# Uradni list L 137/2008

| | ISSN 1725-5155 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 137 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5127. maj 2008 |

ISSN 1725-5155

Uradni list

Evropske unije

L 137

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5127. maj 2008

---

| Vsebina | | I   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava je obvezna | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | UREDBE |
| | * | Uredba Sveta (ES) št. 455/2008 z dne 26. maja 2008 o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 752/2007 o upravljanju nekaterih omejitev za uvoz nekaterih jeklenih izdelkov iz Ukrajine | 1 |
| | | Uredba Komisije (ES) št. 456/2008 z dne 26. maja 2008 o določitvi pavšalnih uvoznih vrednosti za določanje vhodne cene nekaterega sadja in zelenjave | 2 |
| | * | Uredba Komisije (ES) št. 457/2008 z dne 23. maja 2008 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo | 4 |
| | * | Uredba Komisije (ES) št. 458/2008 z dne 26. maja 2008 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2368/2002 o izvajanju sistema potrjevanja procesa Kimberley za mednarodno trgovino s surovimi diamanti | 6 |

Vsebina

I   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava je obvezna

Stran

UREDBE

*

Uredba Sveta (ES) št. 455/2008 z dne 26. maja 2008 o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 752/2007 o upravljanju nekaterih omejitev za uvoz nekaterih jeklenih izdelkov iz Ukrajine

1

Uredba Komisije (ES) št. 456/2008 z dne 26. maja 2008 o določitvi pavšalnih uvoznih vrednosti za določanje vhodne cene nekaterega sadja in zelenjave

2

*

Uredba Komisije (ES) št. 457/2008 z dne 23. maja 2008 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo

4

*

Uredba Komisije (ES) št. 458/2008 z dne 26. maja 2008 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2368/2002 o izvajanju sistema potrjevanja procesa Kimberley za mednarodno trgovino s surovimi diamanti

6

| | | II   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava ni obvezna |
| --- | --- | --- |
| | | PRIPOROČILA |
| | | Svet |
| | | 2008/390/ES |
| | * | Priporočilo Sveta z dne 14. maja 2008 o širših smernicah ekonomskih politik za države članice in Skupnost (2008–2010) | 13 |
| | | AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI |
| | * | Pravilnik št. 79 Gospodarske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) – Enotni predpisi za homologacijo vozil glede na krmilje | 25 |

II   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava ni obvezna

PRIPOROČILA

Svet

2008/390/ES

*

Priporočilo Sveta z dne 14. maja 2008 o širših smernicah ekonomskih politik za države članice in Skupnost (2008–2010)

13

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

*

Pravilnik št. 79 Gospodarske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) – Enotni predpisi za homologacijo vozil glede na krmilje

25

| | | III   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo EU |
| --- | --- | --- |
| | | AKTI, SPREJETI V SKLADU Z NASLOVOM V POGODBE EU |
| | * | Skupni ukrep Sveta 2008/391/SZVP z dne 26. maja 2008 o spremembi Skupnega ukrepa 2008/131/SZVP o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije za Afganistan | 52 |

III   Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo EU

AKTI, SPREJETI V SKLADU Z NASLOVOM V POGODBE EU

*

Skupni ukrep Sveta 2008/391/SZVP z dne 26. maja 2008 o spremembi Skupnega ukrepa 2008/131/SZVP o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije za Afganistan

52

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

I Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava je obvezna

UREDBE

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/1

---

UREDBA SVETA (ES) št. 455/2008

z dne 26. maja 2008

o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 752/2007 o upravljanju nekaterih omejitev za uvoz nekaterih jeklenih izdelkov iz Ukrajine

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 133 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Sporazum o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani (1), v nadaljnjem besedilu: „SPS“, je začel veljati 1. marca 1998. |
| --- | --- |

(1)

Sporazum o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani (1), v nadaljnjem besedilu: „SPS“, je začel veljati 1. marca 1998.

| (2) | Člen 22(1) SPS določa, da trgovino z nekaterimi jeklenimi izdelki urejajo naslov III navedenega sporazuma, razen člena 14, in določbe sporazuma o količinski ureditvi. |
| --- | --- |

(2)

Člen 22(1) SPS določa, da trgovino z nekaterimi jeklenimi izdelki urejajo naslov III navedenega sporazuma, razen člena 14, in določbe sporazuma o količinski ureditvi.

| (3) | Evropska skupnost in vlada Ukrajine sta 18. junija 2007 sklenili takšen sporazum o trgovini z nekaterimi jeklenimi izdelki (2), v nadaljnjem besedilu „Sporazum“. |
| --- | --- |

(3)

Evropska skupnost in vlada Ukrajine sta 18. junija 2007 sklenili takšen sporazum o trgovini z nekaterimi jeklenimi izdelki (2), v nadaljnjem besedilu „Sporazum“.

| (4) | Svet je 30. maja 2007 za namen izvajanja Sporazuma sprejel Uredbo (ES) št. 752/2007 o upravljanju nekaterih omejitev za uvoz nekaterih jeklenih izdelkov iz Ukrajine (3). |
| --- | --- |

(4)

Svet je 30. maja 2007 za namen izvajanja Sporazuma sprejel Uredbo (ES) št. 752/2007 o upravljanju nekaterih omejitev za uvoz nekaterih jeklenih izdelkov iz Ukrajine (3).

| (5) | V členu 10(4) Sporazuma je določeno, da če Ukrajina pristopi k Svetovni trgovinski organizaciji pred iztekom Sporazuma, na dan pristopa ta preneha veljati in količinske omejitve se odpravijo. |
| --- | --- |

(5)

V členu 10(4) Sporazuma je določeno, da če Ukrajina pristopi k Svetovni trgovinski organizaciji pred iztekom Sporazuma, na dan pristopa ta preneha veljati in količinske omejitve se odpravijo.

| (6) | Ukrajina je postala članica Svetovne trgovinske organizacije 16. maja 2008. |
| --- | --- |

(6)

Ukrajina je postala članica Svetovne trgovinske organizacije 16. maja 2008.

| (7) | Uredba o izvajanju Sporazuma je z navedenim datumom postala brezpredmetna. |
| --- | --- |

(7)

Uredba o izvajanju Sporazuma je z navedenim datumom postala brezpredmetna.

| (8) | Zaradi jasnosti je zato treba Uredbo (ES) št. 752/2007 razveljaviti – |
| --- | --- |

(8)

Zaradi jasnosti je zato treba Uredbo (ES) št. 752/2007 razveljaviti –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Uredba (ES) št. 752/2007 se razveljavi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 26. maja 2008

Za Svet

Predsednik

D. RUPEL

---

(1)  UL L 49, 19.2.1998, str. 3.

1

(2)  UL L 178, 6.7.2007, str. 24.

2

(3)  UL L 178, 6.7.2007, str. 1.

3

---

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/2

---

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 456/2008

z dne 26. maja 2008

o določitvi pavšalnih uvoznih vrednosti za določanje vhodne cene nekaterega sadja in zelenjave

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (1), in zlasti člena 138(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Uredba (ES) št. 1580/2007 v skladu z rezultati večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga oblikuje merila, po katerih Komisija določa pavšalne vrednosti za uvoz iz tretjih držav, za proizvode in obdobja, predpisana v Prilogi k Uredbi. |
| --- | --- |

(1)

Uredba (ES) št. 1580/2007 v skladu z rezultati večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga oblikuje merila, po katerih Komisija določa pavšalne vrednosti za uvoz iz tretjih držav, za proizvode in obdobja, predpisana v Prilogi k Uredbi.

| (2) | V skladu z zgornjimi merili je treba določiti pavšalne uvozne vrednosti v višini, podani v Prilogi k tej uredbi – |
| --- | --- |

(2)

V skladu z zgornjimi merili je treba določiti pavšalne uvozne vrednosti v višini, podani v Prilogi k tej uredbi –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Pavšalne uvozne vrednosti iz člena 138 Uredbe (ES) št. 1580/2007 so določene v Prilogi k Uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati 27. maja 2008.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 26. maja 2008

Za Komisijo

Jean-Luc DEMARTY

Generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja

---

(1)  UL L 350, 31.12.2007, str. 1.

1

---

PRILOGA

k Uredbi Komisije z dne 26. maja 2008 o določitvi pavšalnih uvoznih vrednosti za določanje vhodne cene nekaterega sadja in zelenjave

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| Tarifna oznaka KN | Oznaka tretje države (1) | Pavšalna uvozna vrednost |
| 0702 00 00 | MA | 46,4 |
| MK | 69,4 |
| TN | 105,3 |
| TR | 86,3 |
| ZZ | 76,9 |
| 0707 00 05 | JO | 162,5 |
| TR | 119,9 |
| ZZ | 141,2 |
| 0709 90 70 | EG | 216,7 |
| TR | 113,6 |
| ZZ | 165,2 |
| 0805 10 20 | EG | 68,4 |
| IL | 62,2 |
| MA | 55,0 |
| MX | 62,0 |
| TN | 52,0 |
| TR | 74,2 |
| US | 68,3 |
| ZZ | 63,2 |
| 0805 50 10 | AR | 127,7 |
| TR | 163,7 |
| US | 148,0 |
| ZA | 159,8 |
| ZZ | 149,8 |
| 0808 10 80 | AR | 99,9 |
| BR | 88,1 |
| CL | 95,3 |
| CN | 85,0 |
| MK | 65,0 |
| NZ | 116,9 |
| US | 105,8 |
| UY | 101,5 |
| ZA | 96,6 |
| ZZ | 94,9 |
| 0809 20 95 | US | 433,9 |
| ZZ | 433,9 |

(EUR/100 kg)

Tarifna oznaka KN

Oznaka tretje države (1)

Pavšalna uvozna vrednost

0702 00 00

MA

46,4

MK

69,4

TN

105,3

TR

86,3

ZZ

76,9

0707 00 05

JO

162,5

TR

119,9

ZZ

141,2

0709 90 70

EG

216,7

TR

113,6

ZZ

165,2

0805 10 20

EG

68,4

IL

62,2

MA

55,0

MX

62,0

TN

52,0

TR

74,2

US

68,3

ZZ

63,2

0805 50 10

AR

127,7

TR

163,7

US

148,0

ZA

159,8

ZZ

149,8

0808 10 80

AR

99,9

BR

88,1

CL

95,3

CN

85,0

MK

65,0

NZ

116,9

US

105,8

UY

101,5

ZA

96,6

ZZ

94,9

0809 20 95

US

433,9

ZZ

433,9

---

(1)  Nomenklatura držav je določena z Uredbo Komisije (ES) št. 1833/2006 (UL L 354, 14.12.2006, str. 19). Oznaka „ZZ“ pomeni „drugega porekla“.

---

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/4

---

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 457/2008

z dne 23. maja 2008

o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter o skupni carinski tarifi (1) in zlasti člena 9(1)(a) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Da bi se zagotovila enotna uporaba kombinirane nomenklature, priložene k Uredbi (EGS) št. 2658/87, je treba sprejeti ukrepe v zvezi z uvrščanjem blaga, navedenega v Prilogi k tej uredbi. |
| --- | --- |

(1)

Da bi se zagotovila enotna uporaba kombinirane nomenklature, priložene k Uredbi (EGS) št. 2658/87, je treba sprejeti ukrepe v zvezi z uvrščanjem blaga, navedenega v Prilogi k tej uredbi.

| (2) | Uredba (EGS) št. 2658/87 je določila splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature. Navedena pravila se uporabljajo tudi za vsako drugo nomenklaturo, ki v celoti ali delno temelji na kombinirani nomenklaturi ali dodaja kombinirani nomenklaturi dodatne pododdelke in je določena s posebnimi določbami Skupnosti, z namenom uporabe tarifnih in drugih ukrepov v zvezi z blagovno menjavo. |
| --- | --- |

(2)

Uredba (EGS) št. 2658/87 je določila splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature. Navedena pravila se uporabljajo tudi za vsako drugo nomenklaturo, ki v celoti ali delno temelji na kombinirani nomenklaturi ali dodaja kombinirani nomenklaturi dodatne pododdelke in je določena s posebnimi določbami Skupnosti, z namenom uporabe tarifnih in drugih ukrepov v zvezi z blagovno menjavo.

| (3) | V skladu z navedenimi splošnimi pravili je treba blago, opisano v stolpcu 1 preglednice iz Priloge, uvrstiti pod oznako KN, navedeno v stolpcu 2, zaradi utemeljitev, navedenih v stolpcu 3 preglednice. |
| --- | --- |

(3)

V skladu z navedenimi splošnimi pravili je treba blago, opisano v stolpcu 1 preglednice iz Priloge, uvrstiti pod oznako KN, navedeno v stolpcu 2, zaradi utemeljitev, navedenih v stolpcu 3 preglednice.

| (4) | Primerno je zagotoviti, da se po določbah iz člena 12(6) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o Carinskem zakoniku Skupnosti (2) imetnik lahko za obdobje treh mesecev še naprej sklicuje na zavezujoče tarifne informacije, ki jih izdajo carinski organi držav članic v zvezi z uvrstitvijo blaga v kombinirano nomenklaturo in ki niso v skladu z določbami te uredbe. |
| --- | --- |

(4)

Primerno je zagotoviti, da se po določbah iz člena 12(6) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o Carinskem zakoniku Skupnosti (2) imetnik lahko za obdobje treh mesecev še naprej sklicuje na zavezujoče tarifne informacije, ki jih izdajo carinski organi držav članic v zvezi z uvrstitvijo blaga v kombinirano nomenklaturo in ki niso v skladu z določbami te uredbe.

| (5) | Ukrepi, predvideni s v tej uredbi, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik – |
| --- | --- |

(5)

Ukrepi, predvideni s v tej uredbi, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Blago, opisano v stolpcu 1 preglednice iz Priloge, se uvršča v kombinirano nomenklaturo pod oznako KN iz stolpca 2 preglednice.

Člen 2

Na podlagi člena 12(6) Uredbe (EGS) št. 2913/92 se je za obdobje treh mesecev mogoče še naprej sklicevati na zavezujoče tarifne informacije, ki jih izdajo carinski organi držav članic in ki niso v skladu s to uredbo.

Člen 3

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 23. maja 2008

Za Komisijo

László KOVÁCS

Član Komisije

---

(1)  UL L 256, 7.9.1987, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 360/2008 (UL L 111, 23.4.2008, str. 9).

1

(2)  UL L 302, 19.10.1992, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1791/2006 (UL L 363, 20.12.2006, str. 1).

2

---

PRILOGA

| Opis blaga | Uvrstitev
  (oznaka KN) | Utemeljitev |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| 1. | Izdelek je plošča iz kremena, prevlečena s kromom in svetlobno občutljivim lakom, z zunanjimi dimenzijami 15 (D) × 15 (Š) × 0,6 (G) cm (tako imenovani „substrat za pripravo fotomask“).
  Izdelek je treba osvetliti in razviti, da postane „fotomaska“, ki se uporablja pri proizvodnji polprevodniških naprav. |

Opis blaga

Uvrstitev

(oznaka KN)

Utemeljitev

(1)

(2)

(3)

1.

Izdelek je plošča iz kremena, prevlečena s kromom in svetlobno občutljivim lakom, z zunanjimi dimenzijami 15 (D) × 15 (Š) × 0,6 (G) cm (tako imenovani „substrat za pripravo fotomask“).

Izdelek je treba osvetliti in razviti, da postane „fotomaska“, ki se uporablja pri proizvodnji polprevodniških naprav.

3701 99 00

Uvrstitev opredeljujejo splošna pravila 1, 3(a) in 6 za razlago kombinirane nomenklature ter besedilo oznak KN 3701 in 3701 99 00.

Izdelek je treba uvrstiti pod tarifno številko 3701, ker gre za neosvetljeno fotografsko ploščo, prekrito s svetlobno občutljivim materialom (glej pojasnjevalne opombe harmoniziranega sistema k tarifni številki 3701).

| 2. | Izdelek je plošča iz kremena, prevlečena s kromom, z zunanjimi dimenzijami 15 (D) × 15 (Š) × 0,6 (G) cm, na kateri so bile sheme tokokrogov izvedene na enak način kot v primeru osvetljenih in razvitih fotografskih plošč (tako imenovane „fotomaske“).
  Izdelek se uporablja pri proizvodnji polprevodniških rezin za fotografski prenos shem tokokrogov na rezine. |
| --- | --- |

2.

Izdelek je plošča iz kremena, prevlečena s kromom, z zunanjimi dimenzijami 15 (D) × 15 (Š) × 0,6 (G) cm, na kateri so bile sheme tokokrogov izvedene na enak način kot v primeru osvetljenih in razvitih fotografskih plošč (tako imenovane „fotomaske“).

Izdelek se uporablja pri proizvodnji polprevodniških rezin za fotografski prenos shem tokokrogov na rezine.

3705 90 90

Uvrstitev opredeljujejo splošna pravila 1, 3(a) in 6 za razlago kombinirane nomenklature, opomba 2 k poglavju 37 ter besedilo oznak KN 3705, 3705 90 in 3705 90 90.

Uvrstitev pod tarifno številko 8486 je izključena, ker „fotomaska“ ni sestavni del stroja, ki se uporablja pri proizvodnji polprevodniških ingotov ali rezin, temveč je samostojno potrošno in izmenljivo orodje s posebnimi značilnostmi.

Izdelek je treba uvrstiti pod tarifno številko 3705, ker gre za osvetljeno in razvito fotografsko ploščo, ki se uporablja za projekcijo stoječe slike na rezino.

| 3. | Naprava za povečanje količine naravne svetlobe v prostoru je sestavljena iz kupolaste prizmatične leče, sistema cevi in razpršilnih leč.
  Naprava prestreže svetlobo skozi kupolo na strehi in jo prek notranjega odbojnega sistema preusmeri do stropa prostora, kjer se svetloba razprši. |
| --- | --- |

3.

Naprava za povečanje količine naravne svetlobe v prostoru je sestavljena iz kupolaste prizmatične leče, sistema cevi in razpršilnih leč.

Naprava prestreže svetlobo skozi kupolo na strehi in jo prek notranjega odbojnega sistema preusmeri do stropa prostora, kjer se svetloba razprši.

9013 80 90

Uvrstitev opredeljujejo splošni pravili 1 in 6 za razlago kombinirane nomenklature ter besedilo oznak KN 9013, 9013 80 in 9013 80 90.

Uvrstitev pod tarifno številko 9405 kot svetilka ali pribor zanjo je izključena, ker naprava ne proizvaja svetlobe, temveč prestreza, preusmerja in razpršuje dnevno svetlobo z uporabo optičnih sredstev.

Zato je treba izdelek uvrstiti kot optično napravo pod tarifno številko 9013.

---

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/6

---

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 458/2008

z dne 26. maja 2008

o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2368/2002 o izvajanju sistema potrjevanja procesa Kimberley za mednarodno trgovino s surovimi diamanti

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2368/2002 z dne 20. decembra 2002 o izvajanju sistema potrjevanja procesa Kimberley za mednarodno trgovino s surovimi diamanti (1) in zlasti členov 19 in 20 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Predsednik sistema potrjevanja procesa Kimberley se je, s predsedniškim obvestilom z dne 20. novembra 2007, odločil dodati Republiko Kongo na seznam udeležencev od 8. novembra 2007 dalje. |
| --- | --- |

(1)

Predsednik sistema potrjevanja procesa Kimberley se je, s predsedniškim obvestilom z dne 20. novembra 2007, odločil dodati Republiko Kongo na seznam udeležencev od 8. novembra 2007 dalje.

| (2) | Prilogo II je zato treba ustrezno spremeniti. |
| --- | --- |

(2)

Prilogo II je zato treba ustrezno spremeniti.

| (3) | Bolgarija, Nemčija in Romunija so Komisijo obvestile o spremembah kontaktnih podatkov svojih pristojnih organov. |
| --- | --- |

(3)

Bolgarija, Nemčija in Romunija so Komisijo obvestile o spremembah kontaktnih podatkov svojih pristojnih organov.

| (4) | Zato je treba Prilogo III ustrezno spremeniti – |
| --- | --- |

(4)

Zato je treba Prilogo III ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Priloga II k Uredbi (ES) št. 2368/2002 se nadomesti s Prilogo I k tej uredbi.

Člen 2

Priloga III k Uredbi (ES) št. 2368/2002 se nadomesti s Prilogo II k tej uredbi.

Člen 3

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 26. maja 2008

Za Komisijo

Benita FERRERO-WALDNER

Članica Komisije

---

(1)  UL L 358, 31.12.2002, str. 28. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1226/2007 (UL L 277, 20.10.2007, str. 7).

1

---

PRILOGA I

„PRILOGA II

Seznam udeležencev sistema potrjevanja procesa Kimberley in njihovi ustrezno imenovani pristojni organi, ki so navedeni v členih 2, 3, 8, 9, 12, 17, 18, 19 in 20

ANGOLA

| Ministry of Geology and Mines |
| --- |
| Rua Hochi Min |
| Luanda |
| Angola |

Ministry of Geology and Mines

Rua Hochi Min

Luanda

Angola

ARMENIJA

| Department of Gemstones and Jewellery |
| --- |
| Ministry of Trade and Economic Development |
| Yerevan |
| Armenia |

Department of Gemstones and Jewellery

Ministry of Trade and Economic Development

Yerevan

Armenia

AVSTRALIJA

| Community Protection Section |
| --- |
| Australian Customs Section |
| Customs House, 5 Constitution Avenue |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Community Protection Section

Australian Customs Section

Customs House, 5 Constitution Avenue

Canberra ACT 2601

Australia

| Minerals Development Section |
| --- |
| Department of Industry, Tourism and Resources |
| GPO Box 9839 |
| Canberra ACT 2601 |
| Australia |

Minerals Development Section

Department of Industry, Tourism and Resources

GPO Box 9839

Canberra ACT 2601

Australia

BANGLADEŠ

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Export Promotion Bureau |
| Dhaka |
| Bangladesh |

Ministry of Commerce

Export Promotion Bureau

Dhaka

Bangladesh

BELORUSIJA

| Department of Finance |
| --- |
| Sovetskaja Str., 7 |
| 220010 Minsk |
| Republic of Belarus |

Department of Finance

Sovetskaja Str., 7

220010 Minsk

Republic of Belarus

BOCVANA

| Ministry of Minerals, Energy & Water Resources |
| --- |
| PI Bag 0018 |
| Gaborone |
| Botswana |

Ministry of Minerals, Energy & Water Resources

PI Bag 0018

Gaborone

Botswana

BRAZILIJA

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| Esplanada dos Ministérios — Bloco ‚U‘ — 3o andar |
| 70065 — 900 Brasilia — DF |
| Brazil |

Ministry of Mines and Energy

Esplanada dos Ministérios — Bloco ‚U‘ — 3o andar

70065 — 900 Brasilia — DF

Brazil

KANADA

| | Mednarodno:





  Department of Foreign Affairs and International Trade |
| --- | --- |
| Peace Building and Human Security Division |
| Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120 |
| 125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2 |
| Canada |

Mednarodno:

Department of Foreign Affairs and International Trade

Peace Building and Human Security Division

Lester B Pearson Tower B — Room: B4-120

125 Sussex Drive Ottawa, Ontario K1A 0G2

Canada

| | Za pridobitev kanadskega potrdila PK:





  Stewardship Division |
| --- | --- |
| International and Domestic Market Policy Division |
| Mineral and Metal Policy Branch |
| Minerals and Metals Sector |
| Natural Resources Canada |
| 580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6 |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

Za pridobitev kanadskega potrdila PK:

Stewardship Division

International and Domestic Market Policy Division

Mineral and Metal Policy Branch

Minerals and Metals Sector

Natural Resources Canada

580 Booth Street, 10th Floor, Room: 10A6

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

| | Splošna vprašanja:





  Kimberley Process Office |
| --- | --- |
| Minerals and Metals Sector (MMS) |
| Natural Resources Canada (NRCan) |
| 10th Floor, Area A-7 |
| 580 Booth Street |
| Ottawa, Ontario |
| Canada K1A 0E4 |

Splošna vprašanja:

Kimberley Process Office

Minerals and Metals Sector (MMS)

Natural Resources Canada (NRCan)

10th Floor, Area A-7

580 Booth Street

Ottawa, Ontario

Canada K1A 0E4

SREDNJEAFRIŠKA REPUBLIKA

| Independent Diamond Valuators (IDV) |
| --- |
| Immeuble SOCIM, 2ème étage |
| BP 1613 Bangui |
| Central African Republic |

Independent Diamond Valuators (IDV)

Immeuble SOCIM, 2ème étage

BP 1613 Bangui

Central African Republic

KITAJSKA, Ljudska republika Kitajska

| Department of Inspection and Quarantine Clearance |
| --- |
| General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ) |
| 9 Madiandonglu |
| Haidian District, Beijing |
| People’s Republic of China |

Department of Inspection and Quarantine Clearance

General Administration of Quality Supervision, Inspection and Quarantine (AQSIQ)

9 Madiandonglu

Haidian District, Beijing

People’s Republic of China

HONGKONG, Posebna upravna regija Ljudske republike Kitajske Hongkong

| Department of Trade and Industry |
| --- |
| Hong Kong Special Administrative Region |
| Peoples Republic of China |
| Room 703, Trade and Industry Tower |
| 700 Nathan Road |
| Kowloon |
| Hong Kong |
| China |

Department of Trade and Industry

Hong Kong Special Administrative Region

Peoples Republic of China

Room 703, Trade and Industry Tower

700 Nathan Road

Kowloon

Hong Kong

China

KONGO, Demokratična republika Kongo

| Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC) |
| --- |
| 17th floor, BCDC Tower |
| 30th June Avenue |
| Kinshasa |
| Democratic Republic of Congo |

Centre d’Evaluation, d’Expertise et de Certification (CEEC)

17th floor, BCDC Tower

30th June Avenue

Kinshasa

Democratic Republic of Congo

KONGO, Republika

| Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC) |
| --- |
| Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie |
| BP 2474 |
| Brazzaville |
| Republic of Congo |

Bureau d’expertise, d’évaluation et de certification (BEEC)

Ministère des Mines, des Industries Minières et de la Géologie

BP 2474

Brazzaville

Republic of Congo

SLONOKOŠČENA OBALA

| Ministry of Mines and Energy |
| --- |
| BP V 91 |
| Abidjan |
| Côte d’Ivoire |

Ministry of Mines and Energy

BP V 91

Abidjan

Côte d’Ivoire

HRVAŠKA

| Ministry of Economy |
| --- |
| Zagreb |
| Republic of Croatia |

Ministry of Economy

Zagreb

Republic of Croatia

EVROPSKA SKUPNOST

| European Commission |
| --- |
| DG External Relations/A/2 |
| B-1049 Brussels |
| Belgium |

European Commission

DG External Relations/A/2

B-1049 Brussels

Belgium

GANA

| Precious Minerals Marketing Company (Ltd.) |
| --- |
| Diamond House, |
| Kinbu Road, |
| P.O. Box M. 108 |
| Accra |
| Ghana |

Precious Minerals Marketing Company (Ltd.)

Diamond House,

Kinbu Road,

P.O. Box M. 108

Accra

Ghana

GVINEJA

| Ministry of Mines and Geology |
| --- |
| BP 2696 |
| Conakry |
| Guinea |

Ministry of Mines and Geology

BP 2696

Conakry

Guinea

GVAJANA

| Geology and Mines Commission |
| --- |
| P O Box 1028 |
| Upper Brickdam |
| Stabroek |
| Georgetown |
| Guyana |

Geology and Mines Commission

P O Box 1028

Upper Brickdam

Stabroek

Georgetown

Guyana

INDIJA

| The Gem & Jewellery Export Promotion Council |
| --- |
| Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg |
| Mumbai 400 004 |
| India |

The Gem & Jewellery Export Promotion Council

Diamond Plaza, 5th Floor 391-A, Fr D.B. Marg

Mumbai 400 004

India

INDONEZIJA

| Directorate-General of Foreign Trade |
| --- |
| Ministry of Trade |
| JI M.I. Ridwan Rais No 5 |
| Blok I Iantai 4 |
| Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110 |
| Jakarta |
| Indonesia |

Directorate-General of Foreign Trade

Ministry of Trade

JI M.I. Ridwan Rais No 5

Blok I Iantai 4

Jakarta Pusat Kotak Pos. 10110

Jakarta

Indonesia

IZRAEL

| Ministry of Industry and Trade |
| --- |
| P.O. Box 3007 |
| 52130 Ramat Gan |
| Israel |

Ministry of Industry and Trade

P.O. Box 3007

52130 Ramat Gan

Israel

JAPONSKA

| United Nations Policy Division |
| --- |
| Foreign Policy Bureau |
| Ministry of Foreign Affairs |
| 2-11-1, Shibakoen Minato-ku |
| 105-8519 Tokyo |
| Japan |

United Nations Policy Division

Foreign Policy Bureau

Ministry of Foreign Affairs

2-11-1, Shibakoen Minato-ku

105-8519 Tokyo

Japan

| Mineral and Natural Resources Division |
| --- |
| Agency for Natural Resources and Energy |
| Ministry of Economy, Trade and Industry |
| 1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku |
| 100-8901 Tokyo |
| Japan |

Mineral and Natural Resources Division

Agency for Natural Resources and Energy

Ministry of Economy, Trade and Industry

1-3-1 Kasumigaseki, Chiyoda-ku

100-8901 Tokyo

Japan

KOREJA, Republika Koreja

| UN Division |
| --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Government Complex Building |
| 77 Sejong-ro, Jongro-gu |
| Seoul |
| Korea |

UN Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Government Complex Building

77 Sejong-ro, Jongro-gu

Seoul

Korea

| Trade Policy Division |
| --- |
| Ministry of Commerce, Industry and Enterprise |
| 1 Joongang-dong, Kwacheon-City |
| Kyunggi-do |
| Korea |

Trade Policy Division

Ministry of Commerce, Industry and Enterprise

1 Joongang-dong, Kwacheon-City

Kyunggi-do

Korea

LAOS, Laoška ljudska demokratična republika

| Department of Foreign Trade, |
| --- |
| Ministry of Commerce |
| Vientiane |
| Laos |

Department of Foreign Trade,

Ministry of Commerce

Vientiane

Laos

LIBANON

| Ministry of Economy and Trade |
| --- |
| Beirut |
| Lebanon |

Ministry of Economy and Trade

Beirut

Lebanon

LESOTO

| Commission of Mines and Geology |
| --- |
| P.O. Box 750 |
| Maseru 100 |
| Lesotho |

Commission of Mines and Geology

P.O. Box 750

Maseru 100

Lesotho

LIBERIJA

| Government Diamond Office |
| --- |
| Ministry of Lands, Mines and Energy |
| Capitol Hill |
| P.O. Box 10-9024 |
| 1000 Monrovia 10 |
| Liberia |

Government Diamond Office

Ministry of Lands, Mines and Energy

Capitol Hill

P.O. Box 10-9024

1000 Monrovia 10

Liberia

MALEZIJA

| Ministry of International Trade and Industry |
| --- |
| Blok 10 |
| Komplek Kerajaan Jalan Duta |
| 50622 Kuala Lumpur |
| Malaysia |

Ministry of International Trade and Industry

Blok 10

Komplek Kerajaan Jalan Duta

50622 Kuala Lumpur

Malaysia

MAURITIUS

| Ministry of Commerce and Co-operatives |
| --- |
| Import Division |
| 2nd Floor, Anglo-Mauritius House |
| Intendance Street |
| Port Louis |
| Mauritius |

Ministry of Commerce and Co-operatives

Import Division

2nd Floor, Anglo-Mauritius House

Intendance Street

Port Louis

Mauritius

NAMIBIJA

| Diamond Commission |
| --- |
| Ministry of Mines and Energy |
| Private Bag 13297 |
| Windhoek |
| Namibia |

Diamond Commission

Ministry of Mines and Energy

Private Bag 13297

Windhoek

Namibia

NORVEŠKA

| Section for Public International Law |
| --- |
| Department for Legal Affairs |
| Royal Ministry of Foreign Affairs |
| P.O. Box 8114 |
| 0032 Oslo |
| Norway |

Section for Public International Law

Department for Legal Affairs

Royal Ministry of Foreign Affairs

P.O. Box 8114

0032 Oslo

Norway

NOVA ZELANDIJA

| | Pristojni organ za izdajo potrdil:





  Middle East and Africa Division |
| --- | --- |
| Ministry of Foreign Affairs and Trade |
| Private Bag 18 901 |
| Wellington |
| New Zealand |

Pristojni organ za izdajo potrdil:

Middle East and Africa Division

Ministry of Foreign Affairs and Trade

Private Bag 18 901

Wellington

New Zealand

| | Pristojni organ za uvoz in izvoz:





  New Zealand Customs Service |
| --- | --- |
| PO Box 2218 |
| Wellington |
| New Zealand |

Pristojni organ za uvoz in izvoz:

New Zealand Customs Service

PO Box 2218

Wellington

New Zealand

RUSKA FEDERACIJA

| Gokhran of Russia |
| --- |
| 14, 1812 Goda St. |
| 121170 Moscow |
| Russia |

Gokhran of Russia

14, 1812 Goda St.

121170 Moscow

Russia

SIERRA LEONE

| Ministry of Mineral Resources |
| --- |
| Youyi Building |
| Brookfields |
| Freetown |
| Sierra Leone |

Ministry of Mineral Resources

Youyi Building

Brookfields

Freetown

Sierra Leone

SINGAPUR

| Ministry of Trade and Industry |
| --- |
| 100 High Street |
| #0901, The Treasury, |
| Singapore 179434 |

Ministry of Trade and Industry

100 High Street

# 0901, The Treasury,

Singapore 179434

JUŽNA AFRIKA

| South African Diamond Board |
| --- |
| 240 Commissioner Street |
| Johannesburg |
| South Africa |

South African Diamond Board

240 Commissioner Street

Johannesburg

South Africa

ŠRI LANKA

| Trade Information Service |
| --- |
| Sri Lanka Export Development Board |
| 42 Nawam Mawatha |
| Colombo 2 |
| Sri Lanka |

Trade Information Service

Sri Lanka Export Development Board

42 Nawam Mawatha

Colombo 2

Sri Lanka

ŠVICA

| State Secretariat for Economic Affairs |
| --- |
| Export Control Policy and Sanctions |
| Effingerstrasse 1 |
| 3003 Berne |
| Switzerland |

State Secretariat for Economic Affairs

Export Control Policy and Sanctions

Effingerstrasse 1

3003 Berne

Switzerland

TAJVAN, PENGHU, KINMEN IN MATSU, ločeno carinsko območje

| Export/Import Administration Division |
| --- |
| Bureau of Foreign Trade |
| Ministry of Economic Affairs |
| Taiwan |

Export/Import Administration Division

Bureau of Foreign Trade

Ministry of Economic Affairs

Taiwan

TANZANIJA

| Commission for Minerals |
| --- |
| Ministry of Energy and Minerals |
| PO Box 2000 |
| Dar es Salaam |
| Tanzania |

Commission for Minerals

Ministry of Energy and Minerals

PO Box 2000

Dar es Salaam

Tanzania

TAJSKA

| Ministry of Commerce |
| --- |
| Department of Foreign Trade |
| 44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi |
| Muang District |
| Nonthaburi 11000 |
| Thailand |

Ministry of Commerce

Department of Foreign Trade

44/100 Thanon Sanam Bin Nam-Nonthaburi

Muang District

Nonthaburi 11000

Thailand

TOGO

| Directorate General — Mines and Geology |
| --- |
| B.P. 356 |
| 216, Avenue Sarakawa |
| Lomé |
| Togo |

Directorate General — Mines and Geology

B.P. 356

216, Avenue Sarakawa

Lomé

Togo

TURČIJA

| Foreign Exchange Department |
| --- |
| Undersecretariat of Treasury |
| Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu |
| İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek |
| Ankara |
| Turkey |

Foreign Exchange Department

Undersecretariat of Treasury

Hazine Mustesarligi Banka ve Kambiyo Genel Mudurlugu

İnönü Bulvarı No: 36, 06510 Emek

Ankara

Turkey

UKRAJINA

| Ministry of Finance |
| --- |
| State Gemological Center |
| Degtyarivska St. 38-44 |
| Kiev |
| 04119 Ukraine |

Ministry of Finance

State Gemological Center

Degtyarivska St. 38-44

Kiev

04119 Ukraine

| International Department |
| --- |
| Diamond Factory ‚Kristall‘ |
| 600 Letiya Street 21 |
| 21100 Vinnitsa |
| Ukraine |

International Department

Diamond Factory ‚Kristall‘

600 Letiya Street 21

21100 Vinnitsa

Ukraine

ZDRUŽENI ARABSKI EMIRATI

| Dubai Metals and Commodities Centre |
| --- |
| PO Box 63 |
| Dubai |
| United Arab Emirates |

Dubai Metals and Commodities Centre

PO Box 63

Dubai

United Arab Emirates

ZDRUŽENE DRŽAVE AMERIKE

| U.S. Department of State |
| --- |
| 2201 C St., N.W. |
| Washington D.C. |
| United States of America |

U.S. Department of State

2201 C St., N.W.

Washington D.C.

United States of America

VENEZUELA

| Ministry of Basic Industries and Mines |
| --- |
| Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9 |
| Caracas |
| Venezuela |

Ministry of Basic Industries and Mines

Av. La Estancia, Urb. Chuao, Torre Las Mercedes, Piso 9

Caracas

Venezuela

VIETNAM

| Export-Import Management Department |
| --- |
| Ministry of Trade of Vietnam |
| 31 Trang Tien |
| Hanoi 10.000 |
| Vietnam |

Export-Import Management Department

Ministry of Trade of Vietnam

31 Trang Tien

Hanoi 10.000

Vietnam

ZIMBABVE

| Principal Minerals Development Office |
| --- |
| Ministry of Mines and Mining Development |
| Private Bag 7709, Causeway |
| Harare |
| Zimbabwe“. |

Principal Minerals Development Office

Ministry of Mines and Mining Development

Private Bag 7709, Causeway

Harare

Zimbabwe“.

---

PRILOGA II

„PRILOGA III

Seznam pristojnih organov držav članic in njihovih nalog, kakor je določeno v členih 2 in 19

BELGIJA

| Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie, |
| --- |
| PME, Classes moyennes et Énergie, Service Licence, |
| Italiëlei 124, bus 71 |
| B-2000 Antwerpen |
| Telefon: (32-3) 206 94 70 |
| Telefaks: (32-3) 206 94 90 |
| E-naslov: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be |

Federale Overheidsdienst Economie, KMO, Middenstand en Energie, Dienst Vergunningen/Service Public Fédéral Economie,

PME, Classes moyennes et Énergie, Service Licence,

Italiëlei 124, bus 71

B-2000 Antwerpen

Telefon: (32-3) 206 94 70

Telefaks: (32-3) 206 94 90

E-naslov: kpcs-belgiumdiamonds@economie.fgov.be

V Belgiji bo kontrole izvoza in uvoza surovih diamantov v skladu z Uredbo (ES) št. 2368/2002 ter carinske postopke izvajal samo naslednji organ:

| The Diamond Office |
| --- |
| Hovenierstraat 22 |
| B-2018 Antwerpen |

The Diamond Office

Hovenierstraat 22

B-2018 Antwerpen

BOLGARIJA

| Ministry of Finance |
| --- |
| External Finance Directorate |
| 102, G. Rakovski str. |
| Sofia, 1040 |
| Bulgaria |
| Telefon: (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15 |
| Telefaks: (359-2) 98 12 498 |
| E-naslov: feedback@minfin.bg |

Ministry of Finance

External Finance Directorate

102, G. Rakovski str.

Sofia, 1040

Bulgaria

Telefon: (359-2) 98 59 24 01/98 59 24 10/98 59 24 15

Telefaks: (359-2) 98 12 498

E-naslov: feedback@minfin.bg

ČEŠKA REPUBLIKA

V Češki republiki bo kontrole izvoza in uvoza surovih diamantov v skladu z Uredbo (ES) št. 2368/2002 ter carinske postopke izvajal samo naslednji organ:

| Generální ředitelství cel |
| --- |
| Budějovická 7 |
| 140 96 Praha 4 |
| Česká republika |
| Telefon: (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, prenosni telefon: (420-737) 213 793 |
| Telefaks: (420-2) 61 33 38 70 |
| E-naslov: diamond@cs.mfcr.cz |

Generální ředitelství cel

Budějovická 7

140 96 Praha 4

Česká republika

Telefon: (420-2) 61 33 38 41, (420-2) 61 33 38 59, prenosni telefon: (420-737) 213 793

Telefaks: (420-2) 61 33 38 70

E-naslov: diamond@cs.mfcr.cz

NEMČIJA

V Nemčiji bo kontrole izvoza in uvoza surovih diamantov v skladu z Uredbo (ES) št. 2368/2002, vključno z izdajo potrdil Skupnosti, izvajal samo naslednji organ:

| Hauptzollamt Koblenz |
| --- |
| Zollamt Idar-Oberstein |
| Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten |
| Hauptstraße 197 |
| D-55743 Idar-Oberstein |
| Telefon: (49-6781) 56 27-0 |
| Telefaks: (49-6781) 56 27-19 |
| E-naslov: poststelle@zabir.bfinv.de |

Hauptzollamt Koblenz

Zollamt Idar-Oberstein

Zertifizierungsstelle für Rohdiamanten

Hauptstraße 197

D-55743 Idar-Oberstein

Telefon: (49-6781) 56 27-0

Telefaks: (49-6781) 56 27-19

E-naslov: poststelle@zabir.bfinv.de

Za namene člena 5(3), členov 6, 9, 10, člena 14(3) ter členov 15 in 17 te uredbe, ki zadevajo predvsem obveznosti poročanja Komisiji, naslednji organ deluje kot pristojni nemški organ:

| Bundesfinanzdirektion Südost |
| --- |
| Krelingstraβe 50 |
| D-90408 Nürnberg |
| Telefon: (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82 |
| Telefaks: (49-911) 376 22 70 |
| E-naslov: diamondcert@ofdn.bfinv.de |

Bundesfinanzdirektion Südost

Krelingstraβe 50

D-90408 Nürnberg

Telefon: (49-911) 376 35 61, 376 35 86, 376 35 82

Telefaks: (49-911) 376 22 70

E-naslov: diamondcert@ofdn.bfinv.de

ROMUNIJA

| Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor |
| --- |
| (National Authority for Consumer Protection) |
| Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1 |
| Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România, |
| (72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania) |
| Cod postal (Postal code) 011865 |
| Telefon: (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75 |
| Telefaks: (40-21) 318 46 35 / 314 34 62 |
| www.anpc.ro |

Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor

(National Authority for Consumer Protection)

Strada Georges Clemenceau Nr. 5, sectorul 1

Bd. Aviatorilor Nr. 72, sectorul 1 București, România,

(72 Aviatorilor Bvd., sector 1, Bucharest, Romania)

Cod postal (Postal code) 011865

Telefon: (40-21) 318 46 35 / 312 98 90 / 312 12 75

Telefaks: (40-21) 318 46 35 / 314 34 62

www.anpc.ro

ZDRUŽENO KRALJESTVO

| Government Diamond Office |
| --- |
| Global Business Group |
| Room W 3.111.B |
| Foreign and Commonwealth Office |
| King Charles Street |
| London SW1A 2AH |
| Telefon: (44-207) 008 6903 |
| Telefaks: (44-207) 008 3905 |
| E-naslov: GDO@gtnet.gov.uk“ |

Government Diamond Office

Global Business Group

Room W 3.111.B

Foreign and Commonwealth Office

King Charles Street

London SW1A 2AH

Telefon: (44-207) 008 6903

Telefaks: (44-207) 008 3905

E-naslov: GDO@gtnet.gov.uk“

---

II Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo ES/Pogodbo Euratom, katerih objava ni obvezna

PRIPOROČILA

Svet

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/13

---

PRIPOROČILO SVETA

z dne 14. maja 2008

o širših smernicah ekonomskih politik za države članice in Skupnost (2008–2010)

(2008/390/ES)

SVET EVROPSKE UNIJE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 99(2) Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

ob upoštevanju razprave v Evropskem svetu z dne 13. in 14. marca 2008,

ker je Evropski parlament sprejel Resolucijo o priporočilu Komisije –

PRIPOROČA:

ODDELEK A

MAKROEKONOMSKE POLITIKE ZA RAST IN DELOVNA MESTA

A.1   Makroekonomske politike, ki ustvarjajo pogoje za večjo rast in nova delovna mesta

Zagotavljanje gospodarske stabilnosti za dvig zaposlenosti in potenciala rasti

Preudarne makroekonomske politike in strukturne reforme proizvodnih trgov, trgov dela in kapitalskih trgov so bistvenega pomena za podporo dobro uravnotežene gospodarske rasti in celovite uresničitve potenciala rasti. Monetarne politike lahko prispevajo z uresničevanjem stabilnosti cen in, brez poseganja v ta cilj, s podpiranjem drugih splošnih ekonomskih politik, ki zadevajo rast in zaposlovanje. Za nove države članice bo pomembno, da bodo monetarne politike in politike deviznega tečaja prispevale k doseganju konvergence. Režimi deviznih tečajev so pomemben del splošnega okvira ekonomske in monetarne politike, zato bi jih bilo treba usmerjati k doseganju realne in trajnostne nominalne konvergence. K temu naj bi pripomoglo sodelovanje v mehanizmu deviznih tečajev MDT II, in sicer v ustrezni fazi po pristopu.

Zagotovitev trdnega proračunskega stanja bo v celotnem krogu omogočila učinkovito in simetrično delovanje samodejnih proračunskih stabilizatorjev, ki je usmerjeno v stabilizacijo proizvoda približno na ravni obstoječih zmožnosti. Za tiste države članice, ki so že dosegle trdno proračunsko stanje, bo izziv takšno stanje tudi ohraniti. Za preostale države članice je izredno pomembno, da sprejmejo potrebne popravne ukrepe za doseganje srednjeročnih proračunskih ciljev, zlasti če se izboljšajo gospodarske razmere, ter se tako izognejo procikličnim politikam in si zagotovijo položaj, v katerem je dovolj prostora za učinkovito delovanje samodejnih stabilizatorjev v celotnem krogu pred naslednjo gospodarsko recesijo. Zlasti države članice euroobmočja in MDT II, ki še niso dosegle svojih srednjeročnih proračunskih ciljev, bi morale v skladu s poročilom o reformi Pakta o stabilnosti in rasti, ki ga je 22. marca 2005 odobril Evropski svet, doseči letno prilagoditev, za katero bi moralo ob upoštevanju konjunkturnih sprememb ter brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov veljati merilo 0,5 % BDP.

Srednjeročni proračunski cilji za posamezne države članice so opredeljeni različno, in sicer glede na razlike v ekonomskem in proračunskem stanju ter razvoju. V skladu z reformo Pakta o stabilnosti in rasti iz leta 2005 bodo ti cilji revidirani, zato da bo mogoče bolje upoštevati breme, ki ga za proračun predstavlja staranje prebivalstva. Poleg tega lahko, ravno tako v skladu z reformo iz leta 2005, uvedba ali krepitev nacionalnih proračunskih pravil in institucij, vključno z mehanizmi spremljanja, učinkovito dopolni pakt in podpre njegove cilje.

Dodaten izziv makroekonomske politike v nekaterih državah članicah je delovanje v razmerah naglega razvojnega dohitevanja, ki jih v večji ali manjši meri spremljajo zunanji primanjkljaji, hitro naraščanje števila posojil in finančno poglabljanje. Davčna omejitev, učinkovit finančni nadzor in spodbujanje konkurenčnosti so bistveni za obvladovanje zunanjih in notranjih neravnovesij. Previdna davčna naravnanost je pomemben način za ohranjanje zunanjih primanjkljajev v okviru, znotraj katerega je mogoče zagotoviti solidno zunanje financiranje. Davčna omejitev lahko poleg tega, da prispeva k doseganju trdnega proračunskega stanja, omeji tudi tveganje, da bi povečevanje domačega povpraševanja povzročilo vedno večjo inflacijo, in pojav makrofinančnih tveganj, ki bi lahko povzročil nihanje realnih deviznih tečajev in dolgotrajno izgubo konkurenčnosti. Strukturne reforme in ustrezno usklajevanje politik bistveno prispevajo k odpornosti gospodarstev na možna negativna gibanja v svetovnem gospodarstvu.

Smernica št. 1 Za zagotovitev gospodarske stabilnosti za trajnostno rast

| 1. | bi morale države članice v skladu s Paktom o stabilnosti in rasti upoštevati svoje srednjeročne proračunske cilje. Če ta cilj še ni bil dosežen, morajo v ta namen sprejeti vse potrebne popravne ukrepe. Države članice se morajo izogibati procikličnim davčnim politikam. Poleg tega je nujno, da države članice s čezmernim primanjkljajem sprejmejo učinkovite ukrepe za zagotovitev takojšnjega zmanjšanja čezmernega primanjkljaja; |
| --- | --- |

1.

bi morale države članice v skladu s Paktom o stabilnosti in rasti upoštevati svoje srednjeročne proračunske cilje. Če ta cilj še ni bil dosežen, morajo v ta namen sprejeti vse potrebne popravne ukrepe. Države članice se morajo izogibati procikličnim davčnim politikam. Poleg tega je nujno, da države članice s čezmernim primanjkljajem sprejmejo učinkovite ukrepe za zagotovitev takojšnjega zmanjšanja čezmernega primanjkljaja;

| 2. | države članice, ki knjižijo proračunske primanjkljaje, za katere obstaja tveganje, da bodo nevzdržni, bi si morale prizadevati za njihovo izravnavo z izvajanjem strukturnih reform, spodbujanjem zunanje konkurenčnosti in po potrebi prispevanjem k njihovi izravnavi z davčnimi politikami. Glej tudi integrirano smernico „Za prispevanje k dinamični in dobro delujoči ekonomski in monetarni uniji (EMU)“ (št. 6). |
| --- | --- |

2.

države članice, ki knjižijo proračunske primanjkljaje, za katere obstaja tveganje, da bodo nevzdržni, bi si morale prizadevati za njihovo izravnavo z izvajanjem strukturnih reform, spodbujanjem zunanje konkurenčnosti in po potrebi prispevanjem k njihovi izravnavi z davčnimi politikami. Glej tudi integrirano smernico „Za prispevanje k dinamični in dobro delujoči ekonomski in monetarni uniji (EMU)“ (št. 6).

Za ohranitev ekonomske in proračunske vzdržnosti kot podlage za večje zaposlovanje

Brez sprememb politik in širše zastavljenih sprememb v ravnanju pomeni staranje evropskega prebivalstva resno tveganje za dolgoročno vzdržnost gospodarstva Evropske unije v obliki nižjega potencialnega proizvoda na prebivalca zaradi upada delovno aktivnega prebivalstva, pa tudi rastočo porabo za pokojninske sisteme ter sisteme socialnega zavarovanja in zdravstvenega varstva. Če se vprašanja glede takšnega možnega razvoja dogodkov ne bomo lotili pravočasno, bi to lahko občutno povečalo breme dolga. Iz poročila Komisije o vzdržnosti je razvidno, da je v več državah članicah tveganje za vzdržnost veliko, v številnih drugih pa srednje veliko.

Države članice bi morale ekonomske posledice staranja prebivalstva obravnavati v skladu z dobro uveljavljeno tristransko strategijo za reševanje proračunskih posledic staranja. To vključuje ustrezno kombinacijo politik, s katero bi bilo mogoče dovolj hitro znižati javni dolg, tudi z uresničitvijo srednjeročnih ciljev ter spodbuditi dvig stopnje zaposlenosti in povečanje ponudbe delovne sile, s tem pa izravnati vpliv prihodnjega zmanjšanja števila delovno sposobnih oseb; potrebne pa so tudi reforme pokojninskih sistemov in sistemov zdravstvenega varstva. Izredno pomembna je tudi posodobitev sistemov socialne zaščite, da se zagotovi njihova finančna obstojnost, spodbujanje delovno sposobnega prebivalstva k aktivnemu sodelovanju na trgu dela, hkrati pa podpora izpolnjevanju ciljev teh sistemov, tj. glede dostopnosti in ustreznosti. Izboljšano vzajemno delovanje med sistemi socialne zaščite in trgi dela lahko odpravi izkrivljanja ter spodbudi daljšo delovno dobo ob pričakovani daljši življenjski dobi. Politike za spodbujanje zdravja bi lahko skupaj s preventivnim zdravstvenim varstvom pripomogle k temu, da bi vedno večji del življenja preživeli zdravi, s tem pa podprle trajnost sistemov zdravstvenega varstva.

Smernica št. 2 Za ohranitev ekonomske in proračunske vzdržnosti kot podlage za večje zaposlovanje

bi morale države članice glede na predvidene stroške zaradi staranja prebivalstva:

| 1. | dovolj hitro zniževati državni dolg in tako okrepiti javne finance; |
| --- | --- |

1.

dovolj hitro zniževati državni dolg in tako okrepiti javne finance;

| 2. | preoblikovati in okrepiti pokojninske sisteme in sisteme socialnega zavarovanja in zdravstvenega varstva, da zagotovijo njihovo finančno obstojnost ter njihovo socialno ustreznost in dostopnost; |
| --- | --- |

2.

preoblikovati in okrepiti pokojninske sisteme in sisteme socialnega zavarovanja in zdravstvenega varstva, da zagotovijo njihovo finančno obstojnost ter njihovo socialno ustreznost in dostopnost;

| 3. | sprejeti ukrepe za povečano udeležbo na trgu dela in večjo ponudbo delovne sile, predvsem med ženskami, mladimi in starejšimi delavci, ter spodbujati pristop k zaposlitvi po življenjskih obdobjih, da bi se povečala količina delovnih ur v gospodarstvu. |
| --- | --- |

3.

sprejeti ukrepe za povečano udeležbo na trgu dela in večjo ponudbo delovne sile, predvsem med ženskami, mladimi in starejšimi delavci, ter spodbujati pristop k zaposlitvi po življenjskih obdobjih, da bi se povečala količina delovnih ur v gospodarstvu.

Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje pristopa k zaposlitvi po življenjskih obdobjih“ (št. 18, in 4, 19, 21).

Spodbujanje učinkovitega dodeljevanja sredstev, usmerjenega v rast in zaposlovanje

Dobro zasnovani davčni sistemi in sistemi izdatkov, ki spodbujajo učinkovito dodeljevanje sredstev, so nujno potrebni za javni sektor, da lahko v celoti prispeva k rasti in zaposlovanju. To je mogoče doseči s preusmeritvijo izdatkov v kategorije, ki spodbujajo rast, kot so raziskave in razvoj, fizična infrastruktura, okolju prijazne tehnologije, človeški viri in znanje, in sicer brez ogrožanja ciljev ekonomske stabilnosti in vzdržnosti. Javna sredstva je treba uporabljati kar najbolj učinkovito in smotrno. Države članice lahko pomagajo nadzirati kategorije izdatkov z ustreznimi proračunskimi institucijami in davčnimi okviri, denimo z uporabo pravil o izdatkih in z načrtnim preverjanjem porabe proračunskih sredstev ter z vzpostavitvijo ocenjevalnih mehanizmov, ki zagotavljajo dobro zasnovane posamezne reformne ukrepe oziroma celotne svežnje reform. Ključne prednostne naloge za gospodarstvo EU so zagotoviti, da davčne strukture in njihovo vzajemno delovanje s sistemi dajatev okrepijo spodbude za delo in naložbe, spodbuditi višjo rast z večjim zaposlovanjem in več naložbami ter povečati smotrnost in učinkovitost odhodkov za izboljšanje kakovosti javnih financ.

Smernica št. 3 Za spodbujanje učinkovitega dodeljevanja sredstev, usmerjenega v rast in zaposlovanje,

bi morale države članice brez poseganja v smernice o ekonomski stabilnosti in vzdržnosti v skladu z lizbonsko strategijo preusmeriti sestavo javnih odhodkov v kategorije, ki spodbujajo rast, prilagoditi davčne strukture za okrepitev potenciala rasti, zagotoviti vzpostavitev mehanizmov za oceno razmerja med javno porabo in doseganjem ciljev politike ter poskrbeti za splošno skladnost svežnjev reform.

Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje trajnostne uporabe virov in krepitev medsebojnega dopolnjevanja varovanja okolja in gospodarske rasti“ (št. 11).

Zagotavljanje, da gibanje plač prispeva k rasti in stabilnosti ter dopolnjuje strukturne reforme

Gibanje plač lahko prispeva k stabilnim makroekonomskim razmeram in zaposlovanju prijaznemu spletu politik. Za to morajo biti realna povečanja plač v skladu z osnovno stopnjo srednjeročne rasti produktivnosti in združljiva s stopnjo donosnosti, ki omogoča naložbe za spodbujanje produktivnosti, zmogljivosti in zaposlovanja. Začasni dejavniki, kot so nihanja produktivnosti zaradi cikličnih dejavnikov ali enkratnih dvigov v stopnji inflacije, tako ne smejo povzročiti nevzdržnega trenda rasti plač, gibanje plač pa mora izražati razmere na lokalnem trgu dela. V državah z upadajočimi tržnimi deleži je ob reformah za pospeševanje produktivnosti potrebna tudi zmernost plač, da bi zagotovili prilagoditev stroškov dela na enoto in tako znova vzpostavili konkurenčnost. Ta vprašanja je treba upoštevati pri stalnem dialogu in izmenjavi informacij med monetarnimi in davčnimi organi ter socialnimi partnerji v okviru makroekonomskega dialoga.

Smernica št. 4 Za zagotovitev, da bo gibanje plač prispevalo k makroekonomski stabilnosti in rasti, in za povečanje prilagodljivosti bi morale države članice zagotoviti pravšnje okvirne pogoje za pogajanja o plačah, pri tem pa v celoti upoštevati vlogo socialnih partnerjev, z namenom spodbujanja razvoja nominalnih plač in stroškov dela, skladno s stabilnostjo cen in srednjeročnim trendom produktivnosti ter ob upoštevanju razlik v usposobljenosti in pogojih na lokalnem trgu delovne sile.

Glej tudi integrirano smernico „Zagotavljanje zaposlovanju prijaznih gibanj stroškov dela in mehanizmov določanja plač“ (št. 22).

Spodbujanje skladnih makroekonomskih in strukturnih politik ter politik zaposlovanja

Vloga dobrih makroekonomskih politik je ustvariti razmere, ki pospešujejo ustvarjanje delovnih mest in rast. Strukturne reforme, skladne s trdnim kratkoročnim in srednjeročnim proračunskim položajem, so bistvenega pomena za srednjeročno povečanje produktivnosti in zaposlovanja, s čimer pripomorejo k popolnemu izkoristku in krepitvi potenciala rasti. Prispevajo tudi k proračunski vzdržnosti, makroekonomski stabilnosti in odpornosti proti pretresom. Ustrezne makroekonomske politike so hkrati ključni element za izkoriščanje vseh prednosti strukturnih reform, kar zadeva rast in zaposlovanje. Ključna lastnost splošne gospodarske strategije držav članic je zagotoviti, da imajo dosleden niz strukturnih politik, ki podpirajo makroekonomski okvir, ta pa njih. Tržne reforme in naložbe v človeške vire morajo predvsem izboljšati splošno prilagodljivost in sposobnost prilagoditve gospodarstev kot odgovor na spremembe cikličnih gospodarskih razmer in dolgoročnejših trendov, kot sta globalizacija in tehnologija. V zvezi s tem so pomembne reforme davčnih sistemov in sistemov dajatev, da se bo delo izplačalo in da se čim bolj omejijo morebitni odvračilni dejavniki za sodelovanje na trgu dela.

Smernica št. 5 Za spodbujanje večje skladnosti med makroekonomskimi in strukturnimi politikami ter politikami zaposlovanja

bi si morale države članice prizadevati za reforme na trgu dela in proizvodnih trgih – kar hkrati poveča potencial rasti in podpira makroekonomski okvir – tako, da povečajo prilagodljivost, mobilnost dejavnikov in sposobnost prilagoditve na trgih dela in proizvodnih trgih kot odgovor na globalizacijo, tehnološki napredek, preusmeritev povpraševanja in konjunkturne spremembe. Države članice bi morale zlasti: ponovno spodbuditi reforme obdavčevanja in dajatev ter tako povečati spodbude in zagotoviti finančno ovrednotenje dela; s povezovanjem prožnosti in varnosti zaposlitve izboljšati prilagodljivost trgov dela ter z vlaganjem v človeške vire povečati zaposlitveno sposobnost.

Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje prožnosti v povezavi z varnostjo zaposlitve in zmanjševanje segmentacije trgov dela, ob upoštevanju vloge socialnih partnerjev“ (št. 21, št. 19).

A.2   Zagotavljanje dinamičnega in dobro delujočega euroobmočja

Od njegove vzpostavitve pred skoraj desetimi leti so se euroobmočju pridružile še štiri države članice. Euro je pripomogel k utrditvi ekonomske stabilnosti v državah euroobmočja, katerim je posledično zagotovil tudi ugodne pogoje financiranja, s tem pa ublažil posledice zunanjih nihanj menjalniških tečajev. Zaradi upočasnjene rasti v nekaterih delih euroobmočja in vztrajnih razlik v rasti in inflaciji med državami v euroobmočju se postavlja vprašanje, ali notranje prilagajanje v euroobmočju poteka gladko, in zdi se, da se ekonomske politike in upravne strukture najbrž še niso popolnoma prilagodile, da bi lahko v celoti izkoristile monetarno unijo. Ker države v euroobmočju ne morejo več neodvisno uporabljati monetarnih politik ali politik deviznega tečaja, so nadaljnje strukturne reforme ključne za spodbujanje nemotenega prilagajanja gospodarskim pretresom in za ponovno vzpostavitev konkurenčnosti, in torej za zagotovitev vzdržne podlage za gospodarski razvoj.

Splet politik v euroobmočju mora podpreti gospodarsko rast, hkrati pa ohraniti dolgoročno vzdržnost in stabilnost. V tem kritičnem trenutku je pomembno, da ta splet politik okrepi zaupanje med potrošniki in vlagatelji, kar hkrati pomeni prizadevanje za srednjeročno stabilnost. Proračunska politika mora zagotoviti proračunsko stanje, ki lahko podpre stabilnost cen in je skladno s potrebo po pripravljenosti na vpliv staranja prebivalstva in po doseganju sestave javnih odhodkov in prihodkov, ki bodo spodbujali gospodarsko rast. Euroskupina se je aprila 2007 dogovorila, da „bo zaradi izkoriščanja ugodnih cikličnih razmer večina držav članic srednjeročne proračunske cilje dosegla leta 2008 ali 2009, vse države članice pa naj bi si prizadevale, da bi jih dosegle najkasneje leta 2010.“ Zaradi velikega deleža javnega sektorja v gospodarski dejavnosti v euroobmočju kakovost javnih financ bistveno vpliva na gospodarske dosežke. Zato je bistveno, da se sredstva porabijo smotrno in učinkovito, če naj se okrepi potencial rasti, in se čim bolj omeji izkrivljanje, ki izhaja iz financiranja javnih dejavnosti. Celovite strukturne reforme bodo euroobmočju omogočile, da sčasoma poveča svoj potencial rasti, in zagotovile, da močnejša rast ne povzroči možnosti za višjo inflacijo. Reforme, ki omogočajo bolj prilagodljive, vključujoče in integrirane trge dela, več konkurence na proizvodnih trgih in tesnejše povezovanje finančnih trgov in ki jih spremljajo makroekonomske politike, usmerjene v rast in stabilnost, so zlasti pomembne za države članice v euroobmočju, saj odločilno vplivajo na njihovo sposobnost, da se ustrezno prilagodijo pretresom.

Da bi euroobmočje prispevalo k mednarodni gospodarski stabilnosti in bolje predstavljalo svoje gospodarske interese, je izredno pomembno, da v celoti izpolnjuje svojo vlogo v mednarodnem sodelovanju monetarne in ekonomske politike. Imenovanje predsednika euroskupine z dveletnim mandatom od leta 2005 je sicer pripomoglo k večji stabilnosti, kar zadeva zunanjo zastopanost euroobmočja, vendar bi bilo treba to še dodatno izboljšati skladno z obstoječimi sporazumi, tako da bo euroobmočje lahko prevzelo vodilno strateško vlogo v razvoju svetovnega gospodarskega sistema, ki bo sorazmerna z njegovim gospodarskim pomenom.

V euroobmočju so učinki prelivanja najmočnejši, potreba po skupnem programu pa največja. Skupna valuta in skupna monetarna politika omogočata dodatno razsežnost usklajevanja, s katerim bi se lahko okrepila vloga euroobmočja pri zagotavljanju rasti in delovnih mest v vsej EU.

Smernica št. 6 Za prispevanje k dinamični in dobro delujoči ekonomski in monetarni uniji (EMU) morajo države članice euroobmočja zagotoviti boljše usklajevanje svojih ekonomskih in proračunskih politik, predvsem pa morajo:

| 1. | nameniti posebno pozornost proračunski vzdržnosti svojih javnih financ ob doslednem upoštevanju Pakta o stabilnosti in rasti; |
| --- | --- |

1.

nameniti posebno pozornost proračunski vzdržnosti svojih javnih financ ob doslednem upoštevanju Pakta o stabilnosti in rasti;

| 2. | prispevati k spletu politik, ki pomaga pri gospodarskem okrevanju in je skladen s stabilnostjo cen, ob tem pa kratkoročno spodbuja zaupanje podjetij in potrošnikov in je hkrati skladen z dolgoročno trajnostno rastjo; |
| --- | --- |

2.

prispevati k spletu politik, ki pomaga pri gospodarskem okrevanju in je skladen s stabilnostjo cen, ob tem pa kratkoročno spodbuja zaupanje podjetij in potrošnikov in je hkrati skladen z dolgoročno trajnostno rastjo;

| 3. | spodbujati strukturne reforme, ki bodo povečale dolgoročno potencialno rast euroobmočja in izboljšale njegovo produktivnost, konkurenčnost in gospodarsko prilagajanje asimetričnim pretresom, pri čemer se zlasti upoštevajo politike zaposlovanja, in |
| --- | --- |

3.

spodbujati strukturne reforme, ki bodo povečale dolgoročno potencialno rast euroobmočja in izboljšale njegovo produktivnost, konkurenčnost in gospodarsko prilagajanje asimetričnim pretresom, pri čemer se zlasti upoštevajo politike zaposlovanja, in

| 4. | zagotoviti, da bo vpliv euroobmočja v svetovnem gospodarskem sistemu sorazmeren z njegovim gospodarskim pomenom. |
| --- | --- |

4.

zagotoviti, da bo vpliv euroobmočja v svetovnem gospodarskem sistemu sorazmeren z njegovim gospodarskim pomenom.

ODDELEK B

MIKROEKONOMSKE REFORME ZA DVIG EVROPSKEGA POTENCIALA RASTI

Strukturne reforme so odločilne za povečanje potenciala rasti EU in za podporo makroekonomske stabilnosti, saj povečujejo učinkovitost in prilagodljivost evropskega gospodarstva. Rast produktivnosti je odvisna od konkurence, človeških virov, naložb in inovacij. Za večanje evropskega potenciala rasti je potreben napredek pri ustvarjanju delovnih mest in rasti produktivnosti. Potem ko je rast produktivnosti v EU več kot desetletje zaostajala za rastjo produktivnosti v ZDA, se je od sredine leta 2005 pospešila, četudi je v nekaterih storitvenih sektorjih zastala. Glavni izziv, s katerim se srečuje Evropska unija, je ohraniti to izboljšanje, zlasti glede na staranje prebivalstva. Ocenjuje se, da bo samo staranje prebivalstva za skoraj polovico znižalo trenutno stopnjo potencialne rasti. Nadaljnji razmah produktivnosti, boljša izobrazba, usposobljenost in motiviranost delovne sile ter večanje števila delovnih ur so torej nujno potrebni za ohranitev in zvišanje življenjskega standarda v prihodnosti in za zagotavljanje visoke ravni socialne zaščite. Nadalje bo boljše sodelovanje na različnih ravneh v državi dopuščalo bolj dosledno, usklajeno in učinkovito oblikovanje politik.

B.1   Znanje in inovacije – gonilni sili trajnostne rasti

Znanje, ki se pridobiva z naložbami v raziskave in razvoj, inovacije, izobraževanje, usposobljenost in vseživljenjsko učenje, je ključno gibalo dolgoročne rasti. Politike, usmerjene v povečanje naložb v znanje in okrepitev inovacijske zmogljivosti gospodarstva EU, so v središču lizbonske strategije za rast in delovna mesta. Zato so nacionalni in regionalni programi za obdobje 2007–2013 vedno bolj usmerjeni v naložbe v ti področji v skladu z lizbonskimi cilji.

Povečevanje in izboljševanje vlaganja v raziskave in razvoj za oblikovanje evropskega območja znanja

Visoka raven raziskav in razvoja bistveno pripomore k inovacijskemu procesu in torej znatno prispeva k naši konkurenčnosti v prihodnosti. Na gospodarsko rast vplivajo na različne načine: prvič, lahko prispevajo k oblikovanju novih trgov ali proizvodnih postopkov; drugič, lahko povzročijo dodatne izboljšave že obstoječih proizvodov in proizvodnih postopkov; tretjič, povečujejo sposobnost države, da prevzame nove tehnologije; in četrtič, spodbujajo inovacijski potencial. Okoljske tehnologije in ekološke inovacije imajo pomembno vlogo pri doseganju trajnostne rasti.

EU trenutno porabi približno 1,85 % BDP za raziskave in razvoj (delež se sicer po državah članicah giblje od manj kot 0,5 % do skoraj 4 % BDP). Raven porabe za raziskave in razvoj v primerjavi z BDP se je rahlo zmanjšala od leta 2000. Poleg tega samo okoli 55 % porabe za raziskave v EU financira poslovni sektor. Nizke stopnje zasebnih naložb v raziskave in razvoj veljajo za enega glavnih razlogov za inovacijski prepad med EU in ZDA. Potreben je hitrejši napredek pri oblikovanju evropskega raziskovalnega prostora, tudi pri doseganju skupnega cilja EU, ki predvideva, da se bo do leta 2010 vlaganje v raziskave povzpelo do 3 % BDP. Države članice so pozvane, da v svojih nacionalnih programih reform in v letnih poročilih o njihovem izvajanju poročajo o svojih ciljnih odhodkih za raziskave in razvoj ter o ukrepih za doseganje le-teh, pri čemer naj bodo pozorne zlasti na vključevanje evropske razsežnosti v nacionalne politike v zvezi z raziskavami in razvojem. Glavni izziv je vzpostaviti okvirne pogoje, instrumente in spodbude za večje naložbe podjetij v raziskave.

Javna poraba za raziskave mora postati učinkovitejša in izboljšati je treba povezavo med javnimi raziskavami in zasebnim sektorjem. Okrepiti bi bilo treba centre in mreže odličnosti, na usklajen način vzpostaviti sodobno raziskovalno infrastrukturo, bolje izrabiti javne mehanizme podpore za povečanje inovacij zasebnega sektorja ter zagotoviti večji učinek finančnega vzvoda javnih naložb in posodobitev vodenja raziskovalnih inštitutov in univerz. Prav tako je bistveno zagotoviti konkurenčno okolje za delovanje podjetij, saj konkurenca znatno spodbuja zasebno vlaganje v inovacije. Poleg tega si je treba odločno prizadevati za povečanje števila in kakovosti raziskovalcev v Evropi, zlasti tako, da se pritegne več študentov v znanstvene in tehnične vede, da se izboljša razvoj poklicnih možnosti in zmanjšajo ovire za mednarodno, evropsko in medsektorsko mobilnost študentov in raziskovalcev, vključno z zaposlovanjem vrhunskih tujih in izseljenih raziskovalcev ter njihovim ponovnim vključevanjem v delo. Treba bi bilo okrepiti mednarodno razsežnost raziskav in razvoja, in sicer smislu skupnega financiranja, oblikovanja večje kritične mase raziskovalcev in vzpostavitve optimalnega števila raziskovalnih infrastrukturnih objektov na ravni EU na kritičnih področjih, za katera so potrebna obsežna sredstva, ter z zmanjševanjem ovir za mobilnost raziskovalcev, pedagoških delavcev na univerzah in študentov. Zaradi krepitve zmožnosti ustvarjanja in privzemanja novih znanj so na področju izboljšanja in ohranjanja kakovosti izobraževanja, zlasti visokošolskega izobraževanja, potrebna dodatna prizadevanja.

Smernica št. 7 Za povečanje in izboljšanje naložb v raziskave in razvoj, predvsem v zasebnih podjetjih, je potrjen splošni cilj 3 % BDP za leto 2010 z ustrezno porazdelitvijo med zasebnim in javnim vlaganjem, države članice pa bodo določile posamezne vmesne ravni. Države članice bi morale s prepletanjem ukrepov še naprej spodbujati raziskave in razvoj, zlasti v podjetjih, in sicer:

| 1. | z zagotovitvijo boljših okvirnih pogojev in dovolj konkurenčnega in privlačnega okolja za poslovanje podjetij; |
| --- | --- |

1.

z zagotovitvijo boljših okvirnih pogojev in dovolj konkurenčnega in privlačnega okolja za poslovanje podjetij;

| 2. | z uspešnejšo in učinkovitejšo javno porabo za raziskave in razvoj ter oblikovanjem partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem; |
| --- | --- |

2.

z uspešnejšo in učinkovitejšo javno porabo za raziskave in razvoj ter oblikovanjem partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem;

| 3. | z razvojem in krepitvijo centrov odličnosti izobraževalnih in raziskovalnih ustanov v državah članicah, po potrebi tudi z ustanavljanjem novih, ter z izboljšanjem sodelovanja in prenosa tehnologij med javnimi raziskovalnimi inštituti in zasebnimi podjetji; |
| --- | --- |

3.

z razvojem in krepitvijo centrov odličnosti izobraževalnih in raziskovalnih ustanov v državah članicah, po potrebi tudi z ustanavljanjem novih, ter z izboljšanjem sodelovanja in prenosa tehnologij med javnimi raziskovalnimi inštituti in zasebnimi podjetji;

| 4. | z oblikovanjem in boljšo izrabo spodbud za večanje prednosti raziskav in razvoja v zasebnem sektorju; |
| --- | --- |

4.

z oblikovanjem in boljšo izrabo spodbud za večanje prednosti raziskav in razvoja v zasebnem sektorju;

| 5. | s posodobitvijo vodenja raziskovalnih inštitutov in univerz; |
| --- | --- |

5.

s posodobitvijo vodenja raziskovalnih inštitutov in univerz;

| 6. | z zagotavljanjem zadostnega števila usposobljenih raziskovalcev, tako da privabijo več študentov v znanstvene in tehnične vede ter izboljšajo razvoj poklicnih možnosti, pa tudi evropsko, mednarodno in medsektorsko mobilnost raziskovalcev in osebja na področju razvoja. |
| --- | --- |

6.

z zagotavljanjem zadostnega števila usposobljenih raziskovalcev, tako da privabijo več študentov v znanstvene in tehnične vede ter izboljšajo razvoj poklicnih možnosti, pa tudi evropsko, mednarodno in medsektorsko mobilnost raziskovalcev in osebja na področju razvoja.

Spodbujanje inovacij

Dinamika evropskega gospodarstva je odvisna od njegove ustvarjalne in inovacijske sposobnosti. Vzpostavljeni morajo biti okvirni gospodarski pogoji za inovacije. To pomeni dobro delujoče finančne in proizvodne trge ter učinkovita in finančno dostopna sredstva za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. Inovacije pogosto predstavijo trgu nova podjetja, ki lahko naletijo na določene težave pri pridobivanju finančnih sredstev. Ukrepi za spodbujanje ustanavljanja in rasti inovativnih podjetij, vključno z izboljšanjem dostopa do finančnih sredstev, bi torej morali spodbuditi inovacijsko dejavnost. Širjenje tehnologije in politike za večje prepletanje nacionalnih sistemov inovacij in izobraževanja je mogoče spodbuditi z oblikovanjem inovacijskih središč in mrež ter s storitvami podpore za inovacije, usmerjenimi v MSP. Prenos znanja z mobilnostjo raziskovalcev, neposrednimi tujimi naložbami ali uvoženo tehnologijo je zlasti koristen za države in regije, ki zaostajajo v razvoju. Pomembno je tudi, da se še okrepi povezovanje trikotnika raziskav in razvoja, izobraževanja ter inovacij. Zlasti pa so predpogoj za odličnost in inovativnost visokokakovostni sistemi izobraževanja in usposabljanja.

Široko zastavljena strategija EU na področju inovacij torej zadeva pravice intelektualne lastnine, standardizacijo, uporabo javnih naročil za spodbujanje inovacij, skupne tehnološke pobude, spodbujanje inovacij na vodilnih trgih, sodelovanje med visokim šolstvom, raziskovalno dejavnostjo in podjetji, vključno z odprtokodnimi inovacijami, spodbujanje inovacij v regijah, inovacij v storitvenih dejavnostih in netehnoloških inovacij ter izboljševanje dostopa podjetij do finančnih sredstev, zlasti tveganega kapitala.

Sedaj mora EU poiskati še rešitev v zvezi s sistemom za spore glede patentov in s patentom Skupnosti.

Smernica št. 8 Za spodbujanje vseh oblik inovacij bi se morale države članice osredotočiti na:

| 1. | izboljšanje podpore inovacijam, zlasti za razširjanje in prenos tehnologij; |
| --- | --- |

1.

izboljšanje podpore inovacijam, zlasti za razširjanje in prenos tehnologij;

| 2. | oblikovanje in razvoj inovacijskih središč, mrež in inkubatorjev, ki bi zbližali univerze, raziskovalne ustanove in podjetja, tudi na regionalni in lokalni ravni, ter pripomogli k premostitvi tehnološkega prepada med regijami; |
| --- | --- |

2.

oblikovanje in razvoj inovacijskih središč, mrež in inkubatorjev, ki bi zbližali univerze, raziskovalne ustanove in podjetja, tudi na regionalni in lokalni ravni, ter pripomogli k premostitvi tehnološkega prepada med regijami;

| 3. | spodbujanje čezmejnega prenosa znanja, vključno z neposrednimi tujimi naložbami; |
| --- | --- |

3.

spodbujanje čezmejnega prenosa znanja, vključno z neposrednimi tujimi naložbami;

| 4. | spodbujanje javnih naročil na področju inovativnih proizvodov in storitev; |
| --- | --- |

4.

spodbujanje javnih naročil na področju inovativnih proizvodov in storitev;

| 5. | boljši dostop do domačega in mednarodnega financiranja; |
| --- | --- |

5.

boljši dostop do domačega in mednarodnega financiranja;

| 6. | učinkovita in finančno dostopna sredstva za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. |
| --- | --- |

6.

učinkovita in finančno dostopna sredstva za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine.

Širjenje informacijsko-komunikacijskih tehnologij (IKT) v skladu s cilji in ukrepi pobude i2010 je prav tako pomemben način za izboljšanje produktivnosti in posledično gospodarske rasti. EU še ni sposobna v celoti izkoristiti informacijsko-komunikacijskih tehnologij (IKT), in to predvsem zaradi še vedno nezadostnih naložb v IKT, organizacijske inovacije in računalniško znanje. Širša in učinkovitejša uporaba IKT ter vzpostavitev celovitega enotnega trga na področju elektronskih komunikacijskih storitev bosta podprli konkurenčnost evropskih podjetij v prihodnosti. Pomembno je tudi zmanjšati in preprečiti drobitev „e-notranjega trga“ z vzpostavitvijo medsebojno povezljivih e-storitev med državami članicami v vseh segmentih. Odprti standardi na področju IKT so koristna podlaga za medsebojno povezljivost in inovacije. Prav tako bi bilo treba zagotoviti varnost mrež in informacij, zasebnost slednjih in tudi njihovo zbliževanje. Države članice bi morale spodbujati širitev širokopasovnih omrežij, tudi na slabo pokrite regije, ter tako razvijati ekonomijo znanja in zmanjšati regionalne razlike, kar se tiče gospodarskega, družbenega in kulturnega razvoja; poleg tega bi morale pospeševati rast in inovacije v novih storitvenih dejavnostih, in sicer s spodbujanjem širitve visokohitrostnih širokopasovnih omrežij.

Smernica št. 9 Za spodbujanje širjenja in učinkovite uporabe IKT ter vzpostavitev vseobsegajoče informacijske družbe bi morale države članice:

| 1. | spodbujati razširjeno uporabo IKT v javnih službah, MSP in gospodinjstvih; |
| --- | --- |

1.

spodbujati razširjeno uporabo IKT v javnih službah, MSP in gospodinjstvih;

| 2. | vzpostaviti potreben okvir za s tem povezane spremembe v organizaciji dela v gospodarstvu; |
| --- | --- |

2.

vzpostaviti potreben okvir za s tem povezane spremembe v organizaciji dela v gospodarstvu;

| 3. | spodbujati močno prisotnost evropske industrije v ključnih segmentih IKT; |
| --- | --- |

3.

spodbujati močno prisotnost evropske industrije v ključnih segmentih IKT;

| 4. | spodbujati razvoj močnih industrij IKT in vsebin ter dobro delujočih trgov; |
| --- | --- |

4.

spodbujati razvoj močnih industrij IKT in vsebin ter dobro delujočih trgov;

| 5. | zagotoviti varnost omrežij in informacij, pa tudi zbliževanje in medsebojno povezljivost za vzpostavitev informacijskega območja brez meja; |
| --- | --- |

5.

zagotoviti varnost omrežij in informacij, pa tudi zbliževanje in medsebojno povezljivost za vzpostavitev informacijskega območja brez meja;

| 6. | spodbujati širitev širokopasovnih omrežij, tudi na slabo pokrite regije, ter tako razvijati ekonomijo znanja. Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje prožnosti v povezavi z varnostjo zaposlitve in zmanjševanje segmentacije trgov dela, ob upoštevanju vloge socialnih partnerjev“ (št. 21). |
| --- | --- |

6.

spodbujati širitev širokopasovnih omrežij, tudi na slabo pokrite regije, ter tako razvijati ekonomijo znanja. Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje prožnosti v povezavi z varnostjo zaposlitve in zmanjševanje segmentacije trgov dela, ob upoštevanju vloge socialnih partnerjev“ (št. 21).

Za krepitev konkurenčne prednosti evropske industrijske baze

Močna industrijska baza je bistvenega pomena za evropsko gospodarstvo. Konkurenčnost EU je odvisna od sposobnosti gospodarstva, da preusmeri dejavnosti v sektorje z višjo produktivnostjo. Pristop, pri katerem so javne politike naklonjene inovaciji in zaposlovanju, regionalne in druge politike pa dobro povezane, podpira nadgradnjo industrijske baze EU. Da bi Evropa okrepila in ohranila vodilni položaj na področju gospodarstva in tehnologije, mora povečati tudi svojo zmogljivost za razvoj in trženje novih tehnologij, vključno z IKT in okoljskimi tehnologijami. Treba bi bilo analizirati in izkoristiti medsebojno dopolnjevanje ob skupnem obravnavanju izzivov na področju raziskav, ureditve in financiranja na evropski ravni, kjer posamezne države članice zaradi obsega ali področja delovanja ne morejo same odpraviti tržnih pomanjkljivosti. EU še vedno ni uspelo popolnoma izkoristiti svojega tehnološkega potenciala. Evropska industrijska politika bi si morala prizadevati za to, da se podjetjem zagotovijo enaki pogoji poslovanja, ki bodo v skladu z načeli lojalne konkurence. Združevanje evropske odličnosti, oblikovanje partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem ter sodelovanje med državami članicami, pri čemer ima družba večje koristi kot zasebni sektor, bodo pomagali izkoristiti ta tehnološki potencial.

Smernica št. 10 Za okrepitev konkurenčne prednosti svoje industrijske baze potrebuje Evropa trdno industrijsko strukturo na vsem svojem ozemlju. Nujno izvajanje sodobne in dejavne industrijske politike pomeni, da je treba okrepiti konkurenčno prednost industrijske baze, tudi s prispevanjem k privlačnim okvirnim pogojem za proizvodnjo in storitve, hkrati pa zagotavljati dopolnjevanje ukrepov na nacionalni, nadnacionalni in evropski ravni. Države članice bi morale:

| 1. | začeti opredeljevati dodatno vrednost in dejavnike konkurenčnosti v ključnih industrijskih sektorjih ter obravnavati izzive, ki jih prinaša globalizacija; |
| --- | --- |

1.

začeti opredeljevati dodatno vrednost in dejavnike konkurenčnosti v ključnih industrijskih sektorjih ter obravnavati izzive, ki jih prinaša globalizacija;

| 2. | biti osredotočene tudi na razvoj novih tehnologij in trgov:






  (a) | to predvsem pomeni, da se morajo zavezati k spodbujanju novih tehnoloških pobud, ki temeljijo na partnerstvu med javnim in zasebnim sektorjem ter sodelovanju med državami članicami, kar pomaga odpravljati resnične tržne pomanjkljivosti; |
| --- | --- | --- |

2.

biti osredotočene tudi na razvoj novih tehnologij in trgov:

(a)

to predvsem pomeni, da se morajo zavezati k spodbujanju novih tehnoloških pobud, ki temeljijo na partnerstvu med javnim in zasebnim sektorjem ter sodelovanju med državami članicami, kar pomaga odpravljati resnične tržne pomanjkljivosti;

| (b) | prav tako pomeni vzpostavljanje in razvoj mrež regionalnih ali lokalnih grozdov v EU z večjim sodelovanjem MSP. |
| --- | --- |

(b)

prav tako pomeni vzpostavljanje in razvoj mrež regionalnih ali lokalnih grozdov v EU z večjim sodelovanjem MSP.

Glej tudi integrirano smernico „Izboljšanje usklajenosti potreb trga dela“ (št. 20).

Spodbujanje trajnostne uporabe virov

Trajen uspeh Unije je odvisen tudi od reševanja vrste težav na področju virov in okolja, ki bodo ovirale prihodnji razvoj, če ne bodo odpravljene ali se jih bo reševalo na stroškovno neučinkovit način. Zaradi nedavnega razvoja dogodkov se poudarja pomen učinkovite rabe energije in zmanjšanja občutljivosti evropskega gospodarstva na nihanja cen nafte. Potreben je integriran pristop k politiki na področju podnebja in energije, da bi se povečala zanesljivost oskrbe, zagotovili konkurenčnost gospodarstva EU in cenovno dostopna energija ter bi se spopadli s podnebnimi spremembami. Države članice in Skupnost si morajo prizadevati za dosego ciljev EU, da se do leta 2020 zmanjšajo emisije toplogrednih plinov za vsaj 20 %, doseže 20-odstotni delež obnovljivih energij ter se energetska učinkovitost izboljša za 20 %; poleg tega se predvidi cilj, da se emisije toplogrednih plinov do leta 2020 zmanjšajo do 30 %, s čimer želi EU prispevati h globalnemu in vseobsegajočemu sporazumu za obdobje po letu 2012, pod pogojem, da se druge razvite države zavežejo primerljivemu zmanjšanju emisij in da bi k temu ustrezno prispevale tudi gospodarsko naprednejše države v razvoju. Treba bi bilo oblikovati politike, s pomočjo katerih bi se cilji dosegli na stroškovno najučinkovitejši in najugodnejši način. Ključen izziv bo zagotoviti, da se prehod h gospodarstvu z nizkimi emisijami ogljika izvede na način, ki je skladen s konkurenčnostjo EU ter podpira zdravo in vzdržno upravljanje javnih financ in ki prispeva k širšim ciljem rasti, skladnim z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. Izjemno pomembno je, da se države članice še naprej borijo proti podnebnim spremembam, da se temperatura na svetovni ravni ne bi dvignila za več kot 2 °C nad predindustrijskimi vrednostmi, hkrati pa je treba cilje iz Kjotskega protokola uresničevati na stroškovno učinkovit način. Države članice morajo glede na pomen biotske raznovrstnosti za nekatere gospodarske sektorje preprečiti njeno izgubo od sedaj do leta 2010 in ohraniti delovanje ekosistemov, zlasti z vključevanjem te zahteve v ostale politike.

Ključnega pomena je oblikovanje učinkovite in trajnostne prometne politike, tudi z dopuščanjem učinkovitega vračunavanja zunanjih stroškov. V tem okviru imajo ključno vlogo tržno zasnovani instrumenti, tako da cene bolje odražajo okoljsko škodo in socialne stroške, prav tako pa je treba v celoti izkoristiti ustrezne cenovne signale. Okrepiti bi se moral tudi sistem EU za trgovanje z emisijami. Spodbujanje razvoja in uporabe okolju prijaznih tehnologij in ekoloških inovacij, usmeritev v „zelena“ javna naročila, pri čemer se še posebej upoštevajo MSP, in ukinitev okolju škodljivih subvencij ter drugi instrumenti politike – vključno z davki, okoljskimi subvencijami in dajatvami – lahko izboljšajo inovacijsko uspešnost in povečajo prispevek k trajnostnemu razvoju. Gospodarske družbe EU so na primer med vodilnimi v svetu, kar zadeva razvoj novih tehnologij obnovljive energije. Glede na nenehen pritisk na zviševanje cen energije in vedno večje podnebne grožnje je spodbujanje izboljšav na področju učinkovite rabe energije pomembno zlasti kot prispevek k rasti in trajnostnemu razvoju.

Smernica št. 11 Za spodbujanje trajnostne uporabe virov in krepitev medsebojnega dopolnjevanja varovanja okolja in gospodarske rasti bi morale države članice:

| 1. | dati prednost učinkoviti rabi energije in soproizvodnji, razvoju trajnostnih in obnovljivih energij ter hitremu širjenju okolju prijaznih in ekološko učinkovitih tehnologij (a) na notranjem trgu, zlasti na področju prometa in energije, da bi se med drugim zmanjšala občutljivost evropskega gospodarstva na nihanje cen nafte, in (b) na preostali svet kot sektor z velikim izvoznim potencialom; |
| --- | --- |

1.

dati prednost učinkoviti rabi energije in soproizvodnji, razvoju trajnostnih in obnovljivih energij ter hitremu širjenju okolju prijaznih in ekološko učinkovitih tehnologij (a) na notranjem trgu, zlasti na področju prometa in energije, da bi se med drugim zmanjšala občutljivost evropskega gospodarstva na nihanje cen nafte, in (b) na preostali svet kot sektor z velikim izvoznim potencialom;

| 2. | spodbujati razvoj sredstev za vračunavanje zunanjih okoljskih stroškov in ločevanje gospodarske rasti od poslabšanja okolja. Uresničevanje teh prednostnih nalog mora biti usklajeno z veljavno zakonodajo Skupnosti ter z ukrepi in instrumenti, predlaganimi v akcijskem načrtu za okoljske tehnologije (ETAP), med drugim (a) z uporabo tržno zasnovanih instrumentov, (b) s skladi za tvegane naložbe in financiranjem dejavnosti na področju raziskav in razvoja, (c) s spodbujanjem trajnostnih vzorcev proizvodnje in porabe, vključno z usmeritvijo v „zelena“ javna naročila, (d) s posvečanjem posebne pozornosti MSP in (e) z reformo subvencij, ki imajo znaten negativen učinek na okolje in so nezdružljive s trajnostnim razvojem, da se jih postopno odpravi; |
| --- | --- |

2.

spodbujati razvoj sredstev za vračunavanje zunanjih okoljskih stroškov in ločevanje gospodarske rasti od poslabšanja okolja. Uresničevanje teh prednostnih nalog mora biti usklajeno z veljavno zakonodajo Skupnosti ter z ukrepi in instrumenti, predlaganimi v akcijskem načrtu za okoljske tehnologije (ETAP), med drugim (a) z uporabo tržno zasnovanih instrumentov, (b) s skladi za tvegane naložbe in financiranjem dejavnosti na področju raziskav in razvoja, (c) s spodbujanjem trajnostnih vzorcev proizvodnje in porabe, vključno z usmeritvijo v „zelena“ javna naročila, (d) s posvečanjem posebne pozornosti MSP in (e) z reformo subvencij, ki imajo znaten negativen učinek na okolje in so nezdružljive s trajnostnim razvojem, da se jih postopno odpravi;

| 3. | stremeti k cilju, da se glede na pomen biotske raznovrstnosti za nekatere gospodarske sektorje prepreči njena izguba od sedaj do leta 2010, zlasti z vključevanjem te zahteve v ostale politike; |
| --- | --- |

3.

stremeti k cilju, da se glede na pomen biotske raznovrstnosti za nekatere gospodarske sektorje prepreči njena izguba od sedaj do leta 2010, zlasti z vključevanjem te zahteve v ostale politike;

| 4. | nadaljevati boj proti podnebnim spremembam, pri čemer cilje iz Kjotskega protokola uresničujejo na stroškovno učinkovit način, zlasti kar zadeva MSP. |
| --- | --- |

4.

nadaljevati boj proti podnebnim spremembam, pri čemer cilje iz Kjotskega protokola uresničujejo na stroškovno učinkovit način, zlasti kar zadeva MSP.

Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje učinkovitega dodeljevanja sredstev, usmerjenega v rast in zaposlovanje“ (št. 3).

B.2   Evropa, ki bo privlačnejša za naložbe in delo

Privlačnost Evropske unije za naložbe je med drugim odvisna od velikosti in odprtosti njenih trgov, njenega zakonodajnega okolja, kakovosti njene delovne sile in infrastrukture.

Širjenje in poglabljanje notranjega trga

Notranji trg za blago je sicer sorazmerno dobro povezan, vendar so trgi storitev pravno ali dejansko še vedno precej razdrobljeni. Celovito in pravočasno izvajanje direktive o storitvah bo pomemben korak k vzpostavitvi popolnoma delujočega notranjega trga storitev. Odstranitev vseh ovir – tudi z zmanjšanjem upravne obremenitve za čezmejne dejavnosti – bo prispevala k izkoriščanju potenciala storitvenega sektorja v Evropi. Pomembno je izboljšati davčno okolje. Delovanje enotnega trga je mogoče izboljšati z nenehnimi prizadevanji za preprečevanje davčnih goljufij in škodljive davčne konkurence ter z okrepljenim sodelovanjem glede obdavčitve med državami članicami in po potrebi na evropski ravni, pri čemer je treba spoštovati pristojnosti držav. Delo na tem področju se bo nadaljevalo, prav tako tudi odprava ovir na notranjem trgu. Popolna vključitev finančnih trgov z izvajanjem strategije, določene v beli knjigi o finančnih storitvah za obdobje 2005–2010, bi nenazadnje dvignila donos in zaposlovanje, saj bi omogočila učinkovitejšo razporeditev kapitala in bi ustvarila boljše pogoje za finančno poslovanje podjetij.

Države članice so dosegle napredek pri prenosu direktiv za področje notranjega trga. Kljub temu pa bi moralo nadaljnje izboljševanje ostati prednostna naloga, da bi se lahko izkoristile prednosti enotnega evropskega trga. Poleg tega se direktive pogosto uporabljajo ali izvajajo napačno, kot kaže veliko število postopkov za ugotavljanje kršitev, ki jih je sprožila Komisija. Države članice bi si morale izmenjati najboljše prakse in sodelovati s Komisijo ter tako zagotoviti, da bodo njihovi državljani in podjetja v celoti deležni vseh prednosti zakonodaje o notranjem trgu. Marsikaj je na primer še mogoče izboljšati v praksah javnih naročil. Takšno izboljšanje bi se izrazilo s povečanjem deleža objavljenih javnih naročil. Večja odprtost javnih naročil bi pomenila tudi precejšnje proračunske prihranke za države članice.

Smernica št. 12 Za razširitev in poglobitev notranjega trga bi morale države članice:

| 1. | pospešiti prenos direktiv za področje notranjega trga; |
| --- | --- |

1.

pospešiti prenos direktiv za področje notranjega trga;

| 2. | dati prednost strožjemu in doslednejšemu uresničevanju zakonodaje o notranjem trgu; |
| --- | --- |

2.

dati prednost strožjemu in doslednejšemu uresničevanju zakonodaje o notranjem trgu;

| 3. | odpraviti še zadnje ovire za čezmejne dejavnosti; |
| --- | --- |

3.

odpraviti še zadnje ovire za čezmejne dejavnosti;

| 4. | učinkovito uporabljati pravila EU o javnih naročilih; |
| --- | --- |

4.

učinkovito uporabljati pravila EU o javnih naročilih;

| 5. | spodbujati v celoti delujoč notranji trg storitev, pri tem pa ohraniti evropski socialni model; |
| --- | --- |

5.

spodbujati v celoti delujoč notranji trg storitev, pri tem pa ohraniti evropski socialni model;

| 6. | pospešiti integracijo finančnih trgov z doslednim in skladnim izvajanjem in izvrševanjem akcijskega načrta na področju finančnih storitev. Prim. tudi integrirano smernico „Izboljšanje usklajenosti potreb trga dela“ (št. 20). |
| --- | --- |

6.

pospešiti integracijo finančnih trgov z doslednim in skladnim izvajanjem in izvrševanjem akcijskega načrta na področju finančnih storitev. Prim. tudi integrirano smernico „Izboljšanje usklajenosti potreb trga dela“ (št. 20).

Zagotavljanje odprtih in konkurenčnih trgov v Evropi in zunaj nje

Odprt svetovni trgovinski sistem je bistvenega pomena za EU. Kot svetovni vodilni sili na področju trgovine in vlaganja nam naša odprtost omogoča nižje naložbene stroške za industrijo, nižje cene za potrošnike, konkurenčno spodbudo za podjetja in nove naložbe. Hkrati je pomembno, da EU izkoristi svoj vpliv pri mednarodnih pogajanjih in si še naprej prizadeva za bolj odprte trge, kar bi prineslo vzajemno korist. EU se zato še vedno zavzema za nadaljnje odstranjevanje ovir za trgovino in naložbe in se bo bojevala proti nepoštenim trgovinskim praksam, naložbam in izkrivljanju konkurence. Prav tako je pomembno sodelovanje s ključnimi trgovinskimi partnerji pri oblikovanju skupnega prostora za pripravo medsebojno združljivih zakonodaj in standardov, tudi sodelovanje na mednarodni ravni za spodbuditev učinkovitosti in stabilnosti mednarodnih finančnih trgov.

Politika konkurence ima ključno vlogo pri zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev za podjetja v EU. Lahko je koristna tudi pri pregledu širšega zakonodajnega okvira pri trgih, da bi se uveljavili pogoji, ki bi podjetjem omogočili učinkovito konkurenco, pri čemer se še zlasti upoštevajo zunanji vidiki konkurenčnosti med oblikovanjem in izvajanjem lastnih notranjih politik. Evropski trgi se lahko konkurenci nadalje odprejo z znižanjem splošne ravni preostale državne pomoči. Hkrati s tem premikom je treba preostalo državno pomoč preusmeriti v podporo nekaterim horizontalnim ciljem. To je omogočil pregled pravil o državni pomoči.

Strukturne reforme, ki olajšajo vstop na trg, so še zlasti učinkovite za povečanje konkurence. Te bodo imele predvsem pomemben vpliv na trgih, ki so jih pred konkurenco prej varovali protikonkurenčno ravnanje, obstoj monopolov, pretirana regulacija (dovoljenja, licence, minimalne kapitalske zahteve, zakonske ovire, odpiralni čas trgovin, s predpisi urejene cene ipd. lahko na primer ovirajo razvoj učinkovitega konkurenčnega okolja) ali trgovinska zaščita.

Izvajanje že dogovorjenih ukrepov za uvedbo konkurence na področju mrežnih gospodarskih panog (na področjih električne energije in plina, prometa, telekomunikacij in poštnih storitev) bi moralo prispevati k splošno nižjim cenam in večji izbiri, pri tem pa vsem državljanom zagotoviti storitve splošnega gospodarskega pomena. Organi za konkurenco in regulativni organi morajo zagotoviti konkurenco na liberaliziranih trgih. Zagotoviti je treba visoko kakovost storitev splošnega gospodarskega pomena po dostopni ceni.

Odgovorni potrošniki, ki ozaveščeno izbirajo, bodo hitreje nagradili učinkovite izvajalce. Treba si je dodatno prizadevati za boljše izvrševanje potrošniške zakonodaje, ki krepi vlogo potrošnikov in odpira notranji trg močnejši konkurenci na maloprodajni ravni.

Odprtost navzven za trgovino in naložbe je zaradi povečanega obsega izvoza in uvoza pomembna spodbuda za rast in zaposlovanje in lahko okrepi učinek strukturnih reform. Odprt in stabilen sistem pravil svetovne trgovine je za evropsko gospodarstvo bistvenega pomena. Uspešna uresničitev ambicioznega in uravnoteženega sporazuma v okviru kroga pogajanj v Dohi in tudi napredek pri dvostranskih in regionalnih sporazumih o prosti trgovini bi morala povečati odprtost trgov, kar zadeva trgovino in naložbe, in s tem prispevati k večji potencialni rasti. EU je pripravljena svojim trgovinskim in naložbenim partnerjem pomagati pri spodbujanju splošnih standardov ter predvsem podpreti krepitev zmogljivosti v državah v razvoju.

Smernica št. 13 Za zagotovitev odprtih in konkurenčnih trgov v Evropi in zunaj nje ter izkoriščanje ugodnosti globalizacije bi morale države članice kot prednostno nalogo obravnavati:

| 1. | odpravo zakonodajnih, trgovinskih in drugih ovir, ki neprimerno omejujejo konkurenco; |
| --- | --- |

1.

odpravo zakonodajnih, trgovinskih in drugih ovir, ki neprimerno omejujejo konkurenco;

| 2. | učinkovitejše uresničevanje politike konkurence; |
| --- | --- |

2.

učinkovitejše uresničevanje politike konkurence;

| 3. | selektivni pregled trgov in predpisov, s čimer bi organi za konkurenco in regulativni organi odkrivali in odstranjevali ovire za konkurenco in vstop na trg; |
| --- | --- |

3.

selektivni pregled trgov in predpisov, s čimer bi organi za konkurenco in regulativni organi odkrivali in odstranjevali ovire za konkurenco in vstop na trg;

| 4. | zmanjšanju državne pomoči, ki izkrivlja konkurenco; |
| --- | --- |

4.

zmanjšanju državne pomoči, ki izkrivlja konkurenco;

| 5. | v skladu z okvirom Skupnosti preusmeritev pomoči v podporo nekaterim horizontalnim ciljem, kot so na primer raziskave in inovacije ter optimizacija človeških virov, in dobro znanim tržnim pomanjkljivostim; |
| --- | --- |

5.

v skladu z okvirom Skupnosti preusmeritev pomoči v podporo nekaterim horizontalnim ciljem, kot so na primer raziskave in inovacije ter optimizacija človeških virov, in dobro znanim tržnim pomanjkljivostim;

| 6. | spodbujanje odprtosti navzven, tudi na večstranski ravni; |
| --- | --- |

6.

spodbujanje odprtosti navzven, tudi na večstranski ravni;

| 7. | dosledno izvajanje dogovorjenih ukrepov za uvedbo konkurence na področju mrežnih gospodarskih panog in tako zagotoviti učinkovito konkurenco na povezanih trgih po vsej Evropi. Hkrati ima zagotavljanje učinkovitih storitev splošnega gospodarskega pomena po dostopnih cenah pomembno vlogo v konkurenčnem in dinamičnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

7.

dosledno izvajanje dogovorjenih ukrepov za uvedbo konkurence na področju mrežnih gospodarskih panog in tako zagotoviti učinkovito konkurenco na povezanih trgih po vsej Evropi. Hkrati ima zagotavljanje učinkovitih storitev splošnega gospodarskega pomena po dostopnih cenah pomembno vlogo v konkurenčnem in dinamičnem gospodarstvu.

Izboljšanje evropske in nacionalne ureditve

Tržna ureditev je bistvenega pomena za oblikovanje okolja, v katerem se lahko izvajajo poslovne transakcije po konkurenčnih cenah. Uporablja se tudi za odpravljanje tržnih pomanjkljivosti ali za zaščito udeležencev na trgu. Skupni učinek zakonodaje in ureditve lahko vseeno povzroči precejšnje gospodarske stroške. Zato je pomembno, da je zakonodaja premišljena in sorazmerna ter da se redno pregleduje. Kakovost evropskega in nacionalnega zakonodajnega okolja je odvisna od skupne zavezanosti in deljene odgovornosti na ravni EU in držav članic.

V EU se je začel uveljavljati koncept boljše pravne ureditve. V okviru pristopa Komisije za boljšo zakonodajo se natančno ocenijo ekonomski, socialni in okoljski učinki nove ali revidirane zakonodaje, da bi se tako opredelile morebitne sporazumne rešitve in medsebojno dopolnjevanje med različnimi cilji politik. Poleg tega se preuči, ali je mogoče veljavno pravno ureditev poenostaviti (tudi kar zadeva upravne obremenitve), in oceni njen učinek na konkurenčnost. Komisija je sprejela pristop pri izračunavanju upravnih stroškov nove in sedanje zakonodaje EU, zastavljen pa je bil ambiciozen cilj, da se obremenitve zaradi zakonodaje EU in njenega prenosa na nacionalno raven do leta 2012 zmanjšajo za 25 %.

Države članice bi si morale v okviru svojih pristojnosti zastaviti enako ambiciozne nacionalne cilje za zmanjšanje. Da bi se zmanjšale upravne obremenitve, bi bilo treba dejavno spodbujati e-javne storitve in druga orodja IKT, ki jih množično uporabljajo države članice. Na splošno bi morale države članice sprejeti celovito in jasno izboljšano strategijo v zvezi s pravno ureditvijo, tudi ustrezne institucionalne strukture, orodje za spremljanje in sredstva, vključiti pa bi morale tudi ustrezne zainteresirane strani. Države članice bi morale sistematično oceniti stroške in prednosti zakonodajnih pobud in revizij. Izboljšati bi morale kakovost pravne ureditve, hkrati pa ohraniti svoje cilje in poenostaviti veljavno zakonodajo. Obširno bi se morale posvetovati o stroških in koristih zakonodajnih pobud, zlasti kadar to pomeni kompromisne rešitve glede različnih ciljev politik. Države članice bi morale poleg tega zagotoviti, da se v celoti obravnavajo tudi ustrezne nadomestne možnosti za pravno ureditev. To je še zlasti pomembno za mala in srednja podjetja (MSP), ki imajo običajno zgolj omejena sredstva za uresničevanje predpisanih zahtev, ki jih nalagata zakonodaja Skupnosti in nacionalna zakonodaja. Zato je treba predvsem proučiti, ali je mogoče MSP v celoti ali delno izvzeti iz upravnih zahtev.

Smernica št. 14 Za ustvarjanje bolj konkurenčnega poslovnega okolja in spodbujanje zasebne pobude z boljšo ureditvijo bi morale države članice:

| 1. | zmanjšati upravno obremenitev podjetij, predvsem MSP in novih podjetij; |
| --- | --- |

1.

zmanjšati upravno obremenitev podjetij, predvsem MSP in novih podjetij;

| 2. | izboljšati kakovost veljavnih in novih predpisov, hkrati pa ohraniti njihove cilje s sistematično in dosledno oceno njihovih ekonomskih, socialnih (vključno z zdravstvenimi) in okoljskih učinkov, pri tem pa upoštevati in natančneje ocenjevati upravno obremenitev, povezano z ureditvijo, ter učinek na konkurenčnost, tudi kar zadeva izvrševanje; |
| --- | --- |

2.

izboljšati kakovost veljavnih in novih predpisov, hkrati pa ohraniti njihove cilje s sistematično in dosledno oceno njihovih ekonomskih, socialnih (vključno z zdravstvenimi) in okoljskih učinkov, pri tem pa upoštevati in natančneje ocenjevati upravno obremenitev, povezano z ureditvijo, ter učinek na konkurenčnost, tudi kar zadeva izvrševanje;

| 3. | spodbujati podjetja pri razvijanju družbene odgovornosti gospodarskih družb. |
| --- | --- |

3.

spodbujati podjetja pri razvijanju družbene odgovornosti gospodarskih družb.

Evropa mora učinkoviteje spodbujati svoj podjetniški zagon in potrebuje več novih podjetij, ki se bodo pripravljena lotiti ustvarjalnih ali inovativnih podvigov. Politike bi morale ustvariti okvir za MSP, ki se ukvarjajo z inovativnim delom in imajo potencial za visoko dodano vrednost in visoko rast. Podpreti je treba učenje o podjetništvu na vseh stopnjah šolanja in usposabljanja ter zagotoviti ustrezna strokovna znanja. Idejo podjetništva je treba v proces vseživljenjskega učenja vključiti že v šoli. Treba je spodbujati partnerstva z gospodarskimi družbami. Ustanavljanje in rast podjetij se lahko spodbudita z izboljšanimi pogoji za dostop do financiranja, z učinkovitejšim finančnim posredovanjem in s krepitvijo gospodarskih spodbud. To med drugim pomeni, da se davčni sistemi prilagodijo tako, da nagrajujejo uspeh, da se zmanjšajo stroški dela, ki ne spadajo v plačo, in se zmanjšajo upravne obremenitve za nova podjetja, zlasti z zagotovitvijo ustreznih podpornih storitev za podjetja (predvsem za mlade podjetnike), in vzpostavijo enotne točke za stike. Predvsem je treba poudariti lažji prenos lastništva, tudi družinskih podjetij, in izboljšanje postopkov sanacije in prestrukturiranja, zlasti z učinkovitejšimi zakoni o stečaju. Države članice bi morale prav tako spodbujati razširitev IKT v MSP, da bi se tako s pospeševanjem spletnih upravnih postopkov izboljšala produktivnost in spodbudil izvoz. Ustrezno pozornost je treba nameniti določenim oviram, na katere naletijo podjetnice, ter opredeliti in razviti podporo, da bi se povečalo število podjetnic. Predlogi, ki bodo del zakona o malih podjetjih za EU, ki je v pripravi in ga bo predstavila Komisija, bi morali biti oblikovani tako, da bi prispevali k izkoriščanju potenciala MSP, kar zadeva rast in delovna mesta.

Smernica št. 15 Za spodbujanje podjetniške kulture in ustvarjanje podpornega okolja za MSP bi morale države članice:

| 1. | izboljšati dostop do finančnih sredstev za spodbujanje ustanavljanja in rasti MSP, predvsem z mikro posojili in drugimi oblikami tveganega kapitala; |
| --- | --- |

1.

izboljšati dostop do finančnih sredstev za spodbujanje ustanavljanja in rasti MSP, predvsem z mikro posojili in drugimi oblikami tveganega kapitala;

| 2. | okrepiti gospodarske pobude, vključno s poenostavitvijo davčnih sistemov in zmanjševanjem stroškov dela, ki ne spadajo v plačo; |
| --- | --- |

2.

okrepiti gospodarske pobude, vključno s poenostavitvijo davčnih sistemov in zmanjševanjem stroškov dela, ki ne spadajo v plačo;

| 3. | okrepiti inovacijski potencial MSP; |
| --- | --- |

3.

okrepiti inovacijski potencial MSP;

| 4. | zagotoviti ustrezne podporne storitve, na primer vzpostavljanje točk za stike na enem mestu in spodbujanje nacionalnih podpornih mrež za podjetja, da bi pospešile njihovo ustanavljanje in rast v skladu z listino o malih podjetjih. Poleg tega bi morale države članice okrepiti podjetniško izobraževanje in usposabljanje za MSP. Olajšati bi morale tudi prenos lastništva, po potrebi posodobiti zakone o stečaju in izboljšati postopke sanacije in prestrukturiranja. |
| --- | --- |

4.

zagotoviti ustrezne podporne storitve, na primer vzpostavljanje točk za stike na enem mestu in spodbujanje nacionalnih podpornih mrež za podjetja, da bi pospešile njihovo ustanavljanje in rast v skladu z listino o malih podjetjih. Poleg tega bi morale države članice okrepiti podjetniško izobraževanje in usposabljanje za MSP. Olajšati bi morale tudi prenos lastništva, po potrebi posodobiti zakone o stečaju in izboljšati postopke sanacije in prestrukturiranja.

Glej tudi integrirane smernice „Spodbujanje učinkovitega dodeljevanja sredstev, usmerjenega v rast in zaposlovanje“ (št. 3) in „Spodbujanje vseh oblik inovacij“ (št. 8 ter št. 23 in 24).

Širitev in izboljšanje evropske infrastrukture

Sodobna infrastruktura (promet, energija in digitalne komunikacije) je pomemben dejavnik, ki vpliva na privlačnost krajev. Omogoča mobilnost oseb, blaga in storitev po vsej Uniji. Z znižanjem prevoznih in komunikacijskih stroškov ter razširitvijo trgov pomagajo med seboj povezana in medsebojno povezljiva vseevropska omrežja pospeševati mednarodno trgovino in spodbujajo dinamiko notranjega trga. Liberalizacija evropskih mrežnih gospodarskih panog poleg tega spodbuja konkurenco in povečuje učinkovitost v teh sektorjih.

Kar zadeva prihodnje naložbe v evropsko infrastrukturo, bi morale biti prednostne naloge izvedba tridesetih prednostnih prometnih projektov, ki sta jih Parlament in Svet opredelila v smernicah za vseevropsko prometno omrežje, zaključek pripravljenih čezmejnih projektov za transport, obnovljivo energijo in širokopasovne komunikacije in raziskave (opredeljenih v okviru Evropske pobude za rast) ter izvedba prometnih projektov, ki jih podpira Kohezijski sklad. Poleg tega je treba odstraniti tudi infrastrukturna ozka grla znotraj držav. Ustrezni cenovni sistemi infrastrukture lahko prispevajo k učinkoviti uporabi infrastrukture in oblikovanju trajnostnega ravnovesja med načini prevoza.

Smernica št. 16 Širitev, izboljšanje in povezovanje evropske infrastrukture ter dokončanje prednostnih čezmejnih projektov – cilj teh projektov je zlasti tesneje povezati nacionalne trge v razširjeni EU. Države članice bi morale:

| 1. | ustvariti ustrezne pogoje za prometno in energetsko infrastrukturo ter infrastrukturo informacijsko-komunikacijskih tehnologij, ki bodo učinkovito izkoriščale sredstva, pri čemer imajo prednost tiste, ki so vključene v vseevropska prometna omrežja, in sicer z dopolnjevanjem mehanizmov Skupnosti, zlasti pa z vključevanjem na čezmejnih območjih in obrobnih regijah, kar je nujen pogoj za uspešno uvedbo konkurence na področju mrežnih gospodarskih panog; |
| --- | --- |

1.

ustvariti ustrezne pogoje za prometno in energetsko infrastrukturo ter infrastrukturo informacijsko-komunikacijskih tehnologij, ki bodo učinkovito izkoriščale sredstva, pri čemer imajo prednost tiste, ki so vključene v vseevropska prometna omrežja, in sicer z dopolnjevanjem mehanizmov Skupnosti, zlasti pa z vključevanjem na čezmejnih območjih in obrobnih regijah, kar je nujen pogoj za uspešno uvedbo konkurence na področju mrežnih gospodarskih panog;

| 2. | obravnavati razvoj partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem; |
| --- | --- |

2.

obravnavati razvoj partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem;

| 3. | preučiti uvedbo ustreznih cenovnih sistemov infrastrukture ter tako zagotoviti učinkovito uporabo infrastruktur in oblikovanje trajnostnega ravnovesja med načini prevoza, pri čemer se poudarjajo spremembe in inovacije na področju tehnologije ter upoštevajo okoljski stroški in vpliv na rast. |
| --- | --- |

3.

preučiti uvedbo ustreznih cenovnih sistemov infrastrukture ter tako zagotoviti učinkovito uporabo infrastruktur in oblikovanje trajnostnega ravnovesja med načini prevoza, pri čemer se poudarjajo spremembe in inovacije na področju tehnologije ter upoštevajo okoljski stroški in vpliv na rast.

Glej tudi integrirano smernico „Spodbujanje širjenja in učinkovita uporaba IKT ter vzpostavitev vseobsegajoče informacijske družbe“ (št. 9).

V Bruslju, 14. maja 2008

Za Svet

Predsednik

A. BAJUK

---

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/25

---

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343/Rev.X, ki je dostopen na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 79 Gospodarske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) – Enotni predpisi za homologacijo vozil glede na krmilje

Dopolnilo 78: Pravilnik št. 79

Revizija 2

Vključuje vse veljavno besedilo do:

dopolnila 3 k spremembam 01 – datum veljavnosti: 4. april 2005

Popravek 20. januarja 2006

VSEBINA

PRAVILNIK

| 0. | Uvod |
| --- | --- |

0.

| 1. | Področje uporabe |
| --- | --- |

1.

| 2. | Opredelitev pojmov |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vloga za podelitev homologacije |
| --- | --- |

3.

| 4. | Homologacija |
| --- | --- |

4.

| 5. | Določbe o izdelavi |
| --- | --- |

5.

| 6. | Določbe o preskusih |
| --- | --- |

6.

| 7. | Skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kazni za neskladnost proizvodnje |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sprememba in razširitev homologacije tipa vozila |
| --- | --- |

9.

| 10. | Dokončna prekinitev proizvodnje |
| --- | --- |

10.

| 11. | Imena in naslovi tehničnih služb, pristojnih za izvajanje homologacijskih preskusov, ter upravnih služb |
| --- | --- |

11.

PRILOGE

| Priloga 1 – | Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončni prekinitvi proizvodnje tipa vozila glede na krmilje v skladu s Pravilnikom št. 79 |
| --- | --- |

Priloga 1 –

| Priloga 2 – | Namestitev homologacijskih oznak |
| --- | --- |

Priloga 2 –

| Priloga 3 – | Delovanje zavor pri vozilih, ki uporabljajo isti vir energije za oskrbo krmilja in zavor |
| --- | --- |

Priloga 3 –

| Priloga 4 – | Dodatne določbe za vozila, opremljena s pomožnim krmiljem |
| --- | --- |

Priloga 4 –

| Priloga 5 – | Določbe za priklopna vozila, ki imajo hidravlični prenosni mehanizem |
| --- | --- |

Priloga 5 –

| Priloga 6 – | Posebne zahteve, ki se uporabljajo za varnostne vidike kompleksnih sistemov za elektronsko krmiljenje vozila |
| --- | --- |

Priloga 6 –

0.   UVOD

Namen Pravilnika je določiti enotne predpise za zasnovo in delovanje krmilnih sistemov, vgrajenih v vozila, ki se uporabljajo na cesti. Tradicionalno je bila glavna zahteva ta, da osnovni krmilni sistem vključuje prisilno mehansko povezavo med napravo za upravljanje krmilja, tj. običajno volan, in kolesi, tako da lahko določi pot vozila. Za mehansko povezavo je, če je bila obsežno dimenzionirana, veljalo, da ni podvržena okvari.

Napredujoča tehnologija, skupaj z željo po izboljšanju varnosti potnikov z odpravo mehanskega volanskega droga, in prednosti proizvodnje, povezane z lažjim prenosom naprave za upravljanje krmilja med vozili z volanom na levi in vozili z volanom na desni strani, so narekovale presojo tradicionalnega pristopa, zato je Pravilnik zdaj spremenjen tako, da upošteva nove tehnologije. Skladno s tem bo zdaj mogoče imeti krmilne sisteme, v katerih ni nobene prisilne mehanske povezave med napravo za upravljanje krmilja in kolesi.

Sistemi, s pomočjo katerih voznik obdrži primarni nadzor nad vozilom, lahko pa mu pomaga tudi krmilni sistem, na katerega vplivajo signali, sproženi v vozilu, so opredeljeni kot „izpopolnjeni krmilni sistemi za pomoč vozniku“. Taki sistemi lahko vključujejo „krmilno funkcijo s samodejnim nadzorom“, na primer s pomočjo pasivnih infrastrukturnih elementov, ki vozniku pomagajo obdržati vozilo na idealni poti (usmerjanje na pravi vozni pas (ang. Lane Guidance), ohranjanje voznega pasu (ang. Lane Keeping) ali nadzor smeri (ang. Heading Control)), manevrirati vozilo pri nizki hitrosti v zaprtih prostorih ali ustaviti se na vnaprej določeni točki (vodenje po avtobusnih postajah (ang. Bus Stop Guidance)). Izpopolnjeni krmilni sistemi za pomoč vozniku lahko vključujejo tudi „korekcijsko krmilno funkcijo“, ki, na primer, voznika opozori na morebiten odmik od izbranega voznega pasu (opozarjanje na nenamerno spremembo voznega pasu (ang. Lane Departure Warning)), popravi odklon krmiljenih koles in tako prepreči odmik od izbranega voznega pasu (preprečevanje nenamerne spremembe voznega pasu (ang. Lane Departure Avoidance)) ali popravi odklon enega ali več krmiljenih koles in tako izboljša dinamično obnašanje oziroma stabilnost vozila.

V primeru kakršnega koli izpopolnjenega krmilnega sistema za pomoč vozniku se lahko voznik ob vsakem času odloči razveljaviti funkcijo pomoči z namernim dejanjem, na primer z namenom, da se izogne nepričakovanemu predmetu na cesti.

Predvideva se, da bo tehnologija prihodnosti omogočala tudi, da bodo na krmilje vplivali ali ga upravljali senzorji in signali, nameščeni oziroma ustvarjeni v vozilu ali izven njega. To je povzročilo kar nekaj skrbi glede odgovornosti za osnovo upravljanje vozila in odsotnosti vsakršnih mednarodno dogovorjenih protokolov o prenosu podatkov v zvezi z upravljanjem krmilja izven vozila oziroma zunanjim upravljanjem krmilja. Zato Pravilnik ne dovoljuje splošne odobritve sistemov, ki vključujejo funkcije, s pomočjo katerih se lahko krmilje upravlja z zunanjimi signali, ki se na primer prenašajo z radijskih oddajnikov ob cesti ali aktivnih elementov, vdelanih v cestišče. Taki sistemi, ki ne zahtevajo prisotnosti voznika, so opredeljeni kot „avtonomni krmilni sistemi“.

Ta pravilnik prav tako preprečuje homologacijo prisilnega krmilja priklopnih vozil, ki uporabljajo napravo za oskrbo z energijo in električno napravo za upravljanje vlečnega vozila, saj ni nobenih standardov, ki bi se uporabljali za priključke za oskrbo z energijo ali za izmenjavo digitalnih informacij o prenosu upravljanja. Pričakuje se, da bo standard ISO 11992 Mednarodne organizacije za standardizacijo (ISO) nekoč v prihodnosti spremenjen tako, da bo upošteval prenos podatkov o upravljanju krmilja.

1.   PODROČJE UPORABE

1.1   Ta pravilnik se uporablja za krmilje vozil kategorij M, N in O. (1)

1.2   Ta pravilnik ne velja za:

| 1.2.1 | krmilje s povsem pnevmatskim prenosom; |
| --- | --- |

1.2.1

krmilje s povsem pnevmatskim prenosom;

| 1.2.2 | avtonomne krmilne sisteme, kot so opredeljeni v odstavku 2.3.3; |
| --- | --- |

1.2.2

avtonomne krmilne sisteme, kot so opredeljeni v odstavku 2.3.3;

| 1.2.3 | krmilne sisteme s polno močjo, vgrajene v priklopna vozila, pri katerih se energija, potrebna za delovanje, prenaša z vlečnega vozila; |
| --- | --- |

1.2.3

krmilne sisteme s polno močjo, vgrajene v priklopna vozila, pri katerih se energija, potrebna za delovanje, prenaša z vlečnega vozila;

| 1.2.4 | električno napravo za upravljanje krmilnih sistemov s polno močjo, ki je vgrajena v priklopna vozila in ki ni dodatno krmilje, kot je opredeljeno v odstavku 2.5.2.4. |
| --- | --- |

1.2.4

električno napravo za upravljanje krmilnih sistemov s polno močjo, ki je vgrajena v priklopna vozila in ki ni dodatno krmilje, kot je opredeljeno v odstavku 2.5.2.4.

2.   OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

2.1   „homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa vozila glede na njegovo krmilje;

2.2   „tip vozila“ pomeni vozilo, ki se ne razlikuje glede na proizvajalčevo oznako tipa vozila in v bistvenih značilnostih, kot so:

| 2.2.1 | vrsta krmilja, naprava za upravljanje krmilja, prenosni mehanizem, krmiljena kolesa in vir energije. |
| --- | --- |

2.2.1

vrsta krmilja, naprava za upravljanje krmilja, prenosni mehanizem, krmiljena kolesa in vir energije.

2.3   „krmilje“ pomeni vso opremo, katere namen je določanje smeri gibanja vozila.

Krmilje vključuje:

| — | napravo za upravljanje krmilja, |
| --- | --- |

—

napravo za upravljanje krmilja,

| — | prenos upravljanja krmilja, |
| --- | --- |

—

prenos upravljanja krmilja,

| — | krmiljena kolesa, |
| --- | --- |

—

krmiljena kolesa,

| — | napravo za oskrbo z energijo, če je potrebno; |
| --- | --- |

—

napravo za oskrbo z energijo, če je potrebno;

2.3.1   „naprava za upravljanje krmilja“ pomeni del krmilja, ki upravlja njegovo delovanje; deluje z neposrednim poseganjem voznika ali brez njega. Pri krmilju, pri katerem sile krmiljenja izključno ali delno zagotavlja mišična moč voznika, naprava za upravljanje krmilja vključuje vse dele do točke, v kateri se sila na volanu pretvarja z mehanskimi, hidravličnimi ali električnimi sredstvi;

2.3.2   „prenos upravljanja krmilja“ pomeni vse sestavne dele, ki predstavljajo funkcionalno povezavo med napravo za upravljanje krmilja in kolesi.

Prenos se deli na dve samostojni funkciji:

prenos upravljanja in prenos energije.

Kadar se v tem pravilniku izraz „prenos“ uporablja samostojno, pomeni tako prenos upravljanja kot prenos energije. Razlikujemo med mehanskimi, električnimi in hidravličnimi prenosnimi sistemi ali kombinacijami le-teh, glede na način, na katerega se prenašajo signali in/ali energija;

2.3.2.1   „prenos upravljanja“ pomeni vse sestavne dele, s pomočjo katerih se prenašajo signali za namen upravljanja krmilja;

2.3.2.2   „prenos energije“ pomeni vse sestavne dele, s pomočjo katerih se prenaša energija, potrebna za upravljanje/regulacijo krmilne funkcije koles;

2.3.3   „avtonomni krmilni sistem“ pomeni sistem, ki vključuje funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, ki povzroči, da se vozilo drži določene poti ali da spremeni svojo pot kot odziv na signale, ki se sprožijo in prenašajo izven vozila. Voznik nima nujno primarnega nadzora nad vozilom;

2.3.4   „izpopolnjeni krmilni sistem za pomoč vozniku“ pomeni sistem, ki kot dodatek osnovnemu krmilnemu sistemu zagotavlja pomoč vozniku pri krmiljenju vozila, pri katerem pa voznik vedno obdrži primarni nadzor nad vozilom. Vključuje eno ali obe naslednji funkciji:

| 2.3.4.1 | „krmilna funkcija s samodejnim nadzorom“ pomeni funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri je lahko aktiviranje krmilnega sistema posledica samodejnega vrednotenja signalov, sproženih v vozilu, verjetno v povezavi s pasivnimi infrastrukturnimi elementi, kar sproži neprekinjeno krmiljenje z namenom zagotavljanja pomoči vozniku pri sledenju določeni poti, pri manevriranju pri nizki hitrosti oziroma pri parkiranju; |
| --- | --- |

2.3.4.1

„krmilna funkcija s samodejnim nadzorom“ pomeni funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri je lahko aktiviranje krmilnega sistema posledica samodejnega vrednotenja signalov, sproženih v vozilu, verjetno v povezavi s pasivnimi infrastrukturnimi elementi, kar sproži neprekinjeno krmiljenje z namenom zagotavljanja pomoči vozniku pri sledenju določeni poti, pri manevriranju pri nizki hitrosti oziroma pri parkiranju;

| 2.3.4.2 | „korekcijska krmilna funkcija“ pomeni prekinjeno krmilno funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri so lahko za določen čas spremembe odklona enega ali več krmiljenih koles posledica samodejnega vrednotenja signalov, sproženih v vozilu, s čimer se obdrži osnovna želena pot vozila ali vpliva na dinamično obnašanje vozila.
  Sistemi, ki sami prisilno ne aktivirajo krmilnega sistema, pač pa, verjetno v povezavi s pasivnimi infrastrukturnimi elementi, le opozorijo voznika na odmik od idealne poti vozila ali na neopaženo nevarnost, in sicer z otipnim opozorilom, ki se prenaša prek naprave za upravljanje krmilja, se prav tako štejejo za korekcijsko krmilje; |
| --- | --- |

2.3.4.2

„korekcijska krmilna funkcija“ pomeni prekinjeno krmilno funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri so lahko za določen čas spremembe odklona enega ali več krmiljenih koles posledica samodejnega vrednotenja signalov, sproženih v vozilu, s čimer se obdrži osnovna želena pot vozila ali vpliva na dinamično obnašanje vozila.

Sistemi, ki sami prisilno ne aktivirajo krmilnega sistema, pač pa, verjetno v povezavi s pasivnimi infrastrukturnimi elementi, le opozorijo voznika na odmik od idealne poti vozila ali na neopaženo nevarnost, in sicer z otipnim opozorilom, ki se prenaša prek naprave za upravljanje krmilja, se prav tako štejejo za korekcijsko krmilje;

2.3.5   „krmiljena kolesa“ pomeni kolesa, katerih naravnanost glede na vzdolžno os vozila se lahko spremeni neposredno ali posredno, da se določi smer gibanja vozila. (Krmiljena kolesa vključujejo os, okrog katere se vrtijo, za namen določitve smeri gibanja vozila);

2.3.6   „naprava za oskrbo z energijo“ vključuje tiste dele krmilja, ki slednjega oskrbujejo z energijo, le-to uravnavajo ter jo po potrebi predelujejo in hranijo. Vključuje tudi morebitne posode za shranjevanje sredstva za delovanje in povratne vòde, ne pa tudi motorja vozila (razen za namen odstavka 5.3.2.1) ali njegovega prenosa do vira energije;

2.3.6.1   „vir energije“ pomeni tisti del naprave za oskrbo z energijo, ki zagotavlja energijo v potrebni obliki;

2.3.6.2   „zbiralnik energije“ pomeni tisti del naprave za oskrbo z energijo, v katerem se hrani energija, ki jo zagotavlja energijski vir, na primer posoda s tekočino pod pritiskom ali akumulator vozila;

2.3.6.3   „posoda za shranjevanje“ pomeni tisti del naprave za oskrbo z energijo, v katerem se hrani sredstvo za delovanje pri atmosferskem tlaku ali blizu njega, na primer posoda s tekočino;

2.4   Parametri krmiljenja

2.4.1   „sila na napravi za upravljanje krmilja“ pomeni silo, ki deluje na napravo za upravljanje krmilja za namen krmiljenja vozila;

2.4.2   „čas krmiljenja“ pomeni čas od začetka premikanja naprave za upravljanje krmilja do trenutka, ko krmiljena kolesa dosežejo določen odklon krmiljenih koles;

2.4.3   „odklon krmiljenih koles“ pomeni kot med projekcijo vzdolžne osi vozila ter presečnico ravnine koles (srednje ravnine kolesa, pravokotne na os, okrog katere se vrti) in cestišča;

2.4.4   „sile krmiljenja“ pomenijo vse sile, ki delujejo v prenosnem mehanizmu;

2.4.5   „povprečno krmilno razmerje“ pomeni razmerje med kotnim premikom naprave za upravljanje krmilja in povprečnim zajetim odklonom krmiljenih koles za celoten obrat od ene do druge skrajne lege;

2.4.6   „obračalni krog“ pomeni krog, znotraj katerega se med krožno vožnjo vozila nahajajo projekcije vseh točk vozila na ravnino tal, razen zunanjih ogledal in prednjih smernih kazalnikov;

2.4.7   „nazivni polmer naprave za upravljanje krmilja“ pri volanu pomeni najkrajšo dimenzijo od njegovega središča vrtenja do zunanjega roba obroča. Pri vseh drugih oblikah naprav pomeni razdaljo med središčem vrtenja in točko, v kateri deluje sila na napravi. Če je takšnih točk več, se uporabi tisto, ki zahteva največjo silo.

2.5   Vrste krmilja:

Odvisno od načina proizvajanja sil krmiljenja ločimo naslednje vrste krmilja:

| 2.5.1 | Pri motornih vozilih:






  2.5.1.1 | „osnovni krmilni sistem“ pomeni krmilje vozila, ki je odgovorno zlasti za določanje smeri vožnje. Obsega lahko:






  2.5.1.1.1 | „ročno krmilje“, pri katerem sile krmiljenja izhajajo izključno iz mišične moči voznika; |
| --- | --- | --- | --- |

2.5.1

Pri motornih vozilih:

2.5.1.1

„osnovni krmilni sistem“ pomeni krmilje vozila, ki je odgovorno zlasti za določanje smeri vožnje. Obsega lahko:

2.5.1.1.1

„ročno krmilje“, pri katerem sile krmiljenja izhajajo izključno iz mišične moči voznika;

| 2.5.1.1.2 | „krmilje s pomožno silo“, pri katerem sile krmiljenja izhajajo iz mišične moči voznika in vira (virov) energije;






  2.5.1.1.2.1 | krmilje, pri katerem, kadar je brezhibno, sile krmiljenja izhajajo izključno iz enega ali več virov energije, pri katerem pa se v primeru napake v krmilju sile krmiljenja lahko zagotovijo samo z mišično močjo voznika (integrirani pogonski sistemi), se prav tako šteje za krmilje s pomožno silo; |
| --- | --- | --- |

2.5.1.1.2

„krmilje s pomožno silo“, pri katerem sile krmiljenja izhajajo iz mišične moči voznika in vira (virov) energije;

2.5.1.1.2.1

krmilje, pri katerem, kadar je brezhibno, sile krmiljenja izhajajo izključno iz enega ali več virov energije, pri katerem pa se v primeru napake v krmilju sile krmiljenja lahko zagotovijo samo z mišično močjo voznika (integrirani pogonski sistemi), se prav tako šteje za krmilje s pomožno silo;

| 2.5.1.1.3 | „krmilje s polno močjo“, pri katerem se sile krmiljenja zagotavljajo izključno iz enega ali več virov energije; |
| --- | --- |

2.5.1.1.3

„krmilje s polno močjo“, pri katerem se sile krmiljenja zagotavljajo izključno iz enega ali več virov energije;

| 2.5.1.2 | „samosledno krmilje“ pomeni sistem, ki povzroči spremembo odklona na enem ali več krmiljenih kolesih le takrat, kadar nanj delujejo sile in/ali momenti, ki delujejo prek pnevmatike na cestišče; |
| --- | --- |

2.5.1.2

„samosledno krmilje“ pomeni sistem, ki povzroči spremembo odklona na enem ali več krmiljenih kolesih le takrat, kadar nanj delujejo sile in/ali momenti, ki delujejo prek pnevmatike na cestišče;

| 2.5.1.3 | „pomožno krmilje“ pomeni sistem, pri katerem so poleg koles osnovnega krmilja krmiljena tudi kolesa na osi (oseh) vozil kategorij M in N, in sicer v isto ali nasprotno smer od smeri osnovnega krmilja, in/ali je odklon prednjih in/ali zadnjih krmiljenih koles mogoče nastavljati glede na obnašanje vozila; |
| --- | --- |

2.5.1.3

„pomožno krmilje“ pomeni sistem, pri katerem so poleg koles osnovnega krmilja krmiljena tudi kolesa na osi (oseh) vozil kategorij M in N, in sicer v isto ali nasprotno smer od smeri osnovnega krmilja, in/ali je odklon prednjih in/ali zadnjih krmiljenih koles mogoče nastavljati glede na obnašanje vozila;

| 2.5.2 | Pri priklopnih vozilih:






  2.5.2.1 | „samosledno krmilje“ pomeni sistem, ki povzroči spremembo odklona na enem ali več krmiljenih kolesih le takrat, kadar nanj delujejo sile in/ali momenti, ki delujejo prek pnevmatike na cestišče; |
| --- | --- | --- |

2.5.2

Pri priklopnih vozilih:

2.5.2.1

„samosledno krmilje“ pomeni sistem, ki povzroči spremembo odklona na enem ali več krmiljenih kolesih le takrat, kadar nanj delujejo sile in/ali momenti, ki delujejo prek pnevmatike na cestišče;

| 2.5.2.2 | „zgibno krmilje“ pomeni krmilje, pri katerem se sile krmiljenja ustvarjajo s spremembo smeri vlečnega vozila in je premikanje krmiljenih koles priklopnega vozila tesno povezano z relativnim kotom med vzdolžnima osema vlečnega in priklopnega vozila; |
| --- | --- |

2.5.2.2

„zgibno krmilje“ pomeni krmilje, pri katerem se sile krmiljenja ustvarjajo s spremembo smeri vlečnega vozila in je premikanje krmiljenih koles priklopnega vozila tesno povezano z relativnim kotom med vzdolžnima osema vlečnega in priklopnega vozila;

| 2.5.2.3 | „avtomatsko krmilje“ pomeni krmilje, pri katerem se sile krmiljenja ustvarjajo s spremembo smeri vlečnega vozila in je premikanje krmiljenih koles priklopnega vozila tesno povezano z relativnim kotom med vzdolžno osjo okvirja priklopnega vozila oziroma tovora, ki ga nadomešča, in vzdolžno osjo pomožnega okvirja šasije, na katerega je pritrjena os (so pritrjene osi); |
| --- | --- |

2.5.2.3

„avtomatsko krmilje“ pomeni krmilje, pri katerem se sile krmiljenja ustvarjajo s spremembo smeri vlečnega vozila in je premikanje krmiljenih koles priklopnega vozila tesno povezano z relativnim kotom med vzdolžno osjo okvirja priklopnega vozila oziroma tovora, ki ga nadomešča, in vzdolžno osjo pomožnega okvirja šasije, na katerega je pritrjena os (so pritrjene osi);

| 2.5.2.4 | „dodatno krmilje“ pomeni sistem, ki je neodvisen od osnovnega krmilnega sistema in s katerim je mogoče za potrebe manevriranja selektivno vplivati na odklon krmiljenih koles ene ali več osi krmilnega sistema; |
| --- | --- |

2.5.2.4

„dodatno krmilje“ pomeni sistem, ki je neodvisen od osnovnega krmilnega sistema in s katerim je mogoče za potrebe manevriranja selektivno vplivati na odklon krmiljenih koles ene ali več osi krmilnega sistema;

| 2.5.3 | Odvisno od namestitve krmiljenih koles ločimo naslednje vrste krmilja:






  2.5.3.1 | „krmilje na prednja kolesa“, pri katerem so krmiljena samo kolesa prednje(-ih) osi. To vključuje vsa kolesa, ki so krmiljena v isto smer; |
| --- | --- | --- |

2.5.3

Odvisno od namestitve krmiljenih koles ločimo naslednje vrste krmilja:

2.5.3.1

„krmilje na prednja kolesa“, pri katerem so krmiljena samo kolesa prednje(-ih) osi. To vključuje vsa kolesa, ki so krmiljena v isto smer;

| 2.5.3.2 | „krmilje na zadnja kolesa“, pri katerem so krmiljena samo kolesa zadnje(-ih) osi. To vključuje vsa kolesa, ki so krmiljena v isto smer; |
| --- | --- |

2.5.3.2

„krmilje na zadnja kolesa“, pri katerem so krmiljena samo kolesa zadnje(-ih) osi. To vključuje vsa kolesa, ki so krmiljena v isto smer;

| 2.5.3.3 | „krmilje na več koles“, pri katerem so krmiljena kolesa ene ali več prednjih in zadnjih osi;






  2.5.3.3.1 | „krmilje na vsa kolesa“, pri katerem so krmiljena vsa kolesa; |
| --- | --- | --- |

2.5.3.3

„krmilje na več koles“, pri katerem so krmiljena kolesa ene ali več prednjih in zadnjih osi;

2.5.3.3.1

„krmilje na vsa kolesa“, pri katerem so krmiljena vsa kolesa;

| 2.5.3.3.2 | „spojno krmilje“, pri katerem sile krmiljenja neposredno povzročajo medsebojno odvisno premikanje delov šasije; |
| --- | --- |

2.5.3.3.2

„spojno krmilje“, pri katerem sile krmiljenja neposredno povzročajo medsebojno odvisno premikanje delov šasije;

2.6   Vrste prenosnega mehanizma:

Odvisno od načina prenašanja sil krmiljenja ločimo naslednje vrste prenosnega mehanizma:

| 2.6.1 | „povsem mehanski prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja prenašajo izključno z mehanskimi sredstvi; |
| --- | --- |

2.6.1

„povsem mehanski prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja prenašajo izključno z mehanskimi sredstvi;

| 2.6.2 | „povsem hidravlični prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja nekje v mehanizmu prenašajo izključno s hidravličnimi sredstvi; |
| --- | --- |

2.6.2

„povsem hidravlični prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja nekje v mehanizmu prenašajo izključno s hidravličnimi sredstvi;

| 2.6.3 | „povsem električni prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja nekje v mehanizmu prenašajo izključno z električnimi sredstvi; |
| --- | --- |

2.6.3

„povsem električni prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se sile krmiljenja nekje v mehanizmu prenašajo izključno z električnimi sredstvi;

| 2.6.4 | „hibridni prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se del sil krmiljenja prenaša z enim, drugi del pa z drugim od zgoraj omenjenih sredstev. Toda če je kateri koli mehanski del mehanizma namenjen izključno posredovanju povratnih informacij o položaju in je prešibek za prenos vseh sil krmiljenja, se ta sistem šteje kot povsem hidravlični oziroma povsem električni prenosni mehanizem; |
| --- | --- |

2.6.4

„hibridni prenosni mehanizem“ pomeni prenosni mehanizem, pri katerem se del sil krmiljenja prenaša z enim, drugi del pa z drugim od zgoraj omenjenih sredstev. Toda če je kateri koli mehanski del mehanizma namenjen izključno posredovanju povratnih informacij o položaju in je prešibek za prenos vseh sil krmiljenja, se ta sistem šteje kot povsem hidravlični oziroma povsem električni prenosni mehanizem;

2.7   „električni upravljalni vod“ pomeni električno povezavo, ki priklopnemu vozilu zagotavlja funkcijo upravljanja krmilja. Obsega električno napeljavo in priključek ter vključuje dele za sporočanje podatkov in oskrbo z električno energijo za prenos upravljanja priklopnega vozila.

3.   VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE

3.1   Vlogo za podelitev homologacije za tip vozila glede na krmilje mora predložiti proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik.

3.2   Vlogi je treba priložiti spodaj navedene dokumente v treh izvodih in naslednje podatke:

| 3.2.1 | opis tipa vozila glede na elemente, omenjene v odstavku 2.2; navesti je treba tip vozila; |
| --- | --- |

3.2.1

opis tipa vozila glede na elemente, omenjene v odstavku 2.2; navesti je treba tip vozila;

| 3.2.2 | kratek opis krmilja s shemo krmilja kot celote, na kateri mora biti prikazan položaj različnih naprav na vozilu, ki vplivajo na krmiljenje; |
| --- | --- |

3.2.2

kratek opis krmilja s shemo krmilja kot celote, na kateri mora biti prikazan položaj različnih naprav na vozilu, ki vplivajo na krmiljenje;

| 3.2.3 | v primeru krmilnih sistemov s polno močjo in sistemov, za katere se uporablja Priloga 6 k temu pravilniku, pregled sistema, ki prikazuje filozofijo sistema in odpovedno varne postopke, redundance in opozorilne sisteme, potrebne za zagotavljanje varnega delovanja v vozilu.
  Potrebne tehnične spise, ki se nanašajo na te sisteme, je treba dati na voljo za razpravo s homologacijskim organom in/ali tehnično službo. Razprava o teh spisih bo zaupna. |
| --- | --- |

3.2.3

v primeru krmilnih sistemov s polno močjo in sistemov, za katere se uporablja Priloga 6 k temu pravilniku, pregled sistema, ki prikazuje filozofijo sistema in odpovedno varne postopke, redundance in opozorilne sisteme, potrebne za zagotavljanje varnega delovanja v vozilu.

Potrebne tehnične spise, ki se nanašajo na te sisteme, je treba dati na voljo za razpravo s homologacijskim organom in/ali tehnično službo. Razprava o teh spisih bo zaupna.

3.3   Vozilo, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, se predloži tehnični službi, pristojni za izvajanje homologacijskih preskusov.

4.   HOMOLOGACIJA

4.1   Če vozilo, predloženo v homologacijo skladno s tem pravilnikom, izpolnjuje vse ustrezne zahteve, določene v tem pravilniku, se homologacija za krmilje podeli.

4.1.1   Pred podelitvijo homologacije tipa homologacijski organ preveri, ali obstaja zadovoljiv režim za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje, kot je določena v odstavku 7 tega pravilnika.

4.2   Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki (trenutno 01) pomenita serijo sprememb, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika v času izdaje homologacije. Ista pogodbenica te številke ne sme dodeliti drugemu tipu vozila ali istemu tipu vozila, predloženemu z drugačnim krmiljem od tistega, ki je opisano v dokumentih, zahtevanih v odstavku 3.

4.3   Obvestilo o podelitvi ali razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila skladno s tem pravilnikom se predloži podpisnicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

4.4   Na vsako vozilo, skladno s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto, navedeno na homologacijskem obrazcu, pritrdi mednarodno homologacijsko oznako, ki jo sestavlja:

| 4.4.1 | krog, ki obdaja črko „E“, ki ji sledi številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo; (2) |
| --- | --- |

4.4.1

krog, ki obdaja črko „E“, ki ji sledi številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo; (2)

| 4.4.2 | številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije na desni strani kroga iz odstavka 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije na desni strani kroga iz odstavka 4.4.1.

4.5   Če je vozilo skladno s tipom vozila, homologiranim po enem pravilniku ali več drugih pravilnikih, priloženih Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo po tem pravilniku, simbola, predpisanega v odstavku 4.4.1, ni treba ponoviti; v takem primeru se številka pravilnika in homologacije ter dodatni simboli iz vseh pravilnikov, po katerih je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo po tem pravilniku, uvrstijo v navpične stolpce desno od simbola, predpisanega v odstavku 4.4.1.

4.6   Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

4.7   Homologacijska oznaka se namesti v bližini tablice s podatki o vozilu, ki jo pritrdi proizvajalec, ali nanjo.

4.8   Priloga 2 k temu pravilniku podaja primere namestitev homologacijskih oznak.

5.   DOLOČBE O IZDELAVI

5.1   Splošne določbe:

5.1.1   Krmilni sistem mora zagotavljati preprosto in varno upravljanje vozila do njegove največje konstrukcijsko določene hitrosti oziroma, pri priklopnem vozilu, do njegove največje tehnično dovoljene hitrosti. Pri preskusu v skladu z odstavkom 6.2 z brezhibnim krmiljem mora obstajati težnja po samodejnem vračanju v središčno lego. V primeru motornih vozil mora vozilo ustrezati zahtevam iz odstavka 6.2, v primeru priklopnih vozil pa zahtevam iz odstavka 6.3. Če je vozilo opremljeno s pomožnim krmilnim sistemom, mora poleg tega ustrezati zahtevam iz Priloge 4. Priklopna vozila, opremljena s hidravličnimi prenosnimi mehanizmi, morajo biti skladna tudi s Prilogo 5.

5.1.2   Vozilo mora biti mogoče voziti po ravnem delu ceste z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ne da bi moral voznik pri tem opravljati neobičajne korekture krmiljenja in ne da bi v krmilnem sistemu prihajalo do neobičajnega tresenja.

5.1.3   Smer delovanja naprave za upravljanje krmilja mora ustrezati nameravani spremembi smeri vozila, prav tako pa mora obstajati stalno razmerje med odklonom naprave za upravljanje krmilja in odklonom krmiljenih koles. Te zahteve ne veljajo za sisteme, ki vključujejo krmilno funkcijo s samodejnim nadzorom ali korekcijsko krmilno funkcijo, ali za pomožno krmilje.

Prav tako ni nujno, da se te zahteve uporabljajo za krmilje s polno močjo, kadar vozilo miruje in kadar sistem ni oskrbovan z energijo.

5.1.4   Krmilje mora biti zasnovano, izdelano in vgrajeno tako, da lahko vzdrži obremenitve, ki nastanejo pri normalnem delovanju vozila oziroma skupine vozil. Največji odklon krmiljenih koles ne sme biti omejen z nobenim delom prenosnega mehanizma, razen če je le-ta posebej izdelan v ta namen. Če ni določeno drugače, se za namen tega pravilnika predpostavlja, da v krmilju ne sme nikoli nastopiti več kot ena okvara hkrati, dve osi na eni kolesni dvojici pa se štejeta kot ena os.

5.1.5   Magnetna ali električna polja ne smejo negativno vplivati na učinkovitost krmilja, vključno z električnimi upravljalnimi vodi. Dokazati je treba skladnost s tehničnimi zahtevami iz Pravilnika št. 10, in sicer s spremembo, veljavno v času homologacije.

5.1.6   Izpopolnjeni krmilni sistemi za pomoč vozniku se homologirajo v skladu s tem pravilnikom le, kadar ta funkcija ni vzrok za poslabšanje delovanja osnovnega krmilnega sistema. Poleg tega morajo biti zasnovani tako, da lahko voznik kadar koli in z namernim dejanjem funkcijo razveljavi.

5.1.6.1   Kadar koli krmilna funkcija s samodejnim nadzorom začne delovati, mora biti na to opozorjen voznik, krmiljenje pa se mora samodejno deaktivirati, če hitrost vozila preseže določeno omejitev 10 km/h za več kot 20 % ali če se je končalo prejemanje signalov, ki morajo biti ovrednoteni. Vsako prenehanje krmiljenja mora izzvati kratko, vendar značilno opozorilo za voznika v obliki vizualnega signala in bodisi zvočnega signala ali otipnega opozorilnega signala, ki se ga vsili napravi za upravljanje krmilja.

5.1.7   Prenosni mehanizem

5.1.7.1   Naprave za nastavitev geometrije krmiljenja morajo biti take, da je po nastavitvi mogoče z ustreznimi blokirnimi napravami vzpostaviti pozitivno povezavo med nastavljivimi sestavnimi deli.

5.1.7.2   Prenosni mehanizem, ki se lahko izklopi, da se zajamejo različne konfiguracije vozila (npr. pri raztegljivih polpriklopnikih), mora imeti blokirne naprave, ki zagotavljajo pozitivno premestitev sestavnih delov; kadar je blokiranje samodejno, mora obstajati dodatna varnostna ključavnica, ki se upravlja ročno.

5.1.8   Krmiljena kolesa

Krmiljena kolesa ne smejo biti izključno zadnja kolesa. Ta zahteva ne velja za polpriklopnike.

5.1.9   Naprava za oskrbo z energijo

Ista naprava za oskrbo z energijo se lahko uporablja za krmilje in druge sisteme. Vendar pa je treba v primeru okvare v katerem koli sistemu, ki souporablja isto napravo za oskrbo z energijo, zagotoviti krmiljenje v skladu z ustreznimi določbami o okvarah iz odstavka 5.3.

5.1.10   Krmilni sistemi

Zahteve iz Priloge 6 se uporabljajo za varnostne vidike sistemov za elektronsko krmiljenje vozila, ki predstavljajo oziroma so del prenosa upravljanja krmilne funkcije, vključno z izpopolnjenimi krmilnimi sistemi za pomoč vozniku. Toda sistemi ali funkcije, ki uporabljajo krmilni sistem kot sredstvo za doseganje cilja višje ravni, so predmet Priloge 6 samo, če imajo neposredni učinek na krmilni sistem. Če so na voljo taki sistemi, se jih med homologacijskim preskušanjem krmilnega sistema ne sme deaktivirati.

5.2   Posebne določbe za priklopna vozila

5.2.1   Priklopna vozila (razen polpriklopnikov in priklopnikov s centralno osjo), ki imajo več kot eno os s krmiljenimi kolesi, ter polpriklopniki in priklopniki s centralno osjo, ki imajo najmanj eno os s krmiljenimi kolesi, morajo izpolnjevati pogoje, določene v odstavku 6.3. Vendar pri priklopnih vozilih s samoslednim krmiljem preskus v skladu z odstavkom 6.3 ni potreben, če je razmerje med obremenitvijo nekrmiljenih in samosledljivih osi pri vseh pogojih obremenitve enako ali večje od 1,6.

Pri priklopnih vozilih s samoslednim krmiljem pa mora biti razmerje med obremenitvijo nekrmiljenih oziroma zgibno krmiljenih osi in torno krmiljenih osi pri vseh pogojih obremenitve najmanj 1.

5.2.2   Če vlečno vozilo skupine vozil vozi naravnost naprej, morata priklopno in vlečno vozilo ostati poravnana. Če se poravnava ne ohranja samodejno, mora biti priklopno vozilo opremljeno z ustrezno nastavitveno napravo za vzdrževanje.

5.3   Določbe o okvarah in delovanje

5.3.1   Splošno

5.3.1.1   Za potrebe tega pravilnika za krmiljena kolesa, napravo za upravljanje krmilja in vse mehanske dele prenosnega mehanizma velja, da niso podvrženi okvari, če so obsežno dimenzionirani, če so zlahka dostopni za vzdrževanje in če so njihove varnostne značilnosti vsaj enakovredne tistim, ki so predpisane za druge bistvene sestavne dele (na primer zavorni sistem) vozila. Če obstaja verjetnost, da bi okvara katerega koli takšnega dela povzročila izgubo nadzora nad vozilom, mora biti ta del izdelan iz kovine ali materiala z enakovrednimi lastnostmi in pri normalnem delovanju krmilnega sistema ne sme biti podvržen bistveni deformaciji.

5.3.1.2   Zahteve iz odstavkov 5.1.2, 5.1.3 in 6.2.1 morajo biti izpolnjene tudi z okvaro v krmilju, če je vozilo mogoče voziti s hitrostmi, predpisanimi v zadevnih odstavkih.

V tem primeru se odstavek 5.1.3 ne uporablja za krmilne sisteme s polno močjo, kadar vozilo miruje.

5.3.1.3   Voznik mora biti jasno opozorjen na vsako okvaro v prenosu, ki ni povsem mehanski, kot je določeno v odstavku 5.4. Ob nastopu okvare je dopustna sprememba povprečnega krmilnega razmerja, če ni presežena sila na volanu, določena v odstavku 6.2.6.

5.3.1.4   Če zavorni sistem vozila uporablja isti vir energije kot krmilni sistem in tega vira energije zmanjka, ima krmilni sistem prednost in mora biti sposoben izpolniti zahteve iz odstavka 5.3.2 oziroma 5.3.3. Poleg tega učinek zaviranja ob prvi naslednji uporabi ne sme pasti pod predpisani učinek delovne zavore, kot je določen v odstavku 2 Priloge 3 k temu pravilniku.

5.3.1.5   Če zavorni sistem vozila uporablja isto naprava za oskrbo z energijo kot krmilni sistem in pride do napake v oskrbi z energijo, ima krmilni sistem prednost in mora biti sposoben izpolniti zahteve iz odstavka 5.3.2 oziroma 5.3.3. Poleg tega mora učinek zaviranja ob prvi naslednji uporabi ustrezati predpisom iz odstavka 3 Priloge 3 k temu pravilniku.

5.3.1.6   V primeru priklopnih vozil morajo biti zahteve iz odstavkov 5.2.2 in 6.3.4.1 izpolnjene tudi, kadar pride do okvare v krmilnem sistemu.

5.3.2   Krmilni sistemi s pomožno silo

5.3.2.1   Če bi se motor ustavil ali del prenosa odpovedal, razen tistih delov, naštetih v odstavku 5.3.1.1, ne sme biti takojšnjih sprememb odklona krmiljenih koles. Če je vozilo mogoče voziti s hitrostjo, večjo od 10 km/h, morajo biti izpolnjene zahteve, določene v odstavku 6, v zvezi s sistemom z okvaro.

5.3.3   Krmilni sistemi s polno močjo

5.3.3.1   Sistem mora biti zasnovan tako, da vozila ni mogoče voziti v nedogled s hitrostmi nad 10 km/h, kadar je prisotna kakršna koli napaka, ki zahteva delovanje opozorilnega signala iz odstavka 5.4.2.1.1.

5.3.3.2   V primeru okvare v prenosu upravljanja, razen tistih delov, naštetih v odstavku 5.1.4, mora biti še vedno mogoče krmiliti z zmogljivostjo, določeno v odstavku 6 za brezhibni krmilni sistem.

5.3.3.3   V primeru izpada vira energije prenosa upravljanja mora biti mogoče izvesti najmanj 24 manevrov „osmice“, v katerih ima vsaka zanka figure pri hitrosti 10 km/h in pri ravni zmogljivosti, določeni za brezhibni sistem v odstavku 6, premer 40 m.

Preskusni manevri se začnejo pri ravni zalog energije, določeni v odstavku 5.3.3.5.

5.3.3.4   V primeru okvare v prenosu energije, razen tistih delov, naštetih v odstavku 5.3.1.1, ne sme biti takojšnjih sprememb odklona krmiljenih koles. Če je vozilo mogoče voziti s hitrostjo, večjo od 10 km/h, morajo biti po končanju najmanj 25 manevrov „osmice“, v katerih ima vsaka zanka figure pri najmanjši hitrosti 10 km/h premer 40 m, izpolnjene zahteve, določene v odstavku 6 za sistem z okvaro.

Preskusni manevri se začnejo pri ravni zalog energije, določeni v odstavku 5.3.3.5.

5.3.3.5   Raven energije, ki se uporablja za preskuse iz odstavkov 5.3.3.3 in 5.3.3.4, mora biti tista raven zalog energije, pri kateri je voznik opozorjen na okvaro.

V primeru sistemov na električni pogon, ki so predmet Priloge 6, mora biti ta raven najslabši možni primer, ki ga proizvajalec oriše v dokumentaciji, predloženi v zvezi s Prilogo 6, in mora upoštevati vplive npr. temperature in staranja na zmogljivost akumulatorja.

5.4   Opozorilni signali

5.4.1   Splošne določbe

5.4.1.1   Voznik mora biti jasno opozorjen na vsako napako, ki prizadene krmilno funkcijo in po svoji naravi ni mehanska.

Kljub zahtevam iz odstavka 5.1.2 pa je dovoljena namerna uporaba tresenja v krmilnem sistemu kot dodatno opozorilo na stanje z napako v tem sistemu.

V primeru motornega vozila se povečanje sile krmiljenja šteje kot opozorilni znak; v primeru priklopnega vozila je dovoljen mehanski indikator.

5.4.1.2   Če se za oskrbo krmilnega sistema in drugih sistemov uporablja isti vir energije, mora biti voznik opozorjen z zvočnim ali optičnim opozorilom, kadar shranjena energija/tekočina v zbiralniku energije/posodi za shranjevanje pade na raven, ki lahko povzroči povečanje sile na volanu. To opozorilo je lahko kombinirano z napravo za opozarjanje na okvaro zavore, če zavorni sistem uporablja isti vir energije. Voznik mora imeti možnost preprosto preveriti zadovoljivo stanje opozorilne naprave.

5.4.2   Posebne določbe za krmilje s polno močjo

5.4.2.1   Vozila na motorni pogon morajo biti sposobna dajati opozorilne signale v zvezi z okvarami in napakami krmilja, in sicer:

| 5.4.2.1.1 | rdeč opozorilni signal, ki opozarja na okvare, opredeljene v odstavku 5.3.1.3, v osnovnem krmilju; |
| --- | --- |

5.4.2.1.1

rdeč opozorilni signal, ki opozarja na okvare, opredeljene v odstavku 5.3.1.3, v osnovnem krmilju;

| 5.4.2.1.2 | kjer je primerno, rumen opozorilni signal, ki opozori na električno zaznano napako v krmilju, na katero ne opozori rdeč opozorilni signal; |
| --- | --- |

5.4.2.1.2

kjer je primerno, rumen opozorilni signal, ki opozori na električno zaznano napako v krmilju, na katero ne opozori rdeč opozorilni signal;

| 5.4.2.1.3 | če se uporablja simbol, mora biti skladen s simbolom J 04, registrska številka ISO/IEC 7000-2441, kot je opredeljen v standardu ISO 2575: 2000; |
| --- | --- |

5.4.2.1.3

če se uporablja simbol, mora biti skladen s simbolom J 04, registrska številka ISO/IEC 7000-2441, kot je opredeljen v standardu ISO 2575: 2000;

| 5.4.2.1.4 | Opozorilni signal(-i), omenjen(-i) zgoraj, se mora(-jo) prižgati, kadar je električna oprema vozila (in krmilnega sistema) oskrbovana z energijo. Če vozilo miruje, mora krmilni sistem, preden ugasne signal, potrditi, da ni prisotne nobene od navedenih okvar oziroma napak.
  Navedene okvare oziroma napake, ki naj bi aktivirale opozorilni signal, omenjen zgoraj, vendar niso zaznane v statičnih pogojih, se morajo po zaznavi shraniti, poleg tega pa se morajo izpisati ob zagonu in vedno, kadar je stikalo za vžig (zagon) v položaju „on“ (vklopljeno), vse dokler se okvara ne odpravi. |
| --- | --- |

5.4.2.1.4

Opozorilni signal(-i), omenjen(-i) zgoraj, se mora(-jo) prižgati, kadar je električna oprema vozila (in krmilnega sistema) oskrbovana z energijo. Če vozilo miruje, mora krmilni sistem, preden ugasne signal, potrditi, da ni prisotne nobene od navedenih okvar oziroma napak.

Navedene okvare oziroma napake, ki naj bi aktivirale opozorilni signal, omenjen zgoraj, vendar niso zaznane v statičnih pogojih, se morajo po zaznavi shraniti, poleg tega pa se morajo izpisati ob zagonu in vedno, kadar je stikalo za vžig (zagon) v položaju „on“ (vklopljeno), vse dokler se okvara ne odpravi.

5.4.3   Če dodatno krmilje deluje in/ali se odklon krmiljenih koles, ki ga to krmilje ustvarja, ni vrnil v normalni položaj za vožnjo, mora biti voznik opozorjen z opozorilnim signalom.

5.5   Določbe za redni tehnični pregled krmilja

5.5.1   Če je izvedljivo ter ob upoštevanju dogovora med proizvajalcem vozila in homologacijskim organom, morata biti krmilje in njegova inštalacija zasnovana tako, da je mogoče njuno delovanje, brez demontaže, preveriti s pomočjo, če je treba, običajno uporabljenih merilnih instrumentov, metod ali preskusne opreme.

5.5.2   Na preprost način mora biti mogoče preveriti pravilno stanje delovanja tistih elektronskih sistemov, ki nadzorujejo krmiljenje. Če so potrebne posebne informacije, morajo biti le-te prosto dostopne.

5.5.2.1   V času homologacije mora biti zaupno orisan način, uporabljen za zaščito pred preprostim nepooblaščenim spreminjanjem delovanja načina preverjanja, ki ga izbere proizvajalec (npr. opozorilni signal).

Ta zahteva glede zaščite pa je izpolnjena tudi, če je na voljo sekundarni način preverjanja pravilnega stanja delovanja.

6.   DOLOČBE O PRESKUSIH

6.1   Splošne določbe

6.1.1   Preskus se izvede na ravni površini, ki zagotavlja dober oprijem.

6.1.2   Med preskusom(-i) mora biti vozilo obremenjeno do svoje največje tehnično dovoljene mase in do svoje največje tehnično dovoljene obremenitve na krmiljeno(-e) os(-i).

Pri oseh, opremljenih s pomožnim krmiljem, se ta preskus ponovi z vozilom, obremenjenim do svoje največje tehnično dovoljene mase, in osjo, opremljeno s pomožnim krmiljem, obremenjeno do svoje največje dovoljene mase.

6.1.3   Pred začetkom preskusa mora tlak v pnevmatikah ustrezati tlaku, ki ga je predpisal proizvajalec za maso, določeno v odstavku 6.1.2, pri mirujočem vozilu.

6.1.4   V primeru kakršnih koli sistemov, ki za del oskrbe ali vso oskrbo z energijo uporabljajo električno energijo, se vsi preskusi delovanja izvedejo v pogojih dejanske ali simulirane električne obremenitve vseh bistvenih sistemov oziroma sestavnih delov sistemov, ki souporabljajo isto napravo za oskrbo z energijo. Bistveni sistemi morajo obsegati vsaj svetlobne sisteme, brisalnike vetrobranskega stekla, sisteme upravljanja motorja in zavorne sisteme.

6.2   Določbe za motorna vozila

6.2.1   Vozilo mora biti sposobno tangencialno zapustiti zavoj s polmerom 50 m brez neobičajnega tresenja v krmilnem sistemu, in sicer z naslednjo hitrostjo:

| | vozila kategorije M1: 50 km/h; |
| --- | --- |

vozila kategorije M1: 50 km/h;

| | vozila kategorij M2, M3, N1, N2 in N3: 40 km/h ali največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, če je le-ta nižja od hitrosti, določenih zgoraj. |
| --- | --- |

vozila kategorij M2, M3, N1, N2 in N3: 40 km/h ali največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, če je le-ta nižja od hitrosti, določenih zgoraj.

6.2.2   Ko vozilo vozi v krogu s približno polovično zasukanimi krmiljenimi kolesi in konstantno hitrostjo najmanj 10 km/h, mora obračalni krog, če voznik sprosti napravo za upravljanje krmilja, ostati enak ali pa se povečati.

6.2.3   Med merjenjem sile, potrebne za upravljanje krmilja, se ne upoštevajo sile, ki trajajo manj kot 0,2 sekunde.

6.2.4   Merjenje sil na volanu pri motornih vozilih z brezhibnim krmiljem.

6.2.4.1   Vozilo se zapelje iz smeri naravnost naprej v spiralo s hitrostjo 10 km/h. Sila, potrebna za upravljanje volana, se meri na nazivnem polmeru naprave za upravljanje krmilja, dokler položaj te naprave ni enak obračalnemu polmeru, določenemu v spodnji tabeli za posamezno kategorijo vozila z brezhibnim krmiljem. Napravi se en premik krmilja v levo in en v desno.

6.2.4.2   Najdaljši dovoljeni čas krmiljenja in največja dovoljena sila na napravi za upravljanje krmilja pri brezhibnem krmilju sta določena v spodnji tabeli za posamezne kategorije vozila.

6.2.5   Merjenje sil na volanu pri motornih vozilih z okvaro v krmilju.

6.2.5.1   Preskus, opisan v odstavku 6.2.4, se ponovi z okvaro v krmilju. Sila na volanu se meri, dokler položaj naprave za upravljanje krmilja ni enak obračalnemu polmeru, določenemu v spodnji tabeli za posamezno kategorijo vozila z okvaro v krmilju.

6.2.5.2   Najdaljši dovoljeni čas krmiljenja in največja dovoljena sila na napravi za upravljanje krmilja pri okvari v krmilju sta določena v spodnji tabeli za posamezne kategorije vozil.

Tabela

Zahteve glede sil na napravi za upravljanje krmiljenja

| Kategorija vozila | Brezhibno | Z okvaro |
| --- | --- | --- |
| Največja sila
  (daN) | Čas
  (s) | Obračalni polmer
  (m) | Največja sila
  (daN) | Čas
  (s) | Obračalni polmer
  (m) |
| M1 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M2 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| M3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |
| N1 | 20 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |
| N2 | 25 | 4 | 12 | 40 | 4 | 20 |
| N3 | 20 | 4 | 12 (4) | 45 (3) | 6 | 20 |

Kategorija vozila

Brezhibno

Z okvaro

Največja sila

(daN)

Čas

(s)

Obračalni polmer

(m)

Največja sila

(daN)

Čas

(s)

Obračalni polmer

(m)

M1

15

4

12

30

4

20

M2

15

4

12

30

4

20

M3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

N1

20

4

12

30

4

20

N2

25

4

12

40

4

20

N3

20

4

12 (4)

45 (3)

6

20

6.3   Določbe za priklopna vozila

6.3.1   Priklopno vozilo mora voziti brez prevelikega odklona ali neobičajnega tresenja v krmilju, kadar vlečno vozilo vozi naravnost po gladki in vodoravni cesti s hitrostjo 80 km/h oziroma z največjo tehnično dovoljeno hitrostjo po navedbi proizvajalca priklopnega vozila, če je ta nižja od 80 km/h.

6.3.2   Ko vlečno in priklopno vozilo vozita v krogu, ki ustreza polmeru obračalnega kroga 25 m (glej odstavek 2.4.6), s konstantno hitrostjo 5 km/h, se izmeri krog, ki ga opiše skrajni zadnji zunanji rob priklopnega vozila. Ta manever se ponovi v enakih pogojih, vendar s hitrostjo 25 km/h ± 1 km/h. Med temi manevri se skrajni zadnji zunanji rob priklopnega vozila, ki vozi s hitrostjo 25 km/h ± 1 km/h, ne sme premakniti za več kot 0,7 m izven kroga, opisanega pri konstantni hitrosti 5 km/h.

6.3.3   Noben del priklopnega vozila se, kadar ga vleče vozilo, ki zapusti krožno pot, opisano v odstavku 6.3.2, vzdolž tangente in vozi s hitrostjo 25 km/h, ne sme odmakniti za več kot 0,5 m izven tangente proti krogu s polmerom 25 m. Ta zahteva mora biti izpolnjena od točke, ko se tangenta dotakne kroga, do točke 40 m naprej po tangenti. Od te točke naprej mora priklopno vozilo izpolnjevati pogoj iz odstavka 6.3.1.

6.3.4   Izmeriti je treba obročasti talni del, ki ga zajame kombinacija vlečnega in priklopnega vozila z brezhibnim krmilnim sistemom, ki vozi s hitrostjo največ 5 km/h v krogu s stalnim polmerom, pri čemer sprednji zunanji rob vlečnega vozila opisuje polmer 0,67-kratne dolžine skupine vozil, vendar ne manjši kot 12,5 m.

6.3.4.1   Če je, z napako v krmilnem sistemu, izmerjena zajeta obročasta širina > 8,3 m, potem to ne sme biti povečanje za več kot 15 % v primerjavi z ustrezno vrednostjo, izmerjeno z brezhibnim krmilnim sistemom.

Zunanjega polmera zajete obročaste širine se ne sme povečati.

6.3.5   Preskusi, opisani v odstavkih 6.3.2, 6.3.3 in 6.3.4, se izvedejo tako v smeri urinega kazalca kot v nasprotni smeri urinega kazalca.

7.   SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki za zagotavljanje skladnosti proizvodnje morajo biti skladni s tistimi iz Dodatka 2 Sporazuma iz leta 1958 (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2), in sicer z naslednjimi zahtevami:

| 7.1 | Imetnik homologacije mora zagotoviti, da se rezultati preskusov skladnosti proizvodnje zabeležijo in da so priloženi dokumenti na voljo za obdobje, določeno v dogovoru s homologacijskim organom ali tehnično službo. To obdobje ne sme biti daljše od 10 let, šteto od dokončne prekinitve proizvodnje. |
| --- | --- |

7.1

Imetnik homologacije mora zagotoviti, da se rezultati preskusov skladnosti proizvodnje zabeležijo in da so priloženi dokumenti na voljo za obdobje, določeno v dogovoru s homologacijskim organom ali tehnično službo. To obdobje ne sme biti daljše od 10 let, šteto od dokončne prekinitve proizvodnje.

| 7.2 | Homologacijski organ ali tehnična služba, ki je podelila homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Običajna pogostnost teh preverjanj je enkrat na vsaki dve leti. |
| --- | --- |

7.2

Homologacijski organ ali tehnična služba, ki je podelila homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Običajna pogostnost teh preverjanj je enkrat na vsaki dve leti.

8.   KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

8.1   Homologacija, podeljena za tip vozila skladno s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zahteva iz odstavka 7.1 ni izpolnjena ali če vzorčna vozila niso skladna z zahtevami iz odstavka 6 tega pravilnika.

8.2   Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je predhodno podelila, o tem nemudoma uradno obvesti ostale pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki sporočila o homologaciji, ki je skladno z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

9.   SPREMEMBA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA

9.1   O vseh spremembah tipa vozila se uradno obvesti homologacijski organ, ki je podelil homologacijo. Homologacijski organ lahko nato:

| 9.1.1 | meni, da je malo verjetno, da bi te spremembe imele znaten škodljiv vpliv in da vozilo v vsakem primeru še vedno ustreza zahtevam, ali |
| --- | --- |

9.1.1

meni, da je malo verjetno, da bi te spremembe imele znaten škodljiv vpliv in da vozilo v vsakem primeru še vedno ustreza zahtevam, ali

| 9.1.2 | od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu. |
| --- | --- |

9.1.2

od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

9.2   O potrditvi ali razširitvi ali zavrnitvi homologacije, ki opredeljuje spremembe, se po postopku iz odstavka 4.3 obvesti podpisnice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

9.3   Homologacijski organ, ki izda razširitev homologacije, za táko razširitev določi zaporedno številko in o tem obvesti ostale podpisnice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki sporočila o homologaciji, ki je skladno z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10.   DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije popolnoma preneha proizvajati tip vozila, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Po prejemu ustreznega sporočila ta organ o tem obvesti ostale podpisnice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki sporočila o homologaciji, ki je skladno z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11.   IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, PRISTOJNIH ZA IZVAJANJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV, TER UPRAVNIH SLUŽB

Podpisnice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, pristojnih za izvajanje homologacijskih preskusov, ter upravnih služb, ki podeljujejo homologacije in katerim se pošljejo v drugih državah izdani obrazci, ki potrjujejo podelitev oziroma razširitev oziroma zavrnitev oziroma preklic homologacije.

---

(1)  Kot je opredeljeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/Rev.1).

(2)  1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo in Črno goro, 11 za Veliko Britanijo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podeljujejo njene države članice z uporabo svojih ECE simbolov), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto in 51 za Republiko Korejo. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo ali pristopajo k Sporazumu o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(3)  50 za toga vozila z 2 ali več krmiljenimi osmi, z izjemo samoslednega krmilja

(4)  ali polni zasuk, če 12-metrskega polmera ni mogoče doseči.

---

PRILOGA 1

SPOROČILO

(Največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PRILOGA 2

NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKIH OZNAK

VZOREC A

(Glej odstavek 4.4 tega pravilnika)

Image

Zgornja homologacijska oznaka, pritrjena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran, glede na krmilje, na Nizozemskem (E4) skladno s Pravilnikom št. 79 pod št. homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 79, vključno s serijo sprememb 01.

VZOREC B

(Glej odstavek 4.5 tega pravilnika)

Image

Zgornja homologacijska oznaka, pritrjena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E4) skladno s pravilnikoma št. 79 in 31 (1). Številki homologacije pomenita, da sta na dan podelitve zadevnih homologacij Pravilnik št. 79, vključno s serijo sprememb 01, in Pravilnik št. 31 vključevala serijo sprememb 01.

---

(1)  Druga številka je podana zgolj kot primer.

---

PRILOGA 3

Delovanje zavor pri vozilih, ki uporabljajo isti vir energije za oskrbo krmilja in zavor

| 1. | Za preskuse, ki se izvajajo v skladu s to prilogo, morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji glede vozila:






  1.1 | Vozilo mora biti obremenjeno do svoje največje tehnično dovoljene mase, porazdeljene med osi, kot to določi proizvajalec vozila. Če je predvidenih več razporeditev mase na osí, mora biti porazdelitev največje dovoljene mase med osi taka, da je masa na vsaki osi sorazmerna z največjo dovoljeno maso za posamezno os; Pri traktorjih za polpriklopnike se lahko masa premesti približno na sredini med položajem kraljevega čepa kot posledico zgornjih pogojev obremenitve, in središčnico zadnje(-ih) osi. |
| --- | --- | --- |

1.

Za preskuse, ki se izvajajo v skladu s to prilogo, morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji glede vozila:

1.1

Vozilo mora biti obremenjeno do svoje največje tehnično dovoljene mase, porazdeljene med osi, kot to določi proizvajalec vozila. Če je predvidenih več razporeditev mase na osí, mora biti porazdelitev največje dovoljene mase med osi taka, da je masa na vsaki osi sorazmerna z največjo dovoljeno maso za posamezno os; Pri traktorjih za polpriklopnike se lahko masa premesti približno na sredini med položajem kraljevega čepa kot posledico zgornjih pogojev obremenitve, in središčnico zadnje(-ih) osi.

| 1.2 | Pnevmatike je treba napolniti do tlaka v mrzlih pnevmatikah, predpisanega za maso, ki jo morajo pnevmatike nositi, kadar vozilo miruje. |
| --- | --- |

1.2

Pnevmatike je treba napolniti do tlaka v mrzlih pnevmatikah, predpisanega za maso, ki jo morajo pnevmatike nositi, kadar vozilo miruje.

| 1.3 | Pred začetkom preskusov morajo biti zavore hladne, kar pomeni, da morata imeti disk ali zunanja površina zavornega bobna temperaturo, nižjo od 100 °C. |
| --- | --- |

1.3

Pred začetkom preskusov morajo biti zavore hladne, kar pomeni, da morata imeti disk ali zunanja površina zavornega bobna temperaturo, nižjo od 100 °C.

| 2. | Če pride do izpada vira energije, mora učinek delovne zavore ob prvem zaviranju doseči vrednosti, določene v spodnji tabeli.








  Kategorija | V (km/h) | m/s2 | FdaN |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 5,8 | 50 |
| M2 in M3 | 60 | 5,0 | 70 |
| N1 | 80 | 5,0 | 70 |
| N2 in N3 | 60 | 5,0 | 70 |

2.

Če pride do izpada vira energije, mora učinek delovne zavore ob prvem zaviranju doseči vrednosti, določene v spodnji tabeli.

Kategorija

V (km/h)

m/s2

FdaN

M1

80

5,8

50

M2 in M3

60

5,0

70

N1

80

5,0

70

N2 in N3

60

5,0

70

| 3. | Po morebitni okvari v krmilnem sistemu ali v napravi za oskrbo z energijo mora biti mogoče po osmih popolnih aktiviranjih komande delovne zavore pri devetem aktiviranju doseči najmanj učinek, kakršen je predpisan za pomožni (zasilni) zavorni sistem (glej spodnjo tabelo).
  Če se pomožni zavorni učinek, ki zahteva uporabo shranjene energije, doseže z ločeno napravo, mora biti še vedno mogoče po osmih popolnih aktiviranjih komande delovne zavore pri devetem aktiviranju doseči preostali zavorni učinek (glej spodnjo tabelo).
  Pomožni in preostali zavorni učinek








  Kategorija | V (km/h) | Pomožno zaviranje m/s2 | Preostalo zaviranje m/s2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | 80 | 2,9 | 1,7 |
| M2 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| M3 | 60 | 2,5 | 1,5 |
| N1 | 70 | 2,2 | 1,3 |
| N2 | 50 | 2,2 | 1,3 |
| N3 | 40 | 2,2 | 1,3 |

3.

Po morebitni okvari v krmilnem sistemu ali v napravi za oskrbo z energijo mora biti mogoče po osmih popolnih aktiviranjih komande delovne zavore pri devetem aktiviranju doseči najmanj učinek, kakršen je predpisan za pomožni (zasilni) zavorni sistem (glej spodnjo tabelo).

Če se pomožni zavorni učinek, ki zahteva uporabo shranjene energije, doseže z ločeno napravo, mora biti še vedno mogoče po osmih popolnih aktiviranjih komande delovne zavore pri devetem aktiviranju doseči preostali zavorni učinek (glej spodnjo tabelo).

Pomožni in preostali zavorni učinek

Kategorija

V (km/h)

Pomožno zaviranje m/s2

Preostalo zaviranje m/s2

M1

80

2,9

1,7

M2

60

2,5

1,5

M3

60

2,5

1,5

N1

70

2,2

1,3

N2

50

2,2

1,3

N3

40

2,2

1,3

---

PRILOGA 4

Dodatne določbe za vozila, opremljena s pomožnim krmiljem

1.   SPLOŠNE DOLOČBE

Vozila, opremljena s pomožnim krmiljem, morajo poleg zahtev, določenih v besedilu tega pravilnika, izpolnjevati tudi določbe te priloge.

2.   POSEBNE DOLOČBE

2.1   Prenos

2.1.1   Mehanski prenosni mehanizmi

Uporablja se odstavek 5.3.1.1 tega pravilnika.

2.1.2   Hidravlični prenosni mehanizmi

Hidravlični prenosni mehanizem mora biti zaščiten pred prekoračenjem največjega dovoljenega delovnega tlaka T.

2.1.3   Električni prenosni mehanizmi

Električni prenosni mehanizem mora biti zaščiten pred preveliko oskrbo z energijo.

2.1.4   Kombinacija prenosnih mehanizmov

Kombinacija mehanskega, hidravličnega in električnega prenosa mora ustrezati zahtevam, opredeljenim v odstavkih 2.1.1, 2.1.2 in 2.1.3 zgoraj.

2.2   Zahteve za preskušanje glede okvare

2.2.1   Motnja v delovanju oziroma okvara katerega koli dela pomožnega krmilja (razen delov, za katere velja, da niso podvrženi okvari, kot je določena v odstavku 5.3.1.1 tega pravilnika) ne sme povzročiti nenadne bistvene spremembe v obnašanju vozila, in še naprej morajo biti izpolnjene zahteve iz odstavka 6 tega pravilnika. Poleg tega mora biti mogoče upravljati vozilo brez neobičajnih korektur krmiljenja. To se preverja z naslednjimi preskusi:

2.2.1.1   Krožni test

Vozilo se vozi v preskusnem krogu s premerom „R“ m in hitrostjo „V“ km/h, ki ustrezata njegovi kategoriji in vrednostim, podanim v spodnji tabeli:

| Kategorija vozila | R (3) | V (1)
   (2) |
| --- | --- | --- |
| M1 in N1 | 100 | 80 |
| M2 in N2 | 50 | 50 |
| M3 in N3 | 50 | 45 |

Kategorija vozila

R (3)

V (1)
   (2)

M1 in N1

100

80

M2 in N2

50

50

M3 in N3

50

45

Ko doseže določeno preskusno hitrost, se uvede okvara. Ta preskus vključuje vožnjo v smeri urinega kazalca in v nasprotni smeri urinega kazalca.

2.2.1.2   Prehodni preskus

2.2.1.2.1   Do dogovora o enotnih preskusnih postopkih mora proizvajalec vozila tehničnim službam posredovati podatke o preskusnih postopkih in rezultatih preskusov glede prehodnega obnašanja vozila v primeru okvare.

2.3   Opozorilni signali v primeru okvare

2.3.1   Razen pri delih pomožnega krmilja, za katere velja, da niso podvrženi okvari, kot je določena v odstavku 5.3.1.1 tega pravilnika, mora biti voznik jasno opozorjen na naslednje okvare pomožnega krmilja:

| 2.3.1.1 | splošen izklop električne ali hidravlične naprave za upravljanje pomožnega krmilja; |
| --- | --- |

2.3.1.1

splošen izklop električne ali hidravlične naprave za upravljanje pomožnega krmilja;

| 2.3.1.2 | izpad oskrbe pomožnega krmilja z energijo; |
| --- | --- |

2.3.1.2

izpad oskrbe pomožnega krmilja z energijo;

| 2.3.1.3 | prekinitev zunanjega vezja električne naprave za upravljanje, če je vgrajena. |
| --- | --- |

2.3.1.3

prekinitev zunanjega vezja električne naprave za upravljanje, če je vgrajena.

---

(1)  Če je pomožno krmilje pri tej določeni hitrosti v mehansko blokiranem položaju, se bo preskusna hitrost spremenila tako, da bo enaka najvišji hitrosti, kadar sistem deluje. Najvišja hitrost pomeni hitrost, ko se pomožno krmilje blokira, zmanjšano za 5 km/h.

(2)  Če dimenzijske značilnosti vozila pomenijo nevarnost prevrnitve, mora proizvajalec tehnični službi posredovati podatke o simulaciji obnašanja, ki predstavljajo nižjo zgornjo mejo varne hitrosti za izvajanje preskusa. Nato bo tehnična služba izbrala to preskusno hitrost.

(3)  Če zaradi konfiguracije kraja preskušanja ni mogoče opazovati vrednosti polmerov, se preskusi lahko izvedejo na stezah z drugimi polmeri (največja razlika: ± 25 %), pod pogojem, da se hitrost spreminja z namenom doseči prečni pospešek, ki je rezultat polmera in hitrosti, navedene v tabeli za posamezno kategorijo vozila.

---

PRILOGA 5

Določbe za priklopna vozila, ki imajo hidravlični prenosni mehanizem

1.   SPLOŠNE DOLOČBE

Vozila, opremljena s hidravličnim prenosnim mehanizmom, morajo poleg zahtev, določenih v besedilu tega pravilnika, izpolnjevati tudi določbe te priloge.

2.   POSEBNE DOLOČBE

2.1   Zmogljivost hidravličnih vodov in gibkih cevi.

2.1.1   Hidravlični vodi hidravličnega prenosa morajo biti sposobni vzdržati porušitveni tlak, ki je najmanj štirikrat večji od največjega normalnega delovnega tlaka (T), kot ga je določil proizvajalec vozila. Gibke cevi morajo izpolnjevati standarde ISO 1402:1994, 6605:1986 in 7751:1991.

2.2   V sistemih, odvisnih od oskrbe z energijo,

2.2.1   mora biti naprava za oskrbo z energijo zaščitena pred nadtlakom z ventilom za omejevanje tlaka, ki deluje pri tlaku T.

2.3   Zaščita prenosnega mehanizma;

2.3.1   prenosni mehanizem mora biti zaščiten pred nadtlakom z ventilom za omejevanje tlaka, ki deluje pri tlaku med 1,5 T in 2,2 T.

---

PRILOGA 6

Posebne zahteve, ki se uporabljajo za varnostne vidike kompleksnih sistemov za elektronsko krmiljenje vozila

1.   SPLOŠNO

Ta priloga določa posebne zahteve za dokumentacijo, strategijo ob napaki in preverjanje glede varnostnih vidikov kompleksnih sistemov za elektronsko krmiljenje vozila (odstavek 2.3 spodaj), kar zadeva ta pravilnik.

V posebnih odstavkih v tem pravilniku se je mogoče na to prilogo sklicevati tudi v primeru funkcij, povezanih z varnostjo, ki jih upravlja(-jo) elektronski sistem(-i).

Ta priloga ne določa meril glede zmogljivosti „Sistema“, temveč zajema metodologijo, ki se uporablja za postopek načrtovanja, in podatke, ki jih je treba posredovati tehnični službi za potrebe homologacije.

Ti podatki morajo dokazovati, da „Sistem“ tako v normalnih pogojih kot v stanjih z napako upošteva vse ustrezne zahteve za zmogljivost, določene drugod v tem pravilniku.

2.   OPREDELITEV POJMOV

Za namene te priloge velja naslednje:

| 2.1 | „varnostni koncept“ je opis ukrepov, vgrajenih v sistem, na primer v elektronskih enotah, z namenom obravnave celovitosti sistema in s tem zagotavljanja varnega delovanja tudi v primeru električne okvare. Možnost vrnitve v delno delovanje ali celo v rezervni sistem za ključne funkcije vozila je lahko del varnostnega koncepta. |
| --- | --- |

2.1

„varnostni koncept“ je opis ukrepov, vgrajenih v sistem, na primer v elektronskih enotah, z namenom obravnave celovitosti sistema in s tem zagotavljanja varnega delovanja tudi v primeru električne okvare. Možnost vrnitve v delno delovanje ali celo v rezervni sistem za ključne funkcije vozila je lahko del varnostnega koncepta.

| 2.2 | „Elektronski krmilni sistem“ pomeni kombinacijo enot, namenjenih sodelovanju v proizvodnji navedene funkcije krmiljenja vozila z elektronsko obdelavo podatkov. Taki sistemi, ki se pogosto upravljajo s programsko opremo, so grajeni iz samostojnih funkcionalnih delov, kot so senzorji, elektronske krmilne enote in aktivatorji, in povezani prek povezav za prenos. Vsebujejo lahko mehanske, elektropnevmatske ali elektrohidravlične elemente. „Sistem“, omenjen tukaj, je tisti, za katerega se zahteva homologacija. |
| --- | --- |

2.2

„Elektronski krmilni sistem“ pomeni kombinacijo enot, namenjenih sodelovanju v proizvodnji navedene funkcije krmiljenja vozila z elektronsko obdelavo podatkov. Taki sistemi, ki se pogosto upravljajo s programsko opremo, so grajeni iz samostojnih funkcionalnih delov, kot so senzorji, elektronske krmilne enote in aktivatorji, in povezani prek povezav za prenos. Vsebujejo lahko mehanske, elektropnevmatske ali elektrohidravlične elemente. „Sistem“, omenjen tukaj, je tisti, za katerega se zahteva homologacija.

| 2.3 | „Kompleksni sistemi za elektronsko krmiljenje vozila“ so tisti elektronski krmilni sistemi, ki so predmet hierarhije krmiljenja, v kateri lahko krmiljeno funkcijo razveljavi elektronski krmilni sistem oziroma elektronska krmilna funkcija višje ravni.
  Funkcija, ki je razveljavljena, postane del kompleksnega sistema. |
| --- | --- |

2.3

„Kompleksni sistemi za elektronsko krmiljenje vozila“ so tisti elektronski krmilni sistemi, ki so predmet hierarhije krmiljenja, v kateri lahko krmiljeno funkcijo razveljavi elektronski krmilni sistem oziroma elektronska krmilna funkcija višje ravni.

Funkcija, ki je razveljavljena, postane del kompleksnega sistema.

| 2.4 | „Sistemi/funkcije krmiljenja na višji ravni“ so tisti/-e, ki uporabljajo dodatne določbe o obdelavi in/ali zaznavanju z namenom spremembe obnašanja vozila z zahtevanjem sprememb normalnih(-e) funkcij(-e) sistema za upravljanje vozila.
  To omogoča, da kompleksni sistemi samodejno spremenijo svoje cilje s prioriteto, ki je odvisna od zaznanih okoliščin. |
| --- | --- |

2.4

„Sistemi/funkcije krmiljenja na višji ravni“ so tisti/-e, ki uporabljajo dodatne določbe o obdelavi in/ali zaznavanju z namenom spremembe obnašanja vozila z zahtevanjem sprememb normalnih(-e) funkcij(-e) sistema za upravljanje vozila.

To omogoča, da kompleksni sistemi samodejno spremenijo svoje cilje s prioriteto, ki je odvisna od zaznanih okoliščin.

| 2.5 | „Enote“ so najmanjši deli sestavnih delov sistema, ki bodo obravnavani v tej prilogi, saj se bodo te kombinacije sestavnih delov za potrebe identifikacije, analize ali nadomestitve štele kot ena sama enota. |
| --- | --- |

2.5

„Enote“ so najmanjši deli sestavnih delov sistema, ki bodo obravnavani v tej prilogi, saj se bodo te kombinacije sestavnih delov za potrebe identifikacije, analize ali nadomestitve štele kot ena sama enota.

| 2.6 | „Povezave za prenos“ so sredstva, ki se uporabljajo za medsebojno povezovanje porazdeljenih enot za namen prenosa signalov, operativnih podatkov oziroma oskrbe z energijo.
  Ta oprema je praviloma električna, v določenem delu pa je lahko tudi mehanska, pnevmatska ali hidravlična. |
| --- | --- |

2.6

„Povezave za prenos“ so sredstva, ki se uporabljajo za medsebojno povezovanje porazdeljenih enot za namen prenosa signalov, operativnih podatkov oziroma oskrbe z energijo.

Ta oprema je praviloma električna, v določenem delu pa je lahko tudi mehanska, pnevmatska ali hidravlična.

| 2.7 | „Območje nadzora“ se nanaša na izhodno spremenljivko in opredeljuje območje, v katerem sistem utegne izvajati nadzor. |
| --- | --- |

2.7

„Območje nadzora“ se nanaša na izhodno spremenljivko in opredeljuje območje, v katerem sistem utegne izvajati nadzor.

| 2.8 | „Ločnica funkcionalnega delovanja“ opredeljuje ločnice zunanjih fizičnih meja, znotraj katerih lahko sistem ohranja nadzor. |
| --- | --- |

2.8

„Ločnica funkcionalnega delovanja“ opredeljuje ločnice zunanjih fizičnih meja, znotraj katerih lahko sistem ohranja nadzor.

3.   DOKUMENTACIJA

3.1   Zahteve

Proizvajalec mora predložiti sveženj dokumentacije, ki omogoča dostop do osnovne zasnove „Sistema“ ter načina, na katerega je povezan z drugimi sistemi vozila, in sredstev, s katerimi neposredno nadzira izhodne spremenljivke.

Pojasniti je treba funkcijo(-e) „Sistema“ in varnostni koncept, kot ju (jih) je določil proizvajalec.

Dokumentacija mora biti kratka, vendar pa mora dokazati, da sta bila načrtovanje in razvoj deležna strokovnega znanja in izkušenj z vseh zadevnih sistemskih področij.

V zvezi z rednimi tehničnimi pregledi mora dokumentacija vsebovati opis načina preverjanja trenutnega stanja delovanja „Sistema“.

3.1.1   Dokumentacija se predloži v dveh delih:

| (a) | sveženj formalne dokumentacije za homologacijo, ki vsebuje gradivo iz odstavka 3 (razen tistega iz odstavka 3.4.4) in ki se posreduje tehnični službi ob predložitvi vloge za podelitev homologacije. Ta se bo štel kot temeljna referenca za postopek preverjanja iz odstavka 4 te priloge. |
| --- | --- |

(a)

sveženj formalne dokumentacije za homologacijo, ki vsebuje gradivo iz odstavka 3 (razen tistega iz odstavka 3.4.4) in ki se posreduje tehnični službi ob predložitvi vloge za podelitev homologacije. Ta se bo štel kot temeljna referenca za postopek preverjanja iz odstavka 4 te priloge.

| (b) | dodatno gradivo in podatki o analizah iz odstavka 3.4.4, ki jih obdrži proizvajalec, vendar pa morajo biti ob homologaciji dani na voljo za pregled. |
| --- | --- |

(b)

dodatno gradivo in podatki o analizah iz odstavka 3.4.4, ki jih obdrži proizvajalec, vendar pa morajo biti ob homologaciji dani na voljo za pregled.

3.2   Opis funkcij „Sistema“

Predloži se opis, v katerem so na preprost način razložene vse nadzorne funkcije „Sistema“ in metode, ki se uporabljajo za dosego ciljev, vključno z navedbo mehanizma(-ov), s katerim(-i) se izvaja nadzor.

3.2.1   Predloži se seznam vseh vhodnih in zaznanih spremenljivk ter določi njihovo delovno območje.

3.2.2   Predloži se seznam vseh izhodnih spremenljivk, ki jih nadzira „Sistem“, in v vsakem primeru navede, ali je nadzor neposreden ali poteka prek drugega sistema vozila. Opredeli se območje nadzora (odstavek 2.7), ki se izvaja na vsaki taki spremenljivki.

3.2.3   Kadar je to potrebno za delovanje sistema, se navede meje, ki določajo ločnice funkcionalnega delovanja (odstavek 2.8).

3.3   Načrt in shematski prikazi sistema

3.3.1   Popis sestavnih delov

Predložiti je treba seznam, ki razčlenjuje vse enote „Sistema“ in navaja tudi ostale sisteme vozila, ki so potrebni za dosego zadevne nadzorne funkcije.

Predložiti je treba okvirno shemo, ki prikazuje te enote v kombinaciji, pri čemer je treba pojasniti tako distribucijo opreme kot povezave.

3.3.2   Funkcije enot

Na kratko se opiše funkcija posamezne enote „Sistema“ in prikažejo signali, ki jo povezujejo z drugimi enotami oziroma z drugimi sistemi vozila. To se lahko stori bodisi z označenim blokovnim diagramom ali drugim shematskim prikazom ali pa z opisom, ki mu je tak diagram priložen.

3.3.3   Medsebojne povezave

Povezave znotraj „Sistema“ se prikažejo s shemo vezja za povezave za prenos električne energije, s shemo ocevja za opremo za pnevmatski oziroma hidravlični prenos in s poenostavljenim shematičnim načrtom za mehanske povezave.

3.3.4   Potek in prioritete signalov

Obstajati mora jasna povezava med temi povezavami za prenos in signali, ki se prenašajo med enotami.

Prioritete signalov na mnogokratnih podatkovnih poteh se navedejo, kadar koli je lahko prioriteta problem, ki vpliva na delovanje ali varnost, kar zadeva ta pravilnik.

3.3.5   Identifikacija enot

Vsaka enota mora biti jasno in nedvoumno razpoznavna (npr. z oznako za strojno opremo in oznako ali programskim izhodom za zgradbo programa), da predstavlja ustrezno povezavo med strojno opremo in dokumentacijo.

Kadar so funkcije združene v eni sami enoti ali celo v enem samem računalniku, a so zaradi jasnosti in lažje obrazložitve prikazane v več blokih v blokovnem diagramu, se uporabi ena sama identifikacijska oznaka strojne opreme.

Proizvajalec mora z uporabo te identifikacije potrditi, da je predložena oprema skladna z ustreznim dokumentom.

3.3.5.1   Identifikacija opredeljuje različico strojne in programske opreme, in kadar se slednja spremeni tako, da spremeni funkcijo enote, kar zadeva ta pravilnik, je treba to identifikacijo prav tako spremeniti.

3.4   Varnostni koncept proizvajalca

3.4.1   Proizvajalec mora predložiti izjavo, ki potrjuje, da strategija, izbrana za dosego ciljev „Sistema“, v stanjih brez napak ne bo vplivala na varno delovanje sistemov, ki so predmet predpisov iz tega pravilnika.

3.4.2   V zvezi s programsko opremo, uporabljeno v „Sistemu“, je treba razložiti okvirno arhitekturo ter opredeliti uporabljene metode in orodja načrtovanja. Proizvajalec mora biti, če se to zahteva, pripravljen predložiti nekaj dokazov o načinu, s katerim je med postopkom načrtovanja in razvoja ugotovil realizacijo logike sistema.

3.4.3   Proizvajalec mora tehničnim organom predložiti razlago konstrukcijsko določenih ukrepov, vgrajenih v „Sistem“, da tako omogoči varno delovanje v stanjih z napako. Možni konstrukcijsko določeni ukrepi za primer okvare v „Sistemu“ so na primer:

| (a) | vrnitev v delovanje s pomočjo delnega sistema; |
| --- | --- |

(a)

vrnitev v delovanje s pomočjo delnega sistema;

| (b) | prehod na ločen rezervni sistem; |
| --- | --- |

(b)

prehod na ločen rezervni sistem;

| (c) | odprava funkcije višje ravni. |
| --- | --- |

(c)

odprava funkcije višje ravni.

V primeru okvare mora biti voznik opozorjen na primer z opozorilnim signalom ali prikazom sporočila. Če voznik sistema ne deaktivira, npr. z zasukom stikala za vžig (zagon) v položaj „off“ ali z izklopom konkretne funkcije, če je za ta namen na voljo posebno stikalo, mora biti opozorilo prisotno, dokler se stanje z napako ne konča.

3.4.3.1   Če izbrani ukrep izbere način delovanja z delno zmogljivostjo v določenih stanjih z napako, potem je treba ta stanja navesti in določiti posledične meje učinkovitosti.

3.4.3.2   Če izbrani ukrep izbere drugi (rezervni) način za dosego cilja sistema za upravljanje vozila, je treba obrazložiti principe preklopnega mehanizma, logiko in raven redundance ter morebitne vgrajene podporne funkcije preverjanja, in določiti posledične meje rezervne učinkovitosti.

3.4.3.3   Če izbrani ukrep izbere odpravo funkcije višje ravni, je treba preprečiti vse ustrezne izhodne nadzorne signale, povezane s to funkcijo, in to tako, da se omeji prehodne motnje.

3.4.4   Dokumentacija mora biti podprta z analizo, ki kaže na splošno, kako se bo sistem obnašal ob pojavu katere koli od tistih navedenih napak, ki bodo vplivale na delovanje oziroma varnost naprave za upravljanje vozila.

Ta analiza lahko temelji na analizi možnih napak in njihovih posledic (FMEA), analizi drevesa napak (FTA) ali katerem koli podobnem postopku, primernem za zagotavljanja varnosti sistema.

Izbrani(-e) analitični(-e) pristop(-e) določi in vodi proizvajalec, ki pa ga (jih) mora ob homologaciji dati na voljo tehnični službi za pregled.

3.4.4.1   Ta dokumentacija mora razčleniti parametre, ki se spremljajo, in za vsako stanje z napako vrste, opredeljene v odstavku 3.4.4 te priloge, določiti opozorilni signal, s katerim mora biti opozorjen voznik in/ali servisno osebje oziroma osebje, ki izvaja tehnične preglede.

4.   PREVERJANJE IN PRESKUS

4.1   Funkcionalno delovanje „Sistema“, kot je razloženo v dokumentih, predpisanih v odstavku 3, se preskusi takole:

4.1.1   Preverjanje funkcije „Sistema“

Kot način določitve običajnih operativnih ravni se opravi preverjanje delovanja sistema vozila v stanjih brez napake v primerjavi s proizvajalčevo osnovno standardno specifikacijo, razen če to ni predmet določenega preskusa delovanja v okviru postopka homologacije iz tega ali drugega pravilnika.

4.1.2   Preverjanje varnostnega koncepta iz odstavka 3.4

Odziv „Sistema“ se po presoji homologacijskega organa preveri pod vplivom okvare v kateri koli posamezni enoti, tako da se ustrezni izhodni signali uporabijo na električnih enotah oziroma mehanskih elementih z namenom simuliranja učinkov internih napak v enoti.

4.1.2.1   Rezultati preverjanja se morajo ujemati z dokumentiranim povzetkom analize okvar do take stopnje skupnega učinka, da sta varnostni koncept in izvedba potrjena kot ustrezna.

---

III Akti, sprejeti v skladu s Pogodbo EU

AKTI, SPREJETI V SKLADU Z NASLOVOM V POGODBE EU

| 27.5.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | L 137/52 |
| --- | --- | --- | --- |

27.5.2008

SL

Uradni list Evropske unije

L 137/52

---

SKUPNI UKREP SVETA 2008/391/SZVP

z dne 26. maja 2008

o spremembi Skupnega ukrepa 2008/131/SZVP o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije za Afganistan

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 14, 18(5) in 23(2) Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Svet je 18. februarja 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/131/SZVP (1) o podaljšanju mandata g. Francesca Vendrella kot posebnega predstavnika Evropske unije za Afganistan do 31. maja 2008. |
| --- | --- |

(1)

Svet je 18. februarja 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/131/SZVP (1) o podaljšanju mandata g. Francesca Vendrella kot posebnega predstavnika Evropske unije za Afganistan do 31. maja 2008.

| (2) | G. Francesco Vendrell je generalnega sekretarja/visokega predstavnika obvestil, da lahko naloge posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) opravlja do 30. junija 2008. Zato bi bilo treba njegov mandat kot PPEU nadalje podaljšati do tega datuma. Svet namerava za nadaljnje obdobje, do februarja 2009, imenovati novega PPEU. |
| --- | --- |

(2)

G. Francesco Vendrell je generalnega sekretarja/visokega predstavnika obvestil, da lahko naloge posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) opravlja do 30. junija 2008. Zato bi bilo treba njegov mandat kot PPEU nadalje podaljšati do tega datuma. Svet namerava za nadaljnje obdobje, do februarja 2009, imenovati novega PPEU.

| (3) | Referenčni finančni znesek, predviden v Skupnem ukrepu 2008/131/SZVP za kritje odhodkov, povezanih z nalogami PPEU do 31. maja 2008, bi moral kriti tudi obdobje nadaljnjega podaljšanja mandata do 30. junija 2008 – |
| --- | --- |

(3)

Referenčni finančni znesek, predviden v Skupnem ukrepu 2008/131/SZVP za kritje odhodkov, povezanih z nalogami PPEU do 31. maja 2008, bi moral kriti tudi obdobje nadaljnjega podaljšanja mandata do 30. junija 2008 –

SPREJEL NASLEDNJI SKUPNI UKREP:

Člen 1

Skupni ukrep 2008/131/SZVP se spremeni:

| 1. | člen 1 se nadomesti z naslednjim:
  „Člen 1
  Posebni predstavnik Evropske unije
  G. Francescu Vendrellu se podaljša mandat posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) za Afganistan do 30. junija 2008.“; |
| --- | --- |

1.

člen 1 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 1

Posebni predstavnik Evropske unije

G. Francescu Vendrellu se podaljša mandat posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) za Afganistan do 30. junija 2008.“;

| 2. | člen 5(1) se nadomesti z naslednjim:
  „1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z nalogami PPEU, za obdobje od 1. marca 2008 do 30. junija 2008 znaša 975 000 EUR.“ |
| --- | --- |

2.

člen 5(1) se nadomesti z naslednjim:

„1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z nalogami PPEU, za obdobje od 1. marca 2008 do 30. junija 2008 znaša 975 000 EUR.“

Člen 2

Začetek veljavnosti

Ta skupni ukrep začne veljati na dan sprejetja.

Člen 3

Objava

Ta skupni ukrep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, 26. maja 2008

Za Svet

Predsednik

D. RUPEL

---

(1)  UL L 43, 19.2.2008, str. 26.

1

---