Letland

20 872

Unionen

38 780

TAC

38 780

Analytisk TAC

| Art | Torsk

  Gadus morhua | Område: | EU-farvande i underafsnit 25-32
  COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 11 814 | | |
| Tyskland | 4 700 | | |
| Estland | 1 151 | | |
| Finland | 904 | | |
| Letland | 4 393 | | |
| Litauen | 2 894 | | |
| Polen | 13 603 | | |
| Sverige | 11 969 | | |
| Unionen | 51 429 | | |
| TAC | Ikke relevant | | Præventiv TAC
  Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
  Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse. |

Art

Art

Torsk

Gadus morhua

Gadus morhua

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 25-32

COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32.

Danmark

11 814

Tyskland

4 700

Estland

1 151

Finland

904

Letland

4 393

Litauen

2 894

Polen

13 603

Sverige

11 969

Unionen

51 429

TAC

Ikke relevant

Præventiv TAC

Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

| Art: | Torsk

  Gadus morhua | Område: | Underafsnit 22-24
  COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 6 941 | | |
| Tyskland | 3 393 | | |
| Estland | 154 | | |
| Finland | 136 | | |
| Letland | 574 | | |
| Litauen | 372 | | |
| Polen | 1 857 | | |
| Sverige | 2 473 | | |
| Unionen | 15 900 | | |
| TAC | 15 900 | | Analytisk TAC
  Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
  Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse. |

Art:

Art:

Torsk

Gadus morhua

Gadus morhua

Område:

Område:

Underafsnit 22-24

COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24.

Danmark

6 941

Tyskland

3 393

Estland

154

Finland

136

Letland

574

Litauen

372

Polen

1 857

Sverige

2 473

Unionen

15 900

TAC

15 900

Analytisk TAC

Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

| Art: | Rødspætte

  Pleuronectes platessa | Område: | EU-farvande i underafsnit 22-32
  PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 2 443 | | |
| Tyskland | 271 | | |
| Polen | 511 | | |
| Sverige | 184 | | |
| Unionen | 3 409 | | |
| TAC | 3 409 | | Præventiv TAC |

Art:

Art:

Rødspætte

Pleuronectes platessa

Pleuronectes platessa

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 22-32

PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32.

Danmark

2 443

Tyskland

271

Polen

511

Sverige

184

Unionen

3 409

TAC

3 409

Præventiv TAC

| Art: | Laks

  Salmo salar | Område: | EU-farvande i underafsnit 22-31
  SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 19 879 (1) | | |
| Tyskland | 2 212 (1) | | |
| Estland | 2 020 (1) | | |
| Finland | 24 787 (1) | | |
| Letland | 12 644 (1) | | |
| Litauen | 1 486 (1) | | |
| Polen | 6 030 (1) | | |
| Sverige | 26 870 (1) | | |
| Unionen | 95 928 (1) | | |
| TAC | Ikke relevant | | Analytisk TAC
  Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
  Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse. |

Art:

Art:

Laks

Salmo salar

Salmo salar

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 22-31

SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31.

Danmark

19 879 (1)

1

Tyskland

2 212 (1)

1

Estland

2 020 (1)

1

Finland

24 787 (1)

1

Letland

12 644 (1)

1

Litauen

1 486 (1)

1

Polen

6 030 (1)

1

Sverige

26 870 (1)

1

Unionen

95 928 (1)

1

TAC

Ikke relevant

Analytisk TAC

Artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.

| Art: | Laks

  Salmo salar | Område: | EU-farvande i underafsnit 32
  SAL/3D32. |
| --- | --- | --- | --- |
| Estland | 1 344 (2) | | |
| Finland | 11 762 (2) | | |
| Unionen | 13 106 (2) | | |
| TAC | Ikke relevant | | Præventiv TAC |

Art:

Art:

Laks

Salmo salar

Salmo salar

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 32

SAL/3D32.

Estland

1 344 (2)

2

Finland

11 762 (2)

2

Unionen

13 106 (2)

2

TAC

Ikke relevant

Præventiv TAC

| Art: | Brisling

  Sprattus sprattus | Område: | EU-farvande i underafsnit 22-32
  SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. |
| --- | --- | --- | --- |
| Danmark | 21 068 | | |
| Tyskland | 13 347 | | |
| Estland | 24 465 | | |
| Finland | 11 029 | | |
| Letland | 29 548 | | |
| Litauen | 10 689 | | |
| Polen | 62 706 | | |
| Sverige | 40 729 | | |
| Unionen | 213 581 | | |
| TAC | Ikke relevant | | Analytisk TAC |

Art:

Art:

Brisling

Sprattus sprattus

Sprattus sprattus

Område:

Område:

EU-farvande i underafsnit 22-32

SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32.

Danmark

21 068

Tyskland

13 347

Estland

24 465

Finland

11 029

Letland

29 548

Litauen

10 689

Polen

62 706

Sverige

40 729

Unionen

213 581

TAC

Ikke relevant

Analytisk TAC

---

(1)  Antal fisk.

1

(2)  Antal fisk.

2

---

BILAG II

FISKERIINDSATSBEGRÆNSNINGER

| 1. | Medlemsstaterne tildeler de fiskerfartøjer, der fører deres flag og fisker med trawl, snurrevod eller lignende redskaber med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med garn, indfiltringsnet eller toggergarn med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med bundforankrede liner eller langliner bortset fra flydende langliner eller håndliner eller jiggingudstyr, retten til at være indtil:






  a) | 147 dage ude af havn i ICES-underafsnit 22-24, undtagen i perioden fra den 1. til den 30. april, når artikel 8, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1098/2007 anvendes, og |
| --- | --- | --- |

1.

Medlemsstaterne tildeler de fiskerfartøjer, der fører deres flag og fisker med trawl, snurrevod eller lignende redskaber med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med garn, indfiltringsnet eller toggergarn med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med bundforankrede liner eller langliner bortset fra flydende langliner eller håndliner eller jiggingudstyr, retten til at være indtil:

a)

147 dage ude af havn i ICES-underafsnit 22-24, undtagen i perioden fra den 1. til den 30. april, når artikel 8, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1098/2007 anvendes, og

| b) | 146 dage ude af havn i ICES-underafsnit 25-28, undtagen i perioden fra den 1. juli til den 31. august, når artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1098/2007 anvendes. |
| --- | --- |

b)

146 dage ude af havn i ICES-underafsnit 25-28, undtagen i perioden fra den 1. juli til den 31. august, når artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1098/2007 anvendes.

| 2. | Det maksimale antal dage ude af havn om året, hvor et fiskerfartøj må opholde sig i de to områder som omhandlet i punkt 1, litra a) og b), og fiske med de i punkt 1 specificerede redskaber, må ikke overstige det højeste antal dage ude af havn, der er tildelt for et af disse to områder. |
| --- | --- |

2.

Det maksimale antal dage ude af havn om året, hvor et fiskerfartøj må opholde sig i de to områder som omhandlet i punkt 1, litra a) og b), og fiske med de i punkt 1 specificerede redskaber, må ikke overstige det højeste antal dage ude af havn, der er tildelt for et af disse to områder.

| 3. | Som undtagelse fra punkt 1 og 2, og hvor effektiv forvaltning af fiskerimulighederne gør det påkrævet, kan en medlemsstat tildele fiskerfartøjer, der fører dens flag, retten til yderligere dage ude af havn, forudsat at et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører dens flag, der er underlagt begrænsning af fiskeriindsatsen i det samme område, og hvor kapaciteten udtrykt i kW for hvert af donorfiskerfartøjerne er mindst den samme som for modtagerfiskerfartøjet. Antallet af modtagerfiskerfartøjer kan ikke overstige 15 % af det samlede antal fiskerfartøjer i den pågældende medlemsstat som anført i punkt 1. |
| --- | --- |

3.

Som undtagelse fra punkt 1 og 2, og hvor effektiv forvaltning af fiskerimulighederne gør det påkrævet, kan en medlemsstat tildele fiskerfartøjer, der fører dens flag, retten til yderligere dage ude af havn, forudsat at et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører dens flag, der er underlagt begrænsning af fiskeriindsatsen i det samme område, og hvor kapaciteten udtrykt i kW for hvert af donorfiskerfartøjerne er mindst den samme som for modtagerfiskerfartøjet. Antallet af modtagerfiskerfartøjer kan ikke overstige 15 % af det samlede antal fiskerfartøjer i den pågældende medlemsstat som anført i punkt 1.

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/27 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/27

---

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014

af 8. oktober 2014

om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (1), særlig artikel 131, stk. 18, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Direktiv 2013/36/EU giver medlemsstaternes kompetente eller udpegede myndigheder beføjelse til at pålægge globale systemisk vigtige institutter (G-SII'er) højere kapitalgrundlagskrav for at kompensere for den højere risiko, som G-SII'er udgør for det finansielle system, og de potentielle konsekvenser, som det kan have for skatteyderne, hvis de bliver nødlidende. Direktivet indeholder en række grundlæggende principper for en metode til identifikation af G-SII'er og for anbringelse af G-SII'er i underkategorier efter deres systemiske relevans. I overensstemmelse med denne kategorisering underlægges de et yderligere krav vedrørende den egentlige kernekapital, G-SII-bufferen. Denne metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er er baseret på fem kategorier, der måler et kreditinstituts globale systemiske indvirkning på det globale finansmarked, og præciseres yderligere i denne forordning. |
| --- | --- |

(1)

Direktiv 2013/36/EU giver medlemsstaternes kompetente eller udpegede myndigheder beføjelse til at pålægge globale systemisk vigtige institutter (G-SII'er) højere kapitalgrundlagskrav for at kompensere for den højere risiko, som G-SII'er udgør for det finansielle system, og de potentielle konsekvenser, som det kan have for skatteyderne, hvis de bliver nødlidende. Direktivet indeholder en række grundlæggende principper for en metode til identifikation af G-SII'er og for anbringelse af G-SII'er i underkategorier efter deres systemiske relevans. I overensstemmelse med denne kategorisering underlægges de et yderligere krav vedrørende den egentlige kernekapital, G-SII-bufferen. Denne metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er er baseret på fem kategorier, der måler et kreditinstituts globale systemiske indvirkning på det globale finansmarked, og præciseres yderligere i denne forordning.

| (2) | For at følge tilgangen i direktiv 2013/36/EU bør der i denne forordning tages hensyn til de af Baselkomitéen for Banktilsyn fastsatte standarder for metoden til vurdering af globale systemisk vigtige kreditinstitutter og for kravet om, at disse i højere grad skal kunne modstå tab, der er baseret på de rammer for globale systemisk vigtige finansielle institutioner, der er fastlagt af Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) på grundlag af rapporten »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions — FSB Recommendations and Time Lines«. |
| --- | --- |

(2)

For at følge tilgangen i direktiv 2013/36/EU bør der i denne forordning tages hensyn til de af Baselkomitéen for Banktilsyn fastsatte standarder for metoden til vurdering af globale systemisk vigtige kreditinstitutter og for kravet om, at disse i højere grad skal kunne modstå tab, der er baseret på de rammer for globale systemisk vigtige finansielle institutioner, der er fastlagt af Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) på grundlag af rapporten »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions — FSB Recommendations and Time Lines«.

| (3) | Direktiv 2013/36/EU gør det klart, at identifikations- og kategoriseringsmetoden harmoniseres i alle medlemsstater gennem anvendelse af ensartede og gennemsigtige parametre for tildeling af en samlet talværdi for en enhed med henblik på at måle dens systemiske vigtighed. For at sikre, at det udsnit af kreditinstitutter og kreditinstitutkoncerner, både sådanne fra Unionen og sådanne, der er meddelt tilladelse i tredjelande, der tjener som reference for at afspejle det globale finansielle system, er ensartet i hele Unionen, bør Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) fastlægge udsnittet. Udelukkelser fra og tilføjelser til udsnittet baseret på en tilsynsmæssig vurdering bør vælges nøje for at sikre, at det kan fungere som referencegrundlag, og bør ikke være baseret på andre forhold. |
| --- | --- |

(3)

Direktiv 2013/36/EU gør det klart, at identifikations- og kategoriseringsmetoden harmoniseres i alle medlemsstater gennem anvendelse af ensartede og gennemsigtige parametre for tildeling af en samlet talværdi for en enhed med henblik på at måle dens systemiske vigtighed. For at sikre, at det udsnit af kreditinstitutter og kreditinstitutkoncerner, både sådanne fra Unionen og sådanne, der er meddelt tilladelse i tredjelande, der tjener som reference for at afspejle det globale finansielle system, er ensartet i hele Unionen, bør Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) fastlægge udsnittet. Udelukkelser fra og tilføjelser til udsnittet baseret på en tilsynsmæssig vurdering bør vælges nøje for at sikre, at det kan fungere som referencegrundlag, og bør ikke være baseret på andre forhold.

| (4) | G-SII-identifikationsprocessen bør være baseret på sammenlignelige data og bør tage højde for, at det skal være klart for institutterne, hvorvidt et bufferkrav finder anvendelse på dem, og hvor stort det er, og tidsfristerne og procedurerne for processen bør derfor indgå i metoden. Da identifikationen af G-SII'er bør være baseret på ajourførte data vedrørende udsnittet af store globale kreditinstitutkoncerner, hvoraf nogle er meddelt tilladelse i tredjelande, vil de nødvendige data imidlertid først være til rådighed i årets anden halvdel. For at gøre det muligt for institutterne at overholde de krav, der følger af deres status som G-SII'er, bør bufferkravet træde i kraft, cirka et år efter at de er blevet identificeret som G-SII-er. |
| --- | --- |

(4)

G-SII-identifikationsprocessen bør være baseret på sammenlignelige data og bør tage højde for, at det skal være klart for institutterne, hvorvidt et bufferkrav finder anvendelse på dem, og hvor stort det er, og tidsfristerne og procedurerne for processen bør derfor indgå i metoden. Da identifikationen af G-SII'er bør være baseret på ajourførte data vedrørende udsnittet af store globale kreditinstitutkoncerner, hvoraf nogle er meddelt tilladelse i tredjelande, vil de nødvendige data imidlertid først være til rådighed i årets anden halvdel. For at gøre det muligt for institutterne at overholde de krav, der følger af deres status som G-SII'er, bør bufferkravet træde i kraft, cirka et år efter at de er blevet identificeret som G-SII-er.

| (5) | Direktiv 2013/36/EU fastsætter fem kategorier, der måler systemisk vigtighed, og som består af kvantificerbare indikatorer. For at begrænse den administrative byrde for institutter og myndigheder er disse kategorier identiske med dem, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ved den nærmere definering af de kvantificerbare indikatorer bør den samme tilgang følges i denne forordning. Indikatorerne bør vælges, så de afspejler de forskellige aspekter af potentielle negative eksternaliteter af, at en enhed bliver nødlidende, og at dens kritiske funktioner ikke fungerer, for det finansielle systems stabilitet. Referencerammen for vurdering af systemisk vigtighed bør være de globale finansmarkeder og den globale økonomi. |
| --- | --- |

(5)

Direktiv 2013/36/EU fastsætter fem kategorier, der måler systemisk vigtighed, og som består af kvantificerbare indikatorer. For at begrænse den administrative byrde for institutter og myndigheder er disse kategorier identiske med dem, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ved den nærmere definering af de kvantificerbare indikatorer bør den samme tilgang følges i denne forordning. Indikatorerne bør vælges, så de afspejler de forskellige aspekter af potentielle negative eksternaliteter af, at en enhed bliver nødlidende, og at dens kritiske funktioner ikke fungerer, for det finansielle systems stabilitet. Referencerammen for vurdering af systemisk vigtighed bør være de globale finansmarkeder og den globale økonomi.

| (6) | For at fastsætte en præcis metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er i overensstemmelse med de grundlæggende bestemmelser i direktiv 2013/36/EU er det vigtigt klart at definere begreberne »relevant enhed«, »indikatorværdi«, »nævner« og »skæringstal«, således som de anvendes i denne forordning. |
| --- | --- |

(6)

For at fastsætte en præcis metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er i overensstemmelse med de grundlæggende bestemmelser i direktiv 2013/36/EU er det vigtigt klart at definere begreberne »relevant enhed«, »indikatorværdi«, »nævner« og »skæringstal«, således som de anvendes i denne forordning.

| (7) | Den systemiske vigtighed af hver kreditinstitutkoncern målt ved hjælp af indikatorerne på konsolideret basis bør udtrykkes som en individuel samlet talværdi for et bestemt år, der måler dens position i forhold til andre enheder i udsnittet. Kreditinstitutter bør identificeres som G-SII'er og anbringes i underkategorierne, for hvilke forskellige kapitalbufferkrav finder anvendelse, på grundlag af den samlede talværdi. Ved beregningen af talværdien som gennemsnittet af kategoriens talværdier bør hver af de fem kategorier have en vægtning på 20 %. Der bør anvendes et loft på substituerbarhedskategorien ved beregning af den samlede talværdi, idet denne kategori ved en analyse af dataene til og med 2013 viste sig at have en uforholdsmæssig stor indflydelse på tallene for kreditinstitutter, der har en dominerende stilling inden for betalings-, underwriting- og depottjenester. |
| --- | --- |

(7)

Den systemiske vigtighed af hver kreditinstitutkoncern målt ved hjælp af indikatorerne på konsolideret basis bør udtrykkes som en individuel samlet talværdi for et bestemt år, der måler dens position i forhold til andre enheder i udsnittet. Kreditinstitutter bør identificeres som G-SII'er og anbringes i underkategorierne, for hvilke forskellige kapitalbufferkrav finder anvendelse, på grundlag af den samlede talværdi. Ved beregningen af talværdien som gennemsnittet af kategoriens talværdier bør hver af de fem kategorier have en vægtning på 20 %. Der bør anvendes et loft på substituerbarhedskategorien ved beregning af den samlede talværdi, idet denne kategori ved en analyse af dataene til og med 2013 viste sig at have en uforholdsmæssig stor indflydelse på tallene for kreditinstitutter, der har en dominerende stilling inden for betalings-, underwriting- og depottjenester.

| (8) | De relevante myndigheder bør have mulighed for at foretage en forsvarlig tilsynsvurdering med henblik på at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori eller på at regne en enhed, der har en samlet talværdi, der er lavere end skæringstallet for den laveste underkategori, som et G-SII. Da en sådan identifikation ved tilsynsmæssig vurdering har samme formål som den almindelige proces, ved hvilken der tildeles talværdier, bør det kriterium, som denne vurdering skal baseres på, også være kreditinstituttets systemiske vigtighed for det globale finansmarked og den globale økonomi, i overensstemmelse med den metodologi, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Kreditinstituttets risiko for at blive nødlidende bør ikke være et kriterium, da der allerede er taget højde herfor i andre tilsynsmæssige krav, bl.a. den samlede risikoeksponering, og, i visse tilfælde, i andre kapitalgrundlagskrav, f.eks. den systemiske buffer. |
| --- | --- |

(8)

De relevante myndigheder bør have mulighed for at foretage en forsvarlig tilsynsvurdering med henblik på at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori eller på at regne en enhed, der har en samlet talværdi, der er lavere end skæringstallet for den laveste underkategori, som et G-SII. Da en sådan identifikation ved tilsynsmæssig vurdering har samme formål som den almindelige proces, ved hvilken der tildeles talværdier, bør det kriterium, som denne vurdering skal baseres på, også være kreditinstituttets systemiske vigtighed for det globale finansmarked og den globale økonomi, i overensstemmelse med den metodologi, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Kreditinstituttets risiko for at blive nødlidende bør ikke være et kriterium, da der allerede er taget højde herfor i andre tilsynsmæssige krav, bl.a. den samlede risikoeksponering, og, i visse tilfælde, i andre kapitalgrundlagskrav, f.eks. den systemiske buffer.

| (9) | Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som EBA har forelagt Kommissionen. |
| --- | --- |

(9)

Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som EBA har forelagt Kommissionen.

| (10) | EBA har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra den interessentgruppe, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (2). |
| --- | --- |

(10)

EBA har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra den interessentgruppe, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (2).

| (11) | Denne forordning bør finde anvendelse fra den 1. januar 2015, da kravet om at opretholde en G-SII-buffer, jf. artikel 131, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU, vil blive anvendt og indfaset fra den 1. januar 2016. Derfor og for rettidigt at informere institutterne om, hvilken G-SII-buffer der gælder for dem, og for at give dem tilstrækkelig tid til at rejse den krævede kapital bør G-SII'erne identificeres senest i begyndelsen af 2015. |
| --- | --- |

(11)

Denne forordning bør finde anvendelse fra den 1. januar 2015, da kravet om at opretholde en G-SII-buffer, jf. artikel 131, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU, vil blive anvendt og indfaset fra den 1. januar 2016. Derfor og for rettidigt at informere institutterne om, hvilken G-SII-buffer der gælder for dem, og for at give dem tilstrækkelig tid til at rejse den krævede kapital bør G-SII'erne identificeres senest i begyndelsen af 2015.

| (12) | G-SII-bufferkravet bør indfases over en periode på tre år, jf. artikel 162, stk. 5, i direktiv 2013/36/EU: Første trin af kravet, jf. artikel 162, stk. 5, litra a), i direktiv 2013/36/EU, bør anvendes fra den 1. januar 2016 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder i begyndelsen af 2015, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2014. Andet trin, jf. artikel 162, stk. 5, litra b), i direktiv 2013/36/EU, af G-SII-bufferkravet bør anvendes fra den 1. januar 2017 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder ved udgangen af 2015 eller senest i begyndelsen af 2016, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2015 — |
| --- | --- |

(12)

G-SII-bufferkravet bør indfases over en periode på tre år, jf. artikel 162, stk. 5, i direktiv 2013/36/EU: Første trin af kravet, jf. artikel 162, stk. 5, litra a), i direktiv 2013/36/EU, bør anvendes fra den 1. januar 2016 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder i begyndelsen af 2015, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2014. Andet trin, jf. artikel 162, stk. 5, litra b), i direktiv 2013/36/EU, af G-SII-bufferkravet bør anvendes fra den 1. januar 2017 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder ved udgangen af 2015 eller senest i begyndelsen af 2016, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2015 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

Ved denne forordning præciseres den metode, som den i artikel 131, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU omhandlede myndighed (i det følgende benævnt »den relevante myndighed«) i en medlemsstat skal anvende til på konsolideret grundlag at identificere en relevant enhed som et globalt systemisk vigtigt institut (G-SII), og metoden til fastlæggelse af underkategorier af G-SII'er og anbringelse af G-SII'er i disse underkategorier på grundlag af deres systemiske vigtighed og, som en del af metoden, tidsfrister og data, der skal anvendes i forbindelse med denne identifikation.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1)   »relevant enhed«: et moderinstitut i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et institut, der ikke er et datterselskab af et moderinstitut i Unionen eller et finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen

2)   »indikatorværdi«: for hver indikator omhandlet i artikel 6 og for hver relevant enhed i udsnittet den individuelle værdi af indikatoren og for hvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i et tredjeland, en sammenlignelig individuel værdi, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder

3)   »nævner«: for hver indikator den samlede værdi i alt af indikatorværdierne for de relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet

4)   »skæringstal«: en talværdi, der bestemmer undergrænsen og grænserne mellem de fem underkategorier, jf. artikel 131, stk. 9, i direktiv 2013/36/EU.

Artikel 3

Fælles parametre for metoden

1.   EBA fastlægger et udsnit af institutter eller koncerner, hvis indikatorværdier skal anvendes som referenceværdier, der repræsenterer den globale banksektor, i forbindelse med beregning af talværdierne, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig det udsnit, der af Baselkomitéen for Banktilsyn anvendes til at identificere globale systemisk vigtige kreditinstitutter, og giver senest den 31. juli hvert år de relevante myndigheder meddelelse om de relevante enheder, der indgår i udsnittet.

Udsnittet skal bestå af relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, og omfatte de 75 største heraf, baseret på den samlede eksponering som omhandlet i artikel 6, stk. 1, samt relevante enheder, der er udpeget som G-SII'er, og kreditinstitutter i tredjelande, der er udpeget som globale systemisk vigtige, i det foregående år.

EBA udelukker eller tilføjer relevante enheder eller kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, hvis og i det omfang det er nødvendigt for at sikre et passende referencegrundlag for vurdering af systemisk vigtighed, der afspejler de globale finansmarkeder og den globale økonomi, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, herunder det udsnit, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn.

2.   Den relevante myndighed skal indberette indikatorværdierne for hver relevant enhed, for hvilken eksponeringens værdi udgør over 200 mia. EUR, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, til EBA senest den 31. juli hvert år. Den relevante myndighed skal sikre, at indikatorværdierne er identiske med dem, der indgives til Baselkomitéen for Banktilsyn, og med dem, der offentliggøres af den pågældende relevante enhed i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1030/2014 (3). Den relevante myndighed skal anvende de deri indeholdte skemaer.

3.   EBA beregner nævnerne, baseret på indikatorværdierne som indberettet af den relevante myndighed i henhold til stk. 2, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig de nævnere, der er offentliggjort af Baselkomitéen for Banktilsyn for det pågældende år, og meddeler de relevante myndigheder dem. En indikators nævner er den samlede størrelse af indikatorværdierne for alle relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet, således som indberettet for de relevante enheder i henhold til stk. 2 og offentliggjort af de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, pr. 31. juli i det relevante år.

Artikel 4

Identifikationsprocedure

1.   Den relevante myndighed beregner talværdierne for de relevante enheder, der indgår i udsnittet meddelt af EBA, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, senest den 15. december hvert år. Hvis den relevante myndighed som led i en forsvarlig tilsynsvurdering udpeger en relevant enhed som et G-SII i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU, giver den relevante myndighed EBA en detaljeret skriftlig redegørelse for grundene til sin vurdering senest den 15. december hvert år.

2.   Identifikationen af en relevant enhed som et G-SII og anbringelsen i en underkategori får virkning pr. 1. januar det andet år efter det kalenderår, hvor nævnerne er blevet fastlagt i overensstemmelse med artikel 3.

Artikel 5

Identifikation som G-SII, fastsættelse af talværdierne og anbringelse i underkategorier

1.   Indikatorværdierne baseres på indberettede data for den relevante enhed ved udløbet af det foregående regnskabsår på konsolideret grundlag og for kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, på data, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder. De relevante myndigheder kan anvende indikatorværdier for relevante enheder, hvis regnskabsår udløber den 30. juni, på grundlag af deres stilling pr. 31. december.

2.   Den relevante myndighed skal fastsætte talværdien for hver relevant enhed i udsnittet som det simple gennemsnit af kategoritalværdierne, idet kategoritalværdien for den kategori, der måler substituerbarheden, dog højst kan være 500 basispoint. Hver kategoritalværdi beregnes som det simple gennemsnit af de værdier, der fremkommer ved at dividere hver af den pågældende kategoris indikatorværdier med indikatornævneren, således som den er meddelt af EBA. Talværdierne udtrykkes i basispoint og afrundes til det nærmeste hele basispoint.

3.   Det laveste skæringstal er 130 basispoint. Underkategoriopdelingen er som følger:

| a) | underkategori 1 omfatter talværdier fra 130 til 229 basispoint |
| --- | --- |

a)

underkategori 1 omfatter talværdier fra 130 til 229 basispoint

| b) | underkategori 2 omfatter talværdier fra 230 til 329 basispoint |
| --- | --- |

b)

underkategori 2 omfatter talværdier fra 230 til 329 basispoint

| c) | underkategori 3 omfatter talværdier fra 330 til 429 basispoint |
| --- | --- |

c)

underkategori 3 omfatter talværdier fra 330 til 429 basispoint

| d) | underkategori 4 omfatter talværdier fra 430 til 529 basispoint |
| --- | --- |

d)

underkategori 4 omfatter talværdier fra 430 til 529 basispoint

| e) | underkategori 5 omfatter talværdier fra 530 til 629 basispoint. |
| --- | --- |

e)

underkategori 5 omfatter talværdier fra 530 til 629 basispoint.

4.   Den relevante myndighed identificerer en relevant enhed som et G-SII, hvis enhedens talværdi er lig med eller over det laveste skæringstal. En beslutning om at udpege en relevant enhed som et G-SII som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en væsentlig negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis enheden bliver nødlidende.

5.   Den relevante myndighed anbringer et G-SII i en underkategori i overensstemmelse med dets talværdi. En beslutning om at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra a), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en mere negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis G-SII'et bliver nødlidende.

6.   De i stk. 4 og 5 omhandlede beslutninger kan understøttes af supplerende indikatorer, som ikke må være indikatorer for sandsynligheden for, at den relevante enhed bliver nødlidende. Sådanne beslutninger skal omfatte veldokumenteret og verificerbar kvantitativ og kvalitativ information.

Artikel 6

Indikatorer

1.   Den kategori, ved hvilken størrelsen af koncernen måles, skal bestå af en indikator for koncernens samlede eksponering, således som det nærmere fremgår af bilaget.

2.   Den kategori, ved hvilken koncernens sammenkobling med det finansielle system måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:

| a) | aktiver inden for det finansielle system |
| --- | --- |

a)

aktiver inden for det finansielle system

| b) | passiver inden for det finansielle system |
| --- | --- |

b)

passiver inden for det finansielle system

| c) | udstedte værdipapirer. |
| --- | --- |

c)

udstedte værdipapirer.

3.   Den kategori, ved hvilken substituerbarheden af de tjenester eller den finansielle infrastruktur, som koncernen stiller til rådighed, måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:

| a) | aktiver i depot |
| --- | --- |

a)

aktiver i depot

| b) | betalingsaktivitet |
| --- | --- |

b)

betalingsaktivitet

| c) | garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting). |
| --- | --- |

c)

garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting).

4.   Den kategori, ved hvilken koncernens kompleksitet måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:

| a) | den nominelle værdi af OTC-derivater |
| --- | --- |

a)

den nominelle værdi af OTC-derivater

| b) | aktiver på niveau 3 i dagsværdihierarkiet målt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1255/2012 (4) |
| --- | --- |

b)

aktiver på niveau 3 i dagsværdihierarkiet målt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1255/2012 (4)

| c) | værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg. |
| --- | --- |

c)

værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg.

5.   Den kategori, ved hvilken koncernens grænseoverskridende aktivitet måles, skal bestå af følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:

| a) | fordringer på tværs af jurisdiktioner |
| --- | --- |

a)

fordringer på tværs af jurisdiktioner

| b) | passiver på tværs af jurisdiktioner. |
| --- | --- |

b)

passiver på tværs af jurisdiktioner.

6.   For data, der indberettes i andre valutaer end euro, skal den relevante myndighed anvende en passende vekselkurs under hensyn til den referencekurs, der offentliggøres af Den Europæiske Centralbank pr. 31. december, og internationale standarder. For betalingsaktivitetindikatoren, jf. stk. 3, litra b), skal den relevante myndighed anvende gennemsnitskurserne for det pågældende år.

Artikel 7

Overgangsbestemmelser

Uanset artikel 3, stk. 1, første afsnit, fastsætter EBA senest den 14. januar 2015 det udsnit, der skal anvendes til at identificere en relevant enhed som et G-SII for 2014. De relevante myndigheder skal indberette indikatorværdierne vedrørende relevante enheder inden for dette udsnit baseret på data for regnskabsår, der slutter før juli 2014, til EBA senest den 21. januar 2015. På grundlag af disse indikatorværdier beregner EBA nævnerne for 2014 senest den 30. januar 2015. De relevante myndigheder fastsætter på grundlag af disse nævnere talværdier for de relevante enheder for 2014. De identificerer også G-SII'er og anbringer dem i underkategorier. Samtidig indberetter den relevante myndighed de identificerede G-SII'er til Kommissionen, ESRB og EBA og offentliggør deres navne og deres talværdier for 2014 senest den 28. februar 2015.

Uanset artikel 4, stk. 2, finder identificeringen af en relevant enhed som et G-SII og den underkategori, den er anbragt i, baseret på talværdierne for 2014, anvendelse fra den 1. januar 2016.

Artikel 8

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2015.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 8. oktober 2014.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF (EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1030/2014 af 29. september 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de ensartede formater og datoen for offentliggørelse af de talværdier, der anvendes til at identificere globale systemisk vigtige institutter i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 284 af 30.9.2014, s. 14).

3

(4)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1255/2012 af 11. december 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 1126/2008 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 for så vidt angår IAS 12, IFRS 1 og 13 og IFRIC-fortolkningsbidrag 20 (EUT L 360 af 29.12.2012, s. 78).

4

---

BILAG

For så vidt angår artikel 6 bestemmes indikatorerne som følger:

1.   Eksponering i alt

Eksponering i alt opgøres som summen af alle balanceførte poster og alle derivatposter og ikke-balanceførte poster, på konsolideret grundlag, inklusive enheder, der konsolideres af regnskabshensyn, men ikke af risikobaserede reguleringsmæssige hensyn, minus lovpligtige justeringer.

Eksponering i alt opgøres efter eksponeringsregnskabsprincippet (dog under anvendelse af en bredere konsolidering) i henhold til følgende retningslinjer:

| — | Balanceførte eksponeringer, der ikke er derivater, indgår i eksponeringens værdi uden indregning af individuelle hensættelser og værdijusteringer (f.eks. kreditværdijusteringer). |
| --- | --- |

—

Balanceførte eksponeringer, der ikke er derivater, indgår i eksponeringens værdi uden indregning af individuelle hensættelser og værdijusteringer (f.eks. kreditværdijusteringer).

| — | Netting af lån og indlån tillades ikke. |
| --- | --- |

—

Netting af lån og indlån tillades ikke.

| — | Fysisk eller finansiel sikkerhedsstillelse, garantier eller købt kreditrisikoreduktion begrænser ikke de balanceførte eksponeringer. |
| --- | --- |

—

Fysisk eller finansiel sikkerhedsstillelse, garantier eller købt kreditrisikoreduktion begrænser ikke de balanceførte eksponeringer.

Balanceførte poster opgøres som summen af følgende:

| a) | modpartseksponeringer i forbindelse med derivatkontrakter |
| --- | --- |

a)

modpartseksponeringer i forbindelse med derivatkontrakter

| b) | bruttoværdi af værdipapirfinansieringstransaktioner (SFT'er) |
| --- | --- |

b)

bruttoværdi af værdipapirfinansieringstransaktioner (SFT'er)

| c) | modpartseksponeringer i forbindelse med SFT'er |
| --- | --- |

c)

modpartseksponeringer i forbindelse med SFT'er

| d) | det højeste beløb af i) andre aktiver minus værdipapirer modtaget som led i SFT'er, der anerkendes som aktiver, eller ii) nul. |
| --- | --- |

d)

det højeste beløb af i) andre aktiver minus værdipapirer modtaget som led i SFT'er, der anerkendes som aktiver, eller ii) nul.

Ikke-balanceførte poster opgøres som summen af følgende:

| a) | potentiel fremtidig eksponering i forbindelse med derivatkontrakter |
| --- | --- |

a)

potentiel fremtidig eksponering i forbindelse med derivatkontrakter

| b) | den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en kreditkonverteringsfaktor (CCF) på 0 % minus 100 % af kreditkorttilsagn, der kan opsiges uden betingelser, minus 100 % af andre forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser |
| --- | --- |

b)

den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en kreditkonverteringsfaktor (CCF) på 0 % minus 100 % af kreditkorttilsagn, der kan opsiges uden betingelser, minus 100 % af andre forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser

| c) | 10 % af kreditkorttilsagn, der kan opsiges uden betingelser |
| --- | --- |

c)

10 % af kreditkorttilsagn, der kan opsiges uden betingelser

| d) | 10 % af andre forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser |
| --- | --- |

d)

10 % af andre forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser

| e) | den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 20 % |
| --- | --- |

e)

den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 20 %

| f) | den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 50 % |
| --- | --- |

f)

den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 50 %

| g) | den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 100 %. |
| --- | --- |

g)

den nominelle værdi af ikke-balanceførte poster med en CCF på 100 %.

For enheder, der konsolideres af regnskabshensyn, men ikke af risikobaserede reguleringsmæssige hensyn, forhøjes indikatorværdien med summen af følgende:

| a) | balanceførte aktiver |
| --- | --- |

a)

balanceførte aktiver

| b) | potentiel fremtidig eksponering i forbindelse med derivatkontrakter |
| --- | --- |

b)

potentiel fremtidig eksponering i forbindelse med derivatkontrakter

| c) | 10 % af forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser |
| --- | --- |

c)

10 % af forpligtelser, der kan opsiges uden betingelser

| d) | andre ikke-balanceførte forpligtelser |
| --- | --- |

d)

andre ikke-balanceførte forpligtelser

| e) | minus investeringsværdien i de konsoliderede enheder. |
| --- | --- |

e)

minus investeringsværdien i de konsoliderede enheder.

2.   Sammenkobling

For så vidt angår indikatorerne for sammenkobling defineres finansielle institutioner som omfattende kreditinstitutter og andre institutter, der modtager indlån, kreditinstitutholdingselskaber, værdipapirhandlere, forsikringsselskaber, investeringsforeninger, hedgefonde, pensionskasser, investeringskreditinstitutter og centrale modparter (CCP'er). Centralbanker og andre offentlige organer (f.eks. multilaterale udviklingsbanker) medregnes ikke, mens statsejede kommercielle kreditinstitutter medregnes.

2.1.   Aktiver inden for det finansielle system

Aktiver inden for det finansielle system opgøres som summen af midler, der er deponeret hos eller udlånt til andre finansielle institutioner og uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet andre finansielle institutioner, beholdninger af værdipapirer, der er udstedt af andre finansielle institutioner, den positive nettoværdi af værdipapirfinansieringstransaktioner og OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en positiv nettodagsværdi.

a)   Midler, der er deponeret hos eller udlånt til andre finansielle institutioner, og uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet andre finansielle institutioner

Midler, der er deponeret hos eller udlånt til andre finansielle institutioner, og uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet andre finansielle institutioner, opgøres som summen af følgende:

| 1) | midler, der er deponeret hos eller udlånt til andre finansielle institutioner, herunder indskudsbeviser |
| --- | --- |

1)

midler, der er deponeret hos eller udlånt til andre finansielle institutioner, herunder indskudsbeviser

| 2) | uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet andre finansielle institutioner. |
| --- | --- |

2)

uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet andre finansielle institutioner.

b)   Beholdninger af værdipapirer, der er udstedt af andre finansielle institutioner

Denne post består af alle beholdninger af værdipapirer, der er udstedt af andre finansielle institutioner. Den samlede beholdning opgøres til dagsværdi for så vidt angår værdipapirer, der er klassificeret som værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg; værdipapirer, der holdes til udløb, opgøres til amortiseret kostpris.

Beholdninger af værdipapirer, der er udstedt af andre finansielle institutioner, opgøres som summen af følgende:

| 1) | sikrede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

1)

sikrede gældsværdipapirer

| 2) | ikke-efterstillede usikrede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

2)

ikke-efterstillede usikrede gældsværdipapirer

| 3) | efterstillede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

3)

efterstillede gældsværdipapirer

| 4) | kortfristede pengemarkedspapirer (commercial papers) |
| --- | --- |

4)

kortfristede pengemarkedspapirer (commercial papers)

| 5) | det højeste beløb af hhv. aktier, herunder nominel værdi og overkurs af ordinære aktier og præferenceaktier, minus udlignende korte positioner i tilknytning til de specifikke aktiebeholdninger eller nul. |
| --- | --- |

5)

det højeste beløb af hhv. aktier, herunder nominel værdi og overkurs af ordinære aktier og præferenceaktier, minus udlignende korte positioner i tilknytning til de specifikke aktiebeholdninger eller nul.

c)   Værdipapirfinansieringstransaktioner

Værdipapirfinansieringstransaktioner opgøres som den samlede positive nettoværdi af værdipapirfinansieringstransaktioner med andre finansielle institutioner.

Den indberettede værdi har ikke til formål at afspejle de beløb, der er opført i regnskaberne. Den skal være det samlede skyldige beløb pr. nettinggruppe. Netting må kun anvendes, hvis transaktionerne er omfattet af en juridisk bindende nettingaftale. Hvis disse kriterier ikke er opfyldt, anvendes den regnskabsmæssige bruttoværdi. Genudlånstransaktioner medregnes ikke.

d)   OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en positiv nettodagsværdi

OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en positiv nettodagsværdi, opgøres som summen af følgende:

| 1) | den positive nettodagsværdi, herunder eventuel sikkerhedsstillelse inden for masternettingaftalen |
| --- | --- |

1)

den positive nettodagsværdi, herunder eventuel sikkerhedsstillelse inden for masternettingaftalen

| 2) | potentiel fremtidig eksponering. |
| --- | --- |

2)

potentiel fremtidig eksponering.

2.2.   Passiver inden for det finansielle system

Passiver inden for det finansielle system i alt opgøres som summen af finansielle institutioners indskud, værdipapirfinansieringstransaktioner og OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en negativ dagsværdi.

a)   Finansielle institutioners indskud

Finansielle institutioners indskud opgøres som summen af følgende:

| 1) | indskud, som tilkommer depotinstitutter |
| --- | --- |

1)

indskud, som tilkommer depotinstitutter

| 2) | indskud, som tilkommer finansielle institutioner, der ikke er depotinstitutter |
| --- | --- |

2)

indskud, som tilkommer finansielle institutioner, der ikke er depotinstitutter

| 3) | uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet af andre finansielle institutioner. |
| --- | --- |

3)

uudnyttede bekræftede kreditlinjer, der er ydet af andre finansielle institutioner.

b)   Værdipapirfinansieringstransaktioner

Værdipapirfinansieringstransaktioner opgøres som den samlede negative nettoværdi af værdipapirfinansieringstransaktioner med andre finansielle institutioner.

c)   OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en negativ nettodagsværdi

OTC-derivater med andre finansielle institutioner, der har en negativ nettodagsværdi, opgøres som summen af følgende:

| 1) | den negative nettodagsværdi, herunder eventuel sikkerhedsstillelse inden for masternettingaftalen |
| --- | --- |

1)

den negative nettodagsværdi, herunder eventuel sikkerhedsstillelse inden for masternettingaftalen

| 2) | potentiel fremtidig eksponering. |
| --- | --- |

2)

potentiel fremtidig eksponering.

2.3.   Udstedte værdipapirer

Indikatoren skal afspejle den bogførte værdi af værdipapirer udstedt af den relevante enhed. Der sondres ikke mellem intra-finansielle og andre aktiviteter.

Udstedte værdipapirer i alt opgøres som summen af følgende:

| a) | sikrede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

a)

sikrede gældsværdipapirer

| b) | ikke-efterstillede usikrede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

b)

ikke-efterstillede usikrede gældsværdipapirer

| c) | efterstillede gældsværdipapirer |
| --- | --- |

c)

efterstillede gældsværdipapirer

| d) | kortfristede pengemarkedspapirer (commercial papers) |
| --- | --- |

d)

kortfristede pengemarkedspapirer (commercial papers)

| e) | indskudsbeviser |
| --- | --- |

e)

indskudsbeviser

| f) | ordinære aktier |
| --- | --- |

f)

ordinære aktier

| g) | præferenceaktier og andre former for efterstillet finansiering, der ikke er omfattet af litra c). |
| --- | --- |

g)

præferenceaktier og andre former for efterstillet finansiering, der ikke er omfattet af litra c).

3.   De leverede tjenesters eller den finansielle infrastrukturs substituerbarhed

3.1.   Betalingsaktivitet

Den samlede betalingsaktivitet opgøres som betalinger foretaget i indberetningsåret eksklusive koncerninterne betalinger.

Den relevante betalingsværdi opgøres som den samlede bruttoværdi af alle kontante betalinger, der er sendt af den indberettende koncern via systemer til overførsel af større beløb, samt bruttoværdien af alle kontante betalinger, der er sendt gennem en korrespondentbank (f.eks. under anvendelse af en korrespondentkonto eller nostrokonto). Kontante betalinger, der er foretaget på vegne af den relevante enhed, samt betalinger, der er foretaget på vegne af kunder, herunder finansielle institutioner og andre kommercielle kunder, medregnes. Betalinger, der er foretaget gennem detailbetalingssystemer, medregnes ikke. Kun udgående betalinger medregnes. Værdien beregnes i euro.

3.2.   Aktiver i depot

Værdien af aktiver i depot opgøres som værdien af alle aktiver, herunder grænseoverskridende aktiver, som den indberettende koncern havde i depot på vegne af kunder, herunder andre finansielle institutioner end den indberettende koncern. Aktiver under forvaltning eller administration, der ikke også klassificeres som aktiver i depot, medregnes ikke.

3.3.   Garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting)

Garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder i alt opgøres som summen af underwritingaktiviteter i forbindelse med gælds- og aktieinstrumenter.

Al underwritingaktivitet, hvor kreditinstituttet er forpligtet til at købe ikke-solgte værdipapirer, medregnes. Hvis underwritingaktiviteten finder sted uden emissionsgaranti (hvilket betyder, at kreditinstituttet ikke er forpligtet til at købe de resterende værdipapirer), medregnes kun de værdipapirer, der rent faktisk blev solgt.

4.   Koncernens kompleksitet

4.1.   Nominel værdi af OTC-derivater

Denne indikator måler omfanget af den indberettende koncerns engagement i OTC-derivattransaktioner og omfatter alle typer risikokategorier og instrumenter. Sikkerhedsstillelse fratrækkes ikke ved indberetning af den nominelle derivatværdi.

Den samlede nominelle værdi af OTC-derivater opgøres som summen af OTC-derivater, der er clearet gennem en central modpart, og OTC-derivater, der er afregnet bilateralt.

4.2.   Aktiver på niveau 3

Værdien af aktiver på niveau 3 opgøres som værdien af alle aktiver, der tilbagevendende prissættes under anvendelse af niveau 3-målinger.

4.3.   Værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg

Værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg, opgøres som den samlede sum af værdipapirer i regnskabskategorien vedrørende værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg, minus den del af værdipapirerne i denne kategori, der kan klassificeres som likvide højkvalitetsaktiver.

5.   Koncernens grænseoverskridende aktivitet

5.1.   Fordringer på tværs af jurisdiktioner

Værdien af fordringer på tværs af jurisdiktioner opgøres som værdien af alle fordringer i alle sektorer, som på grundlag af den endelige risiko er grænseoverskridende fordringer, udenlandske datterselskabers lokale fordringer i udenlandsk valuta eller udenlandske datterselskabers lokale fordringer i lokal valuta, undtagen derivataktivitet. Grænseoverskridende fordringer udgøres af fordringer som et kontor i et land har på en låntager i et andet land. Udenlandske datterselskabers lokale fordringer i udenlandsk og lokal valuta udgøres af fordringer, som kreditinstituttets lokale kontor har på låntagere det pågældende sted.

5.2.   Passiver på tværs af jurisdiktioner

Passiver på tværs af jurisdiktioner i alt opgøres som summen af følgende, minus eventuelle udenlandske forpligtelser over for tilknyttede kontorer som omhandlet i litra b):

| a) | lokale passiver i lokal valuta |
| --- | --- |

a)

lokale passiver i lokal valuta

| b) | udenlandske passiver (eksklusive lokale passiver i lokal valuta). |
| --- | --- |

b)

udenlandske passiver (eksklusive lokale passiver i lokal valuta).

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/37

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1223/2014

af 14. november 2014

om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 for så vidt angår forenklet afslutning af proceduren for aktiv forædling

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Artikel 544 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2) omhandler en forenklet afslutning af proceduren for aktiv forædling. I henhold til denne forenkling anses visse indførte varer for at være genudført eller udført, selvom de faktisk er blevet markedsført på Unionens marked uden efterfølgende toldangivelse og opkrævning af importafgifter. |
| --- | --- |

(1)

Artikel 544 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2) omhandler en forenklet afslutning af proceduren for aktiv forædling. I henhold til denne forenkling anses visse indførte varer for at være genudført eller udført, selvom de faktisk er blevet markedsført på Unionens marked uden efterfølgende toldangivelse og opkrævning af importafgifter.

| (2) | Artikel 544, litra c), i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandler leveringen af civile luftfartøjer. Den forenklede afslutning af proceduren for aktiv forædling for civile luftfartøjer øger konkurrenceevnen i luftfartsindustrien på internationalt niveau og bidrager til at skabe merværdi i Unionen. |
| --- | --- |

(2)

Artikel 544, litra c), i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandler leveringen af civile luftfartøjer. Den forenklede afslutning af proceduren for aktiv forædling for civile luftfartøjer øger konkurrenceevnen i luftfartsindustrien på internationalt niveau og bidrager til at skabe merværdi i Unionen.

| (3) | Anvendelsesområdet for artikel 544, litra c), i forordning (EØF) nr. 2454/93 bør udvides til militære luftfartøjer, således at disse luftfartøjer kan nyde godt af den forenklede afslutning af proceduren for aktiv forædling på samme måde som civile luftfartøjer. |
| --- | --- |

(3)

Anvendelsesområdet for artikel 544, litra c), i forordning (EØF) nr. 2454/93 bør udvides til militære luftfartøjer, således at disse luftfartøjer kan nyde godt af den forenklede afslutning af proceduren for aktiv forædling på samme måde som civile luftfartøjer.

| (4) | Forordning (EØF) nr. 2454/93 bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(4)

Forordning (EØF) nr. 2454/93 bør ændres i overensstemmelse hermed.

| (5) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — |
| --- | --- |

(5)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 544, litra c), i forordning (EØF) nr. 2454/93 affattes således:

| »c) | levering af luftfartøjer. Kontroltoldstedet tillader dog, at proceduren afsluttes på tidspunktet for den første anvendelse af importvarerne til fremstilling, reparation, ændring, eller ombygning af luftfartøjer eller af dele af luftfartøjer, såfremt bevillingshaverens regnskaber gør det muligt på pålidelig vis at sikre, at proceduren anvendes og fungerer korrekt« |
| --- | --- |

»c)

levering af luftfartøjer. Kontroltoldstedet tillader dog, at proceduren afsluttes på tidspunktet for den første anvendelse af importvarerne til fremstilling, reparation, ændring, eller ombygning af luftfartøjer eller af dele af luftfartøjer, såfremt bevillingshaverens regnskaber gør det muligt på pålidelig vis at sikre, at proceduren anvendes og fungerer korrekt«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. november 2014.

På Kommissionens vegne

Jean-Claude JUNCKER

Formand

---

(1)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

1

(2)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1).

2

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/38

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1224/2014

af 14. november 2014

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. november 2014.

På Kommissionens vegne

For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | AL | 85,5 |
| MA | 80,0 |
| MK | 67,1 |
| ZZ | 77,5 |
| 0707 00 05 | AL | 62,5 |
| JO | 194,1 |
| TR | 126,4 |
| ZZ | 127,7 |
| 0709 93 10 | AL | 65,0 |
| MA | 51,6 |
| TR | 124,6 |
| ZZ | 80,4 |
| 0805 20 10 | MA | 130,6 |
| TR | 74,4 |
| ZZ | 102,5 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | TR | 74,2 |
| ZZ | 74,2 |
| 0805 50 10 | TR | 88,8 |
| ZZ | 88,8 |
| 0806 10 10 | BR | 287,2 |
| LB | 369,0 |
| PE | 266,8 |
| TR | 150,2 |
| US | 278,5 |
| ZZ | 270,3 |
| 0808 10 80 | BR | 53,4 |
| CA | 135,3 |
| CL | 85,2 |
| NZ | 148,5 |
| US | 102,4 |
| ZA | 109,9 |
| ZZ | 105,8 |
| 0808 30 90 | CN | 75,6 |
| ZZ | 75,6 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

AL

85,5

MA

80,0

MK

67,1

ZZ

77,5

0707 00 05

AL

62,5

JO

194,1

TR

126,4

ZZ

127,7

0709 93 10

AL

65,0

MA

51,6

TR

124,6

ZZ

80,4

0805 20 10

MA

130,6

TR

74,4

ZZ

102,5

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

TR

74,2

ZZ

74,2

0805 50 10

TR

88,8

ZZ

88,8

0806 10 10

BR

287,2

LB

369,0

PE

266,8

TR

150,2

US

278,5

ZZ

270,3

0808 10 80

BR

53,4

CA

135,3

CL

85,2

NZ

148,5

US

102,4

ZA

109,9

ZZ

105,8

0808 30 90

CN

75,6

ZZ

75,6

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/40

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 7. november 2014

om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Udvalget for Kulturelt Samarbejde, der er nedsat ved protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, med hensyn til fastlæggelsen af en liste over 15 voldgiftsmænd

(2014/794/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 167, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (1) (»aftalen«) blev undertegnet den 6. oktober 2010. Aftalen indeholder en protokol om kulturelt samarbejde (»protokollen«), som i henhold til artikel 1 heri fastsætter rammerne for parternes samarbejde om at lette udvekslingen af kulturelle aktiviteter, varer og tjenesteydelser, herunder bl.a. i den audiovisuelle sektor. |
| --- | --- |

(1)

Frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (1) (»aftalen«) blev undertegnet den 6. oktober 2010. Aftalen indeholder en protokol om kulturelt samarbejde (»protokollen«), som i henhold til artikel 1 heri fastsætter rammerne for parternes samarbejde om at lette udvekslingen af kulturelle aktiviteter, varer og tjenesteydelser, herunder bl.a. i den audiovisuelle sektor.

| (2) | I henhold til aftalens artikel 15.10, stk. 5, har den ved Rådets afgørelse 2011/265/EU (2) (»afgørelsen«) fundet delvis midlertidig anvendelse siden den 1. juli 2011, indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til aftalens artikel 15.10, stk. 5, har den ved Rådets afgørelse 2011/265/EU (2) (»afgørelsen«) fundet delvis midlertidig anvendelse siden den 1. juli 2011, indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse.

| (3) | I henhold til afgørelsens artikel 6 fastlægges den holdning, som Unionen skal indtage i Udvalget for Kulturelt Samarbejde (»udvalget«) med hensyn til afgørelser, der har retlige virkninger, af Rådet i overensstemmelse med traktaten. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til afgørelsens artikel 6 fastlægges den holdning, som Unionen skal indtage i Udvalget for Kulturelt Samarbejde (»udvalget«) med hensyn til afgørelser, der har retlige virkninger, af Rådet i overensstemmelse med traktaten.

| (4) | Som anført i protokollens artikel 3A fastsætter udvalget straks efter sin nedsættelse en liste over 15 personer, der kan fungere som voldgiftsmænd. |
| --- | --- |

(4)

Som anført i protokollens artikel 3A fastsætter udvalget straks efter sin nedsættelse en liste over 15 personer, der kan fungere som voldgiftsmænd.

| (5) | Unionen bør fastlægge den holdning, der skal indtages i udvalget for så vidt angår fastlæggelsen af listen over voldgiftsmænd. |
| --- | --- |

(5)

Unionen bør fastlægge den holdning, der skal indtages i udvalget for så vidt angår fastlæggelsen af listen over voldgiftsmænd.

| (6) | Den holdning, som Unionen skal indtage i udvalget, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse — |
| --- | --- |

(6)

Den holdning, som Unionen skal indtage i udvalget, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Udvalget for Kulturelt Samarbejde, der er nedsat ved protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, med hensyn til fastlæggelsen af listen over 15 personer, der kan fungere som voldgiftsmænd, baseres på det udkast til Udvalget for Kulturelt Samarbejdes afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

På Rådets vegne

P. C. PADOAN

Formand

---

(1)  EUT L 127 af 14.5.2011, s. 6.

1

(2)  Rådets afgørelse 2011/265/EU af 16. september 2010 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (EUT L 127 af 14.5.2011, s. 1).

2

---

UDKAST TIL

AFGØRELSE Nr. .../... TRUFFET AF EU-KOREA-UDVALGET FOR KULTURELT SAMARBEJDE

af ...

om fastsættelse af en liste over voldgiftsmænd som omhandlet i artikel 3A i protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side

UDVALGET FOR KULTURELT SAMARBEJDE HAR —

under henvisning til protokollen om kulturelt samarbejde til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side undertegnet i Bruxelles den 6. oktober 2010, særlig artikel 3A, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Artikel 3A i protokollen om kulturelt samarbejde (»protokollen«) indeholder bestemmelser om tvistbilæggelse som fastsat i kapitel fjorten i frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, hvorved tvister løses ved hjælp af et panel af et voldgiftsmænd. |
| --- | --- |

(1)

Artikel 3A i protokollen om kulturelt samarbejde (»protokollen«) indeholder bestemmelser om tvistbilæggelse som fastsat i kapitel fjorten i frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, hvorved tvister løses ved hjælp af et panel af et voldgiftsmænd.

| (2) | I tilfælde af en tvist konsulterer parterne hinanden for at nå frem til en aftale om sammensætningen af voldgiftspanelet. |
| --- | --- |

(2)

I tilfælde af en tvist konsulterer parterne hinanden for at nå frem til en aftale om sammensætningen af voldgiftspanelet.

| (3) | Kan parterne ikke nå til enighed om sammensætningen af voldgiftspanelet, afgøres sammensætningen gennem udvælgelse ved lodtrækning fra listen, som er fastsat i overensstemmelse med protokollens artikel 3A, litra c). |
| --- | --- |

(3)

Kan parterne ikke nå til enighed om sammensætningen af voldgiftspanelet, afgøres sammensætningen gennem udvælgelse ved lodtrækning fra listen, som er fastsat i overensstemmelse med protokollens artikel 3A, litra c).

| (4) | Parterne er enedes om en liste over 15 voldgiftsmænd — |
| --- | --- |

(4)

Parterne er enedes om en liste over 15 voldgiftsmænd —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Listen over 15 voldgiftsmænd fastlægges herved i overensstemmelse med protokollens artikel 3A, litra c). Listen er anført i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i ..., den ...

På vegne af Udvalget for Kulturelt Samarbejde

Første viceminister

Ministeriet for kultur, sport og turisme i Republikken Korea

Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur

Europa-Kommissionen

---

BILAG

LISTE OVER VOLDGIFTSMÆND

Voldgiftsmænd foreslået af EU

James BRIDGEMAN

Ursula KRIEBAUM

Alessandra LANCIOTTI

Hélène RUIZ FABRI

Jan WOUTERS

Voldgiftsmænd foreslået af Korea

Byung-Chol YOON

Eun Young PARK

Young Jae CHO

Seung-Soo CHOI

Chang Hwan SHIN

Formænd

Florentino P. FELICIANO (Filippinerne)

Juan Antonio DORANTES (Mexico)

Christian HÄBERLI (Schweiz)

Leng Sun CHAN (Malaysia)

Teresa CHENG (Kina)

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/44

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 7. november 2014

om forlængelse af anvendelsen af gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

(2014/795/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) (»momsdirektivet«), særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 16. maj 2014 anmodede Litauen om tilladelse til at indføre en foranstaltning, som fraviger artikel 287, nr. 11, i momsdirektivet, med henblik på at fritage visse afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger modværdien i national valuta af 45 000 EUR efter omregningskursen på dagen for landets tiltrædelse af Unionen (»foranstaltningen«). Foranstaltningen ville fritage disse afgiftspligtige personer for nogle af eller alle de forpligtelser i forbindelse med merværdiafgift (»moms«), som er omhandlet i afsnit XI, kapitel 2-6, i momsdirektivet. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 16. maj 2014 anmodede Litauen om tilladelse til at indføre en foranstaltning, som fraviger artikel 287, nr. 11, i momsdirektivet, med henblik på at fritage visse afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger modværdien i national valuta af 45 000 EUR efter omregningskursen på dagen for landets tiltrædelse af Unionen (»foranstaltningen«). Foranstaltningen ville fritage disse afgiftspligtige personer for nogle af eller alle de forpligtelser i forbindelse med merværdiafgift (»moms«), som er omhandlet i afsnit XI, kapitel 2-6, i momsdirektivet.

| (2) | Ved brev af 6. juni 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Litauens anmodning. Ved brev af 12. juni 2014 meddelte Kommissionen Litauen, at den rådede over alle nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 6. juni 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Litauens anmodning. Ved brev af 12. juni 2014 meddelte Kommissionen Litauen, at den rådede over alle nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen.

| (3) | Medlemsstaterne kan i forvejen gøre brug af en særlig ordning for små virksomheder i henhold til afsnit XII i momsdirektivet. Den forlængede foranstaltning fraviger kun afsnit XII i momsdirektivet på den måde, at den særlige ordnings tærskel for den afgiftspligtige persons årlige omsætning er højere end den, der gælder for Litauen efter momsdirektivets artikel 287, nr. 11, og som er 29 000 EUR. |
| --- | --- |

(3)

Medlemsstaterne kan i forvejen gøre brug af en særlig ordning for små virksomheder i henhold til afsnit XII i momsdirektivet. Den forlængede foranstaltning fraviger kun afsnit XII i momsdirektivet på den måde, at den særlige ordnings tærskel for den afgiftspligtige persons årlige omsætning er højere end den, der gælder for Litauen efter momsdirektivets artikel 287, nr. 11, og som er 29 000 EUR.

| (4) | Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU (2) fik Litauen tilladelse til som en fravigelsesforanstaltning indtil den 31. december 2014 at indrømme afgiftsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger 45 000 EUR. Da denne tærskel har medført en begrænsning af momsmæssige forpligtelser for mindre virksomheder, bør Litauen indrømmes tilladelse til at forlænge foranstaltningen for endnu en begrænset periode. Afgiftspligtige personer kan stadig vælge de normale momsordninger. |
| --- | --- |

(4)

Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU (2) fik Litauen tilladelse til som en fravigelsesforanstaltning indtil den 31. december 2014 at indrømme afgiftsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger 45 000 EUR. Da denne tærskel har medført en begrænsning af momsmæssige forpligtelser for mindre virksomheder, bør Litauen indrømmes tilladelse til at forlænge foranstaltningen for endnu en begrænset periode. Afgiftspligtige personer kan stadig vælge de normale momsordninger.

| (5) | Ifølge Litauens oplysninger vil forlængelsen af fravigelsen kun have en ubetydelig indvirkning på de samlede afgiftsindtægter fra det endelige forbrug. |
| --- | --- |

(5)

Ifølge Litauens oplysninger vil forlængelsen af fravigelsen kun have en ubetydelig indvirkning på de samlede afgiftsindtægter fra det endelige forbrug.

| (6) | Fravigelsen får ingen indvirkning på EU's egne indtægter fra moms — |
| --- | --- |

(6)

Fravigelsen får ingen indvirkning på EU's egne indtægter fra moms —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I artikel 2, stk. 2, i gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU ændres datoen »den 31. december 2014« til »den 31. december 2017«.

Artikel 2

Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2015.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Republikken Litauen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

På Rådets vegne

P. C. PADOAN

Formand

---

(1)  EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

1

(2)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/335/EU af 30. maj 2011 om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 150 af 9.6.2011, s. 6).

2

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/46

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 7. november 2014

om bemyndigelse af Republikken Letland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

(2014/796/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (»momsdirektivet«) (1), særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 1. juli 2014 anmodede Letland om tilladelse til at indføre en foranstaltning, som fraviger momsdirektivets artikel 287, nr. 10), for at kunne fritage visse afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger 50 000 EUR (»foranstaltningen«). Foranstaltningen ville fritage disse afgiftspligtige personer for nogle af eller alle de forpligtelser i forbindelse med merværdiafgift (»moms«), som er omhandlet i afsnit XI, kapitel 2-6, i momsdirektivet. En sådan foranstaltning er allerede blevet bevilget Letland ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/584/EU (2), der udløb den 31. december 2013. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 1. juli 2014 anmodede Letland om tilladelse til at indføre en foranstaltning, som fraviger momsdirektivets artikel 287, nr. 10), for at kunne fritage visse afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger 50 000 EUR (»foranstaltningen«). Foranstaltningen ville fritage disse afgiftspligtige personer for nogle af eller alle de forpligtelser i forbindelse med merværdiafgift (»moms«), som er omhandlet i afsnit XI, kapitel 2-6, i momsdirektivet. En sådan foranstaltning er allerede blevet bevilget Letland ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/584/EU (2), der udløb den 31. december 2013.

| (2) | Ved brev af 7. august 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Letlands anmodning. Ved brev af 11. august 2014 underrettede Kommissionen Letland om, at den rådede over alle nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 7. august 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Letlands anmodning. Ved brev af 11. august 2014 underrettede Kommissionen Letland om, at den rådede over alle nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen.

| (3) | Medlemsstaterne kan i forvejen gøre brug af en særlig ordning for små virksomheder i henhold til afsnit XII i momsdirektivet. Foranstaltningen fraviger kun afsnit XII i momsdirektivet på den måde, at den særlige ordnings tærskel for den afgiftspligtige persons årlige omsætning er højere end den, der gælder for Letland efter momsdirektivets artikel 287, nr. 10), og som er 17 200 EUR. |
| --- | --- |

(3)

Medlemsstaterne kan i forvejen gøre brug af en særlig ordning for små virksomheder i henhold til afsnit XII i momsdirektivet. Foranstaltningen fraviger kun afsnit XII i momsdirektivet på den måde, at den særlige ordnings tærskel for den afgiftspligtige persons årlige omsætning er højere end den, der gælder for Letland efter momsdirektivets artikel 287, nr. 10), og som er 17 200 EUR.

| (4) | En højere tærskel for den særlige ordning vil resultere i en forenkling, da den kan mindske de mindste virksomheders momsmæssige forpligtelser markant, mens ordningen er frivillig for afgiftspligtige personer, og virksomhederne kan vælge at anvende de normale momsordninger. |
| --- | --- |

(4)

En højere tærskel for den særlige ordning vil resultere i en forenkling, da den kan mindske de mindste virksomheders momsmæssige forpligtelser markant, mens ordningen er frivillig for afgiftspligtige personer, og virksomhederne kan vælge at anvende de normale momsordninger.

| (5) | Ifølge Letlands oplysninger vil fravigelsen have en ubetydelig indvirkning på de samlede afgiftsindtægter fra det endelige forbrug. |
| --- | --- |

(5)

Ifølge Letlands oplysninger vil fravigelsen have en ubetydelig indvirkning på de samlede afgiftsindtægter fra det endelige forbrug.

| (6) | Fravigelsen får ingen indvirkning på Unionens egne indtægter fra moms — |
| --- | --- |

(6)

Fravigelsen får ingen indvirkning på Unionens egne indtægter fra moms —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Uanset artikel 287, nr. 10), i direktiv 2006/112/EF bemyndiges Letland til at momsfritage afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning ikke overstiger 50 000 EUR.

Artikel 2

Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.

Den anvendes indtil den 31. december 2017.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Republikken Letland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014

På Rådets vegne

P. C. PADOAN

Formand

---

(1)  EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

1

(2)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/584/EU af 27. september 2010 om bemyndigelse af Republikken Letland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 287 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 256 af 30.9.2010, s. 29).

2

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/48 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/48

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 7. november 2014

om tilladelse til Republikken Estland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

(2014/797/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved brev registreret i Kommissionen den 26. maj 2014 anmodede Estland om tilladelse til at fravige bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF vedrørende retten til at fradrage indgående moms i forbindelse med personbiler. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev registreret i Kommissionen den 26. maj 2014 anmodede Estland om tilladelse til at fravige bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF vedrørende retten til at fradrage indgående moms i forbindelse med personbiler.

| (2) | Ved brev af 11. juni 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Estlands anmodning. Ved brev af 12. juni 2014 underrettede Kommissionen Estland om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 11. juni 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Estlands anmodning. Ved brev af 12. juni 2014 underrettede Kommissionen Estland om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

| (3) | Artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF fastsætter, at en afgiftspligtig person har ret til at fradrage moms på levering af varer og ydelser, som vedkommende har modtaget til anvendelse i forbindelse med sine afgiftspligtige transaktioner. Artikel 26, stk. 1, litra a), i nævnte direktiv kræver, at afgiftspligtige personer svarer moms, når et erhvervsaktiv anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål. |
| --- | --- |

(3)

Artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF fastsætter, at en afgiftspligtig person har ret til at fradrage moms på levering af varer og ydelser, som vedkommende har modtaget til anvendelse i forbindelse med sine afgiftspligtige transaktioner. Artikel 26, stk. 1, litra a), i nævnte direktiv kræver, at afgiftspligtige personer svarer moms, når et erhvervsaktiv anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål.

| (4) | Det er ofte meget vanskeligt nøjagtigt at identificere ikke-erhvervsmæssig anvendelse, og selv når det er muligt, er mekanismen til at gøre det ofte besværlig. Ifølge anmodningen om tilladelse bør momsbeløbet for udgifter, der kan fradrages for personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, med visse undtagelser fastsættes til en fast procentsats. På grundlag af de foreliggende oplysninger mener de estiske myndigheder, at en fast sats på 50 % er berettiget. For at undgå dobbeltbeskatning bør kravet om at svare moms af ikke-erhvervsmæssig brug af personbiler samtidig suspenderes, når disse biler har været omfattet af en begrænsning, der tillades ved denne afgørelse. Denne forenklende foranstaltning fjerner behovet for at føre regnskab over den ikke-erhvervsmæssige brug af erhvervsmæssige køretøjer og forhindrer momsunddragelse som følge af ukorrekt regnskabsføring. |
| --- | --- |

(4)

Det er ofte meget vanskeligt nøjagtigt at identificere ikke-erhvervsmæssig anvendelse, og selv når det er muligt, er mekanismen til at gøre det ofte besværlig. Ifølge anmodningen om tilladelse bør momsbeløbet for udgifter, der kan fradrages for personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, med visse undtagelser fastsættes til en fast procentsats. På grundlag af de foreliggende oplysninger mener de estiske myndigheder, at en fast sats på 50 % er berettiget. For at undgå dobbeltbeskatning bør kravet om at svare moms af ikke-erhvervsmæssig brug af personbiler samtidig suspenderes, når disse biler har været omfattet af en begrænsning, der tillades ved denne afgørelse. Denne forenklende foranstaltning fjerner behovet for at føre regnskab over den ikke-erhvervsmæssige brug af erhvervsmæssige køretøjer og forhindrer momsunddragelse som følge af ukorrekt regnskabsføring.

| (5) | Begrænsningen af fradragsretten i henhold til den tilladelse, der anmodes om, bør finde anvendelse på moms betalt ved erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og indførsel af nærmere specificerede personbiler og udgifter i forbindelse hermed, inklusive indkøb af brændstof. |
| --- | --- |

(5)

Begrænsningen af fradragsretten i henhold til den tilladelse, der anmodes om, bør finde anvendelse på moms betalt ved erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og indførsel af nærmere specificerede personbiler og udgifter i forbindelse hermed, inklusive indkøb af brændstof.

| (6) | Den tilladelse, der anmodes om, bør udelukkende finde anvendelse på personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3 500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens. Enhver ikke-erhvervsmæssig anvendelse af personbiler, der vejer over 3 500 kg eller har mere end otte siddepladser foruden førerens, er ubetydelig på grund af disse bilers egenskaber eller den type erhverv, de anvendes inden for. Der bør ligeledes forelægges en udførlig liste over særlige kategorier af personbiler, der ikke er tilladt, på grundlag af deres særlige anvendelse. |
| --- | --- |

(6)

Den tilladelse, der anmodes om, bør udelukkende finde anvendelse på personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3 500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens. Enhver ikke-erhvervsmæssig anvendelse af personbiler, der vejer over 3 500 kg eller har mere end otte siddepladser foruden førerens, er ubetydelig på grund af disse bilers egenskaber eller den type erhverv, de anvendes inden for. Der bør ligeledes forelægges en udførlig liste over særlige kategorier af personbiler, der ikke er tilladt, på grundlag af deres særlige anvendelse.

| (7) | Tilladelsen bør ikke gælde længere end til den 31. december 2017, således at det er muligt at foretage en vurdering af dens nødvendighed og effektivitet og den procentuelle fordeling mellem den erhvervsmæssige og den ikke-erhvervsmæssige anvendelse, som den tager udgangspunkt i. |
| --- | --- |

(7)

Tilladelsen bør ikke gælde længere end til den 31. december 2017, således at det er muligt at foretage en vurdering af dens nødvendighed og effektivitet og den procentuelle fordeling mellem den erhvervsmæssige og den ikke-erhvervsmæssige anvendelse, som den tager udgangspunkt i.

| (8) | Såfremt Estland mener, at det er nødvendigt at forlænge tilladelsen ud over 2017, bør Estland sammen med anmodningen om forlængelse indgive en rapport til Kommissionen senest den 31. marts 2017, der omfatter en redegørelse for anvendelsen af den procentuelle begrænsning sammen med anmodningen om en forlængelse. |
| --- | --- |

(8)

Såfremt Estland mener, at det er nødvendigt at forlænge tilladelsen ud over 2017, bør Estland sammen med anmodningen om forlængelse indgive en rapport til Kommissionen senest den 31. marts 2017, der omfatter en redegørelse for anvendelsen af den procentuelle begrænsning sammen med anmodningen om en forlængelse.

| (9) | Fravigelsen vil kun i ubetydelig grad påvirke de samlede indtægter fra afgifter, der opkræves ved det endelige forbrug, og får ingen negative indvirkninger på Unionens egne indtægter hidrørende fra moms — |
| --- | --- |

(9)

Fravigelsen vil kun i ubetydelig grad påvirke de samlede indtægter fra afgifter, der opkræves ved det endelige forbrug, og får ingen negative indvirkninger på Unionens egne indtægter hidrørende fra moms —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Uanset artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF tillades det Estland at begrænse retten til at fradrage moms på udgifter til personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, til 50 %.

Artikel 2

Uanset artikel 26, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/112/EF sidestiller Estland ikke ikke-erhvervsmæssig brug af personbiler, der indgår i aktiverne i en afgiftspligtig persons virksomhed, med levering af ydelser mod vederlag, når bilen har været omfattet af en begrænsning af fradragsretten efter artikel 1 i denne afgørelse.

Artikel 3

De udgifter, der henvises til i artikel 1, omfatter erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og indførsel af personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, og udgifter i forbindelse hermed, inklusive indkøb af brændstof.

Artikel 4

Denne afgørelse bør udelukkende finde anvendelse på personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3 500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens.

Artikel 5

Artikel 1 og 2 finder ikke anvendelse på følgende kategorier af personbiler:

| a) | biler, der er erhvervet med henblik på videresalg, leje eller leasing |
| --- | --- |

a)

biler, der er erhvervet med henblik på videresalg, leje eller leasing

| b) | biler, der anvendes til passagertransport mod betaling, herunder taxatjenester |
| --- | --- |

b)

biler, der anvendes til passagertransport mod betaling, herunder taxatjenester

| c) | biler, der benyttes til køretimer. |
| --- | --- |

c)

biler, der benyttes til køretimer.

Artikel 6

1.   Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.

Den anvendes indtil den 31. december 2017.

2.   En eventuel anmodning om forlængelse af fravigelsen fastsat i denne afgørelse skal indgives til Kommissionen senest den 31. marts 2017 og skal ledsages af en rapport, som indeholder en redegørelse for anvendelsen af den procentsats, der er fastsat i artikel 1.

Artikel 7

Denne afgørelse er rettet til Republikken Estland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

På Rådets vegne

P. C. PADOAN

Formand

---

(1)  EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

1

---

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/50 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/50

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 13. november 2014

om ændring af bilag F til Rådets direktiv 64/432/EØF for så vidt angår formatet for standardsundhedscertifikaterne for samhandel inden for Unionen med kvæg og svin og de yderligere sundhedskrav vedrørende trikiner i forbindelse med handel inden for Unionen med tamsvin

(meddelt under nummer C(2014) 8336)

(EØS-relevant tekst)

(2014/798/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (1), særlig artikel 16, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I direktiv 64/432/EØF er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel inden for Unionen med kvæg og svin. Direktivet foreskriver bl.a., at kvæg og svin under transport til bestemmelsesstedet skal ledsages af et sundhedscertifikat, der er i overensstemmelse med henholdsvis model 1 eller 2 i bilag F. |
| --- | --- |

(1)

I direktiv 64/432/EØF er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel inden for Unionen med kvæg og svin. Direktivet foreskriver bl.a., at kvæg og svin under transport til bestemmelsesstedet skal ledsages af et sundhedscertifikat, der er i overensstemmelse med henholdsvis model 1 eller 2 i bilag F.

| (2) | I henhold til artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 599/2004 (2) skal de forskellige sundhedscertifikater, der kræves ved handel inden for Unionen, opstilles på basis af den harmoniserede model i bilaget til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 599/2004 (2) skal de forskellige sundhedscertifikater, der kræves ved handel inden for Unionen, opstilles på basis af den harmoniserede model i bilaget til nævnte forordning.

| (3) | I betragtning af de tilpasninger, der skal foretages af indholdet af sundhedscertifikaterne som vist i model 1 og 2 i bilag F til direktiv 64/432/EØF, er det nødvendigt ligeledes at tilpasse formatet af disse standardsundhedscertifikater. |
| --- | --- |

(3)

I betragtning af de tilpasninger, der skal foretages af indholdet af sundhedscertifikaterne som vist i model 1 og 2 i bilag F til direktiv 64/432/EØF, er det nødvendigt ligeledes at tilpasse formatet af disse standardsundhedscertifikater.

| (4) | Bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, litra e), og stk. 3, i direktiv 64/432/EØF udløb den 31. december 2000 og bør derfor ikke længere indgå i standardsundhedscertifikatet som vist i model 1 i bilag F til nævnte direktiv som en mulighed ved certifikatudstedelsen. |
| --- | --- |

(4)

Bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, litra e), og stk. 3, i direktiv 64/432/EØF udløb den 31. december 2000 og bør derfor ikke længere indgå i standardsundhedscertifikatet som vist i model 1 i bilag F til nævnte direktiv som en mulighed ved certifikatudstedelsen.

| (5) | I Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2005 (3) er der fastsat regler for bestemmelse af status for bedrifter, hvor der holdes tamsvin. |
| --- | --- |

(5)

I Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2005 (3) er der fastsat regler for bestemmelse af status for bedrifter, hvor der holdes tamsvin.

| (6) | Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 216/2014 (4) om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 fastsættes der krav, som skal opfyldes af fødevarevirksomhedsledere, for at bedrifter kan blive officielt anerkendt for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, og disse bedrifter fritages fra bestemmelserne om testning ved slagtning. |
| --- | --- |

(6)

Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 216/2014 (4) om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 fastsættes der krav, som skal opfyldes af fødevarevirksomhedsledere, for at bedrifter kan blive officielt anerkendt for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, og disse bedrifter fritages fra bestemmelserne om testning ved slagtning.

| (7) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1114/2014 (5) om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 præciseres det, hvilke betingelser der gælder, når tamsvin til avl og levebrug flyttes fra en bedrift til en anden via samlesteder. |
| --- | --- |

(7)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1114/2014 (5) om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 præciseres det, hvilke betingelser der gælder, når tamsvin til avl og levebrug flyttes fra en bedrift til en anden via samlesteder.

| (8) | For at medlemsstaterne kan anvende den relevante undersøgelsesordning for trikiner ved slagtningen og ikke bringe bestemmelsesbedriftens status i fare for så vidt angår tamsvin til avl og levebrug bør oplysninger vedrørende den officielle anerkendelse af de handlede dyrs oprindelsesbedrift for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 2075/2005, medtages i standardsundhedscertifikatet for handel inden for Unionen med svin som vist i model 2 i bilag F til direktiv 64/432/EØF. |
| --- | --- |

(8)

For at medlemsstaterne kan anvende den relevante undersøgelsesordning for trikiner ved slagtningen og ikke bringe bestemmelsesbedriftens status i fare for så vidt angår tamsvin til avl og levebrug bør oplysninger vedrørende den officielle anerkendelse af de handlede dyrs oprindelsesbedrift for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 2075/2005, medtages i standardsundhedscertifikatet for handel inden for Unionen med svin som vist i model 2 i bilag F til direktiv 64/432/EØF.

| (9) | Bilag F til direktiv 64/432/EØF bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(9)

Bilag F til direktiv 64/432/EØF bør derfor ændres.

| (10) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(10)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag F til direktiv 64/432/EØF ændres som angivet i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Den anvendes fra den 1. januar 2015.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2014.

På Kommissionens vegne

Vytenis ANDRIUKAITIS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64.

1

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 599/2004 af 30. marts 2004 om en model for certifikat og erklæring om kontrol i forbindelse med samhandel inden for Fællesskabet med dyr og animalske produkter (EUT L 94 af 31.3.2004, s. 44).

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2005 af 5. december 2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (EUT L 338 af 22.12.2005, s. 60).

3

(4)  Kommissionens forordning (EU) nr. 216/2014 af 7. marts 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (EUT L 69 af 8.3.2014, s. 85).

4

(5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1114/2014 af 21. oktober 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (EUT L 302 af 22.10.2014, s. 46).

5

---

BILAG

»BILAG F

Model 1

Dyresundhedscertifikat for kvæg til avl/levebrug/slagtning

Image

Image

Image

Image

Image

Model 2

Dyresundhedscertifikat for svin til avl/levebrug/slagtning

Image

Image

Image

Image

---

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/61 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/61

---

AVS-EU-AMBASSADØRUDVALGETS AFGØRELSE Nr. 4/2014

af 23. oktober 2014

vedrørende mandatet til bestyrelsen for Centret for Virksomhedsudvikling (CVU)

(2014/799/EU)

AVS-EU-AMBASSADØRUDVALGET HAR —

under henvisning til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), særlig artikel 2 og bilag III, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 2, stk. 6, litra d), i bilag III til AVS-EU-partnerskabsaftalen skal AVS-EU-Ambassadørudvalget overvåge CVU's overordnede strategi og føre tilsyn med CVU's bestyrelses arbejde. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 2, stk. 6, litra d), i bilag III til AVS-EU-partnerskabsaftalen skal AVS-EU-Ambassadørudvalget overvåge CVU's overordnede strategi og føre tilsyn med CVU's bestyrelses arbejde.

| (2) | CVU's bestyrelse skal føre tilsyn med CVU's arbejde (artikel 2, stk. 7, litra b)), vedtage CVU's program og budget (artikel 2, stk. 7, litra c)), og aflægge regelmæssig beretning og evaluering til AVS-EU-Ambassadørudvalget (artikel 2, stk. 7, litra d)). |
| --- | --- |

(2)

CVU's bestyrelse skal føre tilsyn med CVU's arbejde (artikel 2, stk. 7, litra b)), vedtage CVU's program og budget (artikel 2, stk. 7, litra c)), og aflægge regelmæssig beretning og evaluering til AVS-EU-Ambassadørudvalget (artikel 2, stk. 7, litra d)).

| (3) | CVU's vedtægter og forretningsorden vedtaget ved afgørelse nr. 8/2005 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget (»centrets vedtægter«) og CVU's finansforordning vedtaget ved afgørelse nr. 5/2004 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget (»CVU's finansforordning«) giver garantier med hensyn til underretning af AVS-EU-Ambassadørudvalget og det tilsyn, dette skal føre. |
| --- | --- |

(3)

CVU's vedtægter og forretningsorden vedtaget ved afgørelse nr. 8/2005 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget (»centrets vedtægter«) og CVU's finansforordning vedtaget ved afgørelse nr. 5/2004 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget (»CVU's finansforordning«) giver garantier med hensyn til underretning af AVS-EU-Ambassadørudvalget og det tilsyn, dette skal føre.

| (4) | AVS-EU-Ministerrådet besluttede på sit 39. møde den 19.-20. juni 2014 i Nairobi i en fælles erklæring at lukke CVU på en velordnet måde og ændre bilag III til AVS-EU-partnerskabsaftalen og besluttede med henblik på dette at give AVS-EU-Ambassadørudvalget beføjelse til at gå videre med dette spørgsmål med henblik på at få truffet de nødvendige afgørelser. |
| --- | --- |

(4)

AVS-EU-Ministerrådet besluttede på sit 39. møde den 19.-20. juni 2014 i Nairobi i en fælles erklæring at lukke CVU på en velordnet måde og ændre bilag III til AVS-EU-partnerskabsaftalen og besluttede med henblik på dette at give AVS-EU-Ambassadørudvalget beføjelse til at gå videre med dette spørgsmål med henblik på at få truffet de nødvendige afgørelser.

| (5) | Ved ovennævnte fælles erklæring nedsatte AVS-EU-Ministerrådet Den Fælles AVS-EU-arbejdsgruppe (»arbejdsgruppen«) for at sikre, at CVU lukkes på de bedst mulige betingelser — |
| --- | --- |

(5)

Ved ovennævnte fælles erklæring nedsatte AVS-EU-Ministerrådet Den Fælles AVS-EU-arbejdsgruppe (»arbejdsgruppen«) for at sikre, at CVU lukkes på de bedst mulige betingelser —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   AVS-EU-Ambassadørudvalget tillader på betingelserne i artikel 2, 3 og 4 CVU's bestyrelse med øjeblikkelig virkning at træffe alle nødvendige foranstaltninger til forberedelse af lukningen af CVU.

2.   Lukningen af CVU skal respektere CVU's tilsynsmyndigheders kompetence som fastsat i bilag III til AVS-EU-partnerskabsaftalen og de nærmere regler, som AVS-EU-Ministerrådet fastsatte i sin fælles erklæring af 20. juni 2014.

Artikel 2

1.   CVU's bestyrelse skal snarest muligt, og senest den 23. december 2014, kontrahere med en kurator, der skal udarbejde og gennemføre en nedlukningsplan og forvalte CVU under den proces, der vil føre til dets lukning.

2.   Nedlukningsplanen skal gøre det muligt at lukke CVU på en velordnet måde, der respekterer alle involverede tredjeparters rettigheder og sikrer, at den igangværende støtte til projekter i den private sektor afsluttes enten af CVU selv eller af en enhed, som styringen af disse projekter kan overdrages til.

3.   Ifølge nedlukningsplanen skal afviklingen af CVU afsluttes den 31. december 2016. Nedlukningsplanen skal tage højde for den tid, der er nødvendig til de sidste udbetalinger, afsluttende rapporter og foreskrevne revisioner med henblik på afviklingen af CVU senest den 31. december 2016.

Artikel 3

1.   I overensstemmelse med procedurerne fastlagt i AVS-EU-partnerskabsaftalen, CVU's forretningsorden og CVU's finansforordning skal den nedlukningsplan, som CVU's bestyrelse vedtager, forelægges for AVS-EU-Ambassadørudvalget.

2.   CVU's bestyrelse aflægger kvartalsrapporter til AVS-EU-Ambassadørudvalget om de fremskridt, der gøres med nedlukningsprocessen.

Artikel 4

CVU's bestyrelse rådfører sig med arbejdsgruppen om udkastet til mandat til kuratoren omhandlet i artikel 2, stk. 1, samt om udkastet til nedlukningsplanen og forslaget om udkast til decharge.

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. oktober 2014.

På AVS-EU-Ambassadørudvalgets vegne

S. SANNINO

Formand

---

(1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Aftale som ændret ved aftale undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27) og ved aftale undertegnet i Ouagadougou den 22. juni 2010 (EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3).

1

---

Berigtigelser

| 15.11.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 330/63 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 330/63

---

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 174 af 1. juli 2011
  )

I hele direktivet:

I stedet for:

»den ekstra egenkapital«

læses:

»det ekstra kapitalgrundlag«.

I stedet for:

»egenkapital«

læses:

»kapitalgrundlag«.

Side 22, artikel 9, stk. 3:

I stedet for:

»3.   Overstiger værdien af de af FAIF'en forvaltede AIF-porteføljer 250 mio. EUR, skal FAIF'en forøge sin egenkapital. Denne egenkapitalforøgelse skal udgøre 0,02 % af ...«

læses:

»3.   Overstiger værdien af de af FAIF'en forvaltede AIF-porteføljer 250 mio. EUR, skal FAIF'en forøge sit kapitalgrundlag. Denne forøgelse af kapitalgrundlaget skal udgøre 0,02 % af ...«

Side 22, artikel 9, stk. 6:

I stedet for:

»6.   Medlemsstaterne kan give FAIF'er tilladelse til ikke at tilvejebringe op til 50 % af den egenkapitalforøgelse, der er ...«

læses:

»6.   Medlemsstaterne kan give FAIF'er tilladelse til ikke at tilvejebringe op til 50 % af den forøgelse af kapitalgrundlaget, der er ...«

---