# Europeiska unionens L 349/2014

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 349 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | femtiosjunde årgången5 december 2014 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 349

Svensk utgåva

Lagstiftning

femtiosjunde årgången5 december 2014

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/104/EU av den 26 november 2014 om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdelser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser (
  1
  ) | 1 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/104/EU av den 26 november 2014 om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdelser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser (
  1
  )

1

1

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets förordning (EU) nr 1290/2014 av den 4 december 2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina, och om ändring av förordning (EU) nr 960/2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 | 20 |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1291/2014 av den 16 juli 2014 om villkoren för klassificering utan provning av träbaserade skivor enligt EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä enligt EN 14915 med avseende på brandskyddande förmåga, när dessa används som vägg- och takbeklädnad (
  1
  ) | 25 |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1292/2014 av den 17 juli 2014 om villkorför klassificering utan provning av vissa obehandlade trägolv enligt standarden EN 14342 vad gäller reaktion vid brandpåverkan (
  1
  ) | 27 |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1293/2014 av den 17 juli 2014 om villkor för klassificering utan provning av metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, vad gäller reaktion vid brandpåverkan (
  1
  ) | 29 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1294/2014 av den 4 december 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1238/95 vad gäller nivån på den ansökningsavgift och provningsavgift som ska betalas till Gemenskapens växtsortsmyndighet | 30 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1295/2014 av den 4 december 2014 om ändring av bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (
  1
  ) | 33 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1296/2014 av den 4 december 2014 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 41 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Kommissionens genomförandedirektiv 2014/105/EU av den 4 december 2014 om ändring av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG respektive artikel 7 i rådets direktiv 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter och köksväxter (
  1
  ) | 44 |
| | | BESLUT |
| | | 2014/871/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2014 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar vid den åttonde partskonferensen för konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I till den konventionen | 50 |
| | * | Rådets beslut 2014/872/Gusp av den 4 december 2014 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina och beslut 2014/659/Gusp om ändring av beslut 2014/512/Gusp | 58 |
| | | 2014/873/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 3 december 2014 om upphävande av beslut 2002/249/EG om vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar
  [delgivet med nr C(2014) 9057]

   (
  1
  ) | 61 |
| | | 2014/874/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 3 december 2014 om ändring av beslut 2008/866/EG om nödåtgärder för att tillsvidare stoppa importen från Peru av vissa musslor avsedda att användas som livsmedel vad gäller tillämpningsperioden
  [delgivet med nr C(2014) 9113]

   (
  1
  ) | 63 |
| | | 2014/875/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 4 december 2014 om offentliggörande av hänvisningar till standard EN 15649-2:2009+A2:2013 om flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet och standard EN 957-6:2010+A1:2014 om stationära träningsredskap i Europeiska unionens officiella tidning, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (
  1
  ) | 65 |

II   Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

*

Rådets förordning (EU) nr 1290/2014 av den 4 december 2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina, och om ändring av förordning (EU) nr 960/2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014

20

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1291/2014 av den 16 juli 2014 om villkoren för klassificering utan provning av träbaserade skivor enligt EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä enligt EN 14915 med avseende på brandskyddande förmåga, när dessa används som vägg- och takbeklädnad (
  1
  )

1

25

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1292/2014 av den 17 juli 2014 om villkorför klassificering utan provning av vissa obehandlade trägolv enligt standarden EN 14342 vad gäller reaktion vid brandpåverkan (
  1
  )

1

27

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1293/2014 av den 17 juli 2014 om villkor för klassificering utan provning av metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, vad gäller reaktion vid brandpåverkan (
  1
  )

1

29

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1294/2014 av den 4 december 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1238/95 vad gäller nivån på den ansökningsavgift och provningsavgift som ska betalas till Gemenskapens växtsortsmyndighet

30

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1295/2014 av den 4 december 2014 om ändring av bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (
  1
  )

1

33

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1296/2014 av den 4 december 2014 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

41

DIREKTIV

*

Kommissionens genomförandedirektiv 2014/105/EU av den 4 december 2014 om ändring av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG respektive artikel 7 i rådets direktiv 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter och köksväxter (
  1
  )

1

44

BESLUT

2014/871/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2014 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar vid den åttonde partskonferensen för konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I till den konventionen

50

*

Rådets beslut 2014/872/Gusp av den 4 december 2014 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina och beslut 2014/659/Gusp om ändring av beslut 2014/512/Gusp

58

2014/873/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 3 december 2014 om upphävande av beslut 2002/249/EG om vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar
  [delgivet med nr C(2014) 9057]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 9057]

1

61

2014/874/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 3 december 2014 om ändring av beslut 2008/866/EG om nödåtgärder för att tillsvidare stoppa importen från Peru av vissa musslor avsedda att användas som livsmedel vad gäller tillämpningsperioden
  [delgivet med nr C(2014) 9113]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 9113]

1

63

2014/875/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 4 december 2014 om offentliggörande av hänvisningar till standard EN 15649-2:2009+A2:2013 om flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet och standard EN 957-6:2010+A1:2014 om stationära träningsredskap i Europeiska unionens officiella tidning, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (
  1
  )

Europeiska unionens officiella tidning

1

65

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

DIREKTIV

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/104/EU

av den 26 november 2014

om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdelser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 103 och 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) tillhör tvingande rätt och bör tillämpas effektivt i hela unionen för att säkerställa att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids. |
| --- | --- |

(1)

Artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) tillhör tvingande rätt och bör tillämpas effektivt i hela unionen för att säkerställa att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids.

| (2) | Den offentliga övervakningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget sköts av kommissionen med stöd av de befogenheter den ges i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (3). Efter Lissabonfördragets ikraftträdande den 1 december 2009 utgörs artiklarna 81 och 82 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, och de är identiska i sak. Den offentliga övervakningen sköts även av nationella konkurrensmyndigheter, som kan fatta de beslut som avses i artikel 5 i förordning (EG) nr 1/2003. I enlighet med den förordningen bör medlemsstaterna kunna utse såväl administrativa som rättsliga myndigheter att som offentliga verkställande myndigheter tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget och utföra de olika uppgifter som genom den förordningen tilldelas konkurrensmyndigheterna. |
| --- | --- |

(2)

Den offentliga övervakningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget sköts av kommissionen med stöd av de befogenheter den ges i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (3). Efter Lissabonfördragets ikraftträdande den 1 december 2009 utgörs artiklarna 81 och 82 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, och de är identiska i sak. Den offentliga övervakningen sköts även av nationella konkurrensmyndigheter, som kan fatta de beslut som avses i artikel 5 i förordning (EG) nr 1/2003. I enlighet med den förordningen bör medlemsstaterna kunna utse såväl administrativa som rättsliga myndigheter att som offentliga verkställande myndigheter tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget och utföra de olika uppgifter som genom den förordningen tilldelas konkurrensmyndigheterna.

| (3) | Artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget har direkt effekt i förhållanden mellan enskilda och skapar rättigheter och skyldigheter för dessa som nationella domstolar måste genomdriva. Nationella domstolar spelar således en väsentlig roll för tillämpningen av konkurrensreglerna (privat övervakning). När de avgör tvister mellan enskilda skyddar de subjektiva rättigheter enligt unionsrätten, till exempel genom att tillerkänna skadelidande skadestånd vid överträdelser. För att artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, och särskilt den praktiska effekten av de förbud som fastställs i dessa artiklar, ska få full effekt krävs att var och en – oberoende av om det är fråga om enskilda, inklusive konsumenter och företag, eller en offentlig myndighet – kan vända sig till nationella domstolar och begära ersättning för den skada de lidit till följd av en överträdelse av de bestämmelserna. Rätten till ersättning enligt unionsrätten gäller även överträdelser av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget som begås av offentliga företag och företag som medlemsstaterna beviljat särskilda eller exklusiva rättigheter i den mening som avses i artikel 106 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(3)

Artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget har direkt effekt i förhållanden mellan enskilda och skapar rättigheter och skyldigheter för dessa som nationella domstolar måste genomdriva. Nationella domstolar spelar således en väsentlig roll för tillämpningen av konkurrensreglerna (privat övervakning). När de avgör tvister mellan enskilda skyddar de subjektiva rättigheter enligt unionsrätten, till exempel genom att tillerkänna skadelidande skadestånd vid överträdelser. För att artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, och särskilt den praktiska effekten av de förbud som fastställs i dessa artiklar, ska få full effekt krävs att var och en – oberoende av om det är fråga om enskilda, inklusive konsumenter och företag, eller en offentlig myndighet – kan vända sig till nationella domstolar och begära ersättning för den skada de lidit till följd av en överträdelse av de bestämmelserna. Rätten till ersättning enligt unionsrätten gäller även överträdelser av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget som begås av offentliga företag och företag som medlemsstaterna beviljat särskilda eller exklusiva rättigheter i den mening som avses i artikel 106 i EUF-fördraget.

| (4) | Rätten till ersättning enligt unionsrätten för skada som uppkommit vid överträdelse av unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt innebär att varje medlemsstat måste ha processuella regler som säkerställer att denna rätt utövas effektivt. Behovet av effektiva processrättsliga rättsmedel följer också av rätten till effektivt domstolsskydd enligt artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 47 första stycket i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Medlemsstaterna bör sörja för effektivt rättsligt skydd på de områden som omfattas av unionsrätten. |
| --- | --- |

(4)

Rätten till ersättning enligt unionsrätten för skada som uppkommit vid överträdelse av unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt innebär att varje medlemsstat måste ha processuella regler som säkerställer att denna rätt utövas effektivt. Behovet av effektiva processrättsliga rättsmedel följer också av rätten till effektivt domstolsskydd enligt artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 47 första stycket i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Medlemsstaterna bör sörja för effektivt rättsligt skydd på de områden som omfattas av unionsrätten.

| (5) | Skadeståndstalan är bara en del i ett effektivt system för privat tillämpning av konkurrensrätten vid överträdelser och kompletteras av alternativa arrangemang för ersättning, såsom tvistlösning i godo och offentliga genomförandebeslut som uppmuntrar parter att ge ersättning. |
| --- | --- |

(5)

Skadeståndstalan är bara en del i ett effektivt system för privat tillämpning av konkurrensrätten vid överträdelser och kompletteras av alternativa arrangemang för ersättning, såsom tvistlösning i godo och offentliga genomförandebeslut som uppmuntrar parter att ge ersättning.

| (6) | För att säkerställa en effektiv privat tillämpning enligt civilrätten och en effektiv offentlig tillämpning av konkurrensmyndigheterna behövs båda verktygen för att säkra maximal effekt av konkurrensreglerna. Det är nödvändigt att reglera koordineringen av de två tillämpningsformerna på ett enhetligt sätt, till exempel med avseende på arrangemangen för tillgång till handlingar som innehas av konkurrensmyndigheter. Genom sådan samordning på unionsnivå undviks också att tillämpliga regler skiljer sig åt, vilket skulle kunna äventyra den inre marknadens funktion. |
| --- | --- |

(6)

För att säkerställa en effektiv privat tillämpning enligt civilrätten och en effektiv offentlig tillämpning av konkurrensmyndigheterna behövs båda verktygen för att säkra maximal effekt av konkurrensreglerna. Det är nödvändigt att reglera koordineringen av de två tillämpningsformerna på ett enhetligt sätt, till exempel med avseende på arrangemangen för tillgång till handlingar som innehas av konkurrensmyndigheter. Genom sådan samordning på unionsnivå undviks också att tillämpliga regler skiljer sig åt, vilket skulle kunna äventyra den inre marknadens funktion.

| (7) | I enlighet med artikel 26.2 i EUF-fördraget omfattar den inre marknaden ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Det finns påtagliga skillnader mellan medlemsstaternas regler om skadeståndstalan vid överträdelser av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt. De skillnaderna leder till osäkerhet om på vilka villkor skadelidande parter kan utöva den rätt till ersättning som EUF-fördraget ger dem, och påverkar den materiella effekten av en sådan rättighet. Eftersom skadelidande parter ofta väljer sin etableringsmedlemsstat som forum för skadeståndsanspråk leder skillnaderna mellan de nationella reglerna till olika villkor när det gäller skadeståndstalan och kan alltså påverka konkurrensen på de marknader där de skadelidande parterna och de företag som begått överträdelsen är verksamma. |
| --- | --- |

(7)

I enlighet med artikel 26.2 i EUF-fördraget omfattar den inre marknaden ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Det finns påtagliga skillnader mellan medlemsstaternas regler om skadeståndstalan vid överträdelser av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt. De skillnaderna leder till osäkerhet om på vilka villkor skadelidande parter kan utöva den rätt till ersättning som EUF-fördraget ger dem, och påverkar den materiella effekten av en sådan rättighet. Eftersom skadelidande parter ofta väljer sin etableringsmedlemsstat som forum för skadeståndsanspråk leder skillnaderna mellan de nationella reglerna till olika villkor när det gäller skadeståndstalan och kan alltså påverka konkurrensen på de marknader där de skadelidande parterna och de företag som begått överträdelsen är verksamma.

| (8) | Företag som är etablerade och verksamma i olika medlemsstater omfattas av olika processuella regler som väsentligt påverkar i vilken utsträckning de kan hållas ansvariga för överträdelser av konkurrensrätten. Detta ojämna tillvaratagande av rätten till ersättning i unionsrätten kan ge vissa företag som har överträtt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget en konkurrensfördel och kan dessutom innebära ett hinder för utövandet av etableringsrätten och rätten att tillhandahålla varor och tjänster i de medlemsstater där rätten till ersättning tas tillvara på ett effektivare sätt. I och med att skillnaderna mellan de system för skadeståndsansvar som tillämpas i medlemsstaterna kan ha en negativ inverkan på såväl konkurrens som den inre marknadens funktion bör detta direktiv ha artiklarna 103 och 114 i EUF-fördraget som dubbel rättslig grund. |
| --- | --- |

(8)

Företag som är etablerade och verksamma i olika medlemsstater omfattas av olika processuella regler som väsentligt påverkar i vilken utsträckning de kan hållas ansvariga för överträdelser av konkurrensrätten. Detta ojämna tillvaratagande av rätten till ersättning i unionsrätten kan ge vissa företag som har överträtt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget en konkurrensfördel och kan dessutom innebära ett hinder för utövandet av etableringsrätten och rätten att tillhandahålla varor och tjänster i de medlemsstater där rätten till ersättning tas tillvara på ett effektivare sätt. I och med att skillnaderna mellan de system för skadeståndsansvar som tillämpas i medlemsstaterna kan ha en negativ inverkan på såväl konkurrens som den inre marknadens funktion bör detta direktiv ha artiklarna 103 och 114 i EUF-fördraget som dubbel rättslig grund.

| (9) | Med tanke på att storskaliga överträdelser av konkurrensrätten ofta är av gränsöverskridande karaktär är det nödvändigt att säkerställa mer likvärdiga villkor för företag som är verksamma på den inre marknaden och förbättra konsumenternas förutsättningar att utöva de rättigheter den inre marknaden ger dem. Det är lämpligt att förbättra den rättsliga förutsebarheten och minska skillnaderna mellan medlemsstaterna vad gäller de nationella reglerna om skadeståndstalan som väcks med anledning av överträdelser av både unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt, när den tillämpas parallellt med unionens konkurrensrätt. En tillnärmning av de reglerna förhindrar ökade skillnader mellan medlemsstaternas regler om skadeståndstalan i konkurrensärenden. |
| --- | --- |

(9)

Med tanke på att storskaliga överträdelser av konkurrensrätten ofta är av gränsöverskridande karaktär är det nödvändigt att säkerställa mer likvärdiga villkor för företag som är verksamma på den inre marknaden och förbättra konsumenternas förutsättningar att utöva de rättigheter den inre marknaden ger dem. Det är lämpligt att förbättra den rättsliga förutsebarheten och minska skillnaderna mellan medlemsstaterna vad gäller de nationella reglerna om skadeståndstalan som väcks med anledning av överträdelser av både unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt, när den tillämpas parallellt med unionens konkurrensrätt. En tillnärmning av de reglerna förhindrar ökade skillnader mellan medlemsstaternas regler om skadeståndstalan i konkurrensärenden.

| (10) | I artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1/2003 föreskrivs följande: ”Om medlemsstaternas konkurrensmyndigheter eller de nationella domstolarna tillämpar den nationella konkurrensrätten på sådana avtal, beslut av en företagssammanslutning eller samordnade förfaranden som avses i artikel [101.1 i EUF-fördraget] och som kan påverka handeln mellan medlemsstater enligt den bestämmelsen skall de också tillämpa artikel [101 i EUF-fördraget] på sådana avtal, beslut eller samordnade förfaranden. Om medlemsstaternas konkurrensmyndigheter eller de nationella domstolarna tillämpar den nationella konkurrensrätten på ett sådant missbruk som är förbjudet enligt artikel [102 i EUF-fördraget], skall de även tillämpa artikel [102 i EUF-fördraget]”. För att den inre marknaden ska kunna fungera och i syfte att uppnå bättre rättslig förutsebarhet och mer likvärdiga villkor för företag och konsumenter är det lämpligt att tillämpningsområdet för detta direktiv även omfattar skadeståndstalan som grundas på överträdelse av nationell konkurrensrätt, om denna tillämpas enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1/2003. Tillämpningen av olika regler om civilrättsligt skadeståndsansvar för överträdelser av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget och om överträdelser av regler i nationell konkurrensrätt som måste tillämpas i samma ärende och parallellt med unionens konkurrensrätt skulle annars inverka negativt på de kärandes position i samma mål och omfattningen av deras anspråk, och utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion. Detta direktiv bör inte påverka skadeståndstalan till följd av överträdelser av nationell konkurrensrätt som inte påverkar handeln mellan medlemsstater i den mening som avses i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(10)

I artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1/2003 föreskrivs följande: ”Om medlemsstaternas konkurrensmyndigheter eller de nationella domstolarna tillämpar den nationella konkurrensrätten på sådana avtal, beslut av en företagssammanslutning eller samordnade förfaranden som avses i artikel [101.1 i EUF-fördraget] och som kan påverka handeln mellan medlemsstater enligt den bestämmelsen skall de också tillämpa artikel [101 i EUF-fördraget] på sådana avtal, beslut eller samordnade förfaranden. Om medlemsstaternas konkurrensmyndigheter eller de nationella domstolarna tillämpar den nationella konkurrensrätten på ett sådant missbruk som är förbjudet enligt artikel [102 i EUF-fördraget], skall de även tillämpa artikel [102 i EUF-fördraget]”. För att den inre marknaden ska kunna fungera och i syfte att uppnå bättre rättslig förutsebarhet och mer likvärdiga villkor för företag och konsumenter är det lämpligt att tillämpningsområdet för detta direktiv även omfattar skadeståndstalan som grundas på överträdelse av nationell konkurrensrätt, om denna tillämpas enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1/2003. Tillämpningen av olika regler om civilrättsligt skadeståndsansvar för överträdelser av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget och om överträdelser av regler i nationell konkurrensrätt som måste tillämpas i samma ärende och parallellt med unionens konkurrensrätt skulle annars inverka negativt på de kärandes position i samma mål och omfattningen av deras anspråk, och utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion. Detta direktiv bör inte påverka skadeståndstalan till följd av överträdelser av nationell konkurrensrätt som inte påverkar handeln mellan medlemsstater i den mening som avses i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget.

| (11) | I avsaknad av unionsrätt omfattas skadeståndstalan av medlemsstaternas nationella regler och förfaranden. Enligt rättspraxis från Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) kan varje person kräva ersättning för skada som lidits om det finns ett orsakssamband mellan skadan och en överträdelse av konkurrensrätten. Alla nationella regler om utövande av rätten till ersättning för skada till följd av en överträdelse av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, inklusive regler som rör förhållanden som inte tas upp i detta direktiv, till exempel begreppet kausalsamband mellan överträdelsen och skadan, måste följa principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen. Det innebär att de inte bör vara formulerade eller tillämpas på ett sätt som medför att det blir i praktiken orimligt svårt eller omöjligt att utöva den rätt till ersättning som garanteras i EUF-fördraget eller på ett mindre förmånligt sätt än de regler som tillämpas vid liknande nationella mål om ersättning. Om medlemsstaterna föreskriver andra villkor för ersättning enligt nationell rätt, t.ex. ansvarighet, adekvans eller skuld, bör de kunna behålla dessa villkor, förutsatt att de följer domstolens rättspraxis, principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen samt detta direktiv. |
| --- | --- |

(11)

I avsaknad av unionsrätt omfattas skadeståndstalan av medlemsstaternas nationella regler och förfaranden. Enligt rättspraxis från Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) kan varje person kräva ersättning för skada som lidits om det finns ett orsakssamband mellan skadan och en överträdelse av konkurrensrätten. Alla nationella regler om utövande av rätten till ersättning för skada till följd av en överträdelse av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, inklusive regler som rör förhållanden som inte tas upp i detta direktiv, till exempel begreppet kausalsamband mellan överträdelsen och skadan, måste följa principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen. Det innebär att de inte bör vara formulerade eller tillämpas på ett sätt som medför att det blir i praktiken orimligt svårt eller omöjligt att utöva den rätt till ersättning som garanteras i EUF-fördraget eller på ett mindre förmånligt sätt än de regler som tillämpas vid liknande nationella mål om ersättning. Om medlemsstaterna föreskriver andra villkor för ersättning enligt nationell rätt, t.ex. ansvarighet, adekvans eller skuld, bör de kunna behålla dessa villkor, förutsatt att de följer domstolens rättspraxis, principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen samt detta direktiv.

| (12) | Detta direktiv bekräftar gemenskapens regelverk vad gäller rätten till ersättning för skada som orsakats av överträdelser av unionens konkurrensrätt, särskilt i fråga om talerätt och definitionen av skada, såsom domstolen slagit fast i sin rättspraxis, och föregriper inte en eventuell vidareutveckling därav. Alla som har lidit skada som orsakats av en sådan överträdelse kan kräva ersättning för faktisk skada (damnum emergens) och för utebliven vinst (lucrum cessans) samt ränta, oberoende av om de kategorierna enligt nationell rätt definieras var för sig eller tillsammans. Betalning av ränta anses utgöra ett väsentligt element i en gottgörelse för att ersätta någon för den skada som denne har lidit genom att hänsyn tas till den tid som har förflutit, och bör avse tiden från och med den tidpunkt då skadan uppstod till och med den tidpunkt då ersättning utbetalats, utan att det påverkar klassificeringen av denna ränta som kompensationsränta eller dröjsmålsränta enligt nationell rätt och frågan om huruvida den tid som förflutit tas i beaktande som en särskild kategori (ränta) eller som ett element i faktisk skada eller utebliven vinst. Det åligger medlemsstaterna att fastställa de regler som ska tillämpas i det syftet. |
| --- | --- |

(12)

Detta direktiv bekräftar gemenskapens regelverk vad gäller rätten till ersättning för skada som orsakats av överträdelser av unionens konkurrensrätt, särskilt i fråga om talerätt och definitionen av skada, såsom domstolen slagit fast i sin rättspraxis, och föregriper inte en eventuell vidareutveckling därav. Alla som har lidit skada som orsakats av en sådan överträdelse kan kräva ersättning för faktisk skada (damnum emergens) och för utebliven vinst (lucrum cessans) samt ränta, oberoende av om de kategorierna enligt nationell rätt definieras var för sig eller tillsammans. Betalning av ränta anses utgöra ett väsentligt element i en gottgörelse för att ersätta någon för den skada som denne har lidit genom att hänsyn tas till den tid som har förflutit, och bör avse tiden från och med den tidpunkt då skadan uppstod till och med den tidpunkt då ersättning utbetalats, utan att det påverkar klassificeringen av denna ränta som kompensationsränta eller dröjsmålsränta enligt nationell rätt och frågan om huruvida den tid som förflutit tas i beaktande som en särskild kategori (ränta) eller som ett element i faktisk skada eller utebliven vinst. Det åligger medlemsstaterna att fastställa de regler som ska tillämpas i det syftet.

| (13) | Rätten till ersättning tillkommer alla fysiska eller juridiska personer – såväl konsumenter, företag som offentliga myndigheter – oavsett om det föreligger ett direkt avtalsförhållande med det företag som har begått överträdelsen och oavsett om en konkurrensmyndighet har fastställt att det föreligger en tidigare överträdelse. Detta direktiv bör inte ålägga medlemsstaterna att införa mekanismer för kollektiv prövning för tillämpning av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Utan att det påverkar ersättning för uteblivna möjligheter bör full ersättning inom ramen för detta direktiv inte medföra överkompensation, oavsett av om det sker genom skadestånd i bestraffningssyfte, flerfaldiga skadestånd eller annat skadestånd. |
| --- | --- |

(13)

Rätten till ersättning tillkommer alla fysiska eller juridiska personer – såväl konsumenter, företag som offentliga myndigheter – oavsett om det föreligger ett direkt avtalsförhållande med det företag som har begått överträdelsen och oavsett om en konkurrensmyndighet har fastställt att det föreligger en tidigare överträdelse. Detta direktiv bör inte ålägga medlemsstaterna att införa mekanismer för kollektiv prövning för tillämpning av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Utan att det påverkar ersättning för uteblivna möjligheter bör full ersättning inom ramen för detta direktiv inte medföra överkompensation, oavsett av om det sker genom skadestånd i bestraffningssyfte, flerfaldiga skadestånd eller annat skadestånd.

| (14) | Skadeståndstalan för överträdelser av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt kräver vanligtvis en komplicerad faktaanalys och ekonomisk analys. Det är ofta enbart motparten eller tredje part som har de bevis som krävs för att styrka en skadeståndstalan, medan käranden ofta inte har tillräcklig kännedom om eller tillgång till dem. Under dessa omständigheter kan det vara ett oskäligt hinder för ett effektivt utövande av den rätt till ersättning som garanteras i EUF-fördraget om strikta rättsliga krav ställs på att kärandena redan när talan väcks ska lämna detaljerade upplysningar om alla sakförhållanden och lägga fram exakt angiven styrkande bevisning. |
| --- | --- |

(14)

Skadeståndstalan för överträdelser av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt kräver vanligtvis en komplicerad faktaanalys och ekonomisk analys. Det är ofta enbart motparten eller tredje part som har de bevis som krävs för att styrka en skadeståndstalan, medan käranden ofta inte har tillräcklig kännedom om eller tillgång till dem. Under dessa omständigheter kan det vara ett oskäligt hinder för ett effektivt utövande av den rätt till ersättning som garanteras i EUF-fördraget om strikta rättsliga krav ställs på att kärandena redan när talan väcks ska lämna detaljerade upplysningar om alla sakförhållanden och lägga fram exakt angiven styrkande bevisning.

| (15) | Bevis är ett viktigt inslag när det gäller att väcka skadeståndstalan för överträdelse av unionens eller nationell konkurrensrätt. Eftersom tvister avseende konkurrensregler kännetecknas av informationsasymmetri bör dock kärande säkerställas rätt att få tillgång till sådana bevis som är relevanta för deras anspråk, utan att de behöver precisera vilka delar av bevismaterialet det rör sig om. För att parterna ska ha en jämlik ställning i rätten bör dessa medel också vara tillgängliga för svaranden i skadeståndsmål så att dessa kan begära att dessa kärande lämnar ut bevisning. Nationella domstolar bör också kunna utfärda ett föreläggande till tredje parter, däribland offentliga myndigheter, att lämna ut bevis. Om en nationell domstol önskar begära att kommissionen lämnar ut bevis gäller principen i artikel 4.3 i EU-fördraget om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna och artikel 15.1 i förordning (EG) nr 1/2003 när det gäller begäran om upplysningar. När nationella domstolar utfärdar ett föreläggande till offentliga myndigheter att lämna ut bevis gäller principerna om rättsligt och administrativt samarbete enligt unionsrätten eller nationell rätt. |
| --- | --- |

(15)

Bevis är ett viktigt inslag när det gäller att väcka skadeståndstalan för överträdelse av unionens eller nationell konkurrensrätt. Eftersom tvister avseende konkurrensregler kännetecknas av informationsasymmetri bör dock kärande säkerställas rätt att få tillgång till sådana bevis som är relevanta för deras anspråk, utan att de behöver precisera vilka delar av bevismaterialet det rör sig om. För att parterna ska ha en jämlik ställning i rätten bör dessa medel också vara tillgängliga för svaranden i skadeståndsmål så att dessa kan begära att dessa kärande lämnar ut bevisning. Nationella domstolar bör också kunna utfärda ett föreläggande till tredje parter, däribland offentliga myndigheter, att lämna ut bevis. Om en nationell domstol önskar begära att kommissionen lämnar ut bevis gäller principen i artikel 4.3 i EU-fördraget om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna och artikel 15.1 i förordning (EG) nr 1/2003 när det gäller begäran om upplysningar. När nationella domstolar utfärdar ett föreläggande till offentliga myndigheter att lämna ut bevis gäller principerna om rättsligt och administrativt samarbete enligt unionsrätten eller nationell rätt.

| (16) | Nationella domstolar bör, under sin egen noggranna prövning, särskilt vad gäller frågan om utlämnandet av bevis är nödvändigt och står i proportion till ändamålet, kunna utfärda ett föreläggande om att specificerad bevisning eller specificerade beviskategorier lämnas ut på begäran av en part. Det följer av proportionalitetskravet att utlämnande av bevis endast kan åläggas när en kärande på ett trovärdigt sätt, på grundval av de sakförhållanden som denne skäligen kan förväntas ha tillgång till, har visat att denne lidit skada som orsakats av svaranden. När syftet med en begäran om utlämnande är att skaffa fram en beviskategori, bör den kategorin identifieras med hänvisning till gemensamma drag i dess grundläggande beståndsdelar, exempelvis de begärda handlingarnas art, syfte eller innehåll, den tidsperiod under vilken de har upprättats eller andra kriterier, förutsatt att det bevis som omfattas av kategorin är relevant i den mening som avses i detta direktiv. Sådana kategorier bör definieras så snävt och exakt som möjligt på grundval av rimligen tillgängliga uppgifter. |
| --- | --- |

(16)

Nationella domstolar bör, under sin egen noggranna prövning, särskilt vad gäller frågan om utlämnandet av bevis är nödvändigt och står i proportion till ändamålet, kunna utfärda ett föreläggande om att specificerad bevisning eller specificerade beviskategorier lämnas ut på begäran av en part. Det följer av proportionalitetskravet att utlämnande av bevis endast kan åläggas när en kärande på ett trovärdigt sätt, på grundval av de sakförhållanden som denne skäligen kan förväntas ha tillgång till, har visat att denne lidit skada som orsakats av svaranden. När syftet med en begäran om utlämnande är att skaffa fram en beviskategori, bör den kategorin identifieras med hänvisning till gemensamma drag i dess grundläggande beståndsdelar, exempelvis de begärda handlingarnas art, syfte eller innehåll, den tidsperiod under vilken de har upprättats eller andra kriterier, förutsatt att det bevis som omfattas av kategorin är relevant i den mening som avses i detta direktiv. Sådana kategorier bör definieras så snävt och exakt som möjligt på grundval av rimligen tillgängliga uppgifter.

| (17) | Om en domstol i en medlemsstat begär att en behörig domstol i en annan medlemsstat ska ta upp bevis eller begär bevisupptagning direkt i en annan medlemsstat, tillämpas bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (4). |
| --- | --- |

(17)

Om en domstol i en medlemsstat begär att en behörig domstol i en annan medlemsstat ska ta upp bevis eller begär bevisupptagning direkt i en annan medlemsstat, tillämpas bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (4).

| (18) | Relevanta bevis som innehåller affärshemligheter eller annan konfidentiell information bör i princip finnas tillgängliga vid skadeståndstalan, men sådan konfidentiell information måste vara tillräckligt skyddad. Nationella domstolar bör därför förfoga över ett antal åtgärder för att skydda sådan konfidentiell information från att lämnas ut under förfarandena. De åtgärderna kan omfatta möjligheten till redigering av känsliga avsnitt i dokument, hörande bakom stängda dörrar, begränsning av de personer som har rätt att ta del av bevisen och anlitande av sakkunniga som kan sammanställa informationen i aggregerad eller annan icke-konfidentiell form. Åtgärder för att skydda affärshemligheter och annan konfidentiell information bör dock inte hindra utövandet av rätten till ersättning. |
| --- | --- |

(18)

Relevanta bevis som innehåller affärshemligheter eller annan konfidentiell information bör i princip finnas tillgängliga vid skadeståndstalan, men sådan konfidentiell information måste vara tillräckligt skyddad. Nationella domstolar bör därför förfoga över ett antal åtgärder för att skydda sådan konfidentiell information från att lämnas ut under förfarandena. De åtgärderna kan omfatta möjligheten till redigering av känsliga avsnitt i dokument, hörande bakom stängda dörrar, begränsning av de personer som har rätt att ta del av bevisen och anlitande av sakkunniga som kan sammanställa informationen i aggregerad eller annan icke-konfidentiell form. Åtgärder för att skydda affärshemligheter och annan konfidentiell information bör dock inte hindra utövandet av rätten till ersättning.

| (19) | Detta direktiv påverkar varken möjligheterna enligt medlemsstaternas rätt att överklaga ett föreläggande om utlämnande av bevis eller villkoren för sådana överklaganden. |
| --- | --- |

(19)

Detta direktiv påverkar varken möjligheterna enligt medlemsstaternas rätt att överklaga ett föreläggande om utlämnande av bevis eller villkoren för sådana överklaganden.

| (20) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (5) regleras allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar och syftet är att ge allmänheten så stor tillgång som möjligt till dessa institutioners handlingar. Rätten till tillgång är emellertid föremål för vissa begränsningar som grundar sig på hänsyn till allmänna eller privata intressen. Av detta framgår att det system med undantag som föreskrivs i artikel 4 i den förordningen grundar sig på en avvägning mellan de intressen som står mot varandra i en viss situation, det vill säga de intressen som gynnas av ett utlämnande av de berörda handlingarna och de intressen som hotas av utlämnandet. Detta direktiv bör inte påverka sådana regler och metoder inom ramen för förordning (EG) nr 1049/2001. |
| --- | --- |

(20)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (5) regleras allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar och syftet är att ge allmänheten så stor tillgång som möjligt till dessa institutioners handlingar. Rätten till tillgång är emellertid föremål för vissa begränsningar som grundar sig på hänsyn till allmänna eller privata intressen. Av detta framgår att det system med undantag som föreskrivs i artikel 4 i den förordningen grundar sig på en avvägning mellan de intressen som står mot varandra i en viss situation, det vill säga de intressen som gynnas av ett utlämnande av de berörda handlingarna och de intressen som hotas av utlämnandet. Detta direktiv bör inte påverka sådana regler och metoder inom ramen för förordning (EG) nr 1049/2001.

| (21) | För att kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna ska kunna tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på ett effektivt och konsekvent sätt krävs en gemensam strategi i hela unionen vad gäller utlämnande av bevis som finns i en konkurrensmyndighets ärendeakt. Utlämnandet av bevis bör inte oskäligt påverka en konkurrensmyndighets möjligheter att effektivt tillämpa konkurrensreglerna. Detta direktiv omfattar inte utlämnande av konkurrensmyndigheternas interna handlingar eller skriftväxling mellan konkurrensmyndigheter. |
| --- | --- |

(21)

För att kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna ska kunna tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på ett effektivt och konsekvent sätt krävs en gemensam strategi i hela unionen vad gäller utlämnande av bevis som finns i en konkurrensmyndighets ärendeakt. Utlämnandet av bevis bör inte oskäligt påverka en konkurrensmyndighets möjligheter att effektivt tillämpa konkurrensreglerna. Detta direktiv omfattar inte utlämnande av konkurrensmyndigheternas interna handlingar eller skriftväxling mellan konkurrensmyndigheter.

| (22) | För att säkerställa ett effektivt skydd för rätten till ersättning behöver inte samtliga handlingar i förfaranden enligt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget lämnas ut till en kärande enbart därför att käranden har för avsikt att väcka talan om skadestånd, eftersom det är föga troligt att denna skadeståndstalan måste grunda sig på samtliga omständigheter i ärendet avseende de förfarandena. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa ett effektivt skydd för rätten till ersättning behöver inte samtliga handlingar i förfaranden enligt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget lämnas ut till en kärande enbart därför att käranden har för avsikt att väcka talan om skadestånd, eftersom det är föga troligt att denna skadeståndstalan måste grunda sig på samtliga omständigheter i ärendet avseende de förfarandena.

| (23) | Proportionalitetskravet bör bedömas omsorgsfullt om utlämnandet riskerar att omintetgöra en konkurrensmyndighets utredningsstrategi genom att avslöja vilka handlingar som finns i ärendeakten eller som riskerar att inverka negativt på företagens sätt att samarbeta med konkurrensmyndigheterna. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att förhindra s.k. fishing expeditions, dvs. icke-specificerade eller vagt formulerade sökningar efter information som sannolikt inte är relevant för parterna i förfarandet. En begäran om utlämnande av bevis bör därför inte anses vara proportionell om den avser allmänt utlämnande av handlingar ur en konkurrensmyndighets akt i ett visst ärende, eller allmänt utlämnande av handlingar som lämnats in av en part i samband med ett visst ärende. Sådana vittomfattande framställningar om utlämnande av bevis är inte förenliga med den begärande partens skyldighet att specificera bevisning eller beviskategorier så snävt och exakt som möjligt. |
| --- | --- |

(23)

Proportionalitetskravet bör bedömas omsorgsfullt om utlämnandet riskerar att omintetgöra en konkurrensmyndighets utredningsstrategi genom att avslöja vilka handlingar som finns i ärendeakten eller som riskerar att inverka negativt på företagens sätt att samarbeta med konkurrensmyndigheterna. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att förhindra s.k. fishing expeditions, dvs. icke-specificerade eller vagt formulerade sökningar efter information som sannolikt inte är relevant för parterna i förfarandet. En begäran om utlämnande av bevis bör därför inte anses vara proportionell om den avser allmänt utlämnande av handlingar ur en konkurrensmyndighets akt i ett visst ärende, eller allmänt utlämnande av handlingar som lämnats in av en part i samband med ett visst ärende. Sådana vittomfattande framställningar om utlämnande av bevis är inte förenliga med den begärande partens skyldighet att specificera bevisning eller beviskategorier så snävt och exakt som möjligt.

| (24) | Detta direktiv påverkar inte domstolarnas rätt att enligt unionsrätten eller nationell rätt beakta intresset av effektiv offentlig övervakning av konkurrensrätten när den begär utlämnande av någon annan typ av bevis än förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor. |
| --- | --- |

(24)

Detta direktiv påverkar inte domstolarnas rätt att enligt unionsrätten eller nationell rätt beakta intresset av effektiv offentlig övervakning av konkurrensrätten när den begär utlämnande av någon annan typ av bevis än förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor.

| (25) | Ett undantag bör gälla för varje utlämnande som, om det beviljas, skulle inverka negativt på en pågående utredning som genomförs av en konkurrensmyndighet avseende en överträdelse av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt. Information som utarbetats av en konkurrensmyndighet i samband med dess tillämpning av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt och som översänts till parterna i dessa förfaranden (till exempel ett meddelande om invändningar) eller som utarbetats av en part i dessa förfaranden (till exempel svar på en konkurrensmyndighets begäran om upplysningar eller vittnesmål) bör därför kunna utlämnas vid skadeståndstalan först efter det att konkurrensmyndigheten har avslutat sitt förfarande, till exempel genom att anta ett beslut i enlighet med artikel 5 eller kapitel III i förordning (EG) nr 1/2003, med undantag av beslut om interimistiska åtgärder. |
| --- | --- |

(25)

Ett undantag bör gälla för varje utlämnande som, om det beviljas, skulle inverka negativt på en pågående utredning som genomförs av en konkurrensmyndighet avseende en överträdelse av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt. Information som utarbetats av en konkurrensmyndighet i samband med dess tillämpning av unionens konkurrensrätt eller nationell konkurrensrätt och som översänts till parterna i dessa förfaranden (till exempel ett meddelande om invändningar) eller som utarbetats av en part i dessa förfaranden (till exempel svar på en konkurrensmyndighets begäran om upplysningar eller vittnesmål) bör därför kunna utlämnas vid skadeståndstalan först efter det att konkurrensmyndigheten har avslutat sitt förfarande, till exempel genom att anta ett beslut i enlighet med artikel 5 eller kapitel III i förordning (EG) nr 1/2003, med undantag av beslut om interimistiska åtgärder.

| (26) | Eftergiftsprogram och förlikningsförfaranden är viktiga verktyg vid offentlig övervakning av unionens konkurrensrätt, eftersom de bidrar till att de mest allvarliga överträdelserna av konkurrensrätten kan upptäckas och lagföras effektivt och bli föremål för sanktioner. Eftersom många beslut av konkurrensmyndigheterna i kartellärenden dessutom bygger på en ansökan om eftergift, och skadeståndstalan i kartellärenden i allmänhet följer på sådana beslut, är eftergiftsprogram också viktiga för en framgångsrik skadeståndstalan i kartellärenden. Företag kan avskräckas från att samarbeta med konkurrensmyndigheter enligt eftergiftsprogram och förlikningsinlagor, om förklaringar i vilka de anger sig själva, till exempel i förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor, och som uteslutande framställts i syfte att samarbeta med konkurrensmyndigheter, lämnades ut. Ett sådant utlämnande skulle innebära en risk för att samarbetande företag eller deras ledning får ta ett civilrättsligt eller straffrättsligt ansvar på sämre villkor än andra företag som deltagit i samma överträdelse och som inte samarbetar med konkurrensmyndigheterna. För att säkerställa att företagen fortsätter att vara villiga att frivilligt vända sig till konkurrensmyndigheterna med förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor, bör sådana handlingar undantas från utlämnandet av bevis. Det undantaget bör även gälla ordagranna citat ur en förklaring inom ramen för eftergiftsprogram eller förlikningsinlagor i andra handlingar. Dessa begränsningar av utlämnandet av bevis bör inte hindra konkurrensmyndigheterna från att offentliggöra sina beslut i enlighet med tillämplig unionsrätt eller nationell rätt. För att försäkra sig om att det undantaget inte i onödan inkräktar på skadelidande parters rätt till ersättning bör det begränsas till de frivilliga förklaringarna inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor där någon anger sig själv. |
| --- | --- |

(26)

Eftergiftsprogram och förlikningsförfaranden är viktiga verktyg vid offentlig övervakning av unionens konkurrensrätt, eftersom de bidrar till att de mest allvarliga överträdelserna av konkurrensrätten kan upptäckas och lagföras effektivt och bli föremål för sanktioner. Eftersom många beslut av konkurrensmyndigheterna i kartellärenden dessutom bygger på en ansökan om eftergift, och skadeståndstalan i kartellärenden i allmänhet följer på sådana beslut, är eftergiftsprogram också viktiga för en framgångsrik skadeståndstalan i kartellärenden. Företag kan avskräckas från att samarbeta med konkurrensmyndigheter enligt eftergiftsprogram och förlikningsinlagor, om förklaringar i vilka de anger sig själva, till exempel i förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor, och som uteslutande framställts i syfte att samarbeta med konkurrensmyndigheter, lämnades ut. Ett sådant utlämnande skulle innebära en risk för att samarbetande företag eller deras ledning får ta ett civilrättsligt eller straffrättsligt ansvar på sämre villkor än andra företag som deltagit i samma överträdelse och som inte samarbetar med konkurrensmyndigheterna. För att säkerställa att företagen fortsätter att vara villiga att frivilligt vända sig till konkurrensmyndigheterna med förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor, bör sådana handlingar undantas från utlämnandet av bevis. Det undantaget bör även gälla ordagranna citat ur en förklaring inom ramen för eftergiftsprogram eller förlikningsinlagor i andra handlingar. Dessa begränsningar av utlämnandet av bevis bör inte hindra konkurrensmyndigheterna från att offentliggöra sina beslut i enlighet med tillämplig unionsrätt eller nationell rätt. För att försäkra sig om att det undantaget inte i onödan inkräktar på skadelidande parters rätt till ersättning bör det begränsas till de frivilliga förklaringarna inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor där någon anger sig själv.

| (27) | Bestämmelserna i detta direktiv om utlämnande av andra handlingar än förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor säkerställer att skadelidande parter fortfarande har tillräckliga alternativa medel för att erhålla de relevanta bevis som de behöver för att förbereda sin skadeståndstalan. De nationella domstolarna bör på begäran av en kärande själva kunna få tillgång till handlingar för vilka undantaget åberopas för att kontrollera huruvida dess innehåll inte omfattas av definitionerna av förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor i detta direktiv. Innehåll som inte omfattas av de definitionerna bör kunna lämnas ut enligt relevanta villkor. |
| --- | --- |

(27)

Bestämmelserna i detta direktiv om utlämnande av andra handlingar än förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor säkerställer att skadelidande parter fortfarande har tillräckliga alternativa medel för att erhålla de relevanta bevis som de behöver för att förbereda sin skadeståndstalan. De nationella domstolarna bör på begäran av en kärande själva kunna få tillgång till handlingar för vilka undantaget åberopas för att kontrollera huruvida dess innehåll inte omfattas av definitionerna av förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet och förlikningsinlagor i detta direktiv. Innehåll som inte omfattas av de definitionerna bör kunna lämnas ut enligt relevanta villkor.

| (28) | Nationella domstolar bör när som helst i samband med en skadeståndstalan kunna förelägga utlämnande av bevis som finns oberoende av en konkurrensmyndighets förfaranden (redan befintlig information). |
| --- | --- |

(28)

Nationella domstolar bör när som helst i samband med en skadeståndstalan kunna förelägga utlämnande av bevis som finns oberoende av en konkurrensmyndighets förfaranden (redan befintlig information).

| (29) | Utlämnandet av bevis bör föreläggas en konkurrensmyndighet endast om den bevisningen inte rimligen kan erhållas från en annan part eller en tredje part. |
| --- | --- |

(29)

Utlämnandet av bevis bör föreläggas en konkurrensmyndighet endast om den bevisningen inte rimligen kan erhållas från en annan part eller en tredje part.

| (30) | Enligt artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1/2003 kan konkurrensmyndigheter på eget initiativ lämna skriftliga yttranden till de nationella domstolarna om frågor som rör övervakningen av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget. För att bevara det bidrag som den offentliga övervakningen ger till tillämpningen av de artiklarna, bör även konkurrensmyndigheterna på eget initiativ få lämna yttranden till en nationell domstol för att bedöma proportionaliteten av ett utlämnande av bevis som finns i myndigheternas ärendeakter, mot bakgrund av de konsekvenser utlämnandet skulle få på effektiviteten i den offentliga övervakningen av konkurrensrätten. Medlemsstaterna bör kunna inrätta ett system för att informera en konkurrensmyndighet om begäranden om utlämnande av information när den person som begär utlämnandet eller den person som utlämnande ansöks från är inblandade i den konkurrensmyndighetens utredning av den påstådda överträdelsen, utan att detta påverkar nationell rätt som föreskriver förfarande ex parte. |
| --- | --- |

(30)

Enligt artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1/2003 kan konkurrensmyndigheter på eget initiativ lämna skriftliga yttranden till de nationella domstolarna om frågor som rör övervakningen av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget. För att bevara det bidrag som den offentliga övervakningen ger till tillämpningen av de artiklarna, bör även konkurrensmyndigheterna på eget initiativ få lämna yttranden till en nationell domstol för att bedöma proportionaliteten av ett utlämnande av bevis som finns i myndigheternas ärendeakter, mot bakgrund av de konsekvenser utlämnandet skulle få på effektiviteten i den offentliga övervakningen av konkurrensrätten. Medlemsstaterna bör kunna inrätta ett system för att informera en konkurrensmyndighet om begäranden om utlämnande av information när den person som begär utlämnandet eller den person som utlämnande ansöks från är inblandade i den konkurrensmyndighetens utredning av den påstådda överträdelsen, utan att detta påverkar nationell rätt som föreskriver förfarande ex parte.

| (31) | Varje fysisk eller juridisk person som erhåller bevis genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt bör kunna använda det beviset vid en skadeståndstalan som denne är part i. En sådan användning bör också tillåtas för den fysiska eller juridiska person som tagit över dennes rättigheter och skyldigheter, bland annat genom att förvärva dennes anspråk. När beviset erhölls av en juridisk person som ingår i en företagsgrupp som utgör ett företag i den mening som avses i artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, bör det vara tillåtet också för andra juridiska personer som tillhör samma företag att använda sådant bevis. |
| --- | --- |

(31)

Varje fysisk eller juridisk person som erhåller bevis genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt bör kunna använda det beviset vid en skadeståndstalan som denne är part i. En sådan användning bör också tillåtas för den fysiska eller juridiska person som tagit över dennes rättigheter och skyldigheter, bland annat genom att förvärva dennes anspråk. När beviset erhölls av en juridisk person som ingår i en företagsgrupp som utgör ett företag i den mening som avses i artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, bör det vara tillåtet också för andra juridiska personer som tillhör samma företag att använda sådant bevis.

| (32) | Användningen av bevis som erhållits genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt får dock inte oskäligt påverka en konkurrensmyndighets möjligheter att effektivt tillämpa konkurrensrätten. I syfte att säkerställa att de begränsningar av utlämnande av dokument som föreskrivs i detta direktiv inte undermineras, bör användningen av sådana bevis som avses i skälen 24 och 25 och som erhålls enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt begränsas under samma förhållanden. Begränsningen bör ske i form av ett avvisande av en skadeståndstalan eller i form av ett annat skydd enligt tillämpliga nationella regler för att säkerställa att utlämnandet av denna typ av bevisning får full effekt. Dessutom bör bevis som erhålls från en konkurrensmyndighet inte bli föremål för handel. Möjligheten att använda bevis som erhållits enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt bör därför begränsas till den fysiska eller juridiska person som ursprungligen beviljades tillgång och dennes rättsliga efterträdare. Denna begränsning för att undvika handel med bevis hindrar dock inte en nationell domstol från att förelägga om utlämnande av bevismaterial på de villkor som anges i detta direktiv. |
| --- | --- |

(32)

Användningen av bevis som erhållits genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt får dock inte oskäligt påverka en konkurrensmyndighets möjligheter att effektivt tillämpa konkurrensrätten. I syfte att säkerställa att de begränsningar av utlämnande av dokument som föreskrivs i detta direktiv inte undermineras, bör användningen av sådana bevis som avses i skälen 24 och 25 och som erhålls enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt begränsas under samma förhållanden. Begränsningen bör ske i form av ett avvisande av en skadeståndstalan eller i form av ett annat skydd enligt tillämpliga nationella regler för att säkerställa att utlämnandet av denna typ av bevisning får full effekt. Dessutom bör bevis som erhålls från en konkurrensmyndighet inte bli föremål för handel. Möjligheten att använda bevis som erhållits enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt bör därför begränsas till den fysiska eller juridiska person som ursprungligen beviljades tillgång och dennes rättsliga efterträdare. Denna begränsning för att undvika handel med bevis hindrar dock inte en nationell domstol från att förelägga om utlämnande av bevismaterial på de villkor som anges i detta direktiv.

| (33) | Den omständigheten att en skadeståndstalan väcks eller att en konkurrensmyndighet inleder en utredning medför en risk för att de berörda personerna kan förstöra eller gömma bevismaterial som skulle vara användbart för att styrka en skadelidande parts skadeståndsanspråk. För att förhindra att relevanta bevis förstörs och säkerställa att domstolsförelägganden om utlämnande av bevis följs bör nationella domstolar kunna påföra sanktioner med tillräckligt avskräckande verkan. Vad beträffar parter i målet kan risken för att slutsatser som belastar dem dras i skadeståndsförfarandet vara en särskilt effektiv sanktion och bidra till att förseningar undviks. Sanktioner bör också kunna påföras när skyldigheter att skydda konfidentiell information inte fullgörs och när information som erhållits genom utlämnande missbrukas. På samma sätt bör sanktioner kunna påföras om information som erhållits genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt missbrukas i skadeståndsmål. |
| --- | --- |

(33)

Den omständigheten att en skadeståndstalan väcks eller att en konkurrensmyndighet inleder en utredning medför en risk för att de berörda personerna kan förstöra eller gömma bevismaterial som skulle vara användbart för att styrka en skadelidande parts skadeståndsanspråk. För att förhindra att relevanta bevis förstörs och säkerställa att domstolsförelägganden om utlämnande av bevis följs bör nationella domstolar kunna påföra sanktioner med tillräckligt avskräckande verkan. Vad beträffar parter i målet kan risken för att slutsatser som belastar dem dras i skadeståndsförfarandet vara en särskilt effektiv sanktion och bidra till att förseningar undviks. Sanktioner bör också kunna påföras när skyldigheter att skydda konfidentiell information inte fullgörs och när information som erhållits genom utlämnande missbrukas. På samma sätt bör sanktioner kunna påföras om information som erhållits genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt missbrukas i skadeståndsmål.

| (34) | För att säkerställa att kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna tillämpar artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på ett ändamålsenligt och konsekvent sätt krävs en gemensam strategi i hela unionen vad gäller inverkan av nationella konkurrensmyndigheters slutliga överträdelsebeslut på en ny skadeståndstalan. Dessa beslut antas först sedan kommissionen enligt artikel 11.4 i förordning (EG) nr 1/2003 har underrättats om det planerade beslutet, eller, i avsaknad av sådant, andra handlingar av vilket den planerade åtgärden framgår, och om kommissionen inte automatiskt har fråntagit de nationella konkurrensmyndigheterna deras behörighet genom att inleda ett förfarande enligt artikel 11.6 i den förordningen. Kommissionen bör säkerställa enhetlig tillämpning av unionens konkurrensrätt genom att bilateralt och inom ramen för Europeiska konkurrensnätverket ge de nationella konkurrensmyndigheterna vägledning. För att förbättra den rättsliga förutsebarheten, undvika inkonsekvens vid tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, åstadkomma ökad effektivitet och smidigare förfaranden vid skadeståndstalan och främja den inre marknadens funktion för företag och konsumenter bör ett fastställande i ett slutligt beslut som fattats av en nationell konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol att en överträdelse av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget begåtts inte bli föremål för en ny talan i en senare skadeståndstalan. Därför bör ett sådant fastställande anses vara ett faktum som inte kan vederläggas vid skadeståndstalan som väckts i den nationella konkurrensmyndighetens eller överprövningsdomstolens medlemsstat i samband med den överträdelsen. Den verkan som följer av fastställandet bör dock endast omfatta överträdelsens art och dess fastställda materiella, personliga och territoriella tillämpningsområde samt dess tidsmässiga räckvidd som fastslagits av en konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol inom ramen för dess behörighet. Om det i ett beslut har slagits fast att nationell konkurrensrätt överträds i fall där unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt tillämpas parallellt i samma mål, ska den överträdelsen också anses vara ett faktum som inte kan vederläggas. |
| --- | --- |

(34)

För att säkerställa att kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna tillämpar artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på ett ändamålsenligt och konsekvent sätt krävs en gemensam strategi i hela unionen vad gäller inverkan av nationella konkurrensmyndigheters slutliga överträdelsebeslut på en ny skadeståndstalan. Dessa beslut antas först sedan kommissionen enligt artikel 11.4 i förordning (EG) nr 1/2003 har underrättats om det planerade beslutet, eller, i avsaknad av sådant, andra handlingar av vilket den planerade åtgärden framgår, och om kommissionen inte automatiskt har fråntagit de nationella konkurrensmyndigheterna deras behörighet genom att inleda ett förfarande enligt artikel 11.6 i den förordningen. Kommissionen bör säkerställa enhetlig tillämpning av unionens konkurrensrätt genom att bilateralt och inom ramen för Europeiska konkurrensnätverket ge de nationella konkurrensmyndigheterna vägledning. För att förbättra den rättsliga förutsebarheten, undvika inkonsekvens vid tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, åstadkomma ökad effektivitet och smidigare förfaranden vid skadeståndstalan och främja den inre marknadens funktion för företag och konsumenter bör ett fastställande i ett slutligt beslut som fattats av en nationell konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol att en överträdelse av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget begåtts inte bli föremål för en ny talan i en senare skadeståndstalan. Därför bör ett sådant fastställande anses vara ett faktum som inte kan vederläggas vid skadeståndstalan som väckts i den nationella konkurrensmyndighetens eller överprövningsdomstolens medlemsstat i samband med den överträdelsen. Den verkan som följer av fastställandet bör dock endast omfatta överträdelsens art och dess fastställda materiella, personliga och territoriella tillämpningsområde samt dess tidsmässiga räckvidd som fastslagits av en konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol inom ramen för dess behörighet. Om det i ett beslut har slagits fast att nationell konkurrensrätt överträds i fall där unionens konkurrensrätt och nationell konkurrensrätt tillämpas parallellt i samma mål, ska den överträdelsen också anses vara ett faktum som inte kan vederläggas.

| (35) | Om skadeståndstalan väcks i en annan medlemsstat än i medlemsstaten för en nationell konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol som fastställt överträdelsen av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, vilken talan avser, bör det vara möjligt att ge in den fastställelsen i ett slutligt beslut som fattats av den nationella konkurrensmyndigheten eller av en överprövningsdomstol som åtminstone prima facie-bevis för att en överträdelse av konkurrensrätten ägt rum. Fastställandet kan i förekommande fall bedömas tillsammans med all annan bevisning som parterna gett in. Effekterna av beslut som fattas av nationella konkurrensmyndigheter och överprövningsdomstolar, där de konstaterar överträdelse av konkurrensreglerna, påverkar inte nationella domstolars rättigheter och skyldigheter enligt artikel 267 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(35)

Om skadeståndstalan väcks i en annan medlemsstat än i medlemsstaten för en nationell konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol som fastställt överträdelsen av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, vilken talan avser, bör det vara möjligt att ge in den fastställelsen i ett slutligt beslut som fattats av den nationella konkurrensmyndigheten eller av en överprövningsdomstol som åtminstone prima facie-bevis för att en överträdelse av konkurrensrätten ägt rum. Fastställandet kan i förekommande fall bedömas tillsammans med all annan bevisning som parterna gett in. Effekterna av beslut som fattas av nationella konkurrensmyndigheter och överprövningsdomstolar, där de konstaterar överträdelse av konkurrensreglerna, påverkar inte nationella domstolars rättigheter och skyldigheter enligt artikel 267 i EUF-fördraget.

| (36) | Nationella regler om preskriptionsfristers början, varaktighet, tillfälliga upphörande eller avbrytande bör inte oskäligt hindra väckandet av skadeståndstalan. Detta är särskilt viktigt i käromål som bygger på en konkurrensmyndighets eller överprövningsdomstols fastställande av en överträdelse. I det syftet bör det vara möjligt att väcka skadeståndstalan efter en konkurrensmyndighets förfaranden, i syfte att genomföra nationell konkurrensrätt och unionens konkurrensrätt. Preskriptionsfristen bör inte börja löpa före den dag då överträdelsen upphör och förrän en kärande har fått kännedom om, eller rimligtvis kan förväntas ha fått kännedom om, det beteende som utgör överträdelsen, det faktum att överträdelsen orsakat käranden skada och överträdarens identitet. Medlemsstaterna bör kunna behålla eller införa absoluta preskriptionsfrister som är generellt tillämpliga, förutsatt att dessa absoluta preskriptionsfristers längd inte medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till full ersättning. |
| --- | --- |

(36)

Nationella regler om preskriptionsfristers början, varaktighet, tillfälliga upphörande eller avbrytande bör inte oskäligt hindra väckandet av skadeståndstalan. Detta är särskilt viktigt i käromål som bygger på en konkurrensmyndighets eller överprövningsdomstols fastställande av en överträdelse. I det syftet bör det vara möjligt att väcka skadeståndstalan efter en konkurrensmyndighets förfaranden, i syfte att genomföra nationell konkurrensrätt och unionens konkurrensrätt. Preskriptionsfristen bör inte börja löpa före den dag då överträdelsen upphör och förrän en kärande har fått kännedom om, eller rimligtvis kan förväntas ha fått kännedom om, det beteende som utgör överträdelsen, det faktum att överträdelsen orsakat käranden skada och överträdarens identitet. Medlemsstaterna bör kunna behålla eller införa absoluta preskriptionsfrister som är generellt tillämpliga, förutsatt att dessa absoluta preskriptionsfristers längd inte medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till full ersättning.

| (37) | Om flera företag överträder konkurrensreglerna tillsammans, t.ex. i en kartell, bör det föreskrivas att de företagen som begått överträdelsen tillsammans ska vara solidariskt ansvariga för hela den skada som överträdelsen orsakat. De företag som begått överträdelsen tillsammans bör sinsemellan ha regressrätt om en av överträdarna har betalat mer i ersättning än sin andel. Fastställandet av den andelen som det relativa ansvaret för en given överträdare och relevanta kriterier såsom omsättning, marknadsandel eller roll i kartellen sker enligt tillämplig nationell rätt under iakttagande av principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen. |
| --- | --- |

(37)

Om flera företag överträder konkurrensreglerna tillsammans, t.ex. i en kartell, bör det föreskrivas att de företagen som begått överträdelsen tillsammans ska vara solidariskt ansvariga för hela den skada som överträdelsen orsakat. De företag som begått överträdelsen tillsammans bör sinsemellan ha regressrätt om en av överträdarna har betalat mer i ersättning än sin andel. Fastställandet av den andelen som det relativa ansvaret för en given överträdare och relevanta kriterier såsom omsättning, marknadsandel eller roll i kartellen sker enligt tillämplig nationell rätt under iakttagande av principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen.

| (38) | Företag som samarbetar med konkurrensmyndigheterna inom ramen för ett eftergiftsprogram spelar en nyckelroll när det gäller att avslöja hemliga kartellers överträdelser och få dem att upphöra, och lindrar därigenom ofta den skada som kunde ha uppstått om överträdelsen hade fortsatt. Därför bör det föreskrivas att företag som har beviljats befrielse från sanktionsavgifter av en konkurrensmyndighet inom ramen för ett eftergiftsprogram ska skyddas från oskälig exponering för skadeståndsanspråk, med hänsyn till att konkurrensmyndighetens beslut där den konstaterar att överträdelsen ägt rum kan bli slutligt för det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse innan det blir slutligt för andra företag som inte har beviljats sådan befrielse, vilket således kan leda till att det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse blir vald först som svarande i tvisten. Därför bör det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse i princip befrias från solidariskt ansvar för hela skadan och de bidrag det måste ge i förhållande till företag som det begått överträdelsen tillsammans med bör inte överstiga den skada som vållats det företagets egna direkta eller indirekta köpare eller, i fråga om en inköpskartell, dess direkta eller indirekta leverantörer. I den mån en kartell har orsakat skada för andra än överträdarens kunder eller leverantörer bör den andel som företaget som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse ska stå för inte överstiga dess relativa ansvar för den skada som kartellen orsakat. Den andelen bör fastställas enligt samma regler som används för att fastställa bidragen mellan överträdarna. Det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse bör förbli fullt ansvarigt gentemot övriga skadelidande parter utöver sina egna direkta eller indirekta köpare eller leverantörer endast om de inte kan få full ersättning från de övriga överträdarna. |
| --- | --- |

(38)

Företag som samarbetar med konkurrensmyndigheterna inom ramen för ett eftergiftsprogram spelar en nyckelroll när det gäller att avslöja hemliga kartellers överträdelser och få dem att upphöra, och lindrar därigenom ofta den skada som kunde ha uppstått om överträdelsen hade fortsatt. Därför bör det föreskrivas att företag som har beviljats befrielse från sanktionsavgifter av en konkurrensmyndighet inom ramen för ett eftergiftsprogram ska skyddas från oskälig exponering för skadeståndsanspråk, med hänsyn till att konkurrensmyndighetens beslut där den konstaterar att överträdelsen ägt rum kan bli slutligt för det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse innan det blir slutligt för andra företag som inte har beviljats sådan befrielse, vilket således kan leda till att det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse blir vald först som svarande i tvisten. Därför bör det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse i princip befrias från solidariskt ansvar för hela skadan och de bidrag det måste ge i förhållande till företag som det begått överträdelsen tillsammans med bör inte överstiga den skada som vållats det företagets egna direkta eller indirekta köpare eller, i fråga om en inköpskartell, dess direkta eller indirekta leverantörer. I den mån en kartell har orsakat skada för andra än överträdarens kunder eller leverantörer bör den andel som företaget som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse ska stå för inte överstiga dess relativa ansvar för den skada som kartellen orsakat. Den andelen bör fastställas enligt samma regler som används för att fastställa bidragen mellan överträdarna. Det företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse bör förbli fullt ansvarigt gentemot övriga skadelidande parter utöver sina egna direkta eller indirekta köpare eller leverantörer endast om de inte kan få full ersättning från de övriga överträdarna.

| (39) | Skada i form av faktisk skada kan uppstå till följd av prisskillnaden mellan vad som faktiskt betalades och vad som annars skulle ha betalats om ingen överträdelse hade begåtts. Om en skadelidande part har reducerat sin faktiska skada genom att helt eller delvis övervältra den på sina egna köpare, utgör den skada som övervältrats inte längre någon skada som den part som har övervältrat den måste kompenseras för. Det är därför i princip lämpligt att ge en överträdare möjlighet att åberopa övervältringen av faktisk skada som försvar mot ett skadeståndsanspråk. Det bör föreskrivas att överträdaren, om denne åberopar argumentet om övervältring, måste bevisa förekomsten och omfattningen av övervältring av kostnaderna för överprissättning. Denna bevisbörda bör inte påverka möjligheten för överträdaren att använda annan bevisning än den som denne förfogar över, till exempel bevis som redan erhållits under förfarandet eller bevisning som innehas av andra parter eller tredje parter. |
| --- | --- |

(39)

Skada i form av faktisk skada kan uppstå till följd av prisskillnaden mellan vad som faktiskt betalades och vad som annars skulle ha betalats om ingen överträdelse hade begåtts. Om en skadelidande part har reducerat sin faktiska skada genom att helt eller delvis övervältra den på sina egna köpare, utgör den skada som övervältrats inte längre någon skada som den part som har övervältrat den måste kompenseras för. Det är därför i princip lämpligt att ge en överträdare möjlighet att åberopa övervältringen av faktisk skada som försvar mot ett skadeståndsanspråk. Det bör föreskrivas att överträdaren, om denne åberopar argumentet om övervältring, måste bevisa förekomsten och omfattningen av övervältring av kostnaderna för överprissättning. Denna bevisbörda bör inte påverka möjligheten för överträdaren att använda annan bevisning än den som denne förfogar över, till exempel bevis som redan erhållits under förfarandet eller bevisning som innehas av andra parter eller tredje parter.

| (40) | I de fall då övervältringen ledde till minskad försäljning och därmed skada i form av utebliven vinst bör rätten att yrka ersättning för denna uteblivna vinst inte påverkas. |
| --- | --- |

(40)

I de fall då övervältringen ledde till minskad försäljning och därmed skada i form av utebliven vinst bör rätten att yrka ersättning för denna uteblivna vinst inte påverkas.

| (41) | Beroende på villkoren för företagens verksamhet kan det vara handelsbruk att prisökningar övervältras i försörjningskedjan. Konsumenter eller företag som de faktiska skadorna således har övervältrats på har lidit skada som orsakats av en överträdelse av unionens eller nationell konkurrensrätt. Även om denna skada bör ersättas av överträdaren kan det vara särskilt svårt för de konsumenter eller företag som inte själva har köpt från överträdaren att bevisa skadans omfattning. Därför bör det, om förekomsten av ett skadeståndsanspråk eller det skadeståndsbelopp som ska tillerkännas är beroende av om eller i vilken grad ett överpris som betalats av en direkt köpare till överträdaren har övervältrats på en indirekt köpare, föreskrivas att denna direkta köpare ska anses ha bevisat att ett överpris som betalats av denne har övervältrats på hans eller hennes nivå, om han eller hon kan visa prima facie att en sådan övervältring har skett. Denna motbevisbara presumtion är tillämplig såvida inte överträdaren på ett trovärdigt sätt enligt domstolens önskemål kan visa att den faktiska skadan inte, eller endast delvis, övervältrats på den indirekta köparen. Vidare bör det definieras på vilka villkor den indirekta köparen ska anses ha lagt fram sådana prima facie-bevis. Vad gäller beräkningen av övervältring bör nationella domstolar ha befogenhet att uppskatta vilken andel av kostnaderna för överprissättningen som har övervältrats på den indirekta köparnivån i den aktuella tvisten. |
| --- | --- |

(41)

Beroende på villkoren för företagens verksamhet kan det vara handelsbruk att prisökningar övervältras i försörjningskedjan. Konsumenter eller företag som de faktiska skadorna således har övervältrats på har lidit skada som orsakats av en överträdelse av unionens eller nationell konkurrensrätt. Även om denna skada bör ersättas av överträdaren kan det vara särskilt svårt för de konsumenter eller företag som inte själva har köpt från överträdaren att bevisa skadans omfattning. Därför bör det, om förekomsten av ett skadeståndsanspråk eller det skadeståndsbelopp som ska tillerkännas är beroende av om eller i vilken grad ett överpris som betalats av en direkt köpare till överträdaren har övervältrats på en indirekt köpare, föreskrivas att denna direkta köpare ska anses ha bevisat att ett överpris som betalats av denne har övervältrats på hans eller hennes nivå, om han eller hon kan visa prima facie att en sådan övervältring har skett. Denna motbevisbara presumtion är tillämplig såvida inte överträdaren på ett trovärdigt sätt enligt domstolens önskemål kan visa att den faktiska skadan inte, eller endast delvis, övervältrats på den indirekta köparen. Vidare bör det definieras på vilka villkor den indirekta köparen ska anses ha lagt fram sådana prima facie-bevis. Vad gäller beräkningen av övervältring bör nationella domstolar ha befogenhet att uppskatta vilken andel av kostnaderna för överprissättningen som har övervältrats på den indirekta köparnivån i den aktuella tvisten.

| (42) | Kommissionen bör utfärda klara, enkla och heltäckande riktlinjer till nationella domstolar för uppskattningen av den del av överprissättningen som övervältrats på indirekta köpare. |
| --- | --- |

(42)

Kommissionen bör utfärda klara, enkla och heltäckande riktlinjer till nationella domstolar för uppskattningen av den del av överprissättningen som övervältrats på indirekta köpare.

| (43) | Överträdelser av konkurrensrätten gäller ofta de villkor på vilka varor eller tjänster säljs och deras pris, och leder till överprissättning och annan skada för kunderna till överträdaren. Överträdelsen kan också gälla leveranser till överträdaren (t.ex. om det är fråga om en inköpskartell). I sådana fall kan de faktiska skadorna uppstå till följd av ett lägre pris som överträdarna betalar sina leverantörer. Detta direktiv, och särskilt reglerna om övervältring, bör följaktligen tillämpas på de fallen. |
| --- | --- |

(43)

Överträdelser av konkurrensrätten gäller ofta de villkor på vilka varor eller tjänster säljs och deras pris, och leder till överprissättning och annan skada för kunderna till överträdaren. Överträdelsen kan också gälla leveranser till överträdaren (t.ex. om det är fråga om en inköpskartell). I sådana fall kan de faktiska skadorna uppstå till följd av ett lägre pris som överträdarna betalar sina leverantörer. Detta direktiv, och särskilt reglerna om övervältring, bör följaktligen tillämpas på de fallen.

| (44) | Skadeståndstalan kan väckas både av dem som köpt varor eller tjänster från överträdaren och av köpare längre ned i försörjningskedjan. Av hänsyn till samstämmigheten mellan domar som meddelas i mål som har samband med varandra och för att därmed undvika att den skada som överträdelsen av unionens eller nationell konkurrensrätt har orsakat inte ersätts fullt ut eller att överträdaren åläggs att betala skadestånd för att ersätta skada som inte har uppstått, bör nationella domstolar ha befogenhet att uppskatta vilken andel av kostnaderna för överprissättningen som har drabbat de direkta eller indirekta köparna i den aktuella tvisten. I detta sammanhang bör nationella domstolar, med hjälp av de medel som processrättsligt eller i sakfrågan tillåts enligt unionsrätten eller nationell rätt, kunna ta vederbörlig hänsyn till eventuella mål som har samband med varandra och de domar dessa utmynnat i, särskilt när de slår fast att övervältring har bevisats. Nationella domstolar bör ha tillgång till lämpliga processrättsliga medel såsom förening av anspråk för att säkerställa att ersättning för faktisk skada som betalas ut på någon nivå i försörjningskedjan inte överstiger skadan av den överprissättning som uppstått på den nivån. Dessa medel bör stå till förfogande även i gränsöverskridande mål. Denna möjlighet att vederbörligen beakta domar bör inte påverka den grundläggande rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsmedel och en rättvis rättegång för dem som inte varit parter i målet eller bestämmelserna om domars bevisvärde som meddelats i det sammanhanget. Det är möjligt för relaterade käromål som prövas vid domstolarna i olika medlemsstater att anses ha samband med varandra i den mening som avses i artikel 30 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (6). Enligt den artikeln får andra nationella domstolar än den där talan först väcktes låta handläggningen av målet vila eller, under vissa omständigheter, självmant förklara sig obehöriga. Detta direktiv påverkar inte nationella domstolars rättigheter och skyldigheter i enlighet med den förordningen. |
| --- | --- |

(44)

Skadeståndstalan kan väckas både av dem som köpt varor eller tjänster från överträdaren och av köpare längre ned i försörjningskedjan. Av hänsyn till samstämmigheten mellan domar som meddelas i mål som har samband med varandra och för att därmed undvika att den skada som överträdelsen av unionens eller nationell konkurrensrätt har orsakat inte ersätts fullt ut eller att överträdaren åläggs att betala skadestånd för att ersätta skada som inte har uppstått, bör nationella domstolar ha befogenhet att uppskatta vilken andel av kostnaderna för överprissättningen som har drabbat de direkta eller indirekta köparna i den aktuella tvisten. I detta sammanhang bör nationella domstolar, med hjälp av de medel som processrättsligt eller i sakfrågan tillåts enligt unionsrätten eller nationell rätt, kunna ta vederbörlig hänsyn till eventuella mål som har samband med varandra och de domar dessa utmynnat i, särskilt när de slår fast att övervältring har bevisats. Nationella domstolar bör ha tillgång till lämpliga processrättsliga medel såsom förening av anspråk för att säkerställa att ersättning för faktisk skada som betalas ut på någon nivå i försörjningskedjan inte överstiger skadan av den överprissättning som uppstått på den nivån. Dessa medel bör stå till förfogande även i gränsöverskridande mål. Denna möjlighet att vederbörligen beakta domar bör inte påverka den grundläggande rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsmedel och en rättvis rättegång för dem som inte varit parter i målet eller bestämmelserna om domars bevisvärde som meddelats i det sammanhanget. Det är möjligt för relaterade käromål som prövas vid domstolarna i olika medlemsstater att anses ha samband med varandra i den mening som avses i artikel 30 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (6). Enligt den artikeln får andra nationella domstolar än den där talan först väcktes låta handläggningen av målet vila eller, under vissa omständigheter, självmant förklara sig obehöriga. Detta direktiv påverkar inte nationella domstolars rättigheter och skyldigheter i enlighet med den förordningen.

| (45) | En skadelidande part som har bevisat att den lidit skada till följd av en överträdelse av konkurrensrätten måste dessutom bevisa skadans omfattning för att kunna få skadestånd. Att beräkna skada i konkurrensrättsliga fall är en mycket faktaintensiv process och kan kräva tillämpning av komplicerade ekonomiska modeller. Detta är ofta mycket kostsamt och gör det svårt för kärande att skaffa fram de uppgifter de behöver för att kunna styrka sina anspråk. Beräkningen av skada i konkurrensrättsliga fall kan således i sig vara ett stort hinder för effektiva anspråk på ersättning för skada. |
| --- | --- |

(45)

En skadelidande part som har bevisat att den lidit skada till följd av en överträdelse av konkurrensrätten måste dessutom bevisa skadans omfattning för att kunna få skadestånd. Att beräkna skada i konkurrensrättsliga fall är en mycket faktaintensiv process och kan kräva tillämpning av komplicerade ekonomiska modeller. Detta är ofta mycket kostsamt och gör det svårt för kärande att skaffa fram de uppgifter de behöver för att kunna styrka sina anspråk. Beräkningen av skada i konkurrensrättsliga fall kan således i sig vara ett stort hinder för effektiva anspråk på ersättning för skada.

| (46) | I avsaknad av unionsregler om beräkning av skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten ankommer det på det inhemska rättssystemet i varje medlemsstat att fastställa sina egna regler för beräkning av skada och för medlemsstaterna och de nationella domstolarna att avgöra vilka krav käranden måste uppfylla för att kunna bevisa beloppet av den skada som lidits, vilka metoder som kan användas för att beräkna beloppet och konsekvenserna av att inte kunna uppfylla dessa krav fullt ut. Kraven i fråga om nationell rätt om beräkning av skada i konkurrensrättsliga fall bör emellertid inte vara mindre fördelaktiga än de krav som gäller för liknande nationella mål (likvärdighetsprincipen), och de bör inte heller medföra att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till skadestånd enligt unionsrätten (principen om ändamålsenlighet). Hänsyn bör tas till eventuell informationsasymmetri mellan parterna och det faktum att beräkning av skada innebär en bedömning av hur den berörda marknaden skulle ha utvecklats om överträdelsen inte hade begåtts. Denna bedömning innebär en jämförelse med en situation som per definition är hypotetisk och således aldrig kan göras med fullständig exakthet. Därför bör det säkerställas att nationella domstolar ges befogenhet att uppskatta beloppet av den skada som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat. Medlemsstaterna bör se till att de nationella konkurrensmyndigheterna på begäran kan ge vägledning om kvantifieringen. För att sörja för konsekvens och förutsägbarhet bör kommissionen ge allmän vägledning på unionsnivå. |
| --- | --- |

(46)

I avsaknad av unionsregler om beräkning av skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten ankommer det på det inhemska rättssystemet i varje medlemsstat att fastställa sina egna regler för beräkning av skada och för medlemsstaterna och de nationella domstolarna att avgöra vilka krav käranden måste uppfylla för att kunna bevisa beloppet av den skada som lidits, vilka metoder som kan användas för att beräkna beloppet och konsekvenserna av att inte kunna uppfylla dessa krav fullt ut. Kraven i fråga om nationell rätt om beräkning av skada i konkurrensrättsliga fall bör emellertid inte vara mindre fördelaktiga än de krav som gäller för liknande nationella mål (likvärdighetsprincipen), och de bör inte heller medföra att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till skadestånd enligt unionsrätten (principen om ändamålsenlighet). Hänsyn bör tas till eventuell informationsasymmetri mellan parterna och det faktum att beräkning av skada innebär en bedömning av hur den berörda marknaden skulle ha utvecklats om överträdelsen inte hade begåtts. Denna bedömning innebär en jämförelse med en situation som per definition är hypotetisk och således aldrig kan göras med fullständig exakthet. Därför bör det säkerställas att nationella domstolar ges befogenhet att uppskatta beloppet av den skada som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat. Medlemsstaterna bör se till att de nationella konkurrensmyndigheterna på begäran kan ge vägledning om kvantifieringen. För att sörja för konsekvens och förutsägbarhet bör kommissionen ge allmän vägledning på unionsnivå.

| (47) | För att råda bot på informationsasymmetrin och en del av de svårigheter som beräkningen av skada i konkurrensrättsliga fall är förknippad med och för att säkerställa effektiva skadeståndsanspråk är det lämpligt att presumera att kartellöverträdelser har lett till skada, särskilt genom en priseffekt. Beroende på sakförhållandena i målet resulterar karteller i en prishöjning, eller hindrar en prissänkning som skulle ha inträffat om det inte vore för kartellen. Denna presumtion bör inte täcka den verkliga omfattningen av skadan. Överträdare bör ges möjlighet att motbevisa en sådan presumtion. Denna motbevisbara presumtion bör begränsas till karteller på grund av deras hemliga karaktär, vilket ökar nämnda informationsasymmetri och gör det svårare för käranden att skaffa sig det nödvändiga underlaget för att kunna bevisa skadan. |
| --- | --- |

(47)

För att råda bot på informationsasymmetrin och en del av de svårigheter som beräkningen av skada i konkurrensrättsliga fall är förknippad med och för att säkerställa effektiva skadeståndsanspråk är det lämpligt att presumera att kartellöverträdelser har lett till skada, särskilt genom en priseffekt. Beroende på sakförhållandena i målet resulterar karteller i en prishöjning, eller hindrar en prissänkning som skulle ha inträffat om det inte vore för kartellen. Denna presumtion bör inte täcka den verkliga omfattningen av skadan. Överträdare bör ges möjlighet att motbevisa en sådan presumtion. Denna motbevisbara presumtion bör begränsas till karteller på grund av deras hemliga karaktär, vilket ökar nämnda informationsasymmetri och gör det svårare för käranden att skaffa sig det nödvändiga underlaget för att kunna bevisa skadan.

| (48) | Det är önskvärt att få till stånd en slutgiltig förlikning för svarande för att minska osäkerheten för överträdare och skadelidande parter. Överträdare och skadelidande parter bör därför uppmuntras att komma överens om ersättning för en skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten genom mekanismer för tvistlösning genom uppgörelse i godo, till exempel genom tvistlösning utanför domstol (inbegripet sådana där en domare kan förklara en uppgörelse bindande), skiljedom, medling eller förlikning. En sådan uppgörelse i godo bör omfatta så många skadelidande parter och överträdare som är juridiskt möjligt. Bestämmelserna om uppgörelse i godo i detta direktiv har därför till syfte att underlätta användningen av sådana mekanismer och göra dem effektivare. |
| --- | --- |

(48)

Det är önskvärt att få till stånd en slutgiltig förlikning för svarande för att minska osäkerheten för överträdare och skadelidande parter. Överträdare och skadelidande parter bör därför uppmuntras att komma överens om ersättning för en skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten genom mekanismer för tvistlösning genom uppgörelse i godo, till exempel genom tvistlösning utanför domstol (inbegripet sådana där en domare kan förklara en uppgörelse bindande), skiljedom, medling eller förlikning. En sådan uppgörelse i godo bör omfatta så många skadelidande parter och överträdare som är juridiskt möjligt. Bestämmelserna om uppgörelse i godo i detta direktiv har därför till syfte att underlätta användningen av sådana mekanismer och göra dem effektivare.

| (49) | Preskriptionsfrister för väckande av skadeståndstalan kan vara sådana att de hindrar skadelidande parter och överträdare från att nå överenskommelse om den ersättning som ska betalas. För att det för båda sidor ska finnas en verklig möjlighet till tvistlösning i godo innan talan väcks vid nationella domstolar måste preskriptionsfristerna upphöra att löpa under den tid tvistlösningen i godo pågår. |
| --- | --- |

(49)

Preskriptionsfrister för väckande av skadeståndstalan kan vara sådana att de hindrar skadelidande parter och överträdare från att nå överenskommelse om den ersättning som ska betalas. För att det för båda sidor ska finnas en verklig möjlighet till tvistlösning i godo innan talan väcks vid nationella domstolar måste preskriptionsfristerna upphöra att löpa under den tid tvistlösningen i godo pågår.

| (50) | När parterna beslutar att försöka göra upp i godo efter det att en skadeståndstalan med anledning av samma anspråk väckts vid en nationell domstol, bör den domstolen kunna vilandeförklara målet under den tid tvistlösningen i godo pågår. När den nationella domstolen överväger om den ska vilandeförklara målet bör den ta hänsyn till fördelarna med ett snabbt förfarande. |
| --- | --- |

(50)

När parterna beslutar att försöka göra upp i godo efter det att en skadeståndstalan med anledning av samma anspråk väckts vid en nationell domstol, bör den domstolen kunna vilandeförklara målet under den tid tvistlösningen i godo pågår. När den nationella domstolen överväger om den ska vilandeförklara målet bör den ta hänsyn till fördelarna med ett snabbt förfarande.

| (51) | För att uppmuntra uppgörelser i godo bör en överträdare som betalar skadestånd till följd av en sådan uppgörelse inte försättas i en sämre situation gentemot övriga som deltagit i överträdelsen än den annars skulle befinna sig i om uppgörelsen i godo inte hade skett. Det kan inträffa om en överträdare som gör upp i godo också efter en sådan uppgörelse fortsätter att vara fullständigt solidariskt ansvarig för den skada som överträdelsen orsakat. En överträdare som gör upp i godo bör därför i princip inte lämna något bidrag till övriga som deltagit i överträdelsen och som inte ingår en förlikning, om de sistnämnda överträdarna har betalat skadestånd till den skadelidande part som den förstnämnda lagöverträdaren tidigare hade gjort upp med i godo. Följden av denna regel om att inget bidrag ska lämnas är att den skadelidande partens skadeståndskrav bör minskas med den andel av den vållade skadan som den överträdare som gör upp i godo står för, oberoende av om beloppet i förlikningen motsvarar eller avviker från den relativa andel av skadan som den medskyldiga överträdaren som gör upp i godo vållade den skadelidande part som gör upp i godo. Den relativa andelen bör fastställas enligt samma regler som annars används för att fastställa bidragen mellan överträdarna. Utan en sådan minskning skulle de överträdare som inte gör upp i godo påverkas oskäligt av uppgörelsen i godo, som de inte deltagit i. För att säkerställa rätten till full ersättning bör den överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo som undantag ändå betala skadestånd om det är den enda möjligheten för den skadelidande part som gör upp i godo att få ersättning för det återstående anspråket. Det återstående anspråket hänför sig till det anspråk som framställs av den skadelidande part som gör upp i godo minskat med den andel av skadan som den överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo orsakat den skadelidande parten. Den sistnämnda möjligheten, att göra anspråk på skadestånd av överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo, existerar såvida inte detta uttryckligen är uteslutet enligt villkoren för uppgörelsen i godo. |
| --- | --- |

(51)

För att uppmuntra uppgörelser i godo bör en överträdare som betalar skadestånd till följd av en sådan uppgörelse inte försättas i en sämre situation gentemot övriga som deltagit i överträdelsen än den annars skulle befinna sig i om uppgörelsen i godo inte hade skett. Det kan inträffa om en överträdare som gör upp i godo också efter en sådan uppgörelse fortsätter att vara fullständigt solidariskt ansvarig för den skada som överträdelsen orsakat. En överträdare som gör upp i godo bör därför i princip inte lämna något bidrag till övriga som deltagit i överträdelsen och som inte ingår en förlikning, om de sistnämnda överträdarna har betalat skadestånd till den skadelidande part som den förstnämnda lagöverträdaren tidigare hade gjort upp med i godo. Följden av denna regel om att inget bidrag ska lämnas är att den skadelidande partens skadeståndskrav bör minskas med den andel av den vållade skadan som den överträdare som gör upp i godo står för, oberoende av om beloppet i förlikningen motsvarar eller avviker från den relativa andel av skadan som den medskyldiga överträdaren som gör upp i godo vållade den skadelidande part som gör upp i godo. Den relativa andelen bör fastställas enligt samma regler som annars används för att fastställa bidragen mellan överträdarna. Utan en sådan minskning skulle de överträdare som inte gör upp i godo påverkas oskäligt av uppgörelsen i godo, som de inte deltagit i. För att säkerställa rätten till full ersättning bör den överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo som undantag ändå betala skadestånd om det är den enda möjligheten för den skadelidande part som gör upp i godo att få ersättning för det återstående anspråket. Det återstående anspråket hänför sig till det anspråk som framställs av den skadelidande part som gör upp i godo minskat med den andel av skadan som den överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo orsakat den skadelidande parten. Den sistnämnda möjligheten, att göra anspråk på skadestånd av överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo, existerar såvida inte detta uttryckligen är uteslutet enligt villkoren för uppgörelsen i godo.

| (52) | Situationer bör undvikas där överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo, genom att betala ersättning till överträdare som deltagit i överträdelsen och som inte gör upp i godo för de skadestånd de betalat de skadelidande parter som inte gör upp i godo, betalar det sammanlagda beloppet av den ersättning som överstiger deras relativa ansvar för den skada som överträdelsen orsakat. Om företag som deltagit i överträdelsen och gjort upp i godo uppmanas att bidra till skadestånd som senare betalats till skadelidande parter som inte gör upp i godo av företag som deltagit i överträdelsen men inte gör upp i godo, bör nationella domstolar därför beakta de skadestånd som redan betalats inom ramen för uppgörelsen i godo, med beaktande av att inte alla de företag som deltagit i överträdelsen nödvändigtvis är i lika hög grad inblandade i överträdelsen i hela dess fulla omfattning i materiellt, tidsmässigt och geografiskt hänseende. |
| --- | --- |

(52)

Situationer bör undvikas där överträdare som deltagit i överträdelsen och som gör upp i godo, genom att betala ersättning till överträdare som deltagit i överträdelsen och som inte gör upp i godo för de skadestånd de betalat de skadelidande parter som inte gör upp i godo, betalar det sammanlagda beloppet av den ersättning som överstiger deras relativa ansvar för den skada som överträdelsen orsakat. Om företag som deltagit i överträdelsen och gjort upp i godo uppmanas att bidra till skadestånd som senare betalats till skadelidande parter som inte gör upp i godo av företag som deltagit i överträdelsen men inte gör upp i godo, bör nationella domstolar därför beakta de skadestånd som redan betalats inom ramen för uppgörelsen i godo, med beaktande av att inte alla de företag som deltagit i överträdelsen nödvändigtvis är i lika hög grad inblandade i överträdelsen i hela dess fulla omfattning i materiellt, tidsmässigt och geografiskt hänseende.

| (53) | Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheterna och de principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

(53)

Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheterna och de principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| (54) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa regler för skadeståndstalan för överträdelse av unionens konkurrensrätt för att säkerställa full verkan av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget och en väl fungerande inre marknad för företag och konsumenter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den ändamålsenlighet och samstämmighet som krävs vid tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(54)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa regler för skadeståndstalan för överträdelse av unionens konkurrensrätt för att säkerställa full verkan av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget och en väl fungerande inre marknad för företag och konsumenter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den ändamålsenlighet och samstämmighet som krävs vid tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (55) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (7) har medlemsstaterna åtagit sig att i motiverade fall åtfölja anmälan om införlivandeåtgärder med ett eller flera förklarande dokument om förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är motiverat. |
| --- | --- |

(55)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (7) har medlemsstaterna åtagit sig att i motiverade fall åtfölja anmälan om införlivandeåtgärder med ett eller flera förklarande dokument om förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är motiverat.

| (56) | Regler bör fastställas för detta direktivs tillämplighet i tiden. |
| --- | --- |

(56)

Regler bör fastställas för detta direktivs tillämplighet i tiden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   I detta direktiv anges vissa regler som är nödvändiga för att säkerställa att en person som har lidit skada till följd av ett företags eller en företagssammanslutnings överträdelse av konkurrensrätten effektivt kan utöva sin rätt att kräva full ersättning för denna skada från företaget eller företagssammanslutningen. Vidare fastställs regler som främjar en sund konkurrens på den inre marknaden och undanröjer hinder för den inre marknadens funktion genom att säkerställa ett likvärdigt skydd inom hela unionen för alla som har lidit sådan skada.

2.   I detta direktiv fastställs regler som samordnar konkurrensmyndigheternas tillämpning av konkurrensreglerna och tillämpningen av de reglerna i fall av skadeståndstalan vid nationella domstolar.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv gäller följande definitioner:

1.   
  överträdelse av konkurrensrätten
  : en överträdelse av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget eller av nationell konkurrensrätt.

2.   
  överträdare
  : det företag eller den företagssammanslutning som begått överträdelsen av konkurrensrätten.

3.   
  nationell konkurrensrätt
  : bestämmelser i nationell rätt som i huvudsak har samma syfte som artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget och som tillämpas på samma ärende och parallellt med unionens konkurrensrätt enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1/2003, med undantag av bestämmelser i nationell rätt genom vilka fysiska personer åläggs straffrättsliga påföljder, utom i den mån som sådana straffrättsliga påföljder utgör det medel varmed konkurrensregler tillämpliga på företag verkställs.

4.   
  skadeståndstalan
  : talan enligt nationell rätt genom vilken ett yrkande om skadestånd framställs vid en nationell domstol av en part som påstår sig ha lidit skada, av någon som handlar på vägnar av en eller flera parter som påstår sig ha lidit skada, om unionsrätten eller den nationella rätten ger den möjligheten, eller av en fysisk eller juridisk person som tagit över rättigheten för den part som påstår sig ha lidit skada, inbegripet den person som förvärvat anspråket.

5.   
  skadeståndsanspråk
  : ett anspråk på ersättning för skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten.

6.   
  skadelidande part
  : en person som har lidit skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten.

7.   
  nationell konkurrensmyndighet
  : en myndighet som en medlemsstat enligt artikel 35 i förordning (EG) nr 1/2003 har utsett att ansvara för tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget.

8.   
  konkurrensmyndighet
  : kommissionen eller en nationell konkurrensmyndighet, eller båda om sammanhanget så kräver.

9.   
  nationell domstol
  : en domstol i en medlemsstat i den mening som avses i artikel 267 i EUF-fördraget.

10.   
  överprövningsdomstol
  : en nationell domstol som genom ordinära rättsmedel har behörighet att pröva nationella konkurrensmyndigheters beslut eller pröva domar om de besluten, oberoende av om denna domstol själv har behörighet att fastställa en överträdelse av konkurrensrätten eller inte.

11.   
  överträdelsebeslut
  : ett beslut av en konkurrensmyndighet eller överprövningsdomstol som fastställer att en överträdelse av konkurrensrätten har begåtts.

12.   
  slutligt överträdelsebeslut
  : ett överträdelsebeslut som inte kan, eller som inte längre kan, bli föremål för ansökan om förnyad prövning genom ordinära rättsmedel.

13.   
  bevis
  : alla former av bevismaterial som får läggas fram för den nationella domstol där talan väckts, särskilt handlingar och alla andra föremål som innehåller information, oberoende av lagringsmedium.

14.   
  kartell
  : ett avtal eller ett samordnat förfarande mellan två eller flera konkurrenter som syftar till att samordna deras konkurrensbeteende på marknaden eller påverka de relevanta konkurrensparametrarna, såsom genom, men ej begränsat till, fastställande av eller samordning av inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor, även med anknytning till immateriella rättigheter, tilldelning av produktions- eller försäljningskvoter, uppdelning av marknader och kundkretsar, inklusive uppgjorda anbud, import- eller exportrestriktioner eller konkurrensbegränsande åtgärder mot andra konkurrenter.

15.   
  eftergiftsprogram
  : ett program för tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget eller motsvarande bestämmelse i nationell rätt på grundval av vilket en deltagare i en hemlig kartell, oberoende av övriga företag som är inblandade i kartellen, samarbetar med konkurrensmyndigheten i dennas utredning genom att frivilligt ge information med avseende på den deltagarens vetskap om, och roll i, kartellen, och i utbyte, genom ett beslut eller nedläggning av förfarandet, beviljas befrielse från eller nedsättning av sanktionsavgifter för dennes inblandning i kartellen.

16.   
  förklaring inom ramen för eftergiftsprogrammet
  : en muntlig eller skriftlig redogörelse som lämnas av ett företag eller en fysisk person, eller för ett företags eller en fysisk persons räkning, till en konkurrensmyndighet, eller en uppteckning av denna, med beskrivning av vad det företaget eller den fysiska personen vet om en kartell och företagets eller personens roll i denna, och som utarbetats särskilt för att lämnas in till konkurrensmyndigheten för att denna ska bevilja befrielse från eller nedsättning av sanktionsavgifter inom ramen för ett eftergiftsprogram; detta omfattar inte redan befintlig information.

17.   
  redan befintlig information
  : bevis som finns oberoende av en konkurrensmyndighets förfaranden, oberoende av om denna information finns i en konkurrensmyndighets ärendeakt eller inte.

18.   
  förlikningsinlaga
  : en frivillig redogörelse från ett företag, eller för ett företags räkning, till en konkurrensmyndighet, i vilken företaget medger eller avstår från att bestrida sitt deltagande i en överträdelse av konkurrensrätten, och sitt ansvar för denna överträdelse av konkurrensrätten; denna redogörelse ska ha utarbetats särskilt för att göra det möjligt för konkurrensmyndigheten att tillämpa ett förenklat eller påskyndat förfarande.

19.   
  företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse
  : ett företag eller en fysisk person som har beviljats sanktionsavgiftsbefrielse av en konkurrensmyndighet inom ramen för ett eftergiftsprogram.

20.   
  överpris
  : skillnaden mellan det pris som faktiskt har betalats och det pris som annars skulle ha förelegat om konkurrensrätten inte hade överträtts.

21.   
  tvistlösning i godo
  : samtliga mekanismer som gör det möjligt för parterna att nå en lösning utanför domstol av en tvist som gäller ett skadeståndsanspråk.

22.   
  uppgörelse i godo
  : överenskommelse som uppnås genom en tvistlösning i godo.

23.   
  direkt köpare
  : en fysisk eller juridisk person som av en överträdare direkt förvärvat produkter eller tjänster som varit föremål för en överträdelse av konkurrensrätten.

24.   
  indirekt köpare
  : en fysisk eller juridisk person som inte direkt av en överträdare, utan av en direkt köpare eller efterföljande köpare, förvärvat produkter eller tjänster som varit föremål för en överträdelse av konkurrensrätten, eller produkter eller tjänster som innehåller eller härrör från sådana varor eller tjänster.

Artikel 3

Rätt till full ersättning

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att alla fysiska eller juridiska personer som har lidit skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten ska kunna kräva och få full ersättning för den skadan.

2.   Full ersättning ska försätta en person som lidit skada i den ställning som den personen skulle ha haft om överträdelsen av konkurrensrätten inte hade begåtts. Den ska därför omfatta rätten till ersättning för faktisk skada och utebliven vinst samt ränta.

3.   Full ersättning enligt detta direktiv ska inte medföra överkompensation, oavsett om det sker genom skadestånd i bestraffningssyfte, flerfaldiga skadestånd eller andra typer av skadestånd.

Artikel 4

Principen om ändamålsenlighet och likvärdighetsprincipen

I enlighet med principen om ändamålsenlighet ska medlemsstaterna se till att alla nationella regler och förfaranden som gäller rätten att yrka skadestånd utformas och tillämpas på ett sätt som inte medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten enligt unionsrätten till full ersättning för skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten. I enlighet med likvärdighetsprincipen får nationella regler och förfaranden som gäller skadeståndstalan till följd av överträdelser av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget inte vara mindre fördelaktiga för de parter som uppges vara skadelidande än de regler som tillämpas vid liknande skadeståndsmål till följd av överträdelser av nationell rätt.

KAPITEL II

UTLÄMNANDE AV BEVIS

Artikel 5

Utlämnande av bevis

1.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar i förfaranden som rör skadeståndstalan i unionen, på begäran av en kärande som har lagt fram en utförlig motivering med rimligen tillgängliga fakta och bevis som är tillräckliga för att styrka rimligheten i hans eller hennes skadeståndsanspråk, kan förelägga svaranden eller en tredje part att lämna ut relevanta bevis som de förfogar över, på de villkor som anges i detta kapitel. Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar, på svarandens begäran, kan förelägga käranden eller en tredje part att lämna ut relevanta bevis.

Denna punkt påverkar inte nationella domstolars rättigheter och skyldigheter enligt förordning (EG) nr 1206/2001.

2.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar kan utfärda ett föreläggande om utlämnande av närmare angiven bevisning, eller relevanta beviskategorier, som ska avgränsas så exakt och så snävt som möjligt på grundval av rimligen tillgängliga uppgifter i den utförliga motiveringen.

3.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar begränsar utlämnandet av bevis till vad som är proportionellt. Vid bedömningen av om ett utlämnande som begärs av en part är proportionellt ska nationella domstolar ta hänsyn till alla parters och berörda tredje parters rättmätiga intressen. De ska särskilt ta under övervägande

| a) | i vilken utsträckning talan eller försvar stöds av tillgängliga fakta och bevis som motiverar begäran att lämna ut bevis, |
| --- | --- |

a)

i vilken utsträckning talan eller försvar stöds av tillgängliga fakta och bevis som motiverar begäran att lämna ut bevis,

| b) | omfattningen av och kostnaderna för utlämnandet av bevis, särskilt för eventuella berörda tredje parter, inbegripet för att förebygga icke-specificerade sökningar efter information som sannolikt inte är relevant för parterna i förfarandet, |
| --- | --- |

b)

omfattningen av och kostnaderna för utlämnandet av bevis, särskilt för eventuella berörda tredje parter, inbegripet för att förebygga icke-specificerade sökningar efter information som sannolikt inte är relevant för parterna i förfarandet,

| c) | huruvida de bevis som begärs utlämnade innehåller konfidentiella uppgifter, särskilt rörande tredje parter, samt de arrangemang som finns för att skydda sådana konfidentiella uppgifter. |
| --- | --- |

c)

huruvida de bevis som begärs utlämnade innehåller konfidentiella uppgifter, särskilt rörande tredje parter, samt de arrangemang som finns för att skydda sådana konfidentiella uppgifter.

4.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar är behöriga att utfärda ett föreläggande om utlämnande av bevis som innehåller konfidentiella uppgifter, om de anser detta vara relevant för skadeståndstalan. Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar, när de begär utlämnande av sådan information, har tillgång till effektiva åtgärder för att skydda denna information.

5.   Företagens intresse av att undvika skadeståndstalan till följd av överträdelse av konkurrensrätten ska inte utgöra ett intresse som motiverar skydd.

6.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar ger full verkan åt den rätt till förtrolig kommunikation mellan advokat och klient som är tillämplig enligt unionsrätten eller nationell rätt när de utfärdar förelägganden om utlämnande av bevismaterial.

7.   Medlemsstaterna ska se till att den som utlämnande ansöks från ges möjlighet att yttra sig innan en nationell domstol förelägger om utlämnande enligt denna artikel.

8.   Utan att det påverkar punkterna 4 och 7 och artikel 6 ska den här artikeln inte hindra medlemsstaterna från att behålla eller införa regler som möjliggör ett system för att lämna ut bevis i större omfattning.

Artikel 6

Utlämnande av bevis som finns i en konkurrensmyndighets ärendeakt

1.   Medlemsstaterna ska se till att denna artikel tillämpas utöver artikel 5 när nationella domstolar vid skadeståndstalan utfärdar ett föreläggande om utlämnande av bevis som finns i en konkurrensmyndighets ärendeakt.

2.   Denna artikel påverkar inte tillämpningen av regler och praxis om allmänhetens tillgång till handlingar enligt förordning (EG) nr 1049/2001.

3.   Denna artikel påverkar inte tillämpningen av regler och praxis i unionsrätten eller nationell rätt om skydd av konkurrensmyndigheters interna handlingar och skriftväxling mellan konkurrensmyndigheter.

4.   Vid bedömningen i enlighet med artikel 5.3 av om ett föreläggande om utlämnande av information är proportionellt, ska de nationella domstolarna även överväga

| a) | om begäran har formulerats särskilt med hänsyn till arten av, syftet med eller innehållet i sådana handlingar som lämnats till en konkurrensmyndighet eller som finns i dess ärendeakt eller om det snarare rör sig om en icke närmare preciserad ansökan avseende handlingar som lämnats till en konkurrensmyndighet, |
| --- | --- |

a)

om begäran har formulerats särskilt med hänsyn till arten av, syftet med eller innehållet i sådana handlingar som lämnats till en konkurrensmyndighet eller som finns i dess ärendeakt eller om det snarare rör sig om en icke närmare preciserad ansökan avseende handlingar som lämnats till en konkurrensmyndighet,

| b) | om den part som begär utlämnande gör detta med avseende på en skadeståndstalan vid en nationell domstol, och |
| --- | --- |

b)

om den part som begär utlämnande gör detta med avseende på en skadeståndstalan vid en nationell domstol, och

| c) | med avseende på punkterna 5 och 10, eller på begäran av en konkurrensmyndighet enligt punkt 11, behovet att värna om en effektiv offentlig tillämpning av konkurrensrätten. |
| --- | --- |

c)

med avseende på punkterna 5 och 10, eller på begäran av en konkurrensmyndighet enligt punkt 11, behovet att värna om en effektiv offentlig tillämpning av konkurrensrätten.

5.   Nationella domstolar får utfärda ett föreläggande om utlämnande av följande beviskategorier först efter det att en konkurrensmyndighet, genom att anta ett beslut eller på annat sätt, har avslutat sitt förfarande:

| a) | Information som en fysisk eller juridisk person tagit fram särskilt för en konkurrensmyndighets handläggning av ett ärende. |
| --- | --- |

a)

Information som en fysisk eller juridisk person tagit fram särskilt för en konkurrensmyndighets handläggning av ett ärende.

| b) | Information som konkurrensmyndigheten tagit fram och överlämnat till parterna under handläggningen av ett ärende. |
| --- | --- |

b)

Information som konkurrensmyndigheten tagit fram och överlämnat till parterna under handläggningen av ett ärende.

| c) | Förlikningsinlagor som återkallats. |
| --- | --- |

c)

Förlikningsinlagor som återkallats.

6.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar vid skadeståndstalan inte någonsin får ålägga en part eller en tredje part att lämna ut någon av följande beviskategorier:

| a) | Förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet. |
| --- | --- |

a)

Förklaringar inom ramen för eftergiftsprogrammet.

| b) | Förlikningsinlagor. |
| --- | --- |

b)

Förlikningsinlagor.

7.   En kärande får lägga fram en motiverad begäran om att en nationell domstol ska få tillgång till de bevis som avses i punkt 6 a eller b uteslutande i syfte att säkerställa att deras innehåll motsvarar definitionerna i artikel 2.16 och 2.18. Vid denna bedömning får de nationella domstolarna begära bistånd endast av den behöriga konkurrensmyndigheten. Upphovsmännen till de berörda bevisen får också ges möjlighet att yttra sig. Den nationella domstolen får under inga omständigheter ge andra parter eller tredje parter tillgång till de bevisen.

8.   Om enbart delar av de begärda bevisen omfattas av punkt 6 ska övriga delar av bevisen, beroende på vilken kategori de omfattas av, lämnas ut i enlighet med de relevanta punkterna i denna artikel.

9.   Ett föreläggande om att lämna ut bevis ur en konkurrensmyndighets ärendeakt som inte omfattas av någon av de kategorier som förtecknas i denna artikel får utfärdas när som helst under handläggningen av en skadeståndstalan, utan att det påverkar tillämpningen av denna artikel.

10.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar begär att konkurrensmyndigheten lämnar ut bevis som finns i dess ärendeakt endast om ingen part eller tredje part rimligen kan tillhandahålla de bevisen.

11.   I den mån som en konkurrensmyndighet är beredd att lämna synpunkter på om begäran om utlämnande är proportionell får den på eget initiativ lämna kommentarer till den nationella domstol vid vilken det ansöks om ett föreläggande om utlämnande.

Artikel 7

Begränsning av användningen av bevis som erhållits enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt

1.   Medlemsstaterna ska se till att bevis i de kategorier som anges i artikel 6.6 och som en fysisk eller juridisk person erhåller enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt antingen inte godkänns vid skadeståndstalan eller på annat sätt skyddas enligt de tillämpliga nationella reglerna för att säkerställa att de begränsningar av utlämnande av bevis som anges i artikel 6 får full verkan.

2.   Medlemsstaterna ska se till att, fram till dess att en konkurrensmyndighet har avslutat sitt förfarande, genom att anta ett beslut eller på annat sätt, bevis som ingår i de kategorier som anges i artikel 6.5 och som en fysisk eller juridisk person erhåller enbart genom tillgång till den konkurrensmyndighetens ärendeakt antingen inte godkänns vid skadeståndstalan eller på annat sätt skyddas enligt de tillämpliga nationella reglerna för att säkerställa att de begränsningar av utlämnande av bevis som anges i artikel 6 får full verkan.

3.   Medlemsstaterna ska se till att bevis som en fysisk eller juridisk person erhåller enbart genom tillgång till en konkurrensmyndighets ärendeakt och som inte omfattas av punkt 1 eller 2, endast kan användas vid en skadeståndstalan som väckts av denna person eller en fysisk eller juridisk person som tagit över den personens rättigheter, inklusive en person som förvärvat den personens anspråk.

Artikel 8

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska se till att nationella domstolar effektivt kan påföra parter, tredje parter och deras rättsliga företrädare sanktioner om de

| a) | underlåter eller vägrar att efterkomma en nationell domstols föreläggande om utlämnande av bevis, |
| --- | --- |

a)

underlåter eller vägrar att efterkomma en nationell domstols föreläggande om utlämnande av bevis,

| b) | förstör relevant bevisning, |
| --- | --- |

b)

förstör relevant bevisning,

| c) | underlåter eller vägrar att uppfylla de skyldigheter som ålagts genom ett nationellt domstolsbeslut om skydd av konfidentiell information, eller |
| --- | --- |

c)

underlåter eller vägrar att uppfylla de skyldigheter som ålagts genom ett nationellt domstolsbeslut om skydd av konfidentiell information, eller

| d) | bryter mot bestämmelsen om begränsad användning av bevis i detta kapitel. |
| --- | --- |

d)

bryter mot bestämmelsen om begränsad användning av bevis i detta kapitel.

2.   Medlemsstaterna ska se till att de sanktioner som kan påföras av nationella domstolar är effektiva, proportionella och avskräckande. De sanktioner som står till de nationella domstolarnas förfogande ska, vad avser en parts beteende i ett skadeståndsförfarande, omfatta möjligheten att dra slutsatser till förfång för den parten, genom att exempelvis presumera att den relevanta frågan bevisats eller att, helt eller delvis, avvisa anspråk eller invändningar, eller ålägga parten att betala rättegångskostnaderna.

KAPITEL III

VERKAN AV NATIONELLA BESLUT, PRESKRIPTIONSFRISTER, SOLIDARISKT ANSVAR

Artikel 9

Verkan av nationella beslut

1.   Medlemsstaterna ska se till att en överträdelse av konkurrensrätten som en nationell konkurrensmyndighet eller en överprövningsdomstol har slagit fast i ett slutligt beslut ska anses vara ett faktum som inte kan vederläggas vid skadeståndstalan som väcks vid deras nationella domstolar enligt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget eller nationell konkurrensrätt.

2.   Medlemsstaterna ska se till att, om ett slutligt beslut som avses i punkt 1 antas i en annan medlemsstat, det slutliga beslutet i enlighet med nationell rätt får ges in till deras nationella domstolar som åtminstone prima facie-bevis för att en överträdelse av konkurrensrätten ägt rum och i förekommande fall får bedömas tillsammans med alla andra bevis som parterna lagt fram.

3.   Denna artikel påverkar inte de rättigheter och skyldigheter som avses i artikel 267 i EUF-fördraget.

Artikel 10

Preskriptionsfrister

1.   Medlemsstaterna ska i enlighet med denna artikel fastställa regler för preskriptionsfrister för väckande av skadeståndstalan. De reglerna ska fastställa när preskriptionsfristen börjar löpa, dess löptid och under vilka förhållanden den ska avbrytas eller tillfälligt upphöra att löpa.

2.   Preskriptionsfristerna får inte börja löpa förrän överträdelsen av konkurrensrätten har upphört och käranden fått kännedom om, eller rimligtvis kan förväntas ha fått kännedom om

| a) | beteendet och det faktum att det utgör en överträdelse av konkurrensrätten, |
| --- | --- |

a)

beteendet och det faktum att det utgör en överträdelse av konkurrensrätten,

| b) | det faktum att överträdelsen av konkurrensrätten orsakat honom eller henne skada, och |
| --- | --- |

b)

det faktum att överträdelsen av konkurrensrätten orsakat honom eller henne skada, och

| c) | överträdarens identitet. |
| --- | --- |

c)

överträdarens identitet.

3.   Medlemsstaterna ska se till att preskriptionsfristerna för väckande av skadeståndstalan har en löptid på minst fem år.

4.   Medlemsstaterna ska se till att en preskriptionsfrist tillfälligt upphör att löpa eller, beroende på nationell rätt, avbryts, om en konkurrensmyndighet vidtar åtgärder inom ramen för en utredning eller ett förfarande med avseende på en överträdelse av konkurrensrätten som skadeståndstalan avser. Det tillfälliga avbrottet i preskriptionsfristen ska upphöra tidigast ett år efter det att överträdelsebeslutet har blivit slutligt eller efter det att förfarandet avslutats på något annat sätt.

Artikel 11

Solidariskt ansvar

1.   Medlemsstaterna ska se till att företag som har överträtt konkurrensrätten genom ett gemensamt beteende är solidariskt ansvariga för den skada som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat; vart och ett av dessa företag är följaktligen skyldigt att ersätta skadan fullt ut, och den skadelidande parten har rätt att kräva full ersättning från vilket som helst av dem till dess att han eller hon fått full ersättning.

2.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna, utan att det påverkar rätten till full ersättning enligt artikel 3, se till att överträdaren, om den är ett litet eller medelstort företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (8), endast är ansvarig gentemot sina egna direkta eller indirekta köpare om

| a) | dess marknadsandel på den relevanta marknaden var under 5 % vid någon tidpunkt under överträdelsen av konkurrensrätten, och |
| --- | --- |

a)

dess marknadsandel på den relevanta marknaden var under 5 % vid någon tidpunkt under överträdelsen av konkurrensrätten, och

| b) | tillämpningen av de normala reglerna om solidariskt ansvar oåterkalleligen skulle äventyra dess ekonomiska bärkraft och medföra att dess tillgångar förlorade allt sitt värde. |
| --- | --- |

b)

tillämpningen av de normala reglerna om solidariskt ansvar oåterkalleligen skulle äventyra dess ekonomiska bärkraft och medföra att dess tillgångar förlorade allt sitt värde.

3.   Det undantag som anges i punkt 2 ska inte gälla om

| a) | det lilla eller medelstora företaget ledde överträdelsen av konkurrensrätten eller tvingade andra företag att delta i överträdelsen, eller |
| --- | --- |

a)

det lilla eller medelstora företaget ledde överträdelsen av konkurrensrätten eller tvingade andra företag att delta i överträdelsen, eller

| b) | det lilla eller medelstora företaget tidigare har befunnits skyldigt till överträdelse av konkurrensrätten. |
| --- | --- |

b)

det lilla eller medelstora företaget tidigare har befunnits skyldigt till överträdelse av konkurrensrätten.

4.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna se till att ett företag som beviljats sanktionsavgiftsbefrielse är solidariskt ansvarigt

| a) | gentemot sina direkta eller indirekta köpare eller leverantörer, och |
| --- | --- |

a)

gentemot sina direkta eller indirekta köpare eller leverantörer, och

| b) | gentemot andra skadelidande parter endast om full ersättning inte kan erhållas från andra företag som varit delaktiga i samma överträdelse av konkurrensrätten. |
| --- | --- |

b)

gentemot andra skadelidande parter endast om full ersättning inte kan erhållas från andra företag som varit delaktiga i samma överträdelse av konkurrensrätten.

Medlemsstaterna ska se till att alla preskriptionsfrister som är tillämpliga för fall som omfattas av denna punkt är rimliga och tillräckliga för att de skadelidande parterna ska kunna väcka en sådan talan.

5.   Medlemsstaterna ska se till att en överträdare kan återkräva ett bidrag från de andra överträdarna, varvid beloppet av detta bidrag ska fastställas med hänsyn till deras relativa ansvar för den skada som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat. Beloppet av det bidrag som ska betalas av en överträdare som har beviljats sanktionsavgiftsbefrielse inom ramen för ett eftergiftsprogram får inte överskrida beloppet av den skada som detta företag har vållat sina egna direkta eller indirekta köpare eller leverantörer.

6.   Medlemsstaterna ska se till att, i den mån överträdelsen av konkurrensrätten har orsakat skada för andra skadelidande parter än överträdarnas direkta eller indirekta köpare eller leverantörer, bidragsbelopp från ett bötesbefriat företag till andra överträdare fastställs med hänsyn till detta företags relativa ansvar för den berörda skadan.

KAPITEL IV

ÖVERVÄLTRING AV KOSTNADERNA FÖR ÖVERPRISSÄTTNING

Artikel 12

Övervältring av kostnaderna för överprissättning och rätten till full ersättning

1.   För att säkerställa att rätten till full ersättning enligt artikel 3 får full verkan ska medlemsstaterna se till att ersättning för skada, i enlighet med reglerna i detta kapitel, kan krävas från överträdaren av alla som har lidit skada, oavsett om de är direkta eller indirekta köpare, och att ersättning för skada som överstiger den skada som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat käranden, samt situationer där överträdaren undkommer ansvar, undviks.

2.   För att undvika överkompensation ska medlemsstaterna fastställa lämpliga processuella regler för att säkerställa att ersättning för faktisk skada på någon nivå i försörjningskedjan inte överstiger skadan av den överprissättning som uppstått på den nivån.

3.   Detta kapitel ska inte påverka en skadelidande parts rätt att yrka och erhålla ersättning för utebliven vinst till följd av en fullständig eller partiell övervältring av kostnaderna för överprissättning.

4.   Medlemsstaterna ska se till att de regler som föreskrivs i detta kapitel också tillämpas när överträdelsen av konkurrensrätten avser en leverans till överträdaren.

5.   Medlemsstaterna ska se till att de nationella domstolarna har befogenhet att i enlighet med nationella förfaranden uppskatta hur stor andel av överpriset som har övervältrats.

Artikel 13

Invändning om övervältring

Medlemsstaterna ska se till att svaranden i ett skadeståndsmål, som en invändning mot ett skadeståndsanspråk, kan åberopa det faktum att käranden övervältrat hela eller delar av det överpris som överträdelsen av konkurrensrätten orsakat. Bevisbördan för övervältringen åligger svaranden, som inom rimliga gränser kan begära utlämning av handlingar från käranden eller från tredje parter.

Artikel 14

Indirekta köpare

1.   Medlemsstaterna ska, om förekomsten av ett skadeståndsanspråk eller beloppet av den ersättning som ska tillerkännas i ett skadeståndsmål är beroende av om, eller i vilken grad, ett överpris övervältrats på käranden, med beaktande av handelsbruket att prisökningar övervältras i försörjningskedjan, se till att bevisbördan för förekomsten och omfattningen av en sådan övervältring åvilar käranden, som inom rimliga gränser kan begära utlämning av handlingar från svaranden eller från tredje parter.

2.   I den situation som avses i punkt 1 ska den indirekta köparen anses ha bevisat att en övervältring på honom eller henne har ägt rum om den indirekta köparen har visat att

| a) | svaranden har begått en överträdelse av konkurrensrätten, |
| --- | --- |

a)

svaranden har begått en överträdelse av konkurrensrätten,

| b) | överträdelsen av konkurrensrätten har lett till ett överpris för den direkta köparen till svaranden, och |
| --- | --- |

b)

överträdelsen av konkurrensrätten har lett till ett överpris för den direkta köparen till svaranden, och

| c) | den indirekta köparen har köpt de varor eller tjänster som berördes av överträdelsen av konkurrensrätten, eller har köpt varor eller tjänster som härrör från eller innehåller dessa. |
| --- | --- |

c)

den indirekta köparen har köpt de varor eller tjänster som berördes av överträdelsen av konkurrensrätten, eller har köpt varor eller tjänster som härrör från eller innehåller dessa.

Denna punkt ska inte gälla om svaranden på ett trovärdigt sätt enligt domstolen kan visa att överpriset inte, eller inte helt och hållet, övervältrats på den indirekta köparen.

Artikel 15

Skadeståndstalan som väcks av kärande på olika nivåer i försörjningskedjan

1.   För att undvika att skadeståndstalan väckta av kärande på olika nivåer i försörjningskedjan leder till flerfaldigt ansvar eller frånvaro av ansvar för överträdaren, ska medlemsstaterna se till att nationella domstolar vid vilka skadeståndstalan har väckts, när de bedömer om den bevisbörda som följer av tillämpningen av artiklarna 13 och 14 fullgjorts, med de medel som finns att tillgå enligt unionsrätten eller nationell rätt har möjlighet att ta vederbörlig hänsyn till något av följande:

| a) | Skadeståndstalan som avser samma överträdelse av konkurrensrätten, men där talan väckts av kärande från andra led i försörjningskedjan. |
| --- | --- |

a)

Skadeståndstalan som avser samma överträdelse av konkurrensrätten, men där talan väckts av kärande från andra led i försörjningskedjan.

| b) | Domar som sådana skadeståndsmål som avses i led a utmynnar i. |
| --- | --- |

b)

Domar som sådana skadeståndsmål som avses i led a utmynnar i.

| c) | Allmänt känd relevant information som härrör från mål som rör offentlig övervakning av konkurrensrätten. |
| --- | --- |

c)

Allmänt känd relevant information som härrör från mål som rör offentlig övervakning av konkurrensrätten.

2.   Denna artikel ska inte påverka nationella domstolars rättigheter och skyldigheter enligt artikel 30 i förordning (EU) nr 1215/2012.

Artikel 16

Riktlinjer till nationella domstolar

Kommissionen ska utfärda riktlinjer till nationella domstolar för uppskattningen av den del av överprissättningen som övervältrats på den indirekta köparen.

KAPITEL V

BERÄKNING AV SKADA

Artikel 17

Beräkning av skada

1.   Medlemsstaterna ska se till att varken den bevisbörda eller det bevisvärde som krävs för beräkning av skada medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till skadestånd. Medlemsstaterna ska se till att de nationella domstolarna i enlighet med nationella förfaranden ges befogenhet att uppskatta beloppet av skadan om det fastställs att käranden har lidit skada men det i praktiken är omöjligt eller orimligt svårt att exakt beräkna beloppet av den lidna skadan på grundval av tillgängliga bevis.

2.   Det ska presumeras att kartellöverträdelser orsakar skada. Överträdaren ska ha rätt att motbevisa den presumtionen.

3.   Medlemsstaterna ska se till att en nationell konkurrensmyndighet i förfaranden som rör en skadeståndstalan, på begäran av en nationell domstol får bistå den nationella domstolen vid fastställandet av skadans omfattning om den nationella konkurrensmyndigheten anser att ett sådant bistånd är lämpligt.

KAPITEL VI

TVISTLÖSNING I GODO

Artikel 18

Suspensiv eller annan verkan av tvistlösning i godo

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att preskriptionsfristen för att väcka skadeståndstalan tillfälligt upphör att löpa under den tid en tvistlösning i godo pågår. Det tillfälliga avbrottet i preskriptionsfristen ska endast gälla de parter som deltar eller deltog i eller som representeras eller representerades vid tvistlösningen i godo.

2.   Utan att det påverkar skiljedomsbestämmelser i nationell rätt ska medlemsstaterna säkerställa att nationella domstolar vid vilka skadeståndstalan har väckts tillfälligt får avbryta sina förfaranden under högst två år om parterna i förfarandena deltar i en tvistlösning i godo som avser det anspråk som omfattas av den skadeståndstalan.

3.   En konkurrensmyndighet får beakta ersättning som har betalats ut till följd av en uppgörelse i godo innan den själv har fattat beslut om påförande av sanktionsavgifter som en förmildrande omständighet.

Artikel 19

Effekten av uppgörelser i godo på senare skadeståndstalan

1.   Medlemsstaterna ska se till att det anspråk som framställs av den skadelidande part som gör upp i godo efter en uppgörelse i godo reduceras med den andel av skadan som den överträdande part som gör upp i godo har vållat den skadelidande parten till följd av överträdelsen av konkurrensrätten.

2.   Återstående anspråk som fastställs av den skadelidande part som gör upp i godo ska endast utövas mot andra som varit delaktiga i överträdelsen och som inte gör upp i godo. Andra som varit delaktiga i överträdelsen och som inte gör upp i godo får inte kräva tillbaka bidrag för det återstående anspråket från den överträdande part som gör upp i godo.

3.   Genom undantag från punkt 2 ska medlemsstaterna se till att den skadelidande part som gör upp i godo, när de överträdande parter som inte gör upp i godo inte kan betala den skada som den återstående skadeståndstalan motsvarar, får utöva det återstående anspråket mot den överträdande part som gör upp i godo.

Det undantag som avses i första stycket får uttryckligen uteslutas enligt villkoren för uppgörelsen i godo.

4.   När nationella domstolar fastställer hur mycket en överträdande part som varit delaktig i samma överträdelse kan återkräva från en annan delaktig part i enlighet med deras relativa ansvar för den skada som överträdelsen av konkurrensrätten har orsakat, ska de ta vederbörlig hänsyn till eventuella skadestånd som betalats enligt de tidigare uppgörelser i godo som den berörda överträdande parten har deltagit i.

KAPITEL VII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 20

Översyn

1.   Kommissionen ska se över detta direktiv och överlämna en rapport om detta till Europaparlamentet och rådet senast den 27 december 2020.

2.   Den rapport som avses i punkt 1 ska bland annat inbegripa samtliga följande uppgifter:

| a) | Den eventuella effekt som finansiella begränsningar till följd av betalning av sanktionsavgifter som påförts av en konkurrensmyndighet för en överträdelse av konkurrensrätten kan ha på skadelidande parters möjlighet att få full ersättning för den skada som överträdelsen av konkurrensrätten har orsakat. |
| --- | --- |

a)

Den eventuella effekt som finansiella begränsningar till följd av betalning av sanktionsavgifter som påförts av en konkurrensmyndighet för en överträdelse av konkurrensrätten kan ha på skadelidande parters möjlighet att få full ersättning för den skada som överträdelsen av konkurrensrätten har orsakat.

| b) | I vilken utsträckning kärande som gjort anspråk på skadestånd för skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten, som fastställts i ett överträdelsebeslut antaget av en medlemsstats konkurrensmyndighet, är i stånd att inför en annan medlemsstats nationella domstol bevisa att en överträdelse av konkurrensrätten har ägt rum. |
| --- | --- |

b)

I vilken utsträckning kärande som gjort anspråk på skadestånd för skada som orsakats av en överträdelse av konkurrensrätten, som fastställts i ett överträdelsebeslut antaget av en medlemsstats konkurrensmyndighet, är i stånd att inför en annan medlemsstats nationella domstol bevisa att en överträdelse av konkurrensrätten har ägt rum.

| c) | I vilken utsträckning ersättning för faktisk skada överstiger skadan av den överprissättning som har uppstått på grund av överträdelsen av konkurrensrätten, eller som uppstått på någon nivå i försörjningskedjan. |
| --- | --- |

c)

I vilken utsträckning ersättning för faktisk skada överstiger skadan av den överprissättning som har uppstått på grund av överträdelsen av konkurrensrätten, eller som uppstått på någon nivå i försörjningskedjan.

3.   Den rapport som avses i punkt 1 ska vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag.

Artikel 21

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 27 december 2016. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 22

Tillämplighet i tiden

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de nationella bestämmelser som antas i enlighet med artikel 21 i syfte att följa de materiella bestämmelserna i detta direktiv inte ska tillämpas retroaktivt.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de nationella bestämmelser som antas i enlighet med artikel 21, utöver de bestämmelser som avses i punkt 1, inte ska tillämpas på skadeståndstalan som väckts vid en nationell domstol före den 26 december 2014.

Artikel 23

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 24

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 26 november 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

S. GOZI

Ordförande

---

(1)  EUT C 67, 6.3.2014, s. 83.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 10 november 2014.

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 4.1.2003, s. 1).

3

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1206/2001 av den 28 maj 2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (EGT L 174, 27.6.2001, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 20.12.2012, s. 1).

6

(7)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

7

(8)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

8

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/20 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/20

---

RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1290/2014

av den 4 december 2014

om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina, och om ändring av förordning (EU) nr 960/2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 215,

med beaktande av rådets beslut 2014/872/Gusp av den 4 december 2014 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina och beslut 2014/659/Gusp om ändring av beslut 2014/512/Gusp (1),

med beaktande av det gemensamma förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen, och

av följande skäl:

| (1) | Den 31 juli 2014 antog rådet förordning (EU) nr 833/2014 (2) om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina. |
| --- | --- |

(1)

Den 31 juli 2014 antog rådet förordning (EU) nr 833/2014 (2) om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina.

| (2) | Den 8 september 2014 antog rådet förordning (EU) nr 960/2014 (3) om ändring av förordning (EU) nr 833/2014. |
| --- | --- |

(2)

Den 8 september 2014 antog rådet förordning (EU) nr 960/2014 (3) om ändring av förordning (EU) nr 833/2014.

| (3) | Den 4 december 2014 antog rådet beslut 2014/872/Gusp. |
| --- | --- |

(3)

Den 4 december 2014 antog rådet beslut 2014/872/Gusp.

| (4) | Dessa åtgärder omfattas av tillämpningsområdet för fördraget, och lagstiftningsåtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga, särskilt för att säkerställa att de genomförs på ett enhetligt sätt i samtliga medlemsstater, efter antagandet av beslut 2014/872/Gusp. |
| --- | --- |

(4)

Dessa åtgärder omfattas av tillämpningsområdet för fördraget, och lagstiftningsåtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga, särskilt för att säkerställa att de genomförs på ett enhetligt sätt i samtliga medlemsstater, efter antagandet av beslut 2014/872/Gusp.

| (5) | Förordningarna (EU) nr 833/2014 och (EU) nr 960/2014 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Förordningarna (EU) nr 833/2014 och (EU) nr 960/2014 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EU) nr 833/2014 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2.2 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”De behöriga myndigheterna får dock bevilja tillstånd om exporten avser fullgörande av en skyldighet i enlighet med ett avtal som ingicks före den 1 augusti 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av ett sådant avtal.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 2.2 ska andra stycket ersättas med följande:

”De behöriga myndigheterna får dock bevilja tillstånd om exporten avser fullgörande av en skyldighet i enlighet med ett avtal som ingicks före den 1 augusti 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av ett sådant avtal.”

| 2. | Artikel 2a.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 12 september 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 2a.3 ska ersättas med följande:

”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 12 september 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.”

| 3. | Artikel 3.1–3.5 ska ersättas med följande:
  ”1.   Ett förhandstillstånd ska krävas för direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av de produkter som förtecknas i bilaga II, oavsett om de har sitt ursprung i unionen eller inte, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om produkterna är avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel.
  2.   För all försäljning, leverans, överföring eller export som kräver tillstånd enligt den här artikeln ska ett sådant tillstånd beviljas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där exportören är etablerad och uppfylla villkoren i artikel 11 i förordning (EG) nr 428/2009. Tillståndet ska vara giltigt i hela unionen.
  3.   Bilaga II ska omfatta vissa produkter som är anpassade för följande kategorier av prospekteringsprojekt, inklusive provborrning, och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel:






  a) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 3.1–3.5 ska ersättas med följande:

”1.   Ett förhandstillstånd ska krävas för direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av de produkter som förtecknas i bilaga II, oavsett om de har sitt ursprung i unionen eller inte, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om produkterna är avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel.

2.   För all försäljning, leverans, överföring eller export som kräver tillstånd enligt den här artikeln ska ett sådant tillstånd beviljas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där exportören är etablerad och uppfylla villkoren i artikel 11 i förordning (EG) nr 428/2009. Tillståndet ska vara giltigt i hela unionen.

3.   Bilaga II ska omfatta vissa produkter som är anpassade för följande kategorier av prospekteringsprojekt, inklusive provborrning, och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel:

a)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup.

| b) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln. |
| --- | --- |

b)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln.

| c) | Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer. |
| --- | --- |

c)

Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer.

4.   Exportörer ska lämna all relevant information som behövs för deras ansökan om exporttillstånd till de behöriga myndigheterna.

5.   De behöriga myndigheterna får inte bevilja tillstånd för någon försäljning, leverans, överföring eller export av de produkter som omfattas av bilaga II om de på rimlig grund kan fastställa att sådan försäljning, leverans, överföring eller export av de produkterna är avsedd för någon av de kategorier av prospekteringsprojekt, inklusive provborrning, och produktionsprojekt som avses i punkt 3.

De behöriga myndigheterna får dock bevilja tillstånd om försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten avser fullgörande av en skyldighet i enlighet med ett avtal som ingicks före den 1 augusti 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av ett sådant avtal.

De behöriga myndigheterna får också bevilja tillstånd om försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten av produkterna är nödvändig för att i ett brådskande läge förhindra eller dämpa effekterna av en händelse som sannolikt kommer att ha allvarliga och betydande konsekvenser för människors hälsa och säkerhet eller för miljön. I vederbörligen motiverade brådskande fall får försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten genomföras utan förhandstillstånd under förutsättning att exportören underrättar den behöriga myndigheten inom fem arbetsdagar efter det att försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten har ägt rum och lämnar detaljerade uppgifter om det relevanta motivet för försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten utan förhandstillstånd.”

| 4. | Artikel 3a.1, 3a.2 och 3a.3 ska ersättas med följande:
  ”1.   Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt tillhandahålla kringtjänster som är nödvändiga för följande kategorier av prospekteringsprojekt, inklusive provborrning, och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel:






  a) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup. |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 3a.1, 3a.2 och 3a.3 ska ersättas med följande:

”1.   Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt tillhandahålla kringtjänster som är nödvändiga för följande kategorier av prospekteringsprojekt, inklusive provborrning, och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel:

a)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup.

| b) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln. |
| --- | --- |

b)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln.

| c) | Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer. |
| --- | --- |

c)

Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer.

I denna punkt avses med kringtjänster

| i) | borrning, |
| --- | --- |

i)

borrning,

| ii) | borrhålsprovning, |
| --- | --- |

ii)

borrhålsprovning,

| iii) | geofysisk borrhålsmätning (loggning) och färdigställande, |
| --- | --- |

iii)

geofysisk borrhålsmätning (loggning) och färdigställande,

| iv) | leverans av specialiserade flytande farkoster. |
| --- | --- |

iv)

leverans av specialiserade flytande farkoster.

2.   Förbuden i punkt 1 ska inte påverka fullgörandet av en skyldighet i enlighet med ett avtal eller ett ramavtal som ingicks före den 12 september 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av ett sådant avtal.

3.   Förbudet i punkt 1 ska inte vara tillämpligt om de berörda tjänsterna är nödvändiga för att i ett brådskande läge förhindra eller dämpa effekterna av en händelse som sannolikt kommer att ha allvarliga och betydande konsekvenser för människors hälsa och säkerhet eller för miljön.

Den som tillhandahåller tjänsten ska inom fem arbetsdagar underrätta den behöriga myndigheten om eventuell verksamhet som genomförs enligt denna punkt och lämna detaljerade uppgifter om det relevanta motivet för försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten.”

| 5. | Artikel 4.2 och 4.3 ska ersättas med följande:
  ”2.   Förbuden i punkt 1 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.
  3.   Det ska krävas tillstånd av den berörda behöriga myndigheten för tillhandahållande av följande:






  a) | Tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster som rör produkter som förtecknas i bilaga II samt tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av sådana produkter, direkt eller indirekt, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om sådant bistånd avser produkter avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel. |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 4.2 och 4.3 ska ersättas med följande:

”2.   Förbuden i punkt 1 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014, eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.

3.   Det ska krävas tillstånd av den berörda behöriga myndigheten för tillhandahållande av följande:

a)

Tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster som rör produkter som förtecknas i bilaga II samt tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av sådana produkter, direkt eller indirekt, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om sådant bistånd avser produkter avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel.

| b) | Finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör produkter som avses i bilaga II, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för all försäljning, leverans, överföring eller export av sådana produkter eller för allt därmed sammanhörande tekniskt bistånd, direkt eller indirekt, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om sådant bistånd avser produkter avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel. |
| --- | --- |

b)

Finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör produkter som avses i bilaga II, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för all försäljning, leverans, överföring eller export av sådana produkter eller för allt därmed sammanhörande tekniskt bistånd, direkt eller indirekt, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, eller i något annan stat, om sådant bistånd avser produkter avsedda för användning i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel.

I vederbörligen motiverade brådskande fall som avses i artikel 3.5 får tillhandahållandet av de tjänster som avses i denna punkt genomföras utan förhandstillstånd under förutsättning att exportören underrättar den behöriga myndigheten inom fem arbetsdagar efter det att tjänsterna har tillhandahållits.”

| 6. | Artikel 5.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt ingå eller delta i ett arrangemang för att bevilja nya lån eller ny kredit med en löptid som överstiger 30 dagar till juridiska personer, enheter eller organ som avses i punkterna 1 eller 2 efter den 12 september 2014.
  Förbudet ska inte gälla






  a) | lån och kredit som har som särskilt och dokumenterat mål att tillhandahålla finansiering till import eller export som inte omfattas av förbud av varor och icke finansiella tjänster mellan unionen och en tredjestat, inbegripet utgifter för varor och tjänster från en tredjestat som är nödvändiga för att fullgöra export- eller importavtalen, eller |
| --- | --- | --- |

6.

Artikel 5.3 ska ersättas med följande:

”3.   Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt ingå eller delta i ett arrangemang för att bevilja nya lån eller ny kredit med en löptid som överstiger 30 dagar till juridiska personer, enheter eller organ som avses i punkterna 1 eller 2 efter den 12 september 2014.

Förbudet ska inte gälla

a)

lån och kredit som har som särskilt och dokumenterat mål att tillhandahålla finansiering till import eller export som inte omfattas av förbud av varor och icke finansiella tjänster mellan unionen och en tredjestat, inbegripet utgifter för varor och tjänster från en tredjestat som är nödvändiga för att fullgöra export- eller importavtalen, eller

| b) | lån som har som särskilt och dokumenterat mål att tillhandahålla nödfinansiering för att uppfylla solvens- och likviditetskriterier för juridiska personer etablerade i unionen, vilkas äganderättigheter till mer än 50 % direkt eller indirekt ägs av en enhet som avses i bilaga III.” |
| --- | --- |

b)

lån som har som särskilt och dokumenterat mål att tillhandahålla nödfinansiering för att uppfylla solvens- och likviditetskriterier för juridiska personer etablerade i unionen, vilkas äganderättigheter till mer än 50 % direkt eller indirekt ägs av en enhet som avses i bilaga III.”

| 7. | I artikel 5 ska följande punkt läggas till:
  ”4.   Förbudet i punkt 3 ska inte gälla för kreditutnyttjande eller utbetalningar som sker inom ramen för ett avtal som ingicks före den 12 september 2014 under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:






  a) | Samtliga villkor för sådant kreditutnyttjande eller sådana utbetalningar






  i) | avtalades före den 12 september 2014, och |
| --- | --- | --- | --- |

7.

I artikel 5 ska följande punkt läggas till:

”4.   Förbudet i punkt 3 ska inte gälla för kreditutnyttjande eller utbetalningar som sker inom ramen för ett avtal som ingicks före den 12 september 2014 under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

a)

Samtliga villkor för sådant kreditutnyttjande eller sådana utbetalningar

i)

avtalades före den 12 september 2014, och

| ii) | har inte ändrats sedan dess. |
| --- | --- |

ii)

har inte ändrats sedan dess.

| b) | En avtalsenlig förfallodag fastställdes före den 12 september 2014 för den fullständiga återbetalningen av alla medel som ställts till förfogande och för annulleringen av alla avtalsenliga åtaganden, rättigheter och skyldigheter. |
| --- | --- |

b)

En avtalsenlig förfallodag fastställdes före den 12 september 2014 för den fullständiga återbetalningen av alla medel som ställts till förfogande och för annulleringen av alla avtalsenliga åtaganden, rättigheter och skyldigheter.

De villkor för kreditutnyttjande och utbetalningar som avses i led a omfattar bestämmelser om längden på återbetalningsperioden för varje kreditutnyttjande eller utbetalning, den tillämpade räntesatsen eller beräkningsmetoden för räntesatsen, samt maximibeloppet.”

| 8. | Bilaga II ska ändras på följande sätt:






  a) | I rubriken ska hänvisningen till ”Förteckning över teknik som avses i artikel 3” ersättas med ”Förteckning över produkter som avses i artikel 3”. |
| --- | --- | --- |

8.

Bilaga II ska ändras på följande sätt:

a)

I rubriken ska hänvisningen till ”Förteckning över teknik som avses i artikel 3” ersättas med ”Förteckning över produkter som avses i artikel 3”.

| b) | Uppgifterna för KN-numren 8413 50, 8413 60, ex 8431 39 00, ex 8431 43 00, ex 8431 49 ska ersättas med följande:






  ”ex 8413 50 | Kolv- eller membranpumpar för vätskor, motordrivna med en maximal flödeshastighet på mer än 18 m3/h och ett maximalt utloppstryck på mer än 40 bar, särskilt utformade för att pumpa in borrhålsvätska och/eller cement i oljekällor. |
| --- | --- | --- |
| ex 8413 60 | Roterande förträngningspumpar för vätskor, motordrivna med en maximal flödeshastighet på mer än 18 m3/h och ett maximalt utloppstryck på mer än 40 bar, särskilt utformade för att pumpa in borrhålsvätska och/eller cement i oljekällor. |
| ex 8431 39 00 | Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr8428 |
| ex 8431 43 00 | Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr 8430 41 eller 8430 49 |
| ex 8431 49 | Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr 8426, 8429 och 8430” |

b)

Uppgifterna för KN-numren 8413 50, 8413 60, ex 8431 39 00, ex 8431 43 00, ex 8431 49 ska ersättas med följande:

”ex 8413 50

Kolv- eller membranpumpar för vätskor, motordrivna med en maximal flödeshastighet på mer än 18 m3/h och ett maximalt utloppstryck på mer än 40 bar, särskilt utformade för att pumpa in borrhålsvätska och/eller cement i oljekällor.

ex 8413 60

Roterande förträngningspumpar för vätskor, motordrivna med en maximal flödeshastighet på mer än 18 m3/h och ett maximalt utloppstryck på mer än 40 bar, särskilt utformade för att pumpa in borrhålsvätska och/eller cement i oljekällor.

ex 8431 39 00

Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr8428

ex 8431 43 00

Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr 8430 41 eller 8430 49

ex 8431 49

Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till maskinerna för oljefält enligt nr 8426, 8429 och 8430”

| 9. | Bilaga IV ska ersättas med bilagan till den här förordningen. |
| --- | --- |

9.

Bilaga IV ska ersättas med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

I förordning (EU) nr 960/2014 ska skäl 6 ersättas med följande:

| ”(6) | För att sätta press på den ryska regeringen är det också lämpligt att tillämpa ytterligare restriktioner avseende tillträde till kapitalmarknaden för vissa finansinstitut, med undantag för Rysslandsbaserade institut med internationell status som inrättats genom mellanstatliga avtal och i vilka Ryssland är en av aktieägarna, restriktioner på juridiska personer, enheter eller organ som är etablerade i Ryssland i försvarssektorn, med undantag för juridiska personer, enheter eller organ vars huvudsakliga verksamhet ligger inom rymdindustrin och kärnenergiindustrin och restriktioner på juridiska personer, enheter eller organ som är etablerade i Ryssland och vars huvudsakliga verksamheter avser försäljning eller transport av råolja eller petroleumprodukter. Andra finansiella tjänster än de som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 833/2014, såsom inlåningsverksamhet, betaltjänster, försäkringstjänster, lån från de institutioner som avses i artikel 5.1 och 5.2 i den förordningen och derivatinstrument som används för risksäkring på energimarknaden omfattas inte av dessa restriktioner.” |
| --- | --- |

”(6)

För att sätta press på den ryska regeringen är det också lämpligt att tillämpa ytterligare restriktioner avseende tillträde till kapitalmarknaden för vissa finansinstitut, med undantag för Rysslandsbaserade institut med internationell status som inrättats genom mellanstatliga avtal och i vilka Ryssland är en av aktieägarna, restriktioner på juridiska personer, enheter eller organ som är etablerade i Ryssland i försvarssektorn, med undantag för juridiska personer, enheter eller organ vars huvudsakliga verksamhet ligger inom rymdindustrin och kärnenergiindustrin och restriktioner på juridiska personer, enheter eller organ som är etablerade i Ryssland och vars huvudsakliga verksamheter avser försäljning eller transport av råolja eller petroleumprodukter. Andra finansiella tjänster än de som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 833/2014, såsom inlåningsverksamhet, betaltjänster, försäkringstjänster, lån från de institutioner som avses i artikel 5.1 och 5.2 i den förordningen och derivatinstrument som används för risksäkring på energimarknaden omfattas inte av dessa restriktioner.”

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 december 2014.

På rådets vägnar

S. GOZI

Ordförande

---

(1)  Se sidan 59 i detta nummer av EUT.

1

(2)  Rådets förordning (EU) nr 833/2014 av den 31 juli 2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina (EUT L 229, 31.7.2014, s. 1).

2

(3)  Rådets förordning (EU) nr 960/2014 av den 8 september 2014 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina (EUT L 271, 12.9.2014, s. 3).

3

---

BILAGA

”BILAGA IV

Förteckning över fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som avses i artikel 2a

| | JSC Sirius |
| --- | --- |

JSC Sirius

| | OJSC Stankoinstrument |
| --- | --- |

OJSC Stankoinstrument

| | OAO JSC Chemcomposite |
| --- | --- |

OAO JSC Chemcomposite

| | JSC Kalashnikov |
| --- | --- |

JSC Kalashnikov

| | JSC Tula Arms Plant |
| --- | --- |

JSC Tula Arms Plant

| | NPK Technologii Maschinostrojenija |
| --- | --- |

NPK Technologii Maschinostrojenija

| | OAO Wysokototschnye Kompleksi |
| --- | --- |

OAO Wysokototschnye Kompleksi

| | OAO Almaz Antey |
| --- | --- |

OAO Almaz Antey

| | OAO NPO Bazalt” |
| --- | --- |

OAO NPO Bazalt”

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/25 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/25

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1291/2014

av den 16 juli 2014

om villkoren för klassificering utan provning av träbaserade skivor enligt EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä enligt EN 14915 med avseende på brandskyddande förmåga, när dessa används som vägg- och takbeklädnad

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EEG (1), särskilt artikel 27.5, och

av följande skäl:

| (1) | Ett system för prestandaklassificering av byggprodukter, byggnadsverk och delar därav med avseende på brandmotstånd antogs i kommissionens beslut 2000/367/EG (2). Träbaserade skivor som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13986 samt skivor och andra beklädnader av massivt trä som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14915 är några av de byggprodukter för vilka det beslutet gäller. |
| --- | --- |

(1)

Ett system för prestandaklassificering av byggprodukter, byggnadsverk och delar därav med avseende på brandmotstånd antogs i kommissionens beslut 2000/367/EG (2). Träbaserade skivor som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13986 samt skivor och andra beklädnader av massivt trä som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14915 är några av de byggprodukter för vilka det beslutet gäller.

| (2) | Provningar har visat att dessa produkter har stabila och förutsägbara prestanda i fråga om brandskyddande förmåga när de används som vägg- och takbeklädnad, under förutsättning att produkterna uppfyller vissa villkor på träets densitet och skivornas och beklädnadens tjocklek. |
| --- | --- |

(2)

Provningar har visat att dessa produkter har stabila och förutsägbara prestanda i fråga om brandskyddande förmåga när de används som vägg- och takbeklädnad, under förutsättning att produkterna uppfyller vissa villkor på träets densitet och skivornas och beklädnadens tjocklek.

| (3) | Träbaserade skivor som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14915 bör därför anses uppfylla de prestandaklasser för brandskyddande förmåga som fastställs i beslut 2000/367/EG på dessa villkor, utan att någon ytterligare provning krävs. |
| --- | --- |

(3)

Träbaserade skivor som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14915 bör därför anses uppfylla de prestandaklasser för brandskyddande förmåga som fastställs i beslut 2000/367/EG på dessa villkor, utan att någon ytterligare provning krävs.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Träbaserade skivor som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13986 och skivor och andra beklädnader av massivt trä som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14915 och som uppfyller de villkor som anges i bilagan ska anses uppfylla de prestandaklasser som anges i bilagan utan provning, när de används för vägg- och takbeklädnad.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juli 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 88, 4.4.2011, s. 5.

1

(2)  Kommissionens beslut 2000/367/EG av den 3 maj 2000 om genomförandet av rådets direktiv 89/106/EEG beträffande klassificering av byggprodukter, byggnadsverk och delar därav med avseende på brandmotstånd (EGT L 133, 6.6.2000, s. 26).

2

---

BILAGA

| Produkt (1) | EN-produktstandard | Produktuppgifter (2) | Minsta medeldensitet
  (kg/m3) | Minsta tjocklek
  (mm) | K-klass (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hårda fiberskivor | EN 13986 | Med och utan spont och not (5) | 800 | 9 | K2 10 (4) |
| OSB-skivor | EN 13986 | Med och utan spont och not (6) | 600 | 10 | K2 10 (4) |
| Spånskivor | EN 13986 | Med spont och not (7) | 600 | 10 | K2 10 (4) |
| Spånskivor | EN 13986 | Med och utan spont och not (6) | 600 | 12 | K2 10 (4) |
| Plywood | EN 13986 | Med och utan spont och not (6) | 450 | 12 | K2 10 (4) |
| Skivor av massivt trä | EN 13986 | Med och utan spont och not (6) | 450 | 12 | K2 10 (4) |
| Spånskivor | EN 13986 | Med spont och not (8) | 600 | 25 | K2 30 |
| OSB-skivor | EN 13986 | Med spont och not (8) | 600 | 30 | K2 30 |
| Plywood | EN 13986 | Med spont och not (8) | 450 | 26 | K2 30 |
| Skivor av massivt trä | EN 13986 | Med spont och not (8) | 450 | 26 | K2 30 |
| Skivor av massivt trä | EN 13986 | Med spont och not (9) | 450 | 53 | K2 60 |
| Skivor och andra beklädnader av massivt trä | EN 14915 | Med spont och not (10) | 450 | 15 | K2 10 (4) |
| Skivor och andra beklädnader av massivt trä | EN 14915 | Med spont och not (10) | 450 | 27 | K2 30 |
| Skivor och andra beklädnader av massivt trä | EN 14915 | Med spont och not (11) | 450 | 2 × 27 (12) | K2 60 |

Produkt (1)

EN-produktstandard

Produktuppgifter (2)

Minsta medeldensitet

(kg/m3)

Minsta tjocklek

(mm)

K-klass (3)

Hårda fiberskivor

EN 13986

Med och utan spont och not (5)

800

9

K2 10 (4)

OSB-skivor

EN 13986

Med och utan spont och not (6)

600

10

K2 10 (4)

Spånskivor

EN 13986

Med spont och not (7)

600

10

K2 10 (4)

Spånskivor

EN 13986

Med och utan spont och not (6)

600

12

K2 10 (4)

Plywood

EN 13986

Med och utan spont och not (6)

450

12

K2 10 (4)

Skivor av massivt trä

EN 13986

Med och utan spont och not (6)

450

12

K2 10 (4)

Spånskivor

EN 13986

Med spont och not (8)

600

25

K2 30

OSB-skivor

EN 13986

Med spont och not (8)

600

30

K2 30

Plywood

EN 13986

Med spont och not (8)

450

26

K2 30

Skivor av massivt trä

EN 13986

Med spont och not (8)

450

26

K2 30

Skivor av massivt trä

EN 13986

Med spont och not (9)

450

53

K2 60

Skivor och andra beklädnader av massivt trä

EN 14915

Med spont och not (10)

450

15

K2 10 (4)

Skivor och andra beklädnader av massivt trä

EN 14915

Med spont och not (10)

450

27

K2 30

Skivor och andra beklädnader av massivt trä

EN 14915

Med spont och not (11)

450

2 × 27 (12)

K2 60

---

(1)  Monteras direkt på alla underlag utan luftspalt.

(2)  Fogar med raka kanter eller spont- och notprofil och samma tjocklek som träprodukten och utan spalt.

(3)  Klass enligt beslut 2000/367/EG.

(4)  K1 10 för underlag ≥ 300 kg/m3.

(5)  Spiklängd minst 40 mm och avstånd högst 100 mm.

(6)  Skruvlängd minst 30 mm och avstånd högst 200 mm.

(7)  Skruvlängd minst 30 mm och avstånd högst 150 mm.

(8)  Skruvlängd minst 50 mm och avstånd högst 200 mm.

(9)  Skruvlängd minst 75 mm och avstånd högst 200 mm.

(10)  Spiklängd minst 60 mm och avstånd högst 600 mm.

(11)  Spiklängd minst 50 mm (i varje skikt) och avstånd högst 600 mm.

(12)  De två skikten monteras vinkelrätt mot varandra i längsgående riktning.

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/27 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/27

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1292/2014

av den 17 juli 2014

om villkorför klassificering utan provning av vissa obehandlade trägolv enligt standarden EN 14342 vad gäller reaktion vid brandpåverkan

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EEG (1), särskilt artikel 27.5, och

av följande skäl:

| (1) | Genom kommissionens beslut 2000/147/EG (2) antogs ett system för klassificering av byggprodukters prestanda med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan. Trägolv ingår i de byggprodukter som beslutet ska tillämpas på. |
| --- | --- |

(1)

Genom kommissionens beslut 2000/147/EG (2) antogs ett system för klassificering av byggprodukters prestanda med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan. Trägolv ingår i de byggprodukter som beslutet ska tillämpas på.

| (2) | Provningar har visat att trägolv som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14342 har en stabil och förutsägbar prestanda vad gäller reaktion vid brandpåverkan, under förutsättning att produkterna uppfyller vissa villkor som rör trämaterialets densitet, golvets tjocklek och produktens slutanvändning. |
| --- | --- |

(2)

Provningar har visat att trägolv som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14342 har en stabil och förutsägbar prestanda vad gäller reaktion vid brandpåverkan, under förutsättning att produkterna uppfyller vissa villkor som rör trämaterialets densitet, golvets tjocklek och produktens slutanvändning.

| (3) | Trägolv som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14342 bör därför på dessa villkor anses uppfylla de prestandaklasser vad gäller reaktion vid brandpåverkan som fastställs i beslut 2000/147/EG utan att det krävs någon ytterligare provning. |
| --- | --- |

(3)

Trägolv som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14342 bör därför på dessa villkor anses uppfylla de prestandaklasser vad gäller reaktion vid brandpåverkan som fastställs i beslut 2000/147/EG utan att det krävs någon ytterligare provning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Trägolv som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14342 och uppfyller villkoren i bilagan ska anses uppfylla de prestandaklasser som anges i bilagan utan provning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 17 juli 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 88, 4.4.2011, s. 5.

1

(2)  Kommissionens beslut 2000/147/EG av den 8 februari 2000 om genomförandet av rådets direktiv 89/106/EEG beträffande klassificering av byggprodukter med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan (EGT L 50, 23.2.2000, s. 14).

2

---

BILAGA

| Produkt (1)
   (7) | Produktbeskrivning (4) | Lägsta medeldensitet (5)

  (kg/m3) | Minsta totala tjocklek
  (mm) | Villkor för slutanvändning | Golvbeläggningsklass (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Trägolv | Massivt trägolv av furu eller gran | Furu: 480
  Gran: 400 | 14 | Utan luftspalt under | Dfl-s1 |
| Trägolv | Massivt trägolv av bok, ek, furu eller gran | Bok: 700
  Ek: 700
  Furu: 430
  Gran: 400 | 20 | Med eller utan luftspalt under | Dfl-s1 |
| Träparkett | Massiv träparkett (ett skikt) av valnöt | 650 | 8 | Limmat mot underlaget (6) | Dfl-s1 |
| Träparkett | Massiv träparkett (ett skikt) av ek, lönn eller ask | Ask:650
  Lönn: 650
  Ek: 720 | 8 | Limmat mot underlaget (6) | Dfl-s1 |
| Träparkett | Flerskiktsparkett med slitskikt av ek på minst 3,5 mm | 550 | 15 (2) | Utan luftspalt under | Dfl-s1 |
| Trägolv och träparkett | Massivt trägolv och parkett, inte nämnda ovan | 400 | 6 | Alla | Efl |

Produkt (1)
   (7)

Produktbeskrivning (4)

Lägsta medeldensitet (5)

(kg/m3)

Minsta totala tjocklek

(mm)

Villkor för slutanvändning

Golvbeläggningsklass (3)

Trägolv

Massivt trägolv av furu eller gran

Furu: 480

Gran: 400

14

Utan luftspalt under

Dfl-s1

Trägolv

Massivt trägolv av bok, ek, furu eller gran

Bok: 700

Ek: 700

Furu: 430

Gran: 400

20

Med eller utan luftspalt under

Dfl-s1

Träparkett

Massiv träparkett (ett skikt) av valnöt

650

8

Limmat mot underlaget (6)

Dfl-s1

Träparkett

Massiv träparkett (ett skikt) av ek, lönn eller ask

Ask:650

Lönn: 650

Ek: 720

8

Limmat mot underlaget (6)

Dfl-s1

Träparkett

Flerskiktsparkett med slitskikt av ek på minst 3,5 mm

550

15 (2)

Utan luftspalt under

Dfl-s1

Trägolv och träparkett

Massivt trägolv och parkett, inte nämnda ovan

400

6

Alla

Efl

---

(1)  Monterat enligt EN ISO 9239-1 på ett underlag av minst klass D-s2, d0 och med en lägsta densitet på 400 kg/m3 eller med en luftspalt (minimihöjd 30 mm) under.

(2)  Ett mellanskikt av minst klass Efl och med en tjocklek på högst 3 mm och med en lägsta densitet på 280 kg/m3 kan ingå.

(3)  Klass enligt tabell 2 i bilagan till beslut 2000/147/EG.

(4)  Utan ytbehandling.

(5)  Behandlat enligt EN 13238 (50 % RH, 23 °C).

(6)  Underlag minst klass D-s2, d0.

(7)  Gäller även trappsteg.

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/29 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/29

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1293/2014

av den 17 juli 2014

om villkor för klassificering utan provning av metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, vad gäller reaktion vid brandpåverkan

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EEG (1), särskilt artikel 27.5, och

av följande skäl:

| (1) | Genom kommissionens beslut 2000/147/EG (2) antogs ett system för klassificering av byggprodukters prestanda med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan. Metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, vilka alla har en exponeringsyta som innehåller organiskt material, ingår i de byggprodukter som det beslutet ska tillämpas på. |
| --- | --- |

(1)

Genom kommissionens beslut 2000/147/EG (2) antogs ett system för klassificering av byggprodukters prestanda med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan. Metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, vilka alla har en exponeringsyta som innehåller organiskt material, ingår i de byggprodukter som det beslutet ska tillämpas på.

| (2) | Dessa produkter har visat sig ha stabila och förutsägbara prestanda vad gäller reaktion vid brandpåverkan när de används tillsammans med gipsskivor för att bilda hörn i väggar, eftersom endast en obetydlig del av deras yta riskerar att utsätts för brand. |
| --- | --- |

(2)

Dessa produkter har visat sig ha stabila och förutsägbara prestanda vad gäller reaktion vid brandpåverkan när de används tillsammans med gipsskivor för att bilda hörn i väggar, eftersom endast en obetydlig del av deras yta riskerar att utsätts för brand.

| (3) | Metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, med en exponeringsyta som innehåller organiskt material, bör därför utan krav på ytterligare provning anses uppfylla prestandakraven i klass E vad gäller reaktion vid brandpåverkan. |
| --- | --- |

(3)

Metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353, med en exponeringsyta som innehåller organiskt material, bör därför utan krav på ytterligare provning anses uppfylla prestandakraven i klass E vad gäller reaktion vid brandpåverkan.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Metallnät och profiler för gipsputs för invändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-1, metallnät och profiler för gipsputs för utvändig puts som omfattas av den harmoniserade standarden EN 13658-2 samt dekorativa och skyddande profiler av metall som omfattas av den harmoniserade standarden EN 14353 ska, utan provning, anses uppfylla kraven i klass E enligt tabell 1 i bilagan till beslut 2000/147/EG, under förutsättning att de har en exponeringsyta som innehåller organiskt material.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 17 juli 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 88, 4.4.2011, s. 5.

1

(2)  Kommissionens beslut 2000/147/EG av den 8 februari 2000 om genomförande av rådets direktiv 89/106/EEG beträffande klassificering av byggprodukter med avseende på deras reaktion vid brandpåverkan (EGT L 50, 23.2.2000, s. 14).

2

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/30

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1294/2014

av den 4 december 2014

om ändring av förordning (EG) nr 1238/95 vad gäller nivån på den ansökningsavgift och provningsavgift som ska betalas till Gemenskapens växtsortsmyndighet

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt (1), särskilt artikel 113,

efter samråd med förvaltningsrådet vid Gemenskapens växtsortsmyndighet, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 7 i kommissionens förordning (EG) nr 1238/95 (2) fastställs bestämmelser om nivån på den ansökningsavgift som ska betalas till Gemenskapens växtsortsmyndighet (nedan kallad växtsortsmyndigheten) för handläggning av ansökningar om beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 7 i kommissionens förordning (EG) nr 1238/95 (2) fastställs bestämmelser om nivån på den ansökningsavgift som ska betalas till Gemenskapens växtsortsmyndighet (nedan kallad växtsortsmyndigheten) för handläggning av ansökningar om beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt.

| (2) | På grundval av de erfarenheter som växtsortsmyndigheten gjort vad gäller kostnaden för handläggning av ansökningar om beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt som inte är giltiga, bör den del av ansökningsavgiften som växtsortsmyndigheten behåller minskas. |
| --- | --- |

(2)

På grundval av de erfarenheter som växtsortsmyndigheten gjort vad gäller kostnaden för handläggning av ansökningar om beviljande av gemenskapens växtförädlarrätt som inte är giltiga, bör den del av ansökningsavgiften som växtsortsmyndigheten behåller minskas.

| (3) | I artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1238/95 och bilaga I till samma förordning fastställs nivån på de avgifter som ska betalas till växtsortsmyndigheten för att den ska ordna och utföra den tekniska provningen av en sort som är föremål för en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (provningsavgiften). |
| --- | --- |

(3)

I artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1238/95 och bilaga I till samma förordning fastställs nivån på de avgifter som ska betalas till växtsortsmyndigheten för att den ska ordna och utföra den tekniska provningen av en sort som är föremål för en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (provningsavgiften).

| (4) | När det gäller den tekniska provningen av sorter för vilka material med särskilda komponenter löpande måste användas för produktion av material, har erfarenheten visat att kostnaden för provningen kan variera mycket från fall till fall. Avgiften för den tekniska provningen bör täcka kostnaden för den tekniska provningen av sorten och för varje särskild komponent av sorten. Därför bör i sådana fall inget högsta belopp fastställas när det gäller avgiften för den tekniska provningen. |
| --- | --- |

(4)

När det gäller den tekniska provningen av sorter för vilka material med särskilda komponenter löpande måste användas för produktion av material, har erfarenheten visat att kostnaden för provningen kan variera mycket från fall till fall. Avgiften för den tekniska provningen bör täcka kostnaden för den tekniska provningen av sorten och för varje särskild komponent av sorten. Därför bör i sådana fall inget högsta belopp fastställas när det gäller avgiften för den tekniska provningen.

| (5) | De erfarenheter som gjorts vad gäller den tekniska provningen visar också att de sammanlagda provningsavgifter som växtsortsmyndigheten tar ut inte täcker de sammanlagda avgifter som växtsortsmyndigheten ska betala till provningsmyndigheterna. Emellertid bör de avgifter som växtsortsmyndigheten tar ut i princip täcka de avgifter som den ska betala. De avgifter som fastställs i bilaga I till förordning (EG) nr 1238/95 bör därför höjas. Samtidigt bör kostnadskategorierna i bilagan förenklas. |
| --- | --- |

(5)

De erfarenheter som gjorts vad gäller den tekniska provningen visar också att de sammanlagda provningsavgifter som växtsortsmyndigheten tar ut inte täcker de sammanlagda avgifter som växtsortsmyndigheten ska betala till provningsmyndigheterna. Emellertid bör de avgifter som växtsortsmyndigheten tar ut i princip täcka de avgifter som den ska betala. De avgifter som fastställs i bilaga I till förordning (EG) nr 1238/95 bör därför höjas. Samtidigt bör kostnadskategorierna i bilagan förenklas.

| (6) | Förordning (EG) nr 1238/95 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(6)

Förordning (EG) nr 1238/95 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (7) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för gemenskapens växtförädlarrätt. |
| --- | --- |

(7)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för gemenskapens växtförädlarrätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1238/95 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 7.7 ska ersättas med följande:
  ”7.   Om ansökningsavgiften har erhållits men ansökningen inte är giltig enligt artikel 50 i förordning (EG) nr 2100/94 ska växtsortsmyndigheten behålla 200 euro av ansökningsavgiften och återbetala återstående belopp när sökanden informeras om bristerna i ansökningshandlingarna.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 7.7 ska ersättas med följande:

”7.   Om ansökningsavgiften har erhållits men ansökningen inte är giltig enligt artikel 50 i förordning (EG) nr 2100/94 ska växtsortsmyndigheten behålla 200 euro av ansökningsavgiften och återbetala återstående belopp när sökanden informeras om bristerna i ansökningshandlingarna.”

| 2. | Artikel 8.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Avgifter för att ordna och utföra den tekniska provningen av en sort som är föremål för en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (provningsavgift) ska enligt bilaga I betalas för varje påbörjad växtperiod. För sorter för vilka material med särskilda komponenter löpande måste användas för produktion av material, ska den provningsavgift som fastställts i bilaga I betalas för sådan sort och för var och en av de komponenter för vilka en officiell sortbeskrivning saknas och som också måste provas.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 8.1 ska ersättas med följande:

”1.   Avgifter för att ordna och utföra den tekniska provningen av en sort som är föremål för en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (provningsavgift) ska enligt bilaga I betalas för varje påbörjad växtperiod. För sorter för vilka material med särskilda komponenter löpande måste användas för produktion av material, ska den provningsavgift som fastställts i bilaga I betalas för sådan sort och för var och en av de komponenter för vilka en officiell sortbeskrivning saknas och som också måste provas.”

| 3. | Bilaga I ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen. |
| --- | --- |

3.

Bilaga I ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 december 2014.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  EGT L 227, 1.9.1994, s. 1.

1

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1238/95 av den 31 maj 1995 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2100/94 i fråga om avgifter till Gemenskapens växtsortmyndighet (EGT L 121, 1.6.1995, s. 31).

2

---

BILAGA

Bilaga I till förordning (EG) nr 1238/95 ska ersättas med följande:

”BILAGA I

Provningsavgifter som avses i artikel 8

Den avgift som ska betalas för teknisk provning av en sort i enlighet med artikel 8 ska fastställas enligt tabellen:

| (euro) |
| --- |
| | Kostnadskategori | Avgift |
| Jordbruksgrödor |
| 1 | Potatis | 1 960 |
| 2 | Raps | 1 860 |
| 3 | Vallväxter | 2 210 |
| 4 | Övriga jordbruksgrödor | 1 430 |
| Fruktgruppen |
| 5 | Äpple | 3 210 |
| 6 | Jordgubbe | 2 740 |
| 7 | Övriga fruktarter | 2 550 |
| Prydnadsväxter |
| 8 | Prydnadsväxter, med levande referenssamling, växthusprovning | 2 140 |
| 9 | Prydnadsväxter, med levande referenssamling, frilandsprovning | 1 960 |
| 10 | Prydnadsväxter, utan levande referenssamling, växthusprovning | 1 770 |
| 11 | Prydnadsväxter, utan levande referenssamling, frilandsprovning | 1 570 |
| 12 | Prydnadsväxter, särskilda fytosanitära villkor | 3 040 |
| Grönsaksgruppen |
| 13 | Grönsaker, växthusprovning | 2 150 |
| 14 | Grönsaker, frilandsprovning | 1 960” |

(euro)

Kostnadskategori

Avgift

Jordbruksgrödor

1

Potatis

1 960

2

Raps

1 860

3

Vallväxter

2 210

4

Övriga jordbruksgrödor

1 430

Fruktgruppen

5

Äpple

3 210

6

Jordgubbe

2 740

7

Övriga fruktarter

2 550

Prydnadsväxter

8

Prydnadsväxter, med levande referenssamling, växthusprovning

2 140

9

Prydnadsväxter, med levande referenssamling, frilandsprovning

1 960

10

Prydnadsväxter, utan levande referenssamling, växthusprovning

1 770

11

Prydnadsväxter, utan levande referenssamling, frilandsprovning

1 570

12

Prydnadsväxter, särskilda fytosanitära villkor

3 040

Grönsaksgruppen

13

Grönsaker, växthusprovning

2 150

14

Grönsaker, frilandsprovning

1 960”

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/33 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/33

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1295/2014

av den 4 december 2014

om ändring av bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 15.5, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 (2) fastställs bestämmelser om strängare offentlig kontroll av import av de foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som finns i förteckningen i bilaga I till den förordningen (nedan kallad förteckningen), vid införselställena till de territorier som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 882/2004. |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 (2) fastställs bestämmelser om strängare offentlig kontroll av import av de foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som finns i förteckningen i bilaga I till den förordningen (nedan kallad förteckningen), vid införselställena till de territorier som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 882/2004.

| (2) | Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 669/2009 ska förteckningen ses över regelbundet, minst varje kvartal, med beaktande av åtminstone de informationskällor som anges i den artikeln. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 669/2009 ska förteckningen ses över regelbundet, minst varje kvartal, med beaktande av åtminstone de informationskällor som anges i den artikeln.

| (3) | Förekomsten och relevansen av livsmedelstillbud som nyligen anmälts genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder, resultaten från inspektioner som kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor genomfört i tredjeländer och de kvartalsrapporter om sändningar av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som medlemsstaterna har lämnat till kommissionen i enlighet med artikel 15 i förordning (EG) nr 669/2009 visar på att förteckningen bör ändras. |
| --- | --- |

(3)

Förekomsten och relevansen av livsmedelstillbud som nyligen anmälts genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder, resultaten från inspektioner som kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor genomfört i tredjeländer och de kvartalsrapporter om sändningar av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som medlemsstaterna har lämnat till kommissionen i enlighet med artikel 15 i förordning (EG) nr 669/2009 visar på att förteckningen bör ändras.

| (4) | Förteckningen bör särskilt ändras genom att posterna utgår för de varor där de tillgängliga informationskällorna visar på att de relevanta säkerhetskraven i unionslagstiftningen på det hela taget är uppfyllda på ett tillfredsställande sätt och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed inte längre är motiverad. Posterna för apelsiner från Egypten och korianderblad, basilika och mynta från Thailand bör därför utgå ur förteckningen. |
| --- | --- |

(4)

Förteckningen bör särskilt ändras genom att posterna utgår för de varor där de tillgängliga informationskällorna visar på att de relevanta säkerhetskraven i unionslagstiftningen på det hela taget är uppfyllda på ett tillfredsställande sätt och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed inte längre är motiverad. Posterna för apelsiner från Egypten och korianderblad, basilika och mynta från Thailand bör därför utgå ur förteckningen.

| (5) | Förteckningen bör dessutom ändras genom att kontrollfrekvensen höjs för de varor där samma informationskällor visar på större brister i efterlevnaden av den relevanta unionslagstiftningen och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed är motiverad. Posterna för torkade kryddor från Indien, betelblad från Indien och Thailand och vinblad från Turkiet bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Förteckningen bör dessutom ändras genom att kontrollfrekvensen höjs för de varor där samma informationskällor visar på större brister i efterlevnaden av den relevanta unionslagstiftningen och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed är motiverad. Posterna för torkade kryddor från Indien, betelblad från Indien och Thailand och vinblad från Turkiet bör därför ändras i enlighet med detta.

| (6) | För att säkerställa enhetlighet och tydlighet bör bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 ersättas med texten i bilagan till den här förordningen. |
| --- | --- |

(6)

För att säkerställa enhetlighet och tydlighet bör bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.

| (7) | Förordning (EG) nr 669/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(7)

Förordning (EG) nr 669/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (8) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(8)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 december 2014.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 av den 24 juli 2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung och om ändring av beslut 2006/504/EG (EUT L 194, 25.7.2009, s. 11).

2

---

BILAGA

”BILAGA I

Foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som omfattas av strängare offentliga kontroller vid utsedda införselställen

| Foder och livsmedel
  (avsedd användning) | KN-nr (1) | Taric-undernummer | Ursprungsland | Fara | Fysiska kontroller och identitetskontroller (frekvens i procent) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Torkade vindruvor

  (Livsmedel) | 0806 20 | | Afghanistan (AF) | Ochratoxin A | 50 |
| — | Jordnötter, med skal |

Foder och livsmedel

(avsedd användning)

KN-nr (1)

Taric-undernummer

Ursprungsland

Fara

Fysiska kontroller och identitetskontroller (frekvens i procent)

Torkade vindruvor

(Livsmedel)

0806 20

Afghanistan (AF)

Ochratoxin A

50

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 41 00 |
| --- | --- |

—

Brasilien (BR)

Aflatoxiner

10

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 42 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91,
  2008 11 96,
  2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91,

2008 11 96,

2008 11 98

(Foder och livsmedel)

| — | Sparrisböna
  (Vigna unguiculata spp. sesquipedalis) |
| --- | --- |

—

Sparrisböna

(Vigna unguiculata spp. sesquipedalis)

| — | ex 0708 20 00,
  ex 0710 22 00 |
| --- | --- |

—

ex 0708 20 00,

ex 0710 22 00

10

10

Kambodja (KH)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (2)

50

| — | Auberginer |
| --- | --- |

—

Auberginer

| — | 0709 30 00,
  ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0709 30 00,

ex 0710 80 95

72

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

Kinesisk bladselleri (Apium graveolens)

(Livsmedel – färska eller kylda örter)

ex 0709 40 00

20

Kambodja (KH)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (3)

50

Brassica oleracea

(andra ätbara kålarter, daggkål [kinesisk broccoli]) (4)

(Livsmedel – färska eller kylda)

ex 0704 90 90

40

Kina (CN)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (5)

50

Te, även aromatiserat

(Livsmedel)

0902

Kina (CN)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (6)

10

| — | Auberginer |
| --- | --- |

—

Auberginer

| — | 0709 30 00,
  ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0709 30 00,

ex 0710 80 95

72

Dominikanska republiken (DO)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (7)

10

| — | Bittergurka (Momordica charantia) |
| --- | --- |

—

Bittergurka (Momordica charantia)

| — | ex 0709 99 90,
  ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

ex 0709 99 90,

ex 0710 80 95

70

70

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

| — | Sparrisböna
  (Vigna unguiculata spp. sesquipedalis) |
| --- | --- |

—

Sparrisböna

(Vigna unguiculata spp. sesquipedalis)

| — | ex 0708 20 00,
  ex 0710 22 00 |
| --- | --- |

—

ex 0708 20 00,

ex 0710 22 00

10

10

Dominikanska republiken (DO)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (7)

20

| — | Spanskpeppar (även sötpaprika) (Capsicum spp.) |
| --- | --- |

—

Spanskpeppar (även sötpaprika) (Capsicum spp.)

| — | 0709 60 10,
  ex 0709 60 99 |
| --- | --- |

—

0709 60 10,

ex 0709 60 99

20

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

| — | 0710 80 51,
  ex 0710 80 59 |
| --- | --- |

—

0710 80 51,

ex 0710 80 59

20

Jordgubbar (färska)

(Livsmedel)

0810 10 00

Egypten (EG)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (8)

10

Spanskpeppar (även sötpaprika) (Capsicum spp.)

0709 60 10,

ex 0709 60 99,

20

Egypten (EG)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (9)

10

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta)

0710 80 51,

ex 0710 80 59

20

Betelblad (Piper betle L.)

(Livsmedel)

ex 1404 90 00

10

Indien (IN)

Salmonella (10)

50

Sesamfrön

(Livsmedel – färska eller kylda)

1207 40 90

Indien (IN)

Salmonella (10)

20

| — | Capsicum annuum, hela |
| --- | --- |

—

Capsicum annuum, hela

| — | 0904 21 10 |
| --- | --- |

—

Indien (IN)

Aflatoxiner

20

| — | Capsicum annuum, krossade eller malda |
| --- | --- |

—

Capsicum annuum, krossade eller malda

| — | ex 0904 22 00 |
| --- | --- |

—

10

| — | Torkade frukter av släktet Capsicum, hela, med undantag av sötpaprika (Capsicum annuum) |
| --- | --- |

—

Torkade frukter av släktet Capsicum, hela, med undantag av sötpaprika (Capsicum annuum)

| — | 0904 21 90 |
| --- | --- |

—

| — | Muskotnöt
  (Myristica fragrans) |
| --- | --- |

—

Muskotnöt

(Myristica fragrans)

| — | 0908 11 00,
  0908 12 00 |
| --- | --- |

—

0908 11 00,

0908 12 00

(Livsmedel – torkade kryddor)

Enzymer, enzympreparat

(Foder och livsmedel)

3507

Indien (IN)

Kloramfenikol

50

| — | Muskotnöt

  (Myristica fragrans) |
| --- | --- |

—

Muskotnöt

(Myristica fragrans)

| — | 0908 11 00,
  0908 12 00 |
| --- | --- |

—

0908 11 00,

0908 12 00

Indonesien (ID)

Aflatoxiner

20

(Livsmedel – torkade kryddor)

| — | Ärter med skida (ospritade) |
| --- | --- |

—

Ärter med skida (ospritade)

| — | ex 0708 10 00 |
| --- | --- |

—

40

Kenya (KE)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (11)

10

| — | Bönor med skida (ospritade) |
| --- | --- |

—

Bönor med skida (ospritade)

| — | ex 0708 20 00 |
| --- | --- |

—

40

(Livsmedel – färska eller kylda)

Mynta

(Livsmedel – färska eller kylda örter)

ex 1211 90 86

30

Marocko (MA)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (12)

10

Torkade bönor

(Livsmedel)

0713 39 00

Nigeria (NG)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (13)

50

Bordsdruvor

(Livsmedel – färska)

0806 10 10

Peru (PE)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (14)

10

Vattenmelonfrön (Egusi, Citrullus lanatus) och produkter därav

(Livsmedel)

ex 1207 70 00,

ex 1106 30 90,

ex 2008 99 99

10

30

50

Sierra Leone (SL)

Aflatoxiner

50

| — | Jordnötter, med skal |
| --- | --- |

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 41 00 |
| --- | --- |

—

Sudan (SD)

Aflatoxiner

50

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 42 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91,
  2008 11 96,
  2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91,

2008 11 96,

2008 11 98

(Foder och livsmedel)

Spanskpeppar (med undantag av sötpaprika) (Capsicum spp.)

(Livsmedel – färska eller kylda)

ex 0709 60 99

20

Thailand (TH)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som (15) påvisar enstaka resthalter

10

Betelblad (Piper betle L.)

(Livsmedel)

ex 1404 90 00

10

Thailand (TH)

Salmonella (10)

50

| — | Sparrisböna
  (Vigna unguiculata spp. sesquipedalis) |
| --- | --- |

—

Sparrisböna

(Vigna unguiculata spp. sesquipedalis)

| — | ex 0708 20 00,
  ex 0710 22 00 |
| --- | --- |

—

ex 0708 20 00,

ex 0710 22 00

10

10

Thailand (TH)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (16)

20

| — | Auberginer |
| --- | --- |

—

Auberginer

| — | 0709 30 00,
  ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0709 30 00,

ex 0710 80 95

72

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

Torkade aprikoser

(Livsmedel)

0813 10 00

Turkiet (TR)

Sulfiter (17)

10

| — | Sötpaprika (Capsicum annuum) |
| --- | --- |

—

Sötpaprika (Capsicum annuum)

| — | 0709 60 10,
  0710 80 51 |
| --- | --- |

—

0709 60 10,

0710 80 51

Turkiet (TR)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (18)

10

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

Vinblad

(Livsmedel)

ex 2008 99 99

11, 19

Turkiet (TR)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (19)

20

Torkade vindruvor

(Livsmedel)

0806 20

Uzbekistan (UZ)

Ochratoxin A

50

| — | Korianderblad |
| --- | --- |

—

Korianderblad

| — | ex 0709 99 90 |
| --- | --- |

—

72

Vietnam (VN)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (20)

20

| — | Basilika (helig, söt) |
| --- | --- |

—

Basilika (helig, söt)

| — | ex 1211 90 86 |
| --- | --- |

—

20

| — | Mynta |
| --- | --- |

—

Mynta

| — | ex 1211 90 86 |
| --- | --- |

—

30

| — | Persilja |
| --- | --- |

—

Persilja

| — | ex 0709 99 90 |
| --- | --- |

—

40

(Livsmedel – färska eller kylda örter)

| — | Pitahaya (drakfrukt) |
| --- | --- |

—

Pitahaya (drakfrukt)

| — | ex 0810 90 20 |
| --- | --- |

—

10

Vietnam (VN)

Bekämpningsmedelsrester analyserade med GC-MS- och LC-MS-metoder för flera resthalter eller metoder som påvisar enstaka resthalter (20)

20

| — | Okra |
| --- | --- |

—

Okra

| — | ex 0709 99 90 |
| --- | --- |

—

20

| — | Spanskpeppar (med undantag av sötpaprika) (Capsicum spp.) |
| --- | --- |

—

Spanskpeppar (med undantag av sötpaprika) (Capsicum spp.)

| — | ex 0709 60 99 |
| --- | --- |

—

20

(Livsmedel – färska eller kylda)

---

(1)  Om bara vissa produkter som omfattas av ett KN-nummer behöver undersökas och det inte finns någon särskild undergrupp inom detta nummer anges KN-numret med ’ex’.

1

(2)  Särskilt resthalter av karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran), klorbufam, dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat).

2

(3)  Särskilt resthalter av karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikrbofuran, uttryckt som karbofuran), hexakonazol, fentoat, triadimefon och triadimenol (summan av triadimefon och triadimenol).

3

(4)  Arter av Brassica oleracea L. convar. botrytis (L) Alef var. italica Plenck, cultivar alboglabra. Även kallad ’Kai Lan’, ’Gai Lan’, ’Gailan’, ’Kailan’ och ’kinesisk bare Jielan’.

4

Brassica oleracea

botrytis

italica

alboglabra

(5)  Särskilt resthalter av klorfenapyr, fipronil (summan av fipronil och sulfonmetabolit [MB46136], uttryckt som fipronil), karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), acetamiprid, dimetomorf och propikonazol.

5

(6)  Särskilt resthalter av buprofezin, imidakloprid, fenvalerat och esfenvalerat (summan av RS- & SR-isomerer), profenofos, trifluralin, triazofos, triadimefon och triadimenol (summan av triadimefon and triadimenol), och cypermetrin (cypermetrin inkl. andra blandningar av isomerer [summan av isomerer]).

6

(7)  Särskilt resthalter av amitraz (amitraz inkl. metaboliter innehållande 2,4-dimetylanilin, uttryckt som amitraz), acefat, aldikarb (summan av aldikarb, dess sulfoxid och dess sulfon, uttryckt som aldikarb), karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), klorfenapyr, klorpyrifos, ditiokarbamater (ditiokarbamater uttryckta som CS2, inkl. maneb, mankozeb, metiram, propineb, tiram och ziram), diafentiuron, diazinon, diklorvos, dikofol (summan av p,p′- och o,p′- isomerer), dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), endosulfan (summan av alfa- och betaisomerer och endosulfansulfat, uttryckt som endosulfan), fenamidon, imidakloprid, malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som malation), metamidofos, metiokarb (summan av metiokarb, metiokarbsulfoxid och metiokarbsulfon, uttryckt som metiokarb), metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), monokrotofos, oxamyl, profenofos, propikonazol, tiabendazol och tiakloprid.

7

(8)  Särskilt resthalter av karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), cyflutrin (cyflutrin inkl. andra blandningar av isomerer [summan av isomerer]), cyprodinil, diazinon, dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), etion, fenitrotion, fenpropatrin, fludioxonil, hexaflumuron, lambda-cyhalotrin, metiokarb (summan av metiokarb, metiokarbsulfoxid och metiokarbsulfon, uttryckt som metiokarb), metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), oxamyl, fentoat och tiofanatmetyl.

8

(9)  Särskilt resthalter av karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran), klorpyrifos, cypermetrin (cypermetrin inkl. andra blandningar av isomerer [summan av isomerer]), cyprokonazol, dikofol (summan av p,p′- och o,p′-isomerer), difenokonazol, dinotefuran, etion, flusilazol, folpet, prokloraz (summan av prokloraz och dess metaboliter innehållande 2,4,6-triklorofenol, uttryckt som prokloraz), profenofos, propikonazol, tiofanatmetyl och triforin.

9

(10)  Referensmetod EN/ISO 6579 eller en metod som validerats mot den, enligt artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1).

10

(11)  Särskilt resthalter av dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), klorpyrifos, acefat, metamidofos, metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), diafentiuron och indoxakarb (summan av S- och R-isomerer).

11

(12)  Särskilt resthalter av klorpyrifos, cypermetrin (cypermetrin inkl. andra blandningar av isomerer [summan av isomerer]), dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), endosulfan (summan av alfa- och betaisomerer och endosulfansulfat, uttryckt som endosulfan), hexakonazol, parationmetyl (summan av parationmetyl och paraoxonmetyl, uttryckt som parationmetyl), metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), flutriafol, karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), flubendiamid, myklobutanil och malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som malation).

12

(13)  Särskilt resthalter av diklorvos.

13

(14)  Särskilt resthalter av dinikonazol, etefon samt metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl).

14

(15)  Särskilt resthalter av karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran), metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), triazofos, malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som malation), profenofos, protiofos, etion, karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), triforin, procymidon och formetanat (summan av formetanat och dess salter, uttryckt som formetanathydroklorid). Sum of formetanate and its salts expressed as formetanate(hydrochloride).

15

(16)  Särskilt resthalter av acefat, karbaryl, karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran), klorpyrifos, klorpyrifosmetyl, dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), etion, malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som malation), metalaxyl och metalaxyl-M (metalaxyl inkl. andra blandningar av isomerer inkl. metalaxyl-M [summan av isomerer]), metamidofos, metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), monokrotofos, profenofos, protiofos, kinalfos, triadimefon och triadimenol (summan av triadimefon och triadimenol), triazofos, dikrotofos, EPN och triforin.

16

(17)  Referensmetod: EN 1988–1:1998, EN 1988–2:1998 eller ISO 5522:1981.

17

(18)  Särskilt resthalter av metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), oxamyl, karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), klofentezin, diafentiuron, dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat), formetanat (summan av formetanat och dess salter, uttryckt som formetanathydroklorid), malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som malation), procymidon, tetradifon och tiofanatmetyl.

18

(19)  Särskilt resthalter av azoxistrobin, boskalid, klorpyrifos, ditiokarbamater (ditiokarbamater uttryckta som CS2, inkl. maneb, mankozeb, metiram, propineb, tiram och ziram), endosulfan (summan av alfa- och betaisomerer och endosulfansulfat, uttryckt som endosulfan), kresoximmetyl, lambda-cyhalotrin, metalaxyl och metalaxyl-M (metalaxyl inkl. andra blandningar av isomerer inkl. metalaxyl-M [summan av isomerer]), metoxifenozid, metrafenon, myklobutanil, penkonazol, pyraklostrobin, pyrimetanil, triadimefon och triadimenol (summan av triadimefon och triadimenol) och trifloxystrobin.

19

(20)  Särskilt resthalter av karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran), karbendazim och benomyl (summan av karbendazim och benomyl, uttryckt som karbendazim), klorpyrifos, ditiokarbamater (ditiokarbamater uttryckta som CS2, inkl. maneb, mankozeb, metiram, propineb, tiram och ziram), profenofos, permetrin (summan av isomerer), hexakonazol, difenokonazol, propikonazol, fipronil (summan av fipronil och sulfonmetabolit [MB46136], uttryckt som fipronil), propargit, flusilazol, fentoat, cypermetrin (cypermetrin inkl. andra blandningar av isomerer [summan av isomerer]), metomyl och tiodikarb (summan av metomyl och tiodikarb, uttryckt som metomyl), kinalfos, pencykuron, metidation, dimetoat (summan av dimetoat och ometoat, uttryckt som dimetoat) och fenbukonazol.”

20

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/41 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/41

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1296/2014

av den 4 december 2014

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 december 2014.

På kommissionens vägnar

För ordföranden

Jerzy PLEWA

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | AL | 64,0 |
| IL | 114,8 |
| MA | 91,1 |
| TR | 81,4 |
| ZZ | 87,8 |
| 0707 00 05 | AL | 53,8 |
| JO | 258,6 |
| MA | 170,1 |
| TR | 135,4 |
| ZZ | 154,5 |
| 0709 93 10 | MA | 67,9 |
| TR | 128,2 |
| ZZ | 98,1 |
| 0805 10 20 | AR | 35,3 |
| SZ | 34,3 |
| TR | 74,4 |
| UY | 32,9 |
| ZA | 54,7 |
| ZW | 33,1 |
| ZZ | 44,1 |
| 0805 20 10 | MA | 73,2 |
| ZZ | 73,2 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | IL | 113,7 |
| JM | 168,3 |
| TR | 76,0 |
| ZZ | 119,3 |
| 0805 50 10 | AL | 64,4 |
| TR | 76,5 |
| ZZ | 70,5 |
| 0808 10 80 | BA | 32,4 |
| BR | 53,8 |
| CA | 134,8 |
| CL | 78,6 |
| MK | 38,0 |
| NZ | 96,9 |
| US | 94,8 |
| ZZ | 75,6 |
| 0808 30 90 | CN | 81,0 |
| TR | 174,9 |
| ZZ | 128,0 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

AL

64,0

IL

114,8

MA

91,1

TR

81,4

ZZ

87,8

0707 00 05

AL

53,8

JO

258,6

MA

170,1

TR

135,4

ZZ

154,5

0709 93 10

MA

67,9

TR

128,2

ZZ

98,1

0805 10 20

AR

35,3

SZ

34,3

TR

74,4

UY

32,9

ZA

54,7

ZW

33,1

ZZ

44,1

0805 20 10

MA

73,2

ZZ

73,2

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

IL

113,7

JM

168,3

TR

76,0

ZZ

119,3

0805 50 10

AL

64,4

TR

76,5

ZZ

70,5

0808 10 80

BA

32,4

BR

53,8

CA

134,8

CL

78,6

MK

38,0

NZ

96,9

US

94,8

ZZ

75,6

0808 30 90

CN

81,0

TR

174,9

ZZ

128,0

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EU) nr 1106/2012 av den 27 november 2012 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater vad gäller uppdateringen av nomenklaturen avseende länder och territorier (EUT L 328, 28.11.2012, s. 7). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

DIREKTIV

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/44 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/44

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEDIREKTIV 2014/105/EU

av den 4 december 2014

om ändring av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG respektive artikel 7 i rådets direktiv 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter och köksväxter

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 2002/53/EG av den 13 juni 2002 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (1), särskilt artikel 7.2 a och b,

med beaktande av rådets direktiv 2002/55/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av köksväxter (2), särskilt artikel 7.2 a och b, och

av följande skäl:

| (1) | Kommissionens direktiv 2003/90/EG (3) och 2003/91/EG (4) antogs för att säkerställa att de sorter som medlemsstaterna för in i sina nationella sortlistor överensstämmer med de riktlinjer som Gemenskapens växtsortsmyndighet (CPVO) fastställt vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå vid undersökningar av de olika arterna samt minimikraven för undersökningar av sorterna, i den mån sådana riktlinjer utfärdats. För övriga sorter ska enligt de direktiven riktlinjerna från Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (Upov) tillämpas. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionens direktiv 2003/90/EG (3) och 2003/91/EG (4) antogs för att säkerställa att de sorter som medlemsstaterna för in i sina nationella sortlistor överensstämmer med de riktlinjer som Gemenskapens växtsortsmyndighet (CPVO) fastställt vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå vid undersökningar av de olika arterna samt minimikraven för undersökningar av sorterna, i den mån sådana riktlinjer utfärdats. För övriga sorter ska enligt de direktiven riktlinjerna från Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (Upov) tillämpas.

| (2) | Gemenskapens växtsortsmyndighet och Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter har sedan dess utfärdat ytterligare riktlinjer och uppdaterat de gällande riktlinjerna. |
| --- | --- |

(2)

Gemenskapens växtsortsmyndighet och Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter har sedan dess utfärdat ytterligare riktlinjer och uppdaterat de gällande riktlinjerna.

| (3) | Direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (4) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagorna I och II till direktiv 2003/90/EG ska ersättas med texten i del A i bilagan till det här direktivet.

Artikel 2

Bilagorna till direktiv 2003/91/EG ska ersättas med texten i del B i bilagan till det här direktivet.

Artikel 3

För undersökningar som inletts före den 1 januari 2016 får medlemsstaterna tillämpa den lydelse av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG som gäller innan de ändras genom det här direktivet.

Artikel 4

Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2015 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2016.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 5

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 6

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 4 december 2014.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 1.

1

(2)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 33.

2

(3)  Kommissionens direktiv 2003/90/EG av den 6 oktober 2003 om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG vad gäller vilka egenskaper som minst skall ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter (EUT L 254, 8.10.2003, s. 7).

3

(4)  Kommissionens direktiv 2003/91/EG av den 6 oktober 2003 om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst skall ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av köksväxter (EUT L 254, 8.10.2003, s. 11).

4

---

BILAGA

DEL A

BILAGA I

Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 a och som ska överensstämma med CPVO:s provningsprotokoll

| Vetenskapligt namn | Trivialnamn | CPVO:s protokoll |
| --- | --- | --- |
| Festuca filiformis Pourr. | Finsvingel | TP 67/1, 23.6.2011 |
| Festuca ovina L. | Fårsvingel | TP 67/1, 23.6.2011 |
| Festuca rubra L. | Rödsvingel | TP 67/1, 23.6.2011 |
| Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina | Hårdsvingel | TP 67/1, 23.6.2011 |
| Lolium multiflorum Lam. | Italienskt rajgräs | TP 4/1, 23.6.2011 |
| Lolium perenne L. | Engelskt rajgräs | TP 4/1, 23.6.2011 |
| Lolium × boucheanum Kunth | Hybridrajgräs | TP 4/1, 23.6.2011 |
| Pisum sativum L. | Ärt | TP 7/2, 11.3.2010 |
| Brassica napus L. | Raps | TP 36/2, 16.11.2011 |
| Cannabis sativa L. | Hampa | TP 276/1, 28.11.2012 |
| Helianthus annuus L. | Solros | TP 81/1, 31.10.2002 |
| Linum usitatissimum L. | Lin | TP 57/2, 19.3.2014 |
| Avena nuda L. | Nakenhavre | TP 20/1, 6.11.2003 |
| Avena sativa L. (även A. byzantina K. Koch) | Havre och rödhavre | TP 20/1, 6.11.2003 |
| Hordeum vulgare L. | Korn | TP 19/3, 21.3.2012 |
| Oryza sativa L. | Ris | TP 16/2, 21.3.2012 |
| Secale cereale L. | Råg | TP 58/1, 31.10.2002 |
| xTriticosecale Wittm. ex A. Camus | Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Triticum med en art av släktet Secale | TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011 |
| Triticum aestivum L. | Vete | TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011 |
| Triticum durum Desf. | Durumvete | TP 120/3, 19.3.2014 |
| Zea mays L. | Majs | TP 2/3, 11.3.2010 |
| Solanum tuberosum L. | Potatis | TP 23/2, 1.12.2005 |

Vetenskapligt namn

Trivialnamn

CPVO:s protokoll

Festuca filiformis Pourr.

Finsvingel

TP 67/1, 23.6.2011

Festuca ovina L.

Fårsvingel

TP 67/1, 23.6.2011

Festuca rubra L.

Rödsvingel

TP 67/1, 23.6.2011

Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina

Hårdsvingel

TP 67/1, 23.6.2011

Lolium multiflorum Lam.

Italienskt rajgräs

TP 4/1, 23.6.2011

Lolium perenne L.

Engelskt rajgräs

TP 4/1, 23.6.2011

Lolium × boucheanum Kunth

Hybridrajgräs

TP 4/1, 23.6.2011

Pisum sativum L.

Ärt

TP 7/2, 11.3.2010

Brassica napus L.

Raps

TP 36/2, 16.11.2011

Cannabis sativa L.

Hampa

TP 276/1, 28.11.2012

Helianthus annuus L.

Solros

TP 81/1, 31.10.2002

Linum usitatissimum L.

Lin

TP 57/2, 19.3.2014

Avena nuda L.

Nakenhavre

TP 20/1, 6.11.2003

Avena sativa L. (även A. byzantina K. Koch)

Havre och rödhavre

TP 20/1, 6.11.2003

Hordeum vulgare L.

Korn

TP 19/3, 21.3.2012

Oryza sativa L.

Ris

TP 16/2, 21.3.2012

Secale cereale L.

Råg

TP 58/1, 31.10.2002

xTriticosecale Wittm. ex A. Camus

Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Triticum med en art av släktet Secale

TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011

Triticum aestivum L.

Vete

TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011

Triticum durum Desf.

Durumvete

TP 120/3, 19.3.2014

Zea mays L.

Majs

TP 2/3, 11.3.2010

Solanum tuberosum L.

Potatis

TP 23/2, 1.12.2005

Dessa protokoll finns på CPVO:s webbplats (www.cpvo.europa.eu).

BILAGA II

Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 b och som ska överensstämma med Upovs provningsriktlinjer

| Vetenskapligt namn | Trivialnamn | Upovs riktlinje |
| --- | --- | --- |
| Beta vulgaris L. | Foderbeta | TG 150/3, 4.11.1994 |
| Agrostis canina L. | Brunven | TG 30/6, 12.10.1990 |
| Agrostis gigantea Roth. | Storven | TG 30/6, 12.10.1990 |
| Agrostis stolonifera L. | Krypven | TG 30/6, 12.10.1990 |
| Agrostis capillaris L. | Rödven | TG 30/6, 12.10.1990 |
| Bromus catharticus Vahl | Plattlosta | TG 180/3, 4.4.2001 |
| Bromus sitchensis Trin. | Alaskagräs | TG 180/3, 4.4.2001 |
| Dactylis glomerata L. | Hundäxing | TG 31/8, 17.4.2002 |
| Festuca arundinacea Schreb. | Rörsvingel | TG 39/8, 17.4.2002 |
| Festuca pratensis Huds. | Ängssvingel | TG 39/8, 17.4.2002 |
| xFestulolium Asch. et Graebn. | Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Festuca med en art av släktet Lolium | TG 243/1, 9.4.2008 |
| Phleum nodosum L. | Vildtimotej | TG 34/6, 7.11.1984 |
| Phleum pratense L. | Timotej | TG 34/6, 7.11.1984 |
| Poa pratensis L. | Ängsgröe | TG 33/7, 9.4.2014 |
| Lotus corniculatus L. | Käringtand | TG 193/1, 9.4.2008 |
| Lupinus albus L. | Vitlupin | TG 66/4, 31.3.2004 |
| Lupinus angustifolius L. | Blålupin | TG 66/4, 31.3.2004 |
| Lupinus luteus L. | Gullupin | TG 66/4, 31.3.2004 |
| Medicago sativa L. | Blålusern | TG 6/5, 6.4.2005 |
| Medicago × varia T. Martyn | Lusern | TG 6/5, 6.4.2005 |
| Trifolium pratense L. | Rödklöver | TG 5/7, 4.4.2001 |
| Trifolium repens L. | Vitklöver | TG 38/7, 9.4.2003 |
| Vicia faba L. | Åkerböna | TG 8/6, 17.4.2002 |
| Vicia sativa L. | Fodervicker | TG 32/7, 20.3.2013 |
| Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb. | Kålrot | TG/89/6 rev., 4.4.2001 + 1.4.2009 |
| Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers. | Oljerättika | TG 178/3, 4.4.2001 |
| Arachis hypogaea L. | Jordnöt | TG 93/4, 9.4.2014 |
| Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs | Rybs | TG 185/3, 17.4.2002 |
| Carthamus tinctorius L. | Safflor | TG 134/3, 12.10.1990 |
| Gossypium spp. | Bomull | TG 88/6, 4.4.2001 |
| Papaver somniferum L. | Vallmo | TG 166/4, 9.4.2014 |
| Sinapis alba L. | Vitsenap | TG 179/3, 4.4.2001 |
| Glycine max (L.) Merr. | Sojaböna | TG 80/6, 1.4.1998 |
| Sorghum bicolor (L.) Moench | Sorghum | TG 122/3, 6.10.1989 |

Vetenskapligt namn

Trivialnamn

Upovs riktlinje

Beta vulgaris L.

Foderbeta

TG 150/3, 4.11.1994

Agrostis canina L.

Brunven

TG 30/6, 12.10.1990

Agrostis gigantea Roth.

Storven

TG 30/6, 12.10.1990

Agrostis stolonifera L.

Krypven

TG 30/6, 12.10.1990

Agrostis capillaris L.

Rödven

TG 30/6, 12.10.1990

Bromus catharticus Vahl

Plattlosta

TG 180/3, 4.4.2001

Bromus sitchensis Trin.

Alaskagräs

TG 180/3, 4.4.2001

Dactylis glomerata L.

Hundäxing

TG 31/8, 17.4.2002

Festuca arundinacea Schreb.

Rörsvingel

TG 39/8, 17.4.2002

Festuca pratensis Huds.

Ängssvingel

TG 39/8, 17.4.2002

xFestulolium Asch. et Graebn.

Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Festuca med en art av släktet Lolium

TG 243/1, 9.4.2008

Phleum nodosum L.

Vildtimotej

TG 34/6, 7.11.1984

Phleum pratense L.

Timotej

TG 34/6, 7.11.1984

Poa pratensis L.

Ängsgröe

TG 33/7, 9.4.2014

Lotus corniculatus L.

Käringtand

TG 193/1, 9.4.2008

Lupinus albus L.

Vitlupin

TG 66/4, 31.3.2004

Lupinus angustifolius L.

Blålupin

TG 66/4, 31.3.2004

Lupinus luteus L.

Gullupin

TG 66/4, 31.3.2004

Medicago sativa L.

Blålusern

TG 6/5, 6.4.2005

Medicago × varia T. Martyn

Lusern

TG 6/5, 6.4.2005

Trifolium pratense L.

Rödklöver

TG 5/7, 4.4.2001

Trifolium repens L.

Vitklöver

TG 38/7, 9.4.2003

Vicia faba L.

Åkerböna

TG 8/6, 17.4.2002

Vicia sativa L.

Fodervicker

TG 32/7, 20.3.2013

Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

Kålrot

TG/89/6 rev., 4.4.2001 + 1.4.2009

Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

Oljerättika

TG 178/3, 4.4.2001

Arachis hypogaea L.

Jordnöt

TG 93/4, 9.4.2014

Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

Rybs

TG 185/3, 17.4.2002

Carthamus tinctorius L.

Safflor

TG 134/3, 12.10.1990

Gossypium spp.

Bomull

TG 88/6, 4.4.2001

Papaver somniferum L.

Vallmo

TG 166/4, 9.4.2014

Sinapis alba L.

Vitsenap

TG 179/3, 4.4.2001

Glycine max (L.) Merr.

Sojaböna

TG 80/6, 1.4.1998

Sorghum bicolor (L.) Moench

Sorghum

TG 122/3, 6.10.1989

Dessa riktlinjer finns på Upovs webbplats (www.upov.int).

DEL B

BILAGA I

Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 a och som ska överensstämma med CPVO:s provningsprotokoll

| Vetenskapligt namn | Trivialnamn | CPVO:s protokoll |
| --- | --- | --- |
| Allium cepa L. (Cepa-gruppen) | Lök | TP 46/2, 1.4.2009 |
| Allium cepa L. (Aggregatum-gruppen) | Schalottenlök | TP 46/2, 1.4.2009 |
| Allium fistulosum L. | Piplök | TP 161/1, 11.3.2010 |
| Allium porrum L. | Purjolök | TP 85/2, 1.4.2009 |
| Allium sativum L. | Vitlök | TP 162/1, 25.3.2004 |
| Allium schoenoprasum L. | Gräslök | TP 198/1, 1.4.2009 |
| Apium graveolens L. | Stjälkselleri | TP 82/1, 13.3.2008 |
| Apium graveolens L. | Rotselleri | TP 74/1, 13.3.2008 |
| Asparagus officinalis L. | Sparris | TP 130/2, 16.2.2011 |
| Beta vulgaris L. | Rödbeta (inklusive Cheltenhambeta) | TP 60/1, 1.4.2009 |
| Brassica oleracea L. | Foderkål | TP 90/1, 16.2.2011 |
| Brassica oleracea L. | Blomkål | TP 45/2, 11.3.2010 |
| Brassica oleracea L. | Vinterbroccoli eller broccoli | TP 151/2, 21.3.2007 |
| Brassica oleracea L. | Brysselkål | TP 54/2, 1.12.2005 |
| Brassica oleracea L. | Kålrabbi | TP 65/1, 25.3.2004 |
| Brassica oleracea L. | Savojkål, vitkål och rödkål | TP 48/3, 16.2.2011 |
| Brassica rapa L. | Salladskål | TP 105/1, 13.3.2008 |
| Capsicum annuum L. | Chilipeppar eller paprika | TP 76/2, 21.3.2007 |
| Cichorium endivia L. | Frisésallat och escarolesallat | TP 118/3, 19.3.2014 |
| Cichorium intybus L. | Industricikoria | TP 172/2, 1.12.2005 |
| Cichorium intybus L. | Cikoriasallat (witloof) | TP 173/1, 25.3.2004 |
| Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai | Vattenmelon | TP 142/2, 19.3.2014 |
| Cucumis melo L. | Melon | TP 104/2, 21.3.2007 |
| Cucumis sativus L. | Slanggurka och druvgurka | TP 61/2, 13.3.2008 |
| Cucurbita pepo L. | Pumpa eller squash | TP 119/1 rev., 19.3.2014 |
| Cynara cardunculus L. | Kronärtskocka och kardon | TP 184/2, 27.2.2013 |
| Daucus carota L. | Morot och fodermorot | TP 49/3, 13.3.2008 |
| Foeniculum vulgare Mill. | Fänkål | TP 183/1, 25.3.2004 |
| Lactuca sativa L. | Sallat | TP 13/5, 16.2.2011 |
| Solanum tuberosum L. | Tomat | TP 44/4 rev., 27.2.2013 |
| Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill | Persilja | TP 136/1, 21.3.2007 |
| Phaseolus coccineus L. | Rosenböna | TP 9/1, 21.3.2007 |
| Phaseolus vulgaris L. | Buskböna och störböna | TP 12/4, 27.2.2013 |
| Pisum sativum L. (partim) | Märgärt, spritärt och sockerärt | TP 7/2, 11.3.2010 |
| Raphanus sativus L. | Rädisa, (svart) rättika | TP 64/2, 27.2.2013 |
| Solanum melongena L. | Aubergine/Äggplanta | TP 117/1, 13.3.2008 |
| Spinacia oleracea L. | Spenat | TP 55/5, 27.2.2013 |
| Valerianella locusta (L.) Laterr. | Vintersallat | TP 75/2, 21.3.2007 |
| Vicia faba L. (partim) | Bondböna | TP Broadbean/1, 25.3.2004 |
| Zea mays L. (partim) | Sockermajs och popmajs | TP 2/3, 11.3.2010 |
| Solanum lycopersicum L. × Solanum habrochaites S. Knapp & D.M. Spooner; Solanum lycopersicum L. × Solanum peruvianum (L.) Mill.; Solanum lycopersicum L. × Solanum cheesmaniae (L. Ridley) Fosberg | Tomatjordstammar | TP 294/1, 19.3.2014 |

Vetenskapligt namn

Trivialnamn

CPVO:s protokoll

Allium cepa L. (Cepa-gruppen)

Lök

TP 46/2, 1.4.2009

Allium cepa L. (Aggregatum-gruppen)

Schalottenlök

TP 46/2, 1.4.2009

Allium fistulosum L.

Piplök

TP 161/1, 11.3.2010

Allium porrum L.

Purjolök

TP 85/2, 1.4.2009

Allium sativum L.

Vitlök

TP 162/1, 25.3.2004

Allium schoenoprasum L.

Gräslök

TP 198/1, 1.4.2009

Apium graveolens L.

Stjälkselleri

TP 82/1, 13.3.2008

Apium graveolens L.

Rotselleri

TP 74/1, 13.3.2008

Asparagus officinalis L.

Sparris

TP 130/2, 16.2.2011

Beta vulgaris L.

Rödbeta (inklusive Cheltenhambeta)

TP 60/1, 1.4.2009

Brassica oleracea L.

Foderkål

TP 90/1, 16.2.2011

Brassica oleracea L.

Blomkål

TP 45/2, 11.3.2010

Brassica oleracea L.

Vinterbroccoli eller broccoli

TP 151/2, 21.3.2007

Brassica oleracea L.

Brysselkål

TP 54/2, 1.12.2005

Brassica oleracea L.

Kålrabbi

TP 65/1, 25.3.2004

Brassica oleracea L.

Savojkål, vitkål och rödkål

TP 48/3, 16.2.2011

Brassica rapa L.

Salladskål

TP 105/1, 13.3.2008

Capsicum annuum L.

Chilipeppar eller paprika

TP 76/2, 21.3.2007

Cichorium endivia L.

Frisésallat och escarolesallat

TP 118/3, 19.3.2014

Cichorium intybus L.

Industricikoria

TP 172/2, 1.12.2005

Cichorium intybus L.

Cikoriasallat (witloof)

TP 173/1, 25.3.2004

Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

Vattenmelon

TP 142/2, 19.3.2014

Cucumis melo L.

Melon

TP 104/2, 21.3.2007

Cucumis sativus L.

Slanggurka och druvgurka

TP 61/2, 13.3.2008

Cucurbita pepo L.

Pumpa eller squash

TP 119/1 rev., 19.3.2014

Cynara cardunculus L.

Kronärtskocka och kardon

TP 184/2, 27.2.2013

Daucus carota L.

Morot och fodermorot

TP 49/3, 13.3.2008

Foeniculum vulgare Mill.

Fänkål

TP 183/1, 25.3.2004

Lactuca sativa L.

Sallat

TP 13/5, 16.2.2011

Solanum tuberosum L.

Tomat

TP 44/4 rev., 27.2.2013

Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

Persilja

TP 136/1, 21.3.2007

Phaseolus coccineus L.

Rosenböna

TP 9/1, 21.3.2007

Phaseolus vulgaris L.

Buskböna och störböna

TP 12/4, 27.2.2013

Pisum sativum L. (partim)

Märgärt, spritärt och sockerärt

TP 7/2, 11.3.2010

Raphanus sativus L.

Rädisa, (svart) rättika

TP 64/2, 27.2.2013

Solanum melongena L.

Aubergine/Äggplanta

TP 117/1, 13.3.2008

Spinacia oleracea L.

Spenat

TP 55/5, 27.2.2013

Valerianella locusta (L.) Laterr.

Vintersallat

TP 75/2, 21.3.2007

Vicia faba L. (partim)

Bondböna

TP Broadbean/1, 25.3.2004

Zea mays L. (partim)

Sockermajs och popmajs

TP 2/3, 11.3.2010

Solanum lycopersicum L. × Solanum habrochaites S. Knapp & D.M. Spooner; Solanum lycopersicum L. × Solanum peruvianum (L.) Mill.; Solanum lycopersicum L. × Solanum cheesmaniae (L. Ridley) Fosberg

Tomatjordstammar

TP 294/1, 19.3.2014

Dessa protokoll finns på CPVO:s webbplats (www.cpvo.europa.eu).

BILAGA II

Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 b och som ska överensstämma med Upovs provningsriktlinjer

| Vetenskapligt namn | Trivialnamn | Upovs riktlinje |
| --- | --- | --- |
| Beta vulgaris L. | Mangold | TG 106/4, 31.3.2004 |
| Brassica rapa L. | Rova | TG 37/10, 4.4.2001 |
| Cichorium intybus L. | Sallatscikoria eller rosensallat | TG 154/3, 18.10.1996 |
| Cucurbita maxima Duchesne | Jättepumpa | TG 155/4 rev., 28.3.2007 + 1.4.2009 |
| Rheum rhabarbarum L. | Rabarber | TG 62/6, 24.3.1999 |
| Scorzonera hispanica L. | Svartrot | TG 116/4, 24.3.2010 |

Vetenskapligt namn

Trivialnamn

Upovs riktlinje

Beta vulgaris L.

Mangold

TG 106/4, 31.3.2004

Brassica rapa L.

Rova

TG 37/10, 4.4.2001

Cichorium intybus L.

Sallatscikoria eller rosensallat

TG 154/3, 18.10.1996

Cucurbita maxima Duchesne

Jättepumpa

TG 155/4 rev., 28.3.2007 + 1.4.2009

Rheum rhabarbarum L.

Rabarber

TG 62/6, 24.3.1999

Scorzonera hispanica L.

Svartrot

TG 116/4, 24.3.2010

Dessa riktlinjer finns på Upovs webbplats (www.upov.int).

---

BESLUT

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/50 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/50

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2014

om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar vid den åttonde partskonferensen för konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I till den konventionen

(2014/871/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1 jämförd med artikel 218.9,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Unionen är part i konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor, som undertecknades den 17 mars 1992 i Helsingfors (1) (nedan kallad konventionen). |
| --- | --- |

(1)

Unionen är part i konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor, som undertecknades den 17 mars 1992 i Helsingfors (1) (nedan kallad konventionen).

| (2) | För att definiera farliga verksamheter anges i bilaga I till konventionen kategorier av farliga ämnen och enskilda farliga ämnen. |
| --- | --- |

(2)

För att definiera farliga verksamheter anges i bilaga I till konventionen kategorier av farliga ämnen och enskilda farliga ämnen.

| (3) | Enligt artikel 26.4 i konventionen ska en ändring av bilaga I till konventionen träda i kraft för de parter i konventionen som inte har anmält invändning tolv månader efter det att exekutivsekreteraren har underrättat parterna om ändringen efter det att den antagits vid partskonferensen med nio tiondelars majoritet av de vid mötet närvarande och röstande parterna, under förutsättning att minst sexton parter inte har anmält invändningar. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 26.4 i konventionen ska en ändring av bilaga I till konventionen träda i kraft för de parter i konventionen som inte har anmält invändning tolv månader efter det att exekutivsekreteraren har underrättat parterna om ändringen efter det att den antagits vid partskonferensen med nio tiondelars majoritet av de vid mötet närvarande och röstande parterna, under förutsättning att minst sexton parter inte har anmält invändningar.

| (4) | Texten till förslaget om en ändring av bilaga I till konventionen har tagits fram inom arbetsgruppen för utveckling av konventionen, har fått stöd av konventionens presidium och kommer att läggas fram för antagande vid den åttonde partskonferensen, som hålls i Genève den 3–5 december 2014. |
| --- | --- |

(4)

Texten till förslaget om en ändring av bilaga I till konventionen har tagits fram inom arbetsgruppen för utveckling av konventionen, har fått stöd av konventionens presidium och kommer att läggas fram för antagande vid den åttonde partskonferensen, som hålls i Genève den 3–5 december 2014.

| (5) | Ändringen av bilaga I till konventionen skulle innebära att den bilagan anpassas helt till bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU (2). |
| --- | --- |

(5)

Ändringen av bilaga I till konventionen skulle innebära att den bilagan anpassas helt till bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU (2).

| (6) | Ändringen av bilaga I till konventionen bör därför godkännas. |
| --- | --- |

(6)

Ändringen av bilaga I till konventionen bör därför godkännas.

| (7) | Vid tidpunkten för konventionens ingående lämnade unionen reservationer om konventionens tillämpning i enlighet med gemenskapens interna regler. Reservationerna grundades på diskrepanser mellan bilaga I till konventionen och gällande unionslagstiftning. Dessa diskrepanser kommer inte längre att finnas efter ändringen av bilaga I till konventionen. Dessa reservationer bör därför dras tillbaka så snart ändringen av bilaga I till konventionen har trätt i kraft. |
| --- | --- |

(7)

Vid tidpunkten för konventionens ingående lämnade unionen reservationer om konventionens tillämpning i enlighet med gemenskapens interna regler. Reservationerna grundades på diskrepanser mellan bilaga I till konventionen och gällande unionslagstiftning. Dessa diskrepanser kommer inte längre att finnas efter ändringen av bilaga I till konventionen. Dessa reservationer bör därför dras tillbaka så snart ändringen av bilaga I till konventionen har trätt i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar vid den åttonde partskonferensen för konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor ska vara att, i sak, stödja det förslag till ändring av bilaga I till konventionen, inbegripet rättelsen till denna, som åtföljer detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha rätt att på unionens vägnar dra tillbaka de återstående reservationer som lämnats enligt beslut 98/685/EG (3) under förutsättning att den ändring av bilaga I till konventionen som avses i artikel 1 i detta beslut har trätt i kraft i enlighet med artikel 26.4 i konventionen.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2014.

På rådets vägnar

B. LORENZIN

Ordförande

---

(1)  EGT L 326, 3.12.1998, s. 5.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 2012 om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och om ändring och senare upphävande av rådets direktiv 96/82/EG (EUT L 197, 24.7.2012, s. 1).

2

(3)  Rådets beslut 98/685/EG av den 23 mars 1998 om att ingå konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor (EGT L 326, 3.12.1998, s. 1).

3

---

UTKAST TILL BESLUT OM ÄNDRING AV BILAGA I TILL KONVENTIONEN

Framlagt av arbetsgruppen för utveckling av konventionen

Partskonferensen,

som inser behovet av att uppdatera kategorierna av ämnen och blandningar och de enskilda ämnena samt deras tröskelvärden, enligt bilaga I till konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor, i syfte att införa de kriterier som anges i FN:s globalt harmoniserade system för klassificering och märkning av kemikalier (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) och att bibehålla överensstämmelsen med motsvarande EU-lagstiftning,

som beaktar sitt beslut att göra en översyn av de farliga ämnen och motsvarande tröskelvärden som ingår i bilaga I, och sitt beslut 2004/4 om inrättande av arbetsgruppen för utveckling av konventionen,

som ansluter sig till det förslag till ändring av bilaga I som utarbetats av arbetsgruppen på grundval av en ingående översyn,

ändrar bilaga I till konventionen om farliga ämnen i syfte att definiera farliga verksamheter genom att ersätta den med texten i bilagan till detta beslut.

---

BILAGA

FARLIGA ÄMNEN SOM SKA BEAKTAS VID DEFINITION AV FARLIGA VERKSAMHETER
   (1)

Om ett ämne eller en blandning som anges i del II också ingår i en eller flera kategorier i del I, ska det tröskelvärde som anges i del II användas.

För identifiering av farliga verksamheter ska parterna ta hänsyn till de faktiska eller förväntade farliga egenskaperna och/eller kvantiteterna av alla förekommande farliga ämnen, eller till farliga ämnen som rimligen kan antas bildas när kontrollen förloras över en verksamhet, inbegripet lagring, inom en farlig verksamhet.

Del I.

Kategorier av ämnen och blandningar som inte särskilt anges i del II

| Kategori enligt FN:s globalt harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier | Tröskelvärde
  (ton) |
| --- | --- |
| 1. | Akut toxicitet, kategori 1, alla exponeringsvägar (2) |

Kategori enligt FN:s globalt harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier

Tröskelvärde

(ton)

1.

Akut toxicitet, kategori 1, alla exponeringsvägar (2)

20

| 2. | Akut toxicitet: | kategori 2, alla exponeringsvägar (3) |
| --- | --- | --- |

2.

Akut toxicitet:

kategori 2, alla exponeringsvägar (3)

| | kategori 3, exponering via inhalation (4) |
| --- | --- |

kategori 3, exponering via inhalation (4)

200

| 3. | Specifik organtoxicitet (STOT) – enstaka exponering (SE) STOT, kategori 1 (5) |
| --- | --- |

3.

Specifik organtoxicitet (STOT) – enstaka exponering (SE) STOT, kategori 1 (5)

200

| 4. | Explosiva ämnen, blandningar och föremål – Instabila explosiva ämnen, blandningar och föremål eller explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 eller 1.6 i kapitel 2.1.2 i GHS-kriterierna, eller ämnen/blandningar som har explosiva egenskaper enligt testserie 2 i del I i FN:s rekommendationer för transport av farligt gods, handboken för provning och kriterier (Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests and Criteria), nedan kallad testhandboken, och som inte omfattas av faroklasserna Organiska peroxider eller Självreaktiva ämnen och blandningar (6)
   (7) |
| --- | --- |

4.

Explosiva ämnen, blandningar och föremål – Instabila explosiva ämnen, blandningar och föremål eller explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 eller 1.6 i kapitel 2.1.2 i GHS-kriterierna, eller ämnen/blandningar som har explosiva egenskaper enligt testserie 2 i del I i FN:s rekommendationer för transport av farligt gods, handboken för provning och kriterier (Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests and Criteria), nedan kallad testhandboken, och som inte omfattas av faroklasserna Organiska peroxider eller Självreaktiva ämnen och blandningar (6)
   (7)

50

| 5. | Explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.4 i kapitel 2.1.2 i GHS (8) |
| --- | --- |

5.

Explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.4 i kapitel 2.1.2 i GHS (8)

200

| 6. | Brandfarliga gaser, kategori 1 eller 2 (9) |
| --- | --- |

6.

Brandfarliga gaser, kategori 1 eller 2 (9)

50

| 7. | Aerosoler (10), kategori 1 eller 2, som innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2, eller brandfarliga vätskor i kategori 1 |
| --- | --- |

7.

Aerosoler (10), kategori 1 eller 2, som innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2, eller brandfarliga vätskor i kategori 1

500 (netto)

| 8. | Aerosoler, kategori 1 eller 2, som varken innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2 eller brandfarliga vätskor i kategori 1 (11) |
| --- | --- |

8.

Aerosoler, kategori 1 eller 2, som varken innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2 eller brandfarliga vätskor i kategori 1 (11)

50 000 (netto)

| 9. | Oxiderande gaser, kategori 1 (12) |
| --- | --- |

9.

Oxiderande gaser, kategori 1 (12)

200

| 10. | Brandfarliga vätskor: | brandfarliga vätskor, kategori 1, eller |
| --- | --- | --- |

10.

Brandfarliga vätskor:

brandfarliga vätskor, kategori 1, eller

| | brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt (13), eller |
| --- | --- |

brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt (13), eller

| | andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt (14) |
| --- | --- |

andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt (14)

50

| 11. | Brandfarliga vätskor: | brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka (15), eller |
| --- | --- | --- |

11.

Brandfarliga vätskor:

brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka (15), eller

| | andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka |
| --- | --- |

andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka

200

| 12. | Brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som inte omfattas av 10 och 11 (16) |
| --- | --- |

12.

Brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som inte omfattas av 10 och 11 (16)

50 000

| 13. | Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider: | självreaktiva ämnen och blandningar, typ A eller B eller |
| --- | --- | --- |

13.

Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider:

självreaktiva ämnen och blandningar, typ A eller B eller

| | organiska peroxider, typ A eller B (17) |
| --- | --- |

organiska peroxider, typ A eller B (17)

50

| 14. | Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider: | självreaktiva ämnen och blandningar, typ C, D, E eller F eller |
| --- | --- | --- |

14.

Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider:

självreaktiva ämnen och blandningar, typ C, D, E eller F eller

| | organiska peroxider, typ C, D, E eller F (18) |
| --- | --- |

organiska peroxider, typ C, D, E eller F (18)

200

| 15. | Pyrofora vätskor och fasta ämnen, kategori 1 |
| --- | --- |

15.

Pyrofora vätskor och fasta ämnen, kategori 1

200

| 16. | Oxiderande vätskor och fasta ämnen, kategori 1, 2 eller 3 |
| --- | --- |

16.

Oxiderande vätskor och fasta ämnen, kategori 1, 2 eller 3

200

| 17. | Farligt för vattenmiljön, kategori akut 1 eller kronisk 1 (19) |
| --- | --- |

17.

Farligt för vattenmiljön, kategori akut 1 eller kronisk 1 (19)

200

| 18. | Farligt för vattenmiljön, kategori kronisk 2 (20) |
| --- | --- |

18.

Farligt för vattenmiljön, kategori kronisk 2 (20)

500

| 19. | Ämnen och blandningar som reagerar häftigt med vatten, t.ex. acetylklorid, titantetraklorid |
| --- | --- |

19.

Ämnen och blandningar som reagerar häftigt med vatten, t.ex. acetylklorid, titantetraklorid

500

| 20. | Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, kategori 1 (21) |
| --- | --- |

20.

Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, kategori 1 (21)

500

| 21. | Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar giftig gas (ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten eller fuktig luft bildar gaser som klassificerats för akut toxicitet i kategori 1, 2 eller 3, t.ex. aluminiumfosfid, fosforpentasulfid) |
| --- | --- |

21.

Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar giftig gas (ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten eller fuktig luft bildar gaser som klassificerats för akut toxicitet i kategori 1, 2 eller 3, t.ex. aluminiumfosfid, fosforpentasulfid)

200

Del II.

Enskilda ämnen

| Ämne | Tröskelvärde
  (ton) |
| --- | --- |
| 1a. | Ammoniumnitrat (22) |

Ämne

Tröskelvärde

(ton)

1a.

Ammoniumnitrat (22)

10 000

| 1b. | Ammoniumnitrat (23) |
| --- | --- |

1b.

Ammoniumnitrat (23)

5 000

| 1c. | Ammoniumnitrat (24) |
| --- | --- |

1c.

Ammoniumnitrat (24)

2 500

| 1d. | Ammoniumnitrat (25) |
| --- | --- |

1d.

Ammoniumnitrat (25)

50

| 2a. | Kaliumnitrat (26) |
| --- | --- |

2a.

Kaliumnitrat (26)

10 000

| 2b. | Kaliumnitrat (27) |
| --- | --- |

2b.

Kaliumnitrat (27)

5 000

| 3. | Arsenikpentoxid, arsenik(V)syra och/eller salter |
| --- | --- |

3.

Arsenikpentoxid, arsenik(V)syra och/eller salter

2

| 4. | Arseniktrioxid, arsenik(III)syrlighet och/eller salter |
| --- | --- |

4.

Arseniktrioxid, arsenik(III)syrlighet och/eller salter

0,1

| 5. | Brom |
| --- | --- |

5.

Brom

100

| 6. | Klor |
| --- | --- |

6.

Klor

25

| 7. | Nickelföreningar i inhalerbar pulverform: nickelmonoxid, nickeldioxid, nickelsulfid, trinickeldisulfid, dinickeltrioxid |
| --- | --- |

7.

Nickelföreningar i inhalerbar pulverform: nickelmonoxid, nickeldioxid, nickelsulfid, trinickeldisulfid, dinickeltrioxid

1

| 8. | Etylenimin |
| --- | --- |

8.

Etylenimin

20

| 9. | Fluor |
| --- | --- |

9.

Fluor

20

| 10. | Formaldehyd (koncentration ≥ 90 %) |
| --- | --- |

10.

Formaldehyd (koncentration ≥ 90 %)

50

| 11. | Väte |
| --- | --- |

11.

Väte

50

| 12. | Väteklorid (kondenserad gas) |
| --- | --- |

12.

Väteklorid (kondenserad gas)

250

| 13. | Blyalkyler |
| --- | --- |

13.

Blyalkyler

50

| 14. | Kondenserade brandfarliga gaser, kategori 1 eller 2 (inklusive LPG) och naturgas (28) |
| --- | --- |

14.

Kondenserade brandfarliga gaser, kategori 1 eller 2 (inklusive LPG) och naturgas (28)

200

| 15. | Acetylen |
| --- | --- |

15.

Acetylen

50

| 16. | Etylenoxid |
| --- | --- |

16.

Etylenoxid

50

| 17. | Propylenoxid |
| --- | --- |

17.

Propylenoxid

50

| 18. | Metanol |
| --- | --- |

18.

Metanol

5 000

| 19. | 4,4′-metylenbis(2-kloranilin) och/eller dess salter, i pulverform |
| --- | --- |

19.

4,4′-metylenbis(2-kloranilin) och/eller dess salter, i pulverform

0,01

| 20. | Metylisocyanat |
| --- | --- |

20.

Metylisocyanat

0,15

| 21. | Syre |
| --- | --- |

21.

Syre

2 000

| 22. | Toluendiisocyanat (2,4-toluendiisocyanat och 2,6-toluendiisocyanat) |
| --- | --- |

22.

Toluendiisocyanat (2,4-toluendiisocyanat och 2,6-toluendiisocyanat)

100

| 23. | Karbonyldiklorid (fosgen) |
| --- | --- |

23.

Karbonyldiklorid (fosgen)

0,75

| 24. | Arsin (arseniktrihydrid) |
| --- | --- |

24.

Arsin (arseniktrihydrid)

1

| 25. | Fosfin (fosfortrihydrid) |
| --- | --- |

25.

Fosfin (fosfortrihydrid)

1

| 26. | Svaveldiklorid |
| --- | --- |

26.

Svaveldiklorid

1

| 27. | Svaveltrioxid |
| --- | --- |

27.

Svaveltrioxid

75

| 28. | Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner (inkl. tetraklordibensodioxin (TCDD)) beräknade som TCDD-ekvivalenter (29) |
| --- | --- |

28.

Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner (inkl. tetraklordibensodioxin (TCDD)) beräknade som TCDD-ekvivalenter (29)

0,001

| 29. | Följande cancerframkallande ämnen eller blandningar som innehåller följande cancerframkallande ämnen i halter över 5 viktprocent:
  4-aminobifenyl och/eller dess salter, bensotriklorid, bensidin och/eller dess salter, bis(klormetyl)eter, klormetylmetyleter, 1,2-dibrometan, dietylsulfat, dimetylsulfat, dimetylkarbamoylklorid, 1,2-dibrom-3-klorpropan, 1,2-dimetylhydrazin, dimetylnitrosamin, hexametylfosfortriamid, hydrazin, 2-naftylamin och/eller dess salter, 4-nitrodifenyl, och 1,3-propansulton |
| --- | --- |

29.

Följande cancerframkallande ämnen eller blandningar som innehåller följande cancerframkallande ämnen i halter över 5 viktprocent:

4-aminobifenyl och/eller dess salter, bensotriklorid, bensidin och/eller dess salter, bis(klormetyl)eter, klormetylmetyleter, 1,2-dibrometan, dietylsulfat, dimetylsulfat, dimetylkarbamoylklorid, 1,2-dibrom-3-klorpropan, 1,2-dimetylhydrazin, dimetylnitrosamin, hexametylfosfortriamid, hydrazin, 2-naftylamin och/eller dess salter, 4-nitrodifenyl, och 1,3-propansulton

2

| 30. | Petroleumprodukter och alternativa bränslen:






  a) | Bensin och nafta |
| --- | --- | --- |

30.

Petroleumprodukter och alternativa bränslen:

a)

Bensin och nafta

| b) | Fotogen (inklusive flygbränslen) |
| --- | --- |

b)

Fotogen (inklusive flygbränslen)

| c) | Gasoljor (inklusive dieselbränslen, lätta eldningsoljor och blandkomponenter för gasoljor) |
| --- | --- |

c)

Gasoljor (inklusive dieselbränslen, lätta eldningsoljor och blandkomponenter för gasoljor)

| d) | Tunga eldningsoljor |
| --- | --- |

d)

Tunga eldningsoljor

| e) | Alternativa bränslen med samma användningsområden och liknande egenskaper i fråga om brand- och miljöfarlighet som de produkter som avses i punkterna a–d |
| --- | --- |

e)

Alternativa bränslen med samma användningsområden och liknande egenskaper i fråga om brand- och miljöfarlighet som de produkter som avses i punkterna a–d

25 000

| 31. | Vattenfri ammoniak |
| --- | --- |

31.

Vattenfri ammoniak

200

| 32. | Bortrifluorid |
| --- | --- |

32.

Bortrifluorid

20

| 33. | Vätesulfid |
| --- | --- |

33.

Vätesulfid

20

| 34. | Piperidin |
| --- | --- |

34.

Piperidin

200

| 35. | Bis(2-dimetylaminoetyl)(metyl)amin |
| --- | --- |

35.

Bis(2-dimetylaminoetyl)(metyl)amin

200

| 36. | 3-(2-etylhexyloxi)propylamin |
| --- | --- |

36.

3-(2-etylhexyloxi)propylamin

200

| 37. | Blandningar av natriumhypoklorit som klassificeras som farliga för vattenmiljön, akut kategori 1 [H400] som innehåller < 5 % aktivt klor och som inte hänförts till någon av de av de övriga farokategorierna i del 1 av bilaga I (30) |
| --- | --- |

37.

Blandningar av natriumhypoklorit som klassificeras som farliga för vattenmiljön, akut kategori 1 [H400] som innehåller < 5 % aktivt klor och som inte hänförts till någon av de av de övriga farokategorierna i del 1 av bilaga I (30)

500

| 38. | Propylamin (31) |
| --- | --- |

38.

Propylamin (31)

2 000

| 39. | Tert-butylakrylat (31) |
| --- | --- |

39.

Tert-butylakrylat (31)

500

| 40. | 2-metyl-3-butennitril (31) |
| --- | --- |

40.

2-metyl-3-butennitril (31)

2 000

| 41. | Tetrahydro-3,5-dimetyl-1,3,5,-tiadiazin-2-tion (dazomet) (31) |
| --- | --- |

41.

Tetrahydro-3,5-dimetyl-1,3,5,-tiadiazin-2-tion (dazomet) (31)

200

| 42. | Metylakrylat (31) |
| --- | --- |

42.

Metylakrylat (31)

2 000

| 43. | Metylpyridin (31) |
| --- | --- |

43.

Metylpyridin (31)

2 000

| 44. | Brom-3-klorpropan (31) |
| --- | --- |

44.

Brom-3-klorpropan (31)

2 000

Rättelse

| 1. | Bilagan, del I, punkt 8
  I stället för ”Aerosoler” ska det stå ”Aerosoler (10)” |
| --- | --- |

1.

Bilagan, del I, punkt 8

I stället för ”Aerosoler” ska det stå ”Aerosoler (10)”

| 2. | Bilagan, del I, punkt 11, sista raden
  I stället för ”fara för industriolycka” ska det stå ”fara för industriolycka (14)” |
| --- | --- |

2.

Bilagan, del I, punkt 11, sista raden

I stället för ”fara för industriolycka” ska det stå ”fara för industriolycka (14)”

| 3. | Bilagan, del II, punkt 43
  I stället för ”Metylpyridin (31)” ska det stå ”3- Metylpyridin (31)” |
| --- | --- |

3.

Bilagan, del II, punkt 43

I stället för ”Metylpyridin (31)” ska det stå ”3- Metylpyridin (31)”

| 4. | Bilagan, anmärkningar 13, 15 och 16
  I stället för ”kapitel 2.4.2” ska det stå ”kapitel 2.6.2” |
| --- | --- |

4.

Bilagan, anmärkningar 13, 15 och 16

I stället för ”kapitel 2.4.2” ska det stå ”kapitel 2.6.2”

---

(1)  Kriterier enligt FN:s globalt harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Parterna ska använda dessa kriterier vid klassificering av ämnen och blandningar enligt del I i denna bilaga, om inte andra rättsligt bindande kriterier har antagits i nationell lagstiftning. Blandningar ska jämställas med rena ämnen förutsatt att de är inom de koncentrationsgränser som fastställts i enlighet med GHS på grundval av ämnenas egenskaper, utom om en procentuell sammansättning eller annan beskrivning anges specifikt.

(2)  Enligt kriterierna i kapitel 3.1.2 och 3.1.3 i GHS.

(3)  Enligt kriterierna i kapitel 3.1.2 och 3.1.3 i GHS.

(4)  Ämnen som ingår i faroklassen akut toxicitet, kategori 3 via oralt intag ska omfattas av punkt 2 akut toxicitet i de fall då de inte kan klassificeras vare sig utgående från akut toxicitet vid inhalation eller akut toxicitet vid dermalt upptag, exempelvis på grund av att det inte föreligger tillräckliga uppgifter om toxicitet vid inhalation eller dermalt upptag.

(5)  Ämnen som orsakat signifikant toxicitet hos människor eller som på grundval av belägg från djurförsök kan antas ha förmåga att orsaka signifikant toxicitet hos människor efter en enstaka exponering. Ytterligare vägledning ges i figur 3.8.1 och tabell 3.8.1 i del 3 i GHS.

(6)  Testning av explosiva egenskaper hos ämnen och blandningar behövs bara om den screening som görs enligt del 3 i bilaga 6 till testhandboken visar att ämnet eller blandningen kan ha explosiva egenskaper.

(7)  Faroklassen Explosiva ämnen, blandningar och föremål inbegriper explosiva föremål. Om kvantiteten explosivt ämne eller explosiv blandning som ingår i föremålet är känd, ska den kvantiteten beaktas när denna konvention tillämpas. Om kvantiteten explosivt ämne eller explosiv blandning i föremålet inte är känd ska hela föremålet betraktas som explosivt när denna konvention tillämpas.

(8)  Om explosiva ämnen, blandningar och föremål i riskgrupp 1.4 packas upp eller omförpackas, ska de tilldelas posten 4 (Explosiv), utom om det kan visas att faran fortfarande motsvarar riskgrupp 1.4 i enlighet med GHS.

(9)  Enligt kriterierna i kapitel 2.2.2 i GHS.

(10)  Aerosoler klassificeras i enlighet med kriterierna i kapitel 2.3 i GHS och i testhandboken, del III, avsnitt 31 som det hänvisas till i GHS.

(11)  När denna post används måste det finns dokumentation på att aerosolbehållaren inte innehåller brandfarlig gas i kategori 1 eller 2, eller brandfarlig vätska i kategori 1.

(12)  Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS.

(13)  Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS.

(14)  Vätskor med en flampunkt över 35 °C kan betraktas som icke brandfarliga vätskor för vissa lagstiftningsändamål (t.ex. transporter) om negativa resultat har erhållits vid testet för underhåll av förbränning L.2 i del III, avsnitt 32 i testhandboken. Detta gäller dock inte under förhöjda förhållanden såsom hög temperatur eller högt tryck, och därför ingår dessa vätskor i denna post.

(15)  Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS.

(16)  Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS.

(17)  Enligt kriterierna i kapitel 2.8.2 och 2.15.2.2 i GHS.

(18)  Enligt kriterierna i kapitel 2.8.2 och 2.15.2.2 i GHS.

(19)  Enligt kriterierna i kapitel 4.1.2 i GHS.

(20)  Enligt kriterierna i kapitel 4.1.2 i GHS.

(21)  Enligt kriterierna i kapitel 2.12.2 i GHS.

(22)  Ammoniumnitrat (10 000): gödselmedel med självunderhållande sönderfall.

Detta gäller blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel (blandade/sammansatta gödselmedel som innehåller ammoniumnitrat med fosfat och/eller kaliumsalter) som kan undergå självunderhållande sönderfall i enlighet med trough test (se testhandboken, del III, punkt 38.2) och i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat uppgår till

| a) | mellan 15,75 och 24,5 viktprocent (15,75 och 24,5 viktprocent kvävehalt på grund av ammoniumnitrat motsvarar 45 % respektive 70 % ammoniumnitrat) och som antingen innehåller högst 0,4 % totalt brännbart/organiskt material eller uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör), |
| --- | --- |

a)

mellan 15,75 och 24,5 viktprocent (15,75 och 24,5 viktprocent kvävehalt på grund av ammoniumnitrat motsvarar 45 % respektive 70 % ammoniumnitrat) och som antingen innehåller högst 0,4 % totalt brännbart/organiskt material eller uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör),

| b) | 15,75 viktprocent eller mindre utan begränsning för brännbart material. |
| --- | --- |

b)

15,75 viktprocent eller mindre utan begränsning för brännbart material.

(23)  Ammoniumnitrat (5 000): gödselkvalitet.

Detta gäller enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat

| a) | överstiger 24,5 viktprocent, med undantag för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %, |
| --- | --- |

a)

överstiger 24,5 viktprocent, med undantag för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %,

| b) | överstiger 15,75 viktprocent för blandningar av ammoniumnitrat och ammoniumsulfat, |
| --- | --- |

b)

överstiger 15,75 viktprocent för blandningar av ammoniumnitrat och ammoniumsulfat,

| c) | överstiger 28 viktprocent (28 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitrat motsvarar 80 % ammoniumnitrat) för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 % och som uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör). |
| --- | --- |

c)

överstiger 28 viktprocent (28 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitrat motsvarar 80 % ammoniumnitrat) för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 % och som uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör).

(24)  Ammoniumnitrat (2 500): teknisk kvalitet.

Detta gäller

| a) | ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat






  i) | är mellan 24,5 och 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,4 %, |
| --- | --- | --- |

a)

ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat

i)

är mellan 24,5 och 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,4 %,

| ii) | överstiger 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,2 %, |
| --- | --- |

ii)

överstiger 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,2 %,

| b) | vattenlösningar av ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitrathalten överstiger 80 viktprocent. |
| --- | --- |

b)

vattenlösningar av ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitrathalten överstiger 80 viktprocent.

(25)  Ammoniumnitrat (50): material som inte uppfyller specifikationerna och gödselmedel som inte uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör).

Detta gäller

| a) | kasserat material från tillverkningsprocessen, ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat, enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel enligt noterna 23 och 24 som returneras eller har returnerats från slutanvändaren till en tillverkare eller en anläggning för tillfällig lagring eller upparbetning för att omarbetas, återvinnas eller behandlas för säker användning eftersom de inte längre uppfyller kraven i noterna 23 och 24, |
| --- | --- |

a)

kasserat material från tillverkningsprocessen, ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat, enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel enligt noterna 23 och 24 som returneras eller har returnerats från slutanvändaren till en tillverkare eller en anläggning för tillfällig lagring eller upparbetning för att omarbetas, återvinnas eller behandlas för säker användning eftersom de inte längre uppfyller kraven i noterna 23 och 24,

| b) | Gödselmedel enligt not 22 a och not 23 som inte uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör). |
| --- | --- |

b)

Gödselmedel enligt not 22 a och not 23 som inte uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör).

(26)  Kaliumnitrat (10 000): sammansatta kaliumnitratbaserade gödselmedel (i pellet- eller granulatform) som har samma egenskaper som rent kaliumnitrat.

(27)  Kaliumnitrat (5 000): sammansatta kaliumnitratbaserade gödselmedel (i kristallin form) som har samma farliga egenskaper som rent kaliumnitrat.

(28)  Vid tillämpningen av konventionen får uppgraderad biogas klassificeras under punkt 14 i del 2 i bilaga I om den har bearbetats i enlighet med gällande normer för renad och uppgraderad biogas som garanterar en kvalitet som är likvärdig med kvaliteten på naturgas, inklusive vad metaninnehållet beträffar, och där syrehalten uppgår till högst 1 %.

(29)  Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner

Kvantiteterna av polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner beräknas med hjälp av följande toxiska ekvivalensfaktorer för dioxiner och dioxinlika föreningar (TEF) avseende människor och däggdjur, enligt Världshälsoorganisationens (WHO) förnyade utvärdering 2005:

WHO 2005 TEF

| Dioxiner | TEF | Furaner | TEF |
| --- | --- | --- | --- |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 | 2,3,7,8-TCDF | 0.1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 | 2,3,4,7,8-PeCDF | 0.3 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0.1 | 1,2,3,7,8-PeCDF | 0.03 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0.1 | 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0.1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0.1 | 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0.1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0.01 | 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0.1 |
| OCDD | 0.0003 | 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0.1 |
| | | 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0.01 |
| | | 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0.01 |
| | | OCDF | 0.0003 |
| Förkortningar: Hx = hexa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra.
  Referens: Martin Van den Berg m.fl., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, pp. 223–241 (2 oktober 2006). |

Dioxiner

TEF

Furaner

TEF

2,3,7,8-TCDD

1

2,3,7,8-TCDF

0.1

1,2,3,7,8-PeCDD

1

2,3,4,7,8-PeCDF

0.3

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0.1

1,2,3,7,8-PeCDF

0.03

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0.1

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0.1

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0.1

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0.1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0.01

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0.1

OCDD

0.0003

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0.1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0.01

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0.01

OCDF

0.0003

Förkortningar: Hx = hexa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra.

Referens: Martin Van den Berg m.fl., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, pp. 223–241 (2 oktober 2006).

(30)  Förutsatt att blandningen inte skulle klassificeras som farlig för vattenmiljön, akut kategori 1 om den inte innehöll natriumhypoklorit.

(31)  Om detta farliga ämne ingår i kategori 10 Brandfarliga vätskor eller 11 Brandfarliga vätskor ska vid tillämpningen av konventionen de lägsta tröskelvärdena tillämpas.

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/58 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/58

---

RÅDETS BESLUT 2014/872/GUSP

av den 4 december 2014

om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina och beslut 2014/659/Gusp om ändring av beslut 2014/512/Gusp

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och

av följande skäl:

| (1) | Den 31 juli 2014 antog rådet beslut 2014/512/Gusp (1). |
| --- | --- |

(1)

Den 31 juli 2014 antog rådet beslut 2014/512/Gusp (1).

| (2) | Den 8 september 2014 antog rådet beslut 2014/659/Gusp (2) för att införa ytterligare restriktiva åtgärder. |
| --- | --- |

(2)

Den 8 september 2014 antog rådet beslut 2014/659/Gusp (2) för att införa ytterligare restriktiva åtgärder.

| (3) | Rådet anser det vara nödvändigt att klargöra vissa bestämmelser. |
| --- | --- |

(3)

Rådet anser det vara nödvändigt att klargöra vissa bestämmelser.

| (4) | Det krävs ytterligare insatser från unionens sida för att genomföra vissa åtgärder. |
| --- | --- |

(4)

Det krävs ytterligare insatser från unionens sida för att genomföra vissa åtgärder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Beslut 2014/512/Gusp ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 1 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Det ska för de juridiska personer, enheter eller organ som avses i punkt 1 eller 2 vara förbjudet att direkt eller indirekt bilda eller delta i arrangemang för lån- eller kreditgivning med en löptid på över 30 dagar efter den 12 september 2014 förutom för lån- eller kreditgivning där det finns ett särskilt och dokumenterat syfte att tillhandahålla finansiering för icke-förbjuden direkt eller indirekt import eller export av varor samt icke-finansiella tjänster mellan unionen och Ryssland eller någon annan tredjestat eller för långivning där det finns ett särskilt och dokumenterat syfte att tillhandahålla finansiering i nödsituationer för att uppfylla de kapitaltäcknings- och likviditetskrav för juridiska personer som är etablerade i unionen, vilkas äganderätt till mer än 50 % innehas av en enhet som avses i bilaga I.” |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   Det ska för de juridiska personer, enheter eller organ som avses i punkt 1 eller 2 vara förbjudet att direkt eller indirekt bilda eller delta i arrangemang för lån- eller kreditgivning med en löptid på över 30 dagar efter den 12 september 2014 förutom för lån- eller kreditgivning där det finns ett särskilt och dokumenterat syfte att tillhandahålla finansiering för icke-förbjuden direkt eller indirekt import eller export av varor samt icke-finansiella tjänster mellan unionen och Ryssland eller någon annan tredjestat eller för långivning där det finns ett särskilt och dokumenterat syfte att tillhandahålla finansiering i nödsituationer för att uppfylla de kapitaltäcknings- och likviditetskrav för juridiska personer som är etablerade i unionen, vilkas äganderätt till mer än 50 % innehas av en enhet som avses i bilaga I.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:
  ”4.   Förbudet i punkt 3 ska inte gälla för kreditutnyttjande eller utbetalningar som sker inom ramen för ett avtal som ingicks före den 12 september 2014 ifall






  a) | samtliga villkor för sådant kreditutnyttjande eller sådana utbetalningar






  i) | avtalades före den 12 september 2014, och |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”4.   Förbudet i punkt 3 ska inte gälla för kreditutnyttjande eller utbetalningar som sker inom ramen för ett avtal som ingicks före den 12 september 2014 ifall

a)

samtliga villkor för sådant kreditutnyttjande eller sådana utbetalningar

i)

avtalades före den 12 september 2014, och

| ii) | inte har ändrats sedan den dagen, samt |
| --- | --- |

ii)

inte har ändrats sedan den dagen, samt

| b) | det innan den 12 september 2014 fastställts en avtalsenlig förfallodag för fullständig återbetalning av alla de medel som gjorts tillgängliga och för annullering av alla åtaganden, rättigheter och skyldigheter enligt avtalet. |
| --- | --- |

b)

det innan den 12 september 2014 fastställts en avtalsenlig förfallodag för fullständig återbetalning av alla de medel som gjorts tillgängliga och för annullering av alla åtaganden, rättigheter och skyldigheter enligt avtalet.

De villkor för kreditutnyttjande och utbetalningar som avses i denna punkt inbegriper bestämmelser om återbetalningsperiodens längd för varje kreditutnyttjande eller utbetalning, den räntesats som tillämpas eller metoden för beräkning av räntesatsen och det maximala beloppet.”

| 2. | Artikel 2.4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Förbudet i punkterna 1, 2 och 3 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av reservdelar och tjänster som är nödvändiga för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom unionen.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 2.4 ska ersättas med följande:

”4.   Förbudet i punkterna 1, 2 och 3 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av reservdelar och tjänster som är nödvändiga för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom unionen.”

| 3. | Artikel 3.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal.” |
| --- | --- |

3.

Artikel 3.3 ska ersättas med följande:

”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal.”

| 4. | Artikel 3a.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 12 september 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 3a.3 ska ersättas med följande:

”3.   Förbuden i punkterna 1 och 2 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 12 september 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal, eller tillhandahållandet av bistånd som är nödvändigt för underhållet av och säkerheten för befintlig kapacitet inom EU.”

| 5. | Artikel 4 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 4
  1.   Direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av viss utrustning lämpad för följande kategorier av prospekterings- och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, av medborgare i medlemsstaterna, eller från medlemsstaternas territorier, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion, ska vara föremål för förhandsgodkännande från den behöriga myndigheten i den exporterande medlemsstaten:






  a) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup. |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

1.   Direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av viss utrustning lämpad för följande kategorier av prospekterings- och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, av medborgare i medlemsstaterna, eller från medlemsstaternas territorier, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion, ska vara föremål för förhandsgodkännande från den behöriga myndigheten i den exporterande medlemsstaten:

a)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup.

| b) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln. |
| --- | --- |

b)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet norr om norra polcirkeln.

| c) | Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer. |
| --- | --- |

c)

Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer.

Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta produkter som ska omfattas av denna punkt.

2.   Tillhandahållande av

| a) | tekniskt bistånd eller andra tjänster som rör den utrustning som avses i punkt 1, |
| --- | --- |

a)

tekniskt bistånd eller andra tjänster som rör den utrustning som avses i punkt 1,

| b) | finansiering eller ekonomiskt bistånd för all försäljning, leverans, överföring eller export av den utrustning som avses punkt 1 eller för tillhandahållande av därmed sammanhörande tekniskt bistånd eller utbildning, |
| --- | --- |

b)

finansiering eller ekonomiskt bistånd för all försäljning, leverans, överföring eller export av den utrustning som avses punkt 1 eller för tillhandahållande av därmed sammanhörande tekniskt bistånd eller utbildning,

ska också vara föremål för förhandsgodkännande från den behöriga myndigheten i den exporterande medlemsstaten.

3.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter får inte bevilja godkännande för försäljning, leverans, överföring eller export av utrustning eller tillhandahållande av tjänster som avses i punkterna 1 och 2 om de fastställer att den berörda försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten eller tillhandahållandet av den berörda tjänsten avser någon av de kategorier av prospektering och produktion som avses i punkt 1.

4.   Punkt 3 ska inte påverka fullgörandet av avtal som ingicks före den 1 augusti 2014 eller biavtal som är nödvändiga för fullgörandet av sådana avtal.

5.   Ett tillstånd får beviljas om försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten av produkterna är nödvändig, eller tillhandahållandet av de tjänster som avses i punkterna 1 och 2 är nödvändigt, för att i ett brådskande läge förhindra eller dämpa effekterna av en händelse som sannolikt kommer att ha allvarliga och betydande konsekvenser för människors hälsa och säkerhet eller för miljön. I vederbörligen motiverade brådskande fall får försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten, eller tillhandahållandet av de tjänster som avses i punkterna 1 och 2 genomföras utan förhandstillstånd under förutsättning att exportören underrättar den behöriga myndigheten inom tre arbetsdagar efter det att försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten har ägt rum och lämnar detaljerade uppgifter om det relevanta motivet för försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten, eller tillhandahållandet av tjänster utan förhandstillstånd.”

| 6. | Artikel 4a.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Direkt eller indirekt tillhandahållande av nödvändiga kringtjänster för följande kategorier av prospekterings- och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, av medborgare i medlemsstaterna, eller från medlemsstaternas territorier, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion, ska vara förbjudet:






  a) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup. |
| --- | --- | --- |

6.

Artikel 4a.1 ska ersättas med följande:

”1.   Direkt eller indirekt tillhandahållande av nödvändiga kringtjänster för följande kategorier av prospekterings- och produktionsprojekt i Ryssland, inbegripet dess exklusiva ekonomiska zon och kontinentalsockel, av medborgare i medlemsstaterna, eller från medlemsstaternas territorier, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion, ska vara förbjudet:

a)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i vatten på mer än 150 meters djup.

| b) | Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet runt Nordpolen norr om norra polcirkeln. |
| --- | --- |

b)

Oljeprospektering, inklusive provborrning, och oljeproduktion i havsområdet runt Nordpolen norr om norra polcirkeln.

| c) | Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer.” |
| --- | --- |

c)

Projekt som har potential att producera olja från reserver som befinner sig i skifferformationer genom hydraulisk spräckning; detta gäller inte prospektering, inklusive provborrning, och produktion genom skifferformationer för att lokalisera, eller utvinna olja från, andra reservoarer än skifferreservoarer.”

Artikel 2

Skäl 5 i beslut 2014/659/Gusp ska ersättas med följande:

| ”(5) | Det är i detta sammanhang lämpligt att förlänga förbudet i samband med vissa finansiella instrument. Ytterligare restriktioner för tillträde till kapitalmarknaden bör införas med avseende på statsägda ryska finansinstitut, vissa ryska enheter inom försvarssektorn, samt vissa ryska enheter vars huvudsakliga affärsverksamhet utgörs av försäljning eller transport av olja. Dessa förbud påverkar inte de finansiella tjänster som inte avses i artikel 1.” |
| --- | --- |

”(5)

Det är i detta sammanhang lämpligt att förlänga förbudet i samband med vissa finansiella instrument. Ytterligare restriktioner för tillträde till kapitalmarknaden bör införas med avseende på statsägda ryska finansinstitut, vissa ryska enheter inom försvarssektorn, samt vissa ryska enheter vars huvudsakliga affärsverksamhet utgörs av försäljning eller transport av olja. Dessa förbud påverkar inte de finansiella tjänster som inte avses i artikel 1.”

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Utfärdat i Bryssel den 4 december 2014.

På rådets vägnar

S. GOZI

Ordförande

---

(1)  Rådets beslut 2014/512/Gusp av den 31 juli 2014 om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina (EUT L 229, 31.7.2014, s. 13).

1

(2)  Rådets beslut 2014/659/Gusp av den 8 september 2014 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina (EUT L 271, 12.9.2014, s. 54).

2

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/61 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/61

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 3 december 2014

om upphävande av beslut 2002/249/EG om vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar

[delgivet med nr C(2014) 9057]

(Text av betydelse för EES)

(2014/873/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1), särskilt artikel 53.1,

med beaktande av rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (2), särskilt artikel 22.1, och

av följande skäl:

| (1) | Genom kommissionens beslut 2002/249/EG (3) införs vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter som är avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar, och där anges också de analyser av räkor som medlemsstaterna ska göra. |
| --- | --- |

(1)

Genom kommissionens beslut 2002/249/EG (3) införs vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter som är avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar, och där anges också de analyser av räkor som medlemsstaterna ska göra.

| (2) | I beslut 2002/249/EG anges också att beslutet ska omprövas på grundval av garantier från Myanmars behöriga myndigheter och på grundval av resultaten av medlemsstaternas analyser. |
| --- | --- |

(2)

I beslut 2002/249/EG anges också att beslutet ska omprövas på grundval av garantier från Myanmars behöriga myndigheter och på grundval av resultaten av medlemsstaternas analyser.

| (3) | Det är inte tillåtet att importera vattenbruksprodukter från Myanmar till EU. |
| --- | --- |

(3)

Det är inte tillåtet att importera vattenbruksprodukter från Myanmar till EU.

| (4) | All användning av kloramfenikol och nitrofuraner i fiskeri- och vattenbruksprodukter är förbjuden i Myanmar sedan den 16 november 2011 genom det burmesiska direktivet 6/2011. |
| --- | --- |

(4)

All användning av kloramfenikol och nitrofuraner i fiskeri- och vattenbruksprodukter är förbjuden i Myanmar sedan den 16 november 2011 genom det burmesiska direktivet 6/2011.

| (5) | De behöriga myndigheterna i Myanmar har sedan förbudet trädde i kraft genomfört övervakningsanalyser av fiskeriprodukter som visat att produkterna inte innehåller kloramfenikol och nitrofuraner. |
| --- | --- |

(5)

De behöriga myndigheterna i Myanmar har sedan förbudet trädde i kraft genomfört övervakningsanalyser av fiskeriprodukter som visat att produkterna inte innehåller kloramfenikol och nitrofuraner.

| (6) | Sedan juni 2009 har alla de analyser av räkor importerade från Myanmar som medlemsstaterna gjort enligt artikel 2 i beslut 2002/49/EG gett tillfredsställande resultat. Därför behöver man inte längre analysera varje sändning i syfte att påvisa förekomst av kloramfenikol. |
| --- | --- |

(6)

Sedan juni 2009 har alla de analyser av räkor importerade från Myanmar som medlemsstaterna gjort enligt artikel 2 i beslut 2002/49/EG gett tillfredsställande resultat. Därför behöver man inte längre analysera varje sändning i syfte att påvisa förekomst av kloramfenikol.

| (7) | Beslut 2002/249/EG bör därför upphävas. |
| --- | --- |

(7)

Beslut 2002/249/EG bör därför upphävas.

| (8) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(8)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Beslut 2002/249/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 3 december 2014.

På kommissionens vägnar

Vytenis ANDRIUKAITIS

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

1

(2)  EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

2

(3)  Kommissionens beslut 2002/249/EG av den 27 mars 2002 om vissa skyddsåtgärder beträffande vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas som livsmedel och som importerats från Myanmar (EGT L 84, 28.2.2002, s. 73),

3

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/63 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/63

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 3 december 2014

om ändring av beslut 2008/866/EG om nödåtgärder för att tillsvidare stoppa importen från Peru av vissa musslor avsedda att användas som livsmedel vad gäller tillämpningsperioden

[delgivet med nr C(2014) 9113]

(Text av betydelse för EES)

(2014/874/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1), särskilt artikel 53.1 b i, och

av följande skäl:

| (1) | I förordning (EG) nr 178/2002 fastställs allmänna principer för livsmedel och foder i allmänhet, och för livsmedels- och fodersäkerhet i synnerhet, på unionsnivå och på nationell nivå. I förordningen fastställs att nödåtgärder ska vidtas om det finns belägg för att livsmedel eller foder som importeras från ett tredjeland sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön och att en sådan risk inte tillfredsställande kan undanröjas genom åtgärder som vidtas av den eller de berörda medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(1)

I förordning (EG) nr 178/2002 fastställs allmänna principer för livsmedel och foder i allmänhet, och för livsmedels- och fodersäkerhet i synnerhet, på unionsnivå och på nationell nivå. I förordningen fastställs att nödåtgärder ska vidtas om det finns belägg för att livsmedel eller foder som importeras från ett tredjeland sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön och att en sådan risk inte tillfredsställande kan undanröjas genom åtgärder som vidtas av den eller de berörda medlemsstaterna.

| (2) | Kommissionens beslut 2008/866/EG (2) antogs efter ett utbrott av hepatit A hos människor som var kopplat till förtäring av musslor som importerats från Peru och som var smittade med hepatit A-virus (HAV). Tillämpningsperioden i det beslutet löpte ursprungligen ut den 31 mars 2009, men förlängdes senast till och med den 30 november 2014 genom kommissionens genomförandebeslut 2013/636/EU (3). |
| --- | --- |

(2)

Kommissionens beslut 2008/866/EG (2) antogs efter ett utbrott av hepatit A hos människor som var kopplat till förtäring av musslor som importerats från Peru och som var smittade med hepatit A-virus (HAV). Tillämpningsperioden i det beslutet löpte ursprungligen ut den 31 mars 2009, men förlängdes senast till och med den 30 november 2014 genom kommissionens genomförandebeslut 2013/636/EU (3).

| (3) | Den peruanska behöriga myndigheten ombads att lämna tillfredsställande garantier för att de brister som konstaterats i fråga om övervakningssystemet för att påvisa virus i levande musslor har korrigerats. I synnerhet bör den lägga fram resultaten från övervakningsprogrammet för knivmusslor (Donax spp.). Trots att det är knivmusslor (Donax spp.) som hittills orsakat utbrotten av hepatit A hos människor, har resultaten från övervakningsprogrammet för denna art inte lämnats till kommissionen. Kommissionen kan därför inte dra slutsatsen att det kontrollsystem och den övervakningsplan som för närvarande finns i Peru för vissa musslor ger de garantier som krävs enligt unionslagstiftningen. Nödåtgärderna bör därför kvarstå. |
| --- | --- |

(3)

Den peruanska behöriga myndigheten ombads att lämna tillfredsställande garantier för att de brister som konstaterats i fråga om övervakningssystemet för att påvisa virus i levande musslor har korrigerats. I synnerhet bör den lägga fram resultaten från övervakningsprogrammet för knivmusslor (Donax spp.). Trots att det är knivmusslor (Donax spp.) som hittills orsakat utbrotten av hepatit A hos människor, har resultaten från övervakningsprogrammet för denna art inte lämnats till kommissionen. Kommissionen kan därför inte dra slutsatsen att det kontrollsystem och den övervakningsplan som för närvarande finns i Peru för vissa musslor ger de garantier som krävs enligt unionslagstiftningen. Nödåtgärderna bör därför kvarstå.

| (4) | Tillämpningsperioden i beslut 2008/866/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Tillämpningsperioden i beslut 2008/866/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 5 i beslut 2008/866/EG ska datumet ”30 november 2014” ersättas med ”30 november 2015”.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 3 december 2014.

På kommissionens vägnar

Vytenis ANDRIUKAITIS

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

1

(2)  Kommissionens beslut 2008/866/EG av den 12 november 2008 om nödåtgärder för att tillsvidare stoppa importen från Peru av vissa musslor avsedda att användas som livsmedel (EUT L 307, 18.11.2008, s. 9).

2

(3)  Kommissionens genomförandebeslut 2013/636/EU av den 31 oktober 2013 om ändring av beslut 2008/866/EG om nödåtgärder för att tillsvidare stoppa importen från Peru av vissa musslor avsedda att användas som livsmedel vad gäller tillämpningsperioden (EUT L 293, 5.11.2013, s. 42).

3

---

| 5.12.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 349/65 |
| --- | --- | --- | --- |

5.12.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 349/65

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 4 december 2014

om offentliggörande av hänvisningar till standard EN 15649-2:2009+A2:2013 om flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet och standard EN 957-6:2010+A1:2014 om stationära träningsredskap i Europeiska unionens officiella tidning, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG

(Text av betydelse för EES)

(2014/875/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 om allmän produktsäkerhet (1), särskilt artikel 4.2 första stycket, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 3.1 i direktiv 2001/95/EG får tillverkare endast släppa ut säkra produkter på marknaden. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 3.1 i direktiv 2001/95/EG får tillverkare endast släppa ut säkra produkter på marknaden.

| (2) | Enligt artikel 3.2 andra stycket i direktiv 2001/95/EG ska en produkt, när det gäller de risker och riskkategorier som de relevanta nationella standarderna omfattar, antas vara säker om den överensstämmer med nationella standarder som överför Europastandarder till vilka kommissionen har offentliggjort hänvisningar i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 4.2 i det direktivet. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 3.2 andra stycket i direktiv 2001/95/EG ska en produkt, när det gäller de risker och riskkategorier som de relevanta nationella standarderna omfattar, antas vara säker om den överensstämmer med nationella standarder som överför Europastandarder till vilka kommissionen har offentliggjort hänvisningar i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 4.2 i det direktivet.

| (3) | Enligt artikel 4.1 i direktiv 2001/95/EG ska de europeiska standardiseringsorganen utarbeta Europastandarder på mandat från kommissionen. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 4.1 i direktiv 2001/95/EG ska de europeiska standardiseringsorganen utarbeta Europastandarder på mandat från kommissionen.

| (4) | Enligt artikel 4.2 i direktiv 2001/95/EG ska kommissionen offentliggöra hänvisningarna till dessa standarder. |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 4.2 i direktiv 2001/95/EG ska kommissionen offentliggöra hänvisningarna till dessa standarder.

| (5) | Den 21 april 2005 antog kommissionen beslut 2005/323/EG (2) om de säkerhetskrav som ska uppfyllas av Europastandarder för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet. |
| --- | --- |

(5)

Den 21 april 2005 antog kommissionen beslut 2005/323/EG (2) om de säkerhetskrav som ska uppfyllas av Europastandarder för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet.

| (6) | Den 6 september 2005 gav kommissionen de europeiska standardiseringsorganen mandat M/372 att utarbeta Europastandarder för att hantera de allvarligaste riskerna i samband med flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet, dvs. drunkning och drunkningstillbud samt andra risker, som beror på produkternas utformning, såsom riskerna att driva bort, tappa greppet, falla från hög höjd, fastna eller trassla in sig ovan eller under vattenytan, plötslig förlust av flytförmåga, kapsejsning och köldchock, risker i samband med användningen, såsom kollision och stöt, och risker på grund av vindar, strömmar och tidvatten. |
| --- | --- |

(6)

Den 6 september 2005 gav kommissionen de europeiska standardiseringsorganen mandat M/372 att utarbeta Europastandarder för att hantera de allvarligaste riskerna i samband med flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet, dvs. drunkning och drunkningstillbud samt andra risker, som beror på produkternas utformning, såsom riskerna att driva bort, tappa greppet, falla från hög höjd, fastna eller trassla in sig ovan eller under vattenytan, plötslig förlust av flytförmåga, kapsejsning och köldchock, risker i samband med användningen, såsom kollision och stöt, och risker på grund av vindar, strömmar och tidvatten.

| (7) | Som en följd av mandatet från kommissionen har Europeiska standardiseringskommittén antagit en serie Europastandarder (EN 15649, delarna 1–7) om flytande fritidsprodukter. Den 18 juli 2013 antog kommissionen genomförandebeslut 2013/390/EU (3) där det anges att Europastandarderna EN 15649 (delarna 1–7) för flytande fritidsprodukter uppfyller det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG när det gäller de risker som standarderna omfattar, och offentliggjorde hänvisningar till standarderna i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(7)

Som en följd av mandatet från kommissionen har Europeiska standardiseringskommittén antagit en serie Europastandarder (EN 15649, delarna 1–7) om flytande fritidsprodukter. Den 18 juli 2013 antog kommissionen genomförandebeslut 2013/390/EU (3) där det anges att Europastandarderna EN 15649 (delarna 1–7) för flytande fritidsprodukter uppfyller det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG när det gäller de risker som standarderna omfattar, och offentliggjorde hänvisningar till standarderna i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning.

| (8) | Därefter har Europeiska standardiseringskommittén sett över Europastandard EN 15649-2:2009+A2:2013 för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet. |
| --- | --- |

(8)

Därefter har Europeiska standardiseringskommittén sett över Europastandard EN 15649-2:2009+A2:2013 för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet.

| (9) | Europastandard EN 15649-2:2009+A2:2013 uppfyller syftet enligt mandat M/372 och överensstämmer med det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG. Därför bör en hänvisning till den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(9)

Europastandard EN 15649-2:2009+A2:2013 uppfyller syftet enligt mandat M/372 och överensstämmer med det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG. Därför bör en hänvisning till den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

| (10) | Den 27 juli 2011 antog kommissionen beslut 2011/476/EU (4) om de säkerhetskrav som Europastandarder ska uppfylla för stationära träningsredskap. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 juli 2011 antog kommissionen beslut 2011/476/EU (4) om de säkerhetskrav som Europastandarder ska uppfylla för stationära träningsredskap.

| (11) | Den 5 september 2012 gav kommissionen de europeiska standardiseringsorganen mandat M/506 att utarbeta Europastandarder för stationära träningsredskap. Dessa standarder skulle utformas enligt principen att skaderisken eller hälso- och säkerhetsriskerna ska minimeras under normal, rimlig och förutsebar användning genom redskapens utformning eller skyddsmekanismer. |
| --- | --- |

(11)

Den 5 september 2012 gav kommissionen de europeiska standardiseringsorganen mandat M/506 att utarbeta Europastandarder för stationära träningsredskap. Dessa standarder skulle utformas enligt principen att skaderisken eller hälso- och säkerhetsriskerna ska minimeras under normal, rimlig och förutsebar användning genom redskapens utformning eller skyddsmekanismer.

| (12) | Europeiska standardiseringskommittén har antagit Europastandarderna EN 957 (delarna 2 och 4–10) och Europastandard EN ISO 20957 (del 1). De omfattas av det mandat som kommissionen gav. |
| --- | --- |

(12)

Europeiska standardiseringskommittén har antagit Europastandarderna EN 957 (delarna 2 och 4–10) och Europastandard EN ISO 20957 (del 1). De omfattas av det mandat som kommissionen gav.

| (13) | Den 13 juni 2014 antog kommissionen genomförandebeslut 2014/357/EU (5) där det anges att Europastandarderna EN 957 (delarna 2 och 4–10) och Europastandard EN ISO 20957 (del 1) för stationära träningsredskap uppfyller det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG när det gäller de risker som standarderna omfattar, och offentliggjorde hänvisningar till standarderna i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(13)

Den 13 juni 2014 antog kommissionen genomförandebeslut 2014/357/EU (5) där det anges att Europastandarderna EN 957 (delarna 2 och 4–10) och Europastandard EN ISO 20957 (del 1) för stationära träningsredskap uppfyller det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG när det gäller de risker som standarderna omfattar, och offentliggjorde hänvisningar till standarderna i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning.

| (14) | Därefter har Europeiska standardiseringskommittén sett över Europastandard EN 957-6:2010+A1:2014 för stationära träningsredskap. |
| --- | --- |

(14)

Därefter har Europeiska standardiseringskommittén sett över Europastandard EN 957-6:2010+A1:2014 för stationära träningsredskap.

| (15) | Europastandard EN 957-6:2010+A1:2014 uppfyller syftet enligt mandat M/506 och överensstämmer med det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG. Därför bör en hänvisning till den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(15)

Europastandard EN 957-6:2010+A1:2014 uppfyller syftet enligt mandat M/506 och överensstämmer med det allmänna säkerhetskravet i direktiv 2001/95/EG. Därför bör en hänvisning till den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

| (16) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom direktiv 2001/95/EG. |
| --- | --- |

(16)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom direktiv 2001/95/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Hänvisningar till följande standarder ska offentliggöras i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning:

| a) | EN 15649-2:2009+A2:2013 ”Flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet – Del 2: Konsumentinformation”, |
| --- | --- |

a)

EN 15649-2:2009+A2:2013 ”Flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet – Del 2: Konsumentinformation”,

| b) | EN 957-6:2010+A1:2014 ”Stationära träningsredskap – Del 6: Löpmaskiner, kompletterande säkerhetskrav och provningsmetoder”. |
| --- | --- |

b)

EN 957-6:2010+A1:2014 ”Stationära träningsredskap – Del 6: Löpmaskiner, kompletterande säkerhetskrav och provningsmetoder”.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 4 december 2014.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  EGT L 11, 15.1.2002, s. 4.

1

(2)  Kommissionens beslut 2005/323/EG av den 21 april 2005 om de säkerhetskrav som skall uppfyllas av Europastandarder för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (EUT L 104, 23.4.2005, s. 39).

2

(3)  Kommissionens genomförandebeslut 2013/390/EU av den 18 juli 2013 om överensstämmelsen av Europastandarderna EN 15649 (delarna 1–7) för flytande fritidsprodukter som är avsedda att användas på eller i vattnet med det allmänna säkerhetskravet i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG och om offentliggörande av dessa standarder i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 196, 19.7.2013, s. 22).

3

Europeiska unionens officiella tidning

(4)  Kommissionens beslut 2011/476/EU av den 27 juli 2011 om de säkerhetskrav som Europastandarder ska uppfylla för stationära träningsredskap i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (EUT L 196, 28.7.2011, s. 16).

4

(5)  Kommissionens genomförandebeslut 2014/357/EU av den 13 juni 2014 om överensstämmelsen av Europastandarderna EN 957 (delarna 2 och 4–10) och EN ISO 20957 (del 1) för stationära träningsredskap och av tio Europastandarder för gymnastikutrustning med det allmänna säkerhetskravet i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG och om offentliggörande av hänvisningar till dessa standarder i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 175, 14.6.2014, s. 40).

5

Europeiska unionens officiella tidning

---