# Официален вестник L 321/2007

| | ISSN 1830-3617 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | L 321 |
| | |
| Издание на български език | Законодателство | Година 506 декември 2007 г. |

ISSN 1830-3617

Официален вестник

на Европейския съюз

L 321

Издание на български език

Законодателство

Година 506 декември 2007 г.

---

| Съдържание | | II   Актове, приети по силата на Договорите за ЕО/Евратом, чието публикуване не е задължително | Страница |
| --- | --- | --- | --- |
| | | АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ |
| | * | Правило No 14 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни разпоредби относно одобряването на превозни средства по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX | 1 |
| | * | Правило No 66 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни технически разпоредби относно одобряването на пътнически превозни средства с голям капацитет по отношение на якостта на тяхната надстройка | 55 |

Съдържание

II   Актове, приети по силата на Договорите за ЕО/Евратом, чието публикуване не е задължително

Страница

АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ

*

Правило No 14 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни разпоредби относно одобряването на превозни средства по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX

1

*

Правило No 66 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни технически разпоредби относно одобряването на пътнически превозни средства с голям капацитет по отношение на якостта на тяхната надстройка

55

| BG | Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.
  Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда. |
| --- | --- |

BG

Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.

Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда.

---

II Актове, приети по силата на Договорите за ЕО/Евратом, чието публикуване не е задължително

АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ

| 6.12.2007 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.12.2007

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 321/1

---

Единствено оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Състоянието и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да се проверят в актуалната версия на документа на ИКЕ на ООН за състоянието TRANS/WP.29/343/Rev.X, публикуван в интернет на адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Правило No 14 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни разпоредби относно одобряването на превозни средства по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX

Добавка 13: Правило No 14

Преработка 4

Притурка 2 към серия изменения 06 — дата на влизане в сила: 18 януари 2006 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

ПРАВИЛО

| 1. | Приложно поле |
| --- | --- |

1.

| 2. | Дефиниции |
| --- | --- |

2.

| 3. | Заявление за одобрение |
| --- | --- |

3.

| 4. | Одобряване |
| --- | --- |

4.

| 5. | Спецификации |
| --- | --- |

5.

| 6. | Изпитвания |
| --- | --- |

6.

| 7. | Оглед по време на и след статичните изпитвания на устройствата за закрепване на обезопасителни колани |
| --- | --- |

7.

| 8. | Модификации и разширение на одобрение на тип превозно средство |
| --- | --- |

8.

| 9. | Съответствие на продукцията |
| --- | --- |

9.

| 10. | Санкции при несъответствие на продукцията |
| --- | --- |

10.

| 11. | Инструкции за ползване |
| --- | --- |

11.

| 12. | Окончателно прекратяване на производството |
| --- | --- |

12.

| 13. | Наименования и адреси на техническите служби, провеждащи изпитвания с цел одобряване, и на административните отдели |
| --- | --- |

13.

| 14. | Преходни разпоредби |
| --- | --- |

14.

ПРИЛОЖЕНИЯ

| Приложение 1— | Съобщение за одобрение (или разширение, отказ, оттегляне на одобрение или окончателно прекратяване на производството) на тип превозни средства по отношение на устройство за закрепване на обезопасителни колани, системи за закрепване ISOFIX и горни лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива, съгласно Правило No 14 |
| --- | --- |

Приложение 1—

| Приложение 2 — | Схема на маркировката за одобрение |
| --- | --- |

Приложение 2 —

| Приложение 3 — | Разположение на точките на ефективно закрепване на обезопасителните колани |
| --- | --- |

Приложение 3 —

| Приложение 4 — | Процедура за определяне местоположението на точка H и ъгъла на торса в места за сядане в моторни превозни средства |
| --- | --- |

Приложение 4 —

| Допълнение 1 — | Описание на триизмерния модел с точка H |
| --- | --- |

Допълнение 1 —

| Допълнение 2 — | Триизмерна референтна система |
| --- | --- |

Допълнение 2 —

| Допълнение 3 — | Референтни данни относно местата за сядане |
| --- | --- |

Допълнение 3 —

| Приложение 5 — | Теглещо устройство |
| --- | --- |

Приложение 5 —

| Приложение 6 — | Минимален брой на точките на закрепване и местоположение на долните устройства за закрепване |
| --- | --- |

Приложение 6 —

| Допълнение 1 — | Местоположение на долните устройства за закрепване — изисквания по отношение само на ъгъла |
| --- | --- |

Допълнение 1 —

| Приложение 7 — | Динамичните изпитвания като алтернатива на статичните изпитвания за якост на устройства за закрепване на обезопасителните колани |
| --- | --- |

Приложение 7 —

| Приложение 8 — | Спецификации на манекените |
| --- | --- |

Приложение 8 —

| Приложение 9 — | Системи за закрепване ISOFIX и горни лентови устройства за закрепване ISOFIX |
| --- | --- |

Приложение 9 —

1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

Настоящото правило се прилага по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителни колани за възрастни пътници на обърнати по посока на движението и обратна на движението седалки в превозни средства от категории M и N (1).

Правилото се прилага и по отношение на системи за закрепване ISOFIX и горни лентови устройства за закрепване ISOFIX, предназначени за закрепване на системи за обезопасяване на деца ISOFIX, монтирани в превозни средства от категория M1. Превозните средства от категория N1, оборудвани със системи за закрепване ISOFIX, също трябва да съответстват на разпоредбите на настоящото правило.

2.   ДЕФИНИЦИИ

За целите на настоящото правило:

2.1.   „Одобрение на превозно средство“ е одобрение на тип превозни средства, оборудван с устройства за закрепване на определен тип обезопасителни колани;

2.2.   „Тип превозно средство“ е категория моторни превозни средства, които не се различават съществено по отношение на такива основни характеристики като размери, форма и материали на компонентите на конструкцията на превозното средство или на седалките, към които са закрепени устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива и ако якостта на устройствата за закрепване е подложена на динамично изпитване, по отношение на характеристиките на който и да е компонент от обезопасителната система, и особено на функцията на ограничителя на натоварването, който оказва въздействие върху силите, действащи върху устройствата за закрепване на обезопасителните колани

2.3.   „Устройства за закрепване на колани“ са елементи от конструкцията на превозното средство или от конструкцията на седалките или други части от превозното средство, които подсигуряват монтирането на комплектуваните обезопасителни колани;

„Точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани“ е точката, която се използва обичайно, както е уточнено в параграф 5.4, за установяване на ъгъла на всеки елемент от обезопасителния колан по отношение на ползвателя му, т.е. точката, към която трябва да се прикрепи лента, за да се осигури позиция на колана, отговаряща на предвидената му позиция като сложен, и която точка може да бъде или не реалната точка на закрепване на колана в зависимост от конфигурацията на механизма на обезопасителния колан и неговото закрепване към устройството за закрепване.

2.4.1.   Например в следните случаи:

2.4.1.1.   когато водачът на лентата е част от конструкцията на превозното средство или на седалката, за точка на ефективно закрепване се приема средната точка на водача на лентата в мястото на излизане на лентата от него отстрани на ползвателя; и

2.4.1.2.   когато обезопасителният колан достига директно от ползвателя до механизъм за прибиране на колана, прикрепен към конструкцията на превозното средство или на седалката, без изходящ водач за лентата, за точка на ефективно закрепване се приема пресечната точка на оста на макарата за навиване на лентата и равнината, преминаваща през централната линия на лентата върху макарата;

2.5.   „Под“ е долната част на каросерията на превозното средство, свързваща страничните му стени. В този смисъл подът включва ребра, щамповани елементи и, според случая, други укрепвания, дори когато те са монтирани под пода, като например надлъжни и напречни елементи;

„Седалка“ е конструкция, независимо дали е интегрирана или не в конструкцията на превозното средство, заедно с оборудването ѝ, предвидена за сядане на един възрастен човек. Понятието включва двата случая: и индивидуална седалка, и частта от обща седалка, тип пейка, предвидена за сядане на един човек;

2.6.1.   „Предна пътническа седалка“ е която и да е седалка, чиято „най-предна точка Н“ се намира във или пред вертикалната напречна равнина, минаваща през точката R на водача;

2.7.   „Група седалки“ е или седалка тип пейка, или отделни седалки, разположени една до друга (монтирани по такъв начин, че предното устройство за закрепване на една от седалките е на една линия със или пред задното устройство закрепване и на една линия със или зад предното устройство за закрепване на другата седалка), и на които има място за сядане на един или повече възрастни пътници;

2.8.   „Седалка тип пейка“ е конструкция, заедно с оборудването ѝ, предназначена за сядане на повече от един възрастен човек;

2.9.   „Сгъваема седалка“ е помощна седалка, предназначена за временно ползване и която при нормални условия е прибрана;

„Тип седалка“ е категория седалки, които не се различават съществено по отношение на такива основни характеристики като:

2.10.1.   формата, размерите и материалите на конструкцията на седалката,

2.10.2.   типа и размерите на система за регулиране и всички застопоряващи системи,

2.10.3.   типа и размерите на устройствата за закрепване на обезопасителните колани върху седалката, на устройството за закрепване на седалката и на съответните части от конструкцията на превозното средство;

2.11.   „Устройство за закрепване на седалката“ е системата, чрез която комплектуваната седалка е закрепена към конструкцията на превозното средство, включително и съответните елементи от конструкцията на превозното средство;

„Система за регулиране“ е система, чрез която седалката или части от нея могат да се регулират в положения, подходящи за телосложението на седящия в седалката; такава система позволява по-конкретно:

2.12.1.   надлъжно преместване;

2.12.2.   вертикално преместване;

2.12.3.   ъглово преместване;

2.13.   „Система за преместване“ е устройство, позволяващо преместване или завъртане на седалката или една от нейните части без фиксирана междинна позиция, с цел осигуряване на лесен достъп до пространството зад седалката;

2.14.   „Застопоряваща система“ е устройство, което позволява седалката и нейните елементи да останат в която и да е позиция, и включва устройства, позволяващи застопоряване както на облегалката по отношение на седалката, така и на седалката по отношение на превозното средство.

2.15.   „Референтна зона“ е пространството между две вертикални надлъжни равнини, разположени на 400 мм една от друга и симетрични по отношение на точка Н, което пространство е определено чрез ротация от вертикала към хоризонтала на апарат, наподобяващ глава, описан в Правило No 21, приложение 1. Апаратът се позиционира, както е описано в цитираното приложение към Правило No 21 и се регулира на максимална дължина 840 мм.

2.16.   „Ограничител на натоварването върху гръдния кош“ е част от обезопасителния колан и/или от седалката и/или от превозното средство, чието предназначение е да ограничи равнището на силите на задържане, действащи върху гръдния кош на пътника в случай на катастрофа.

2.17.   ISOFIX е система за закрепване на системи за обезопасяване на деца към конструкцията на превозното средство, която включва две неподвижни устройства за закрепване, монтирани върху конструкцията на превозното средство, две съответстващи неподвижни приставки за закрепване върху системата за обезопасяване на дете и средство за ограничаване на завъртането по оста на системата за обезопасяване на дете.

2.18.   „Позиция ISOFIX“ е система, която позволява монтиране на:

| a) | универсална обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44, |
| --- | --- |

a)

универсална обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44,

| б) | или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44, |
| --- | --- |

б)

или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44,

| в) | или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44, |
| --- | --- |

в)

или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44,

| г) | или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44, |
| --- | --- |

г)

или полууниверсална, обърната по посока на движението система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44,

| д) | или система за обезопасяване на дете ISOFIX, предназначена за специфични превозни средства, съгласно определението в Правило No 44. |
| --- | --- |

д)

или система за обезопасяване на дете ISOFIX, предназначена за специфични превозни средства, съгласно определението в Правило No 44.

2.19.   „Долно устройство за закрепване ISOFIX“ е хоризонтална корава щанга с кръгло сечение и с диаметър 6 мм, монтирана към конструкцията на превозното средство или на седалката, върху която може да се постави и закрепи система за обезопасяване на дете ISOFIX с помощта на приставки за закрепване ISOFIX.

2.20.   „Система за закрепване ISOFIX“ е система, включваща две долни устройства за закрепване ISOFIX, която заедно с устройството против завъртане е предназначена за закрепване на система за обезопасяване на дете ISOFIX.

2.21.   „Приставка ISOFIX“ е един от двата свързващи елемента, изпълняващи изискванията на Правило No 44, монтирани върху конструкцията на системата за обезопасяване на дете ISOFIX и съвместими с долни устройства за закрепване ISOFIX.

2.22.   „Система за обезопасяване на дете ISOFIX“ е система за обезопасяване на дете, изпълняваща изискванията на Правило No 44, която е предназначена за прикрепване към система за закрепване ISOFIX.

2.23.   „Устройство за изпитване чрез статични сили (SFAD)“ е изпитвателна установка, върху която се монтират системи за закрепване ISOFIX за превозни средства и с помощта на която чрез статични изпитвания се проверява якостта на тези системи и възможността конструкцията на превозното средство или на седалките да ограничи завъртането на системите. Изпитвателна установка е илюстрирана на фигури 1 и 2 в приложение 9.

2.24.   „Устройство против завъртане“:

| a) | Устройството против завъртане, предназначено за ползване с универсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои от горна лента ISOFIX; |
| --- | --- |

a)

Устройството против завъртане, предназначено за ползване с универсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои от горна лента ISOFIX;

| б) | Устройството против завъртане, предназначено за ползване с полууниверсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои или от горна лента, или от арматурното табло на превозното средство, или от опора, чието предназначение е да ограничи завъртането на системата за обезопасяване в случай на челен удар; |
| --- | --- |

б)

Устройството против завъртане, предназначено за ползване с полууниверсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои или от горна лента, или от арматурното табло на превозното средство, или от опора, чието предназначение е да ограничи завъртането на системата за обезопасяване в случай на челен удар;

| в) | По отношение на универсалните и полууниверсалните системи за обезопасяване на дете ISOFIX, самата седалка на превозното средство не се счита за устройство против завъртане. |
| --- | --- |

в)

По отношение на универсалните и полууниверсалните системи за обезопасяване на дете ISOFIX, самата седалка на превозното средство не се счита за устройство против завъртане.

2.25.   „Горно лентово устройство за закрепване ISOFIX“ е приспособление, например щанга, монтирано в определена зона и предназначено да приема съединител за горна лента ISOFIX и да пренася силите на задържане от лентата към конструкцията на превозното средство.

2.26.   „Съединител „ISOFIX“ за горна лента“ е устройство, предназначено да бъде прикрепено към горно лентово устройство за закрепване ISOFIX.

2.27.   „Катарама за горна лента ISOFIX“ е съединител за горна лента ISOFIX, с чиято помощ обикновено се прикрепва горна лента ISOFIX към горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, както е илюстрирано на фигура 3 в приложение 9 към настоящото правило.

2.28.   „Горна лента ISOFIX“ е здрава тъкана лента (или подобна), която свързва горната част на система за обезопасяване на дете ISOFIX с устройството за закрепване на горна лента ISOFIX и която е снабдена с устройство за регулиране, устройство за отпускане и съединител за горна лента ISOFIX.

2.29.   „Водещо устройство“ е устройство, което помага при инсталирането на системата за обезопасяване на дете ISOFIX, като способства за точното напасване на приставките за закрепване ISOFIX на системата за обезопасяване на дете ISOFIX към долните устройства за закрепване ISOFIX с цел улесняване на закрепването.

2.30.   „Маркировка ISOFIX“ е обозначение, което информира желаещия да инсталира система за обезопасяване на дете ISOFIX за позициите на ISOFIX в превозното средство и позицията на съответстващите на различните ISOFIX системи за закрепване ISOFIX.

2.31.   „Приспособление за обезопасяване на дете“ е приспособление съобразно една от седемте ISOFIX категории за размер, отговарящо на дефиницията в параграф 4 към приложение 17 — допълнение 2 към Правило No 16, и по-специално такова, чиито размери са дадени във фигури 1—7 от упоменатия параграф 4. Тези приспособления за задържане на деца се използват, съгласно Правило No 16, за да се провери кои категории за размери на системите за обезопасяване на деца ISOFIX могат да се монтират на позициите ISOFIX в превозното средство. Освен това едно от приспособленията за обезопасяване на деца, т. нар. ISO/F2 (B), което е илюстрирано във фигура 2 от упоменатия параграф 4, е използвано в настоящото правило за проверка на местоположението и достъпността на системите за закрепване ISOFIX.

3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ

3.1.   Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива, се подава от производителя на превозното средство или от надлежно упълномощен негов представител.

Към заявлението се прилагат посочените по-долу документи в три екземпляра и следните материали:

3.2.1.   технически чертежи на основната конструкция на превозното средство в подходящ мащаб, на които е указано положението на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, точките на ефективно закрепване на обезопасителните колани (ако е приложимо), на системите за закрепване ISOFIX и на горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива, както и подробни технически чертежи на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, на устройствата за закрепване ISOFIX, ако има такива, на горното лентово устройство за закрепване ISOFIX, ако има такова, и на точките, в които са монтирани тези закрепвания;

3.2.2.   спецификация на използваните материали, които могат да се отразят на якостта на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива;

3.2.3.   техническо описание на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива;

по отношение на устройства за закрепване на обезопасителни колани, на системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива, прикрепени към конструкцията на седалката:

3.2.4.1.   подробно описание на типа превозно средство, по отношение на конструкцията на седалките, устройства за закрепване на седалките и техните системи за регулиране и застопоряване;

3.2.4.2.   чертежи, изработени в подходящ мащаб и достатъчно подробности, на седалките, на тяхното закрепване към превозното средство и на техните системи за регулиране и застопоряване.

3.2.5.   доказателства, че обезопасителният колан или системата за задържане, използвана в изпитването за одобрение на устройствата за закрепване, отговаря на изискванията на Правило No 16, в случаите когато производителят на превозното средство е избрал алтернативното динамично изпитване за якост.

3.3.   По избор на производителя, превозно средство, представително за типа превозни средства, за които се иска одобряване или частите от превозното средство, които се считат за съществени за изпитването на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX и горни лентови устройства за закрепване ISOFIX, ако има такива, от техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, се предоставят на тази служба.

4.   ОДОБРЯВАНЕ

4.1.   Ако превозното средство, заявено за одобрение съгласно настоящото правило, отговаря на съответните изисквания на настоящото правило, се издава одобрение за въпросния тип превозно средство.

4.2.   На всеки одобрен тип превозни средства се присвоява номер на одобрение. Първите две цифри на този номер (понастоящем 06, отговарящи на серията изменения 06) указват серията изменения, включващи най-новите главни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща договаряща се страна не може да присвоява един и същ номер на различни типове превозни средства, съгласно определението в параграф 2.2 по-горе.

4.3.   До държавите страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, посредством формуляр, отговарящ на образеца от приложение 1 към правилото, се изпраща уведомление за одобрение или за разширение на одобрение, или за отказ на одобрение, или за оттегляне на одобрение, или за окончателно прекратяване на производството на тип превозни средства съгласно настоящото правило.

На видно и леснодостъпно място, посочено във формуляра за одобрение, във всяко превозно средство, отговарящо на тип превозни средства, одобрен по реда на настоящото правило, се поставя международна маркировка за одобрение, състояща се от:

4.4.1.   оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, издала одобрението (2);

4.4.2.   номера на настоящото правило, поставен вдясно от окръжността, предвидена в параграф 4.4.1;

4.4.3.   буквата „e“, поставена вдясно от номера на настоящото правило, когато става дума за типово одобрение, издадено въз основа на динамичното изпитване от приложение 7.

4.5.   Ако превозното средство отговаря на одобрен тип превозни средства, по реда на едно или повече правила, приложени към Спогодбата, в държавата, издала одобрение по силата на настоящото правило, не е необходимо да се повтаря символът, предписан в параграф 4.4.1; в такива случаи допълнителните цифри и символи по всички правила, по силата на които е издадено одобрение в държавата, издала одобрението по реда на настоящото правило, се поставят във вертикални колони вдясно от символа, предписан в параграф 4.4.1.

4.6.   Маркировката трябва да бъде ясно четлива и незаличима.

4.7.   Маркировката се поставя в близост до или върху поставената от производителя табелка с данните на превозното средство.

4.8.   В приложение 2 към настоящото правило са дадени примери за подредбата на маркировката за одобрение.

5.   СПЕЦИФИКАЦИИ

5.1.   Дефиниции (виж приложение 3)

Точката H е референтна точка, съгласно определението в параграф 2.3 от приложение 4 към настоящото правило, която трябва да бъде определена в съответствие с процедурата, определена в цитираното приложение.

5.1.1.1.   Точка H' е референтна точка, съответстваща на точката H, съгласно определението в параграф 5.1.1, която се определя за всяка нормална позиция, в която се използва седалката.

5.1.1.2.   Точка R е референтната точка за седене, отговаряща на определението в параграф 2.4 от приложение 4 към настоящото правило.

5.1.2.   Триизмерната референтна система е дефинирана в допълнение 2 към приложение 4 към настоящото правило.

5.1.3.   Точки L1 и L2 са долните точки на ефективно закрепване на обезопасителните колани.

5.1.4.   Точка C е точка, разположена на разстояние 450 мм вертикално над точката R. Обаче ако разстоянието S, съгласно определението в параграф 5.1.6, е не по-малко от 280 мм, и ако производителят е избрал алтернативната формула BR = 260 мм + 0,8 S, посочена в параграф 5.4.3.3, вертикалното разстояние между точките C и R е 500 мм.

5.1.5.   Ъглите α1 и α2 са съответно ъглите между една хоризонтална равнина и равнините, перпендикулярни на средната надлъжна равнина на превозното средство и преминаващи през точката H1 и точките L1 и L2.

S е разстоянието в милиметри между горните точки на ефективно закрепване на обезопасителните колани и референтна равнина P, успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство, дефинирано, както следва:

5.1.6.1.   ако седящото положение е ясно обусловено от формата на седалката, равнината P е средната равнина на тази седалка.

ако няма ясно обусловено положение:

5.1.6.2.1.   равнината P за седалката на водача на превозното средство е вертикална равнина, успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство, която преминава през центъра на волана в равнината на окръжността на волана, когато воланът, ако е регулируем, е в централна позиция.

5.1.6.2.2.   равнината P за пътника на предната странична седалка е симетрична с тази за водача.

5.1.6.2.3.   Равнината P за задното странично седящо място е посочената от производителя при условие, че са спазени следните ограничения за разстоянието A между надлъжната средна равнина на превозното средство и равнината P:

A е равно или по-голямо от 200 мм, ако седалката тип пейка е проектирана за сядане на двама пътници,

A е равно или по-голямо от 300 мм, ако седалката тип пейка е проектирана за сядане на повече от двама пътници.

5.2.   Общи спецификации

Устройствата за закрепване на обезопасителни колани трябва бъдат проектирани, изработени и разположени по такъв начин, че:

5.2.1.1.   да позволяват монтиране на подходящ обезопасителен колан. Устройствата за закрепване на обезопасителни колани на предните странични седящи места трябва да позволяват монтиране на обезопасителни колани, оборудвани с устройство за прибиране и навиване, като се отчитат по-специално якостните характеристики на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, освен ако производителят доставя превозното средство оборудвано с други типове обезопасителни колани, които включват механизми за прибиране. Ако устройствата за закрепване са пригодени само за определени типове обезопасителни колани, тези типове трябва да бъдат посочени във формуляра по параграф 4.3 по-горе;

5.2.1.2.   да ограничават до минимум риска от изплъзване на обезопасителните колани, когато са поставени правилно;

5.2.1.3.   да ограничават до минимум риска от увреждане на лентите на обезопасителните колани, дължащо се на контакт с остри твърди елементи от конструкцията на превозното средство или на седалката;

5.2.1.4.   да осигуряват съответствието на превозното средство, при нормалната му употреба, с разпоредбите на настоящото правило;

5.2.1.5.   за устройства за закрепване, които могат да заемат в различни положения, за да се позволи влизането на хора в превозното средство и да се обезопасят пътниците, спецификациите, съдържащи се в настоящото правило, се прилагат към устройствата за закрепване в положението на ефективно обезопасяване.

Всяка система за закрепване ISOFIX и всяко горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, монтирани или предвидени за монтиране, за ползване със система за обезопасяване на дете ISOFIX, трябва да бъдат проектирани, изработени и разположени по такъв начин, че:

5.2.2.1.   Всяка система за закрепване ISOFIX и всяко горно лентово устройство за закрепване трябва да гарантират съответствието на превозно средство, при нормалната му употреба, с разпоредбите на настоящото правило.

Всяка система за закрепване ISOFIX и горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, които могат да се монтират на произволно превозно средство, също трябва да съответстват на разпоредбите на настоящото правило. Следователно такива устройства за закрепване се описват в заявлението за типово одобрение.

5.2.2.2.   Съпротивлението на системите за закрепване ISOFIX и устройствата за закрепване ISOFIX е проектирано за ползване с всички системи за обезопасяване на деца ISOFIX в тегловните групи 0, 0+ и 1, съгласно определението в Правило No 44.

5.2.3.   Системи за закрепване ISOFIX, компановка и разположение:

5.2.3.1.   Всяка система за закрепване ISOFIX представлява напречна хоризонтална корава щанга с диаметър 6 мм ± 0,1 мм, която покрива две зони с минимална ефективна дължина 25 мм, разположена върху една ос, съгласно фигура 4 от приложение 9.

5.2.3.2.   Всяка система за закрепване ISOFIX, монтирана към място за сядане в превозно средство, трябва да е разположена на не по-малко от 120 мм зад проектираната точка H, определена съгласно приложение 4 към настоящото правило, като това разстояние се измерва хоризонтално и нагоре до центъра на щангата.

5.2.3.3.   За всяка система за закрепване ISOFIX, монтирана в превозното средство, трябва да се удостовери възможността за закрепване на приспособлението за обезопасяване на дете ISOFIX „ISO/F2“ (B), описано в Правило No 16 (приложение 17, допълнение 2, фигура 2).

5.2.3.4.   Долната повърхност на приспособлението „ISO/F2“ (B), съгласно определението в Правило No 16 (приложение 17, допълнение 2, фигура 2), трябва да има ъгли на разположение, попадащи в следните граници, измерени по отношение на референтните равнини на превозното средство, отговарящи на определението, дадено в приложение 4, допълнение 2 към настоящото правило:

| a) | колебание в надлъжната равнина: 15° ± 10°, |
| --- | --- |

a)

колебание в надлъжната равнина: 15° ± 10°,

| б) | колебание в напречната равнина: 0° ± 5°, |
| --- | --- |

б)

колебание в напречната равнина: 0° ± 5°,

| в) | преместване в хоризонталната равнина: 0° ± 10°. |
| --- | --- |

в)

преместване в хоризонталната равнина: 0° ± 10°.

5.2.3.5.   Системите за закрепване ISOFIX са постоянно монтирани в работно положение или подлежащи на временно демонтиране. По отношение на подлежащите на временно демонтиране устройства за закрепване, изискванията, отнасящи се до системите за закрепване ISOFIX, трябва да бъдат изпълнени в монтирано работно положение.

Всяка щанга за долно закрепване ISOFIX (в монтирано положение) или всяко постоянно монтирано водещо устройство трябва да е видимо, без да е необходимо да се притиска седалката или облегалката, при наблюдение на щангата или водещото устройство във вертикална надлъжна равнина, преминаваща през центъра на щангата или водещото устройство, по продължение на линия, образуваща нагоре ъгъл от 30 градуса с хоризонталната равнина.

Алтернатива на горното изискване е превозното средство да бъде маркирано с постоянни маркировки, поставени в съседство с всяка щанга или водещо устройство. Тази маркировка трябва да се състои от една от следните две схеми, по избор на производителя:

5.2.3.6.1.   Като минимум, символа от приложение 9, фигура 12, състоящ се от окръжност с минимален диаметър 13 мм и съдържащ пиктограма, отговаряща на следните изисквания:

| a) | пиктограмата трябва да изпъква в цветово отношение върху фона на окръжността; |
| --- | --- |

a)

пиктограмата трябва да изпъква в цветово отношение върху фона на окръжността;

| б) | пиктограмата трябва да бъде нанесена в близост до всяка щанга от системата; |
| --- | --- |

б)

пиктограмата трябва да бъде нанесена в близост до всяка щанга от системата;

5.2.3.6.2.   Думата ISOFIX, изписана с главни букви с височина минимум 6 мм.

5.2.4.   Горни устройства за закрепване ISOFIX, компановка и разположение:

По искане на производителя на превозните средства, описаните в параграфи 5.2.4.1 и 5.2.4.2 методи могат да се прилагат алтернативно.

Описаният в параграф 5.2.4.1 метод може да се прилага само когато позицията на ISOFIX е разположена върху седалка в превозното средство.

При условията на параграфи 5.2.4.3 и 5.2.4.4, частта от всяко горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, която е проектирана за свързване със съединител ISOFIX към горната лента, трябва да е разположена не по-далече от 2 000 мм от референтната точка на раменете на пътника и в защрихованата зона, както е показано на фигури 6—10 към приложение 9, от предвиденото място за сядане, към което е монтирана, при съблюдаване на модела, описан в SAE J 826 (юли 1995 г.) и показан в приложение 9, фигура 5, съгласно следните условия:

5.2.4.1.1.   Точката H в модела е разположена в уникалната проектна точка H в най-долното и най-задно положение на седалката, с изключение на обстоятелството, че моделът е разположен странично по средата между двете долни устройства за закрепване ISOFIX.

5.2.4.1.2.   Линията на торса на модела образува същия ъгъл по отношение на напречната вертикална равнина, както облегалката в нейното най-изправено положение, и

5.2.4.1.3.   моделът е разположен във вертикалната надлъжна равнина, която съдържа точката H на модела.

5.2.4.2.   Зоната на горното лентово устройство за закрепване ISOFIX може алтернативно да бъде разположена с помощта на приспособлението „ISO/F2“ (B), съгласно определението в Правило No 16 (приложение 17, допълнение 2, фигура 2), в позиция ISOFIX, оборудвана с долни устройства за закрепване ISOFIX, показани на фигура 11 от приложение 9.

Седалката се поставя в най-задно и най-долно положение, като облегалката се регулира в основно положение или съгласно препоръките на производителя.

В страничния изглед горното лентово устройство за закрепване ISOFIX следва да бъде разположено зад задната повърхност на приспособлението „ISO/F2“ (B).

Пресечната точка между задната повърхност на приспособлението „ISO/F2“ (B) и хоризонталната права (приложение 9, фигура 11, бележка 3), съдържаща последната неподвижна точка с твърдост по-голяма от 50 единици по Шор A в най-горната част на облегалката, определя референтната точка 4 (приложение 9, фигура 11) върху централната линия на приспособлението „ISO/F2“ (B). В тази референтна точка горната граница на зоната на горното лентово устройство за закрепване се определя от максимален ъгъл 45° над хоризонталната права.

В горния изглед, в референтната точка 4 (приложение 9, фигура 11), максимален ъгъл 90° в посока назад и встрани, в изглед отзад — максимален ъгъл 40° дефинира 2 обема, които ограничават зоната на устройство за закрепване на горната лента ISOFIX.

Началото на горната лента ISOFIX (5) съвпада с пресечната точка на устройството „ISO/F2“ (B) с равнината, разположена на разстояние 550 мм над хоризонталната повърхност (1) на устройството „ISO/F2“ (B) върху централната линия (6) на устройството „ISO/F2“ (B).

Освен това горното лентово устройство за закрепване ISOFIX трябва да е отдалечено на повече от 200, но не повече от 2 000 мм от началото на горната лента ISOFIX в задната повърхност на приспособлението „ISO/F2“ (B), измерено по дължината на лентата, когато е изтеглена над облегалката към устройството за закрепване на горната лента ISOFIX.

Частта от горното разположеното лентово устройство за закрепване ISOFIX в превозно средство, която е проектирана за свързване с съединителя ISOFIX за горна лента, може да е разположена извън защрихованите зони, посочени в параграфи 5.2.4.1 или 5.2.4.2, ако разположението в рамките на тези зона не е целесъобразно и превозното средство е оборудвано с насочващо устройство, което:

5.2.4.3.1.   гарантира, че горната лента ISOFIX функционира, както ако частта от устройството за закрепване, предназначена за свързване с устройството за закрепване ISOFIX за горна лента, се намираше в защрихованата зона; и

5.2.4.3.2.   е разположено на не по-малко от 65 мм зад линията на торса, когато се използва нетвърдо тъкано насочващо устройство или сгъваемо насочващо устройство, или е разположена на не по-малко от 100 зад линията на торса, когато се използва фиксирано твърдо насочващо устройство; и

5.2.4.3.3.   в резултат на изпитването е установено, че след като е монтирано в работно положение, устройството има достатъчна якост, за да издържи с горно лентово устройство за закрепване ISOFIX натоварването, посочено в параграф 6.6 от настоящото правило.

5.2.4.4.   Лентовото устройство за закрепване може да се помести в ниша на облегалката, при условие че не е в зоната на навиване на лентата на колана в горната част на облегалката.

5.2.4.5.   Горното лентово устройство за закрепване ISOFIX трябва да е с такива размери, които да позволяват присъединяване на катарама за горна лента ISOFIX, илюстрирана на фигура 3.

Около всяко горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX трябва да е предвидено свободно пространство, позволяващо закачането и откачането на съединители. За всяко горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, покрито с капак, капакът трябва да е обозначен например с един от символите или огледален образ на един от символите, дадени във фигура 13 от приложение 9; капакът трябва да може да се отстранява без използване на инструменти.

5.3.   Минимален брой на монтираните устройства за закрепване на обезопасителни колани

Всяко превозно средство от категории M и N (с изключение на превозните средства от категории M2 и M3, които попадат в класове I или II съгласно Правило No 36, в клас A съгласно Правило No 52, и в класове I или II и A съгласно Правило No 107) трябва да бъде оборудвано с устройства за закрепване на обезопасителни колани, отговарящи на изискванията на настоящото правило.

5.3.1.1.   Устройствата за закрепване на система от обезопасителни колани с ремък, одобрена като обезопасителен колан от тип S (със или без механизъм (механизми) за прибиране) съгласно Правило No 16, трябва да отговарят на изискванията на Правило No 14, но допълнителното устройство или устройства за закрепване, предвидени за закрепване на долна коланна лента (лента, минаваща между краката) (или група ленти), са освободени от изискванията за якост и местоположение по настоящото правило.

5.3.2.   Минималният брой на устройствата за закрепване на обезопасителни колани за всяко обърнато по или обратно на посоката на движение пътническо място е регламентиран в приложение 6.

5.3.3.   За страничните седалки, освен предните, обаче, в превозни средства категория N1, посочени в приложение 6 и маркирани със символа Ø, се допускат две долни устройства за закрепване, когато е налице проход между седалката и най-близката странична стена на превозното средство, предвиден за предоставяне на достъп на пътниците до други части на превозното средство.

Пространството между седалка и странична стена на превозното средство се счита за проход, когато разстоянието между тази странична стена, при затворени врати, и вертикалната надлъжна равнина, преминаваща през централната линия на съответната седалка, измерена в точка R и перпендикулярно на средната надлъжна равнина на превозното средство, е по-голямо от 500 мм.

5.3.4.   За предните средни седалки, показани в приложение 6 и маркирани със символа *, две долни устройства за закрепване се считат за достатъчни, когато предното стъкло на превозното средство се намира извън референтната зона, дефинирана в приложение 1 към Правило No 21; ако стъклото попада в референтната зона, се изисква наличието на три устройства за закрепване.

Що се отнася до устройствата за закрепване на обезопасителните колани, предното стъкло на превозното средство се счита за част от референтната зона, когато е налице възможност за влизането му в статичен контакт с уреда за изпитване, съобразно метода, описан в приложение 1 към Правило No 21.

За всяко седящо място, маркирано в приложение 6 със символа Image, следва да са предвидени три устройства за закрепване на обезопасителни колани. Допуска се наличие само на две устройства за закрепване, когато е изпълнено едно от следните условия:

5.3.5.1.   налице е седалка или други части от превозното средство, съответстващи на Правило No 80, допълнение 1, параграф 3.5, точно пред съответното седящо място, или

5.3.5.2.   никаква част от превозното средство не попада в рамките на референтната зона и не е възможно да попадне в тази зона, когато превозното средство е в движение, или

5.3.5.3.   части от превозното средство, попадащи в посочената референтна зона, съответстват на изискванията за поглъщане на механична енергия, определени в Правило No 80, допълнение 6.

5.3.6.   За всички сгъваеми седалки или седалки, предвидени за ползване само когато превозното средство е в покой, както и за всички седалки във всяко превозно средство, които не попадат в обхвата на параграфи 5.3.1—5.3.4, не се изискват устройства за закрепване на обезопасителни колани. Ако, обаче, превозното средство е оборудвано с устройства за закрепване за тези седалки, тези устройства трябва да съответстват на разпоредбите на настоящото правило. В такива случаи е достатъчно наличието на две долни устройства за закрепване.

5.3.7.   По отношение на горното ниво в превозни средства на две нива, изискванията за средното предно седящо място се прилагат и по отношение на страничните предни седящи места.

5.3.8.   Минимален брой на изискваните ISOFIX позиции

5.3.8.1.   Всяко превозно средство от категория M1 трябва да бъде оборудвано с минимум две ISOFIX позиции.

Минимум две от ISOFIX позициите трябва да бъдат оборудвани едновременно със система за закрепване ISOFIX и горно лентово устройство за закрепване ISOFIX.

Броят и типът на приспособленията ISOFIX, описани в Правило No 16, които могат да се монтират на всяка ISOFIX позиция, са определени в Правило No 16.

5.3.8.2.   Независимо от разпоредбата на параграф 5.3.8.1, когато едно превозно средство е оборудвано само с един ред седалки, не се изисква наличие на ISOFIX позиция.

5.3.8.3.   Независимо от разпоредбата на параграф 5.3.8.1, поне една от двете системи от ISOFIX позиции трябва да бъде монтирана на втория ред седалки.

5.3.8.4.   Когато една система за закрепване ISOFIX е монтирана на предна седалка, защитена с предна въздушна възглавница, се изисква монтиране на устройство за деактивиране на тази въздушна възглавница.

5.3.8.5.   Независимо от разпоредбата на параграф 5.3.8.1, когато е налице интегрирана „вградена (вградени)“ система (системи) за обезопасяване на деца, броят на изискваните ISOFIX позиции е минимум две минус броя на интегрираните „вградени“ системи за обезопасяване на деца в тегловните групи 0 или 0+, или 1.

5.3.8.6.   Независимо от разпоредбата на параграф 5.3.8.1, превозните средства със сгъваем покрив, отговарящи на определението по приложение 7, параграф 8.1 от Консолидираната резолюция относно производството на превозни средства (R.E.3) (3), оборудвани с повече от един ред седалки, трябва да са оборудвани с минимум две долни устройства за закрепване ISOFIX. Когато в такива превозни средства е монтирано горно лентово устройство за закрепване ISOFIX, то трябва да отговаря на съответните изисквания на настоящото правило.

5.3.9.   По отношение на седалки, които могат да се завъртат или поставят в различни направления за ползване, когато превозното средство е в покой, изискванията на параграф 5.3.1 се прилагат само по отношение на тези направления, които са предвидени за нормална употреба, когато превозното средство е в движение на пътя, в съответствие с настоящото правило. В такива случаи в информационния документ се включва бележка в този смисъл.

5.4.   Местоположение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани (виж приложение 3, фигура 1)

5.4.1.   Общи положения

5.4.1.1.   Устройствата за закрепване на обезопасителни колани за всеки отделен обезопасителен колан могат да са разположени изцяло в конструкцията на превозното средство или в конструкцията на седалката, или във всяка друга част на превозното средство, както и да са разпределени между тези местоположения.

5.4.1.2.   Всяко едно устройство за закрепване на обезопасителни колани може да се използва за закрепване на краищата на два съседни обезопасителни колана, при условие че са изпълнени изискванията за изпитване.

5.4.2.   Положение на долната точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани

5.4.2.1.   Предни седалки, превозни средства от категория M1

В моторните превозни средства от категория M1 ъгълът α1 (на срещуположната страна по отношение на катарамата) трябва да попада в границите между 30 и 80 градуса, а ъгълът α2 (от страната на катарамата) трябва да попада в границите между 45 и 80 градуса. И двете изискванията по отношение на ъглите са валидни за всички нормални положения при пътуване на предните седалки. Когато поне един от ъглите α1 и α2 е постоянен (т. е. устройството за закрепване е фиксирано към седалката) във всички нормални позиции на употреба, неговата големина трябва да бъде 60° ± 10°. По отношение на регулируеми седалки с устройство за регулиране, както е описано в параграф 2.12, с ъгъл на наклон на облегалката по-малък от 20° (виж приложение 3, фигура 1), ъгълът α1 може да е по-малък от посочената по-горе минимална стойност (30°), при условие че не е по-малък от 20° в което и да е нормално положение на употреба.

5.4.2.2.   Задни седалки, превозни средства от категория M1

В моторните превозни средства от категория M1 ъглите α1 и α2 трябва да попадат в границите между 30 и 80 градуса за всички задни седалки. Ако задните седалки са регулируеми, горните ъгли са валидни за всички нормални положения при пътуване.

5.4.2.3.   Предни седалки, превозни средства от категория, различна от M1

В превозните средства от категории, различни от M1, ъглите α1 и α2 трябва да попадат в границите между 30 и 80 градуса за всички нормални положения на пътуване на предните седалки. Когато, по отношение на предните седалки в превозни средства с максимална експлоатационна маса, непревишаваща 3,5 т, поне един от ъглите α1 и α2 е постоянен във всички нормални положения на употреба, неговата стойност трябва да е 60° ± 10° (напр. устройство за закрепване, фиксирано към седалката).

5.4.2.4.   Задни седалки и специални предни или задни седалки, превозни средства от категории различни от M1

За превозни средства от категории различни от M1, по отношение на:

| а) | седалки тип пейка, |
| --- | --- |

а)

седалки тип пейка,

| б) | регулируеми седалки (предни и задни) с устройства за регулиране, както е описано в параграф 2.12, с ъгъл на наклон на облегалката по-малък от 20° (виж приложение 3, фигура 1), и |
| --- | --- |

б)

регулируеми седалки (предни и задни) с устройства за регулиране, както е описано в параграф 2.12, с ъгъл на наклон на облегалката по-малък от 20° (виж приложение 3, фигура 1), и

| в) | други задни седалки, |
| --- | --- |

в)

други задни седалки,

ъглите α1 и α2 могат да попадат в границите между 20° и 80° във всяко нормално положение на употреба. Когато, по отношение на предните седалки в превозни средства с максимална експлоатационна маса, непревишаваща 3,5 т, поне един от ъглите α1 и α2 е постоянен във всички нормални положения на употреба, неговата стойност трябва да е 60° ± 10° (напр. устройство за закрепване, фиксирано към седалката).

По отношение на седалки, различни от предните, в превозни средства от категориите M2 и M3, ъглите α1 и α2 трябва да попадат в границите между 45 и 90 градуса във всички нормални положения на употреба.

5.4.2.5.   Разстоянието между двете вертикални равнини, успоредни на средната надлъжна равнина на превозното средство и всяка преминаваща през различна от двете долни точки на ефективно закрепване L1 и L2 за един и същ обезопасителен колан, не трябва да е по-малко от 350 мм. По отношение на разположени в средата места за сядане на задни редове в превозни средства от категории M1 и N1, споменатото разстояние трябва да е не по-малко от 240 мм, при условие че не е възможно да се размени средната задна седалка с която и да е от останалите седалки в превозното средство. Средната надлъжна равнина на седалката трябва да преминава между точките L1 и L2, като разстоянието между нея и тези точки трябва да е не по-малко от 120 мм.

5.4.3.   Местоположение на горните точки на ефективно закрепване на обезопасителните колани (виж приложение 3)

5.4.3.1.   Когато се използва лентов водач или сходно устройство, което влияе на положението на горните точки на ефективно закрепване на обезопасителните колани, това местоположение трябва да се определи по конвенционален начин посредством отчитане на местоположението на устройството за закрепване, когато надлъжната централна линия на лентата на колана преминава през точка J1, определена последователно, започвайки от точката R, чрез следните три отсечки:

| RZ | : | отсечка от линията на торса, измерена в посока нагоре от точка R, и с дължина 530 мм; |
| --- | --- | --- |
| ZX | : | отсечка, перпендикулярна на средната надлъжна равнина на превозното средство, измерена от точка Z в посока към устройството за закрепване, и с дължина 120 мм; |
| XJ1 | : | отсечка, перпендикулярна на равнината, определена от отсечките RZ и ZX, измерена в направление напред от точка X, и с дължина 60 мм. |

RZ

:

отсечка от линията на торса, измерена в посока нагоре от точка R, и с дължина 530 мм;

ZX

:

отсечка, перпендикулярна на средната надлъжна равнина на превозното средство, измерена от точка Z в посока към устройството за закрепване, и с дължина 120 мм;

XJ1

:

отсечка, перпендикулярна на равнината, определена от отсечките RZ и ZX, измерена в направление напред от точка X, и с дължина 60 мм.

Точка J2 е определена симетрично на точка J1 по отношение на надлъжната вертикална равнина, преминаваща през описаната в параграф 5.1.2 линия на торса на манекена, разположен в съответната седалка.

Когато за осигуряване на достъп до предния и задния ред седалки е използвана конфигурация с две врати и горното устройство за закрепване е монтирано върху междупрозоречната колонка B, системата трябва да е проектирана така, че да не затруднява достъпа до или излизането от превозното средство.

5.4.3.2.   Горната точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани трябва да е разположена под равнината FN, която е перпендикулярна на надлъжната средна равнина на седалката и образува с линията на торса ъгъл от 65°. Ъгълът може да се намали до 60° по отношение на задните седалки. Равнината FN трябва да е така разположена, че да пресича линията на торса в точка D по такъв начин, че отсечката DR = 315 мм + 1,8 S. Когато, обаче, S ≤ 200 мм, DR = 675 мм.

5.4.3.3.   Горната точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани трябва да е разположена зад равнината FK, преминаваща перпендикулярно на средната надлъжна равнина на седалката и пресичаща линията на торса под ъгъл 120° в точка B, така че отсечката BR = 260 мм + S. Когато S ≥ 280 мм, производителят може да използва стойността на BR = 260 мм + 0,8 S по свое усмотрение.

5.4.3.4.   Стойността на S не може да е по-малка от 140 мм.

5.4.3.5.   Горната точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани трябва да е разположена зад вертикална равнина перпендикулярна на средната надлъжна равнина на превозното средство и преминаваща през точката R, както е показано в приложение 3.

5.4.3.6.   Горната точка на ефективно закрепване на обезопасителните колани трябва да е разположена над хоризонтална равнина, преминаваща през точката C, определена в параграф 5.1.4.

В допълнение към горното устройство за закрепване, описано в параграф 5.4.3.1, могат да бъдат предвидени други точки ефективно закрепване, ако е изпълнено едно от следните условия:

5.4.3.7.1.   Допълнителните устройства за закрепване съответстват на изискванията в параграфи 5.4.3.1—5.4.3.6.

5.4.3.7.2.   Допълнителните устройства за закрепване могат да се използват без помощта на инструменти, отговарят на изискванията по параграфи 5.4.3.5 и 5.4.3.6 и са разположени в една от зоните, определени чрез изместване с 80 мм нагоре или надолу във вертикално направление на зоната, показана на фигура 1 към приложение 3 към настоящото правило.

Устройството (устройствата) е(са) предвидено(и) за монтиране на колани с ремък и отговаря(т) на изискванията, изложени в параграф 5.4.3.6, ако това устройство (устройства) е(са) разположено(и) зад напречната равнина, преминаваща през референтната линия и се намира(т):

5.4.3.7.3.1.   Когато е предвидено само едно устройство за закрепване, в площта, обща за два двустенни ъгъла, ограничени от вертикалите, преминаващи през точките J1 и J2, съгласно определението в параграф 5.4.3.1, и чиито хоризонтални сечения са показани на фигура 2 от приложение 3 към настоящото правило;

5.4.3.7.3.2.   Когато са предвидени две устройства за закрепване, в рамките на този от описаните двустенни ъгли, който е по-подходящ, при условие че всяко устройство за закрепване е отдалечено на не повече от 50 мм от симетрично разположената огледална позиция на другото устройство за закрепване по отношение на равнината P, съгласно определението в параграф 5.1.6, на съответната седалка.

5.5.   Размери на отворите с резба за устройствата за закрепване

5.5.1.   Всяко устройство за закрепване трябва да има отвор с цолова резба с размер 7/16" (20 UNF-2B).

5.5.2.   Ако превозното средство е оборудвано от производителя с обезопасителни колани, които са прикрепени към всички устройства за закрепване, предписани за съответната седалка, не е задължително тези устройства да отговарят на изискването по параграф 5.5.1, при условие че те отговарят на останалите разпоредби на настоящото правило. В допълнение, изискването по параграф 5.5.1 не се прилага към допълнителните устройства за закрепване, които отговарят на изискването по параграф 5.4.3.7.3.

5.5.3.   Трябва да е възможно обезопасителният колан да се демонтира, без да се повреди устройството за закрепване.

6.   ИЗПИТВАНИЯ

6.1.   Общи изпитвания на устройства за закрепване на обезопасителни колани

При спазване на разпоредбите на параграф 6.2 и по искане на производителя,

6.1.1.1.   изпитванията могат да се провеждат върху некомплектувано шаси на превозно средство или върху напълно комплектувано превозно средство;

6.1.1.2.   Изпитванията могат са ограничени само до устройствата за закрепване, свързани с една седалка или група седалки, при следните условия:

| a) | въпросните устройства за закрепване да имат еднакви конструктивни характеристики с устройствата за закрепване, свързани с останалите седалки или групи седалки; и |
| --- | --- |

a)

въпросните устройства за закрепване да имат еднакви конструктивни характеристики с устройствата за закрепване, свързани с останалите седалки или групи седалки; и

| б) | когато такива устройства за закрепване са монтирани изцяло или частично на седалката или групата седалки, тази седалка или група седалки да имат еднакви конструктивни характеристики с останалите седалки или групи седалки. |
| --- | --- |

б)

когато такива устройства за закрепване са монтирани изцяло или частично на седалката или групата седалки, тази седалка или група седалки да имат еднакви конструктивни характеристики с останалите седалки или групи седалки.

6.1.1.3.   прозорците и вратите могат да са монтирани или не, а ако са монтирани, да са затворени или отворени;

6.1.1.4.   всякакви обикновено предвидени елементи от превозното средство, които могат да допринесат за здравината на конструкцията на превозното средство, могат да се монтират.

6.1.2.   Седалките трябва да са монтирани и установени в положение за шофиране или използване, избрано от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията за одобряване, за да се възпроизведат най-неблагоприятните условия по отношение на якостта на системата. Положението на седалките трябва да бъде отразено в доклада. Ако наклонът на облегалката може да се регулира, тя трябва да бъде застопорена в посочено от производителя положение или, ако такова не е посочено, в положение, отговарящо на ефективен ъгъл на облегалката, възможно най-близък до 25° за превозни средства от категориите M1 и N1, и до 15° за превозни средства от всички останали категории.

6.2.   Застопоряване на превозното средство за провеждане на изпитвания на устройствата за закрепване на обезопасителни колани и на устройствата за закрепване ISOFIX

6.2.1.   Методът за застопоряване на превозното средство по време на изпитването трябва да бъде избран така, че да не повиши якостта на устройствата за закрепване на обезопасителните колани или устройствата за закрепване ISOFIX, както и на областта, в която те са монтирани, или да намали нормалната деформация на конструкцията.

6.2.2.   Устройство за застопоряване се приема за задоволително, ако не оказва никакво въздействие върху област, обхващаща цялата ширина на конструкцията на превозното средство, и ако превозното средство или неговата конструкция е блокирана или фиксирана отпред на разстояние не по-малко от 500 мм от устройството за закрепване, което се изпитва, и захванато или фиксирано отзад на разстояние не по-малко от 300 мм от устройството за закрепване.

6.2.3.   Препоръчва се конструкцията на превозното средство да бъде поставена върху подпорни елементи, разположени приблизително в една линия с полуосите или, ако това е невъзможно, в една линия с точките на закрепване на окачването.

6.2.4.   Ако е приложен метод за застопоряване, различен от предписания в параграфи 6.2.1—6.2.3 от настоящото правило, следва да се представят доказателства, че приложеният метод е равностоен.

6.3.   Общи изисквания за изпитване на устройства за закрепване на обезопасителни колани

6.3.1.   Всички устройства за закрепване на обезопасителни колани към една група седалки трябва да се изпитват едновременно. Ако, обаче, е налице риск несиметрично натоварване на седалките и/или устройствата за закрепване да доведе до дефекти, може да се проведе допълнително изпитване с несиметрични натоварвания.

6.3.2.   Силата на опън трябва да се прилага в направление, съответстващо на мястото за сядане, под ъгъл от 10° ± 5° над хоризонтала в равнина, успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство.

Прилага се предварително натоварване с величина 10 % с толеранс от ± 30 % от изпитателното натоварване; натоварването се увеличава до 100 % от планираното изпитателно натоварване.

6.3.3.   Пълното натоварване трябва да се достига възможно най-бързо, като максималното време за прилагане на натоварването е 60 сек.

Но производителят има право да поиска натоварването да се достигне в рамките на 4 сек.

Устройствата за закрепване на обезопасителни колани трябва да издържат на планираното натоварване в продължение на не по-малко от 0,2 сек.

6.3.4.   Устройствата за изпитване чрез опън, които ще се използват за описаните в параграф 6.4 изпитвания, са показани в приложение 5. Показаните на фигура 1 към приложение 5 устройства се поставят на седалката и след това, при възможност, се притискат назад към облегалката, като в същото време лентата на обезопасителния колан се стяга плътно около тях. Устройството, показано в приложение 5, фигура 2, се поставя в работно положение и лентата на обезопасителния колан се стяга плътно около него. Не се изисква прилагане на предварително натоварване върху устройствата за закрепване на обезопасителните колани, освен минималното, необходимо за правилно позициониране на изпитателното устройство.

Използваното устройство за изпитване чрез опън с размери 254 мм или 406 мм, използвано при всяко място за сядане, трябва да бъде подбрано така, че ширината му да е възможно най-близка до разстоянието между долните устройства за закрепване.

Положението на устройството за изпитване чрез опън трябва да е избрано така, че да се избегнат всякакви взаимни въздействия по време на изпитването чрез опън, които могат да имат неблагоприятен ефект върху натоварването и неговото разпределение.

Устройствата за закрепване на обезопасителни колани към седалки, на които са монтирани и горни устройства за закрепване, се изпитват при следните условия:

Предни странични седалки:

Устройствата за закрепване на обезопасителни колани се подлагат на предписаното в параграф 6.4.1 изпитване, при което натоварванията се предават върху тях посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на триточков обезопасителен колан, оборудван с механизъм за прибиране, включващ макара или лентов водач в зоната на горното устройство за закрепване на обезопасителния колан. В допълнение, ако броят на устройствата за закрепване е по-голям от предписания в параграф 5.3, тези устройства за закрепване се подлагат на предвиденото в параграф 6.4.5 изпитване, при което натоварванията трябва да бъдат предадени върху устройствата за закрепване чрез устройство, възпроизвеждащо геометрията на типа обезопасителен колан, който е предвиден за монтиране върху тях.

6.3.5.1.1.   Когато механизмът за прибиране не е монтиран към предвиденото странично долно устройство за закрепване на обезопасителен колан или когато той е монтиран към горно устройство за закрепване на обезопасителни колани, долните устройства за закрепване на обезопасителни колани също се подлагат на предвиденото в параграф 6.4.3 изпитване.

6.3.5.1.2.   В горния случай предвидените в параграфи 6.4.1 и 6.4.3 изпитвания могат да се проведат върху две различни шасита, по искане на производителя.

6.3.5.2.   Задни странични седалки и всички средно разположени седалки:

Устройствата за закрепване на обезопасителни колани се подлагат на изпитването, предписано в параграф 6.4.2, при което натоварванията се предават върху тези устройства чрез устройство, възпроизвеждащо геометрията на триточков обезопасителен колан без механизъм за прибиране, както и на предвиденото в параграф 6.4.3 изпитване, при което натоварванията се предават върху двете долни устройства за закрепване на обезопасителни колани посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на двуточков (надбедрен) колан. Двете изпитвания могат да се проведат върху две различни шасита, по искане на производителя.

6.3.5.3.   Когато производителят е оборудвал превозното средство с обезопасителни колани, по негово искане съответните устройства за закрепване на обезопасителни колани могат да бъдат подложени само на изпитване, при което натоварванията се предават върху тези устройства посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на типа обезопасителни колани, които ще се закрепват към тях.

6.3.6.   Когато за страничните и средно разположените седалки не са предвидени горни устройства за закрепване на обезопасителни колани, долните устройства за закрепване на обезопасителни колани се подлагат на изпитването, предписано в параграф 6.4.3, при което натоварванията се предават върху тези устройства посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на двуточков (надбедрен) обезопасителен колан.

6.3.7.   Когато превозното средство е проектирано с оглед в него да се монтират други устройства, които не позволяват директно закрепване на обезопасителните колани към устройствата за закрепване без помощта на междинни водачи и пр., или които налагат монтиране на помощни устройства за закрепване на обезопасителни колани, в допълнение към тези, посочени в параграф 5.3, обезопасителният колан или конструкцията от кабели, водачи и пр., от които се състои оборудването на обезопасителния колан, трябва да бъде закрепена чрез такова устройство към устройствата за закрепване на обезопасителни колани в превозното средство, а самите устройства за закрепване на обезопасителни колани да бъдат подложени на изпитването, предписано в параграф 6.4.

6.3.8.   Може да се използва метод за изпитване, различен от предписания в параграф 6.3, но трябва да бъдат представени доказателства, че приложеният метод е равностоен.

6.4.   Специфични изисквания за изпитване на устройства за закрепване на обезопасителни колани

6.4.1.   Изпитване в конфигурация на триточков обезопасителен колан, оборудван с механизъм за прибиране с макара или лентов водач, монтиран към горното устройство за закрепване на обезопасителния колан

6.4.1.1.   Към горното устройство за закрепване на обезопасителния колан се монтира специална макара или водач за кабела или лентата, необходими за предаване на натоварването от устройството за изпитване чрез опън или от макарата или лентовия водач, предоставени от производителя.

6.4.1.2.   Върху изпитателното устройство (виж приложение 5, фигура 2), закрепено към устройствата за закрепване на същия обезопасителен колан, се прилага изпитателно натоварване 1 350 daN ± 20 daN, посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на горната коланна лента за обезопасяване на торса. По отношение на превозни средства от категории, различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 675 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 450 ± 20 daN.

6.4.1.3.   В същото време към устройство за изпитване чрез опън, закрепено към двете долни устройства за закрепване на обезопасителни колани, се прилага сила на опън 1 350 daN ± 20 daN (виж приложение 5, фигура 1). По отношение на превозни средства от категории различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 675 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 450 ± 20 daN.

6.4.2.   Изпитване в конфигурация на триточков обезопасителен колан без механизъм за прибиране на лентата или оборудван с такъв механизъм, монтиран към горното устройство за закрепване

6.4.2.1.   Върху изпитателното устройство чрез опън (виж приложение 5, фигура 2), закрепено към горното устройство за закрепване на обезопасителни колани и към срещуположното долно устройство за закрепване на същия обезопасителен колан, използващ, ако е предоставен от производителя, механизъм за прибиране на лентата, закрепен за горното устройство за закрепване, се прилага изпитателно натоварване 1 350 daN ± 20 daN. По отношение на превозни средства от категории, различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 675 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 450 ± 20 daN.

6.4.2.2.   В същото време към устройство за изпитване чрез опън, закрепено към долните устройства за закрепване на обезопасителни колани, се прилага сила на опън 1 350 daN ± 20 daN (виж приложение 5, фигура 1). По отношение на превозни средства от категории различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 675 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 450 ± 20 daN.

6.4.3.   Изпитване в конфигурация на двуточков (надбедрен) обезопасителен колан

Върху устройство за изпитване чрез опън (виж приложение 5, фигура 1), закрепено към двете долни устройства за закрепване на обезопасителни колани се прилага изпитателно натоварване от 2 225 daN ± 20 daN. По отношение на превозни средства от категории, различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 1 110 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 740 ± 20 daN.

6.4.4.   Изпитване на устройства за закрепване на обезопасителни колани, вградени изцяло в конструкцията на седалката или разпределени между конструкцията на превозното средство и конструкцията на седалката

6.4.4.1.   Предвиденото в параграфи 6.4.1, 6.4.2 и 6.4.3 по-горе изпитване се провежда, ако е уместно, като същевременно за всяка седалка или група седалки се наслагва допълнителна сила, както е предвидено по-долу.

6.4.4.2.   Указаните в параграфи 6.4.1, 6.4.2 и 6.4.3 натоварвания се допълват със сила, равна на 20 пъти масата на напълно оборудваната седалка. Инерционното натоварване се прилага към седалката или към отделни нейни части, в съответствие с физическия ефект от масата на седалката върху устройствата за нейното закрепване. Допълнителното натоварване или натоварвания и разпределението на натоварванията се определят от производителя и се съгласуват с техническата служба.

По отношение на превозни средства от категориите M2 и N2 тази сила трябва да е равна на 10 пъти масата на напълно оборудваната седалка; за превозни средства от категориите M3 и N3, тази сила трябва да е равна на 6,6 пъти масата на напълно оборудваната седалка.

6.4.5.   Изпитване в конфигурация на обезопасителен колан от специален тип

6.4.5.1.   Върху изпитателното устройство (виж приложение 5, фигура 2), закрепено към устройствата за закрепване на такъв тип обезопасителен колан, се прилага изпитателно натоварване 1 350 ± 20 daN посредством устройство, възпроизвеждащо геометрията на горната лента или ленти, обезопасяващи торса.

6.4.5.2.   В същото време към устройство за изпитване чрез опън (виж приложение 5, фигура 3), закрепено към двете долни устройства за закрепване на обезопасителни колани, се прилага сила на опън 1 350 ± 20 daN.

6.4.5.3.   По отношение на превозни средства от категории, различни от категориите M1 и N1, изпитателното натоварване е 675 ± 20 daN, освен за превозни средства от категориите M3 и N3, за които изпитателното натоварване е 450 ± 20 daN.

6.4.6.   Изпитване по отношение на седалки, обърнати по посока обратна на движението

6.4.6.1.   Точките на закрепване се изпитват с изпитателни натоварвания, предписани в параграфи 6.4.1, 6.4.2 или 6.4.3, според случая. Във всеки отделен случай изпитателното натоварване трябва да отговаря на натоварването, предписано за превозни средства от категориите M3 или N3.

6.4.6.2.   Изпитателното натоварване се прилага в посока напред по отношение на изпитваното място за сядане, в съответствие с процедурата, предписана в параграф 6.3.

6.5.   По отношение на група седалки, както е описано в параграф 1 от приложение 7, по желание на производителя може да се проведе предписаното в приложение 7 динамично изпитване, като алтернатива на предписаното в параграфи 6.3 и 6.4 статично изпитване.

6.6.   Изисквания при провеждане на статично изпитване.

6.6.1.   Якостта на системите за закрепване ISOFIX се изпитва посредством прилагане, съгласно процедурата, предписана в параграф 6.6.4.3, на сили върху статичното устройство за прилагане на сили (SFAD), като приставките ISOFIX са напълно закрепени.

При изпитване на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX се провежда допълнително изпитване, както е предписано в разпоредбата на параграф 6.6.4.4.

Всички ISOFIX позиции на един ред седалки, които могат да се ползват едновременно, следва да се изпитват едновременно.

6.6.2.   Изпитването може да се провежда както върху напълно комплектувано превозно средство, така и върху такива части от превозното средство, които са достатъчно представителни по отношение на якостта и коравината на конструкцията на превозното средство.

Прозорците и вратите могат да са монтирани или не, а ако са монтирани, да са затворени или отворени.

Всякакви обикновено поставяни елементи от превозното средство, които могат да допринесат за здравината на конструкцията на превозното средство, могат да се монтират.

Изпитването може да се ограничи до ISOFIX позиции, отнасящи се само до една седалка или група седалки, при следните условия:

| a) | изпитваната ISOFIX позиция да има еднакви конструктивни характеристики с ISOFIX позициите, отнасящи се до останалите седалки или групи седалки, и |
| --- | --- |

a)

изпитваната ISOFIX позиция да има еднакви конструктивни характеристики с ISOFIX позициите, отнасящи се до останалите седалки или групи седалки, и

| б) | когато такива ISOFIX позиции са монтирани изцяло или частично на седалката или групата седалки, тази седалка или група седалки да имат еднакви конструктивни характеристики с останалите седалки или групи седалки. |
| --- | --- |

б)

когато такива ISOFIX позиции са монтирани изцяло или частично на седалката или групата седалки, тази седалка или група седалки да имат еднакви конструктивни характеристики с останалите седалки или групи седалки.

6.6.3.   Ако седалките и облегалките за глава са регулируеми, те следва да се изпитват в положение, определено от техническата служба, попадащо в експлоатационните граници, предписани от производителя на превозното средство, както е предвидено в допълнение 3 към приложение 17 към Правило No 16.

6.6.4.   Сили, направления и допустими отклонения

6.6.4.1.   Сила от 135 N ± 15 N се прилага върху центъра на долната предна напречна щанга на статичното устройство за прилагане на сили, с цел да се регулира надлъжното положение на задната приставка на устройството, за да се отстрани евентуална хлабина или напрежение между устройството и неговото укрепване.

6.6.4.2.   Към статичното устройство за прилагане на сили се прилагат сили в направления напред и под ъгли, съгласно таблица 1.

Таблица 1

Направления на изпитателните сили

| Напред | 0° ± 5° | 8 kN ± 0,25 kN |
| --- | --- | --- |
| Под ъгъл | 75° ± 5° (наляво и надясно от посоката на движение, или, ако само едната страна е уязвима, или ако двете страни са симетрични, само на едната страна) | 5 kN ± 0,25 kN |

Напред

0° ± 5°

8 kN ± 0,25 kN

Под ъгъл

75° ± 5° (наляво и надясно от посоката на движение, или, ако само едната страна е уязвима, или ако двете страни са симетрични, само на едната страна)

5 kN ± 0,25 kN

Всяко от тези изпитвания може да се проведе на различни шасита, по искане на производителя.

Силите по посока на движението се прилагат с първоначално ъглово отклонение 10o ± 5° над хоризонтала. Силите под ъгъл се прилагат хоризонтално с отклонение 0° ± 5°. Върху точката на натоварване Х, посочена на фигура 2 в приложение 9, се прилага предварително натоварване 500 N ± 25 N. Пълната стойност на изпитателното натоварване се достига в рамките на период 2 сек. или по-малко. Натоварването се подържа за минимален период 0,2 сек.

Всички измервания се извършват в съответствие с ISO 6487, с канал за данни от клас на честота (CFC) 60 Hz или друг еквивалентен метод.

Изпитване само на система за закрепване ISOFIX:

6.6.4.3.1.   Изпитване със сила с направление по посока на движението:

Хоризонталното надлъжно отклонение (след предварително натоварване) на точка X от статичното устройство за прилагане на сили по време на прилагане на сила 8 kN ± 0,25 kN трябва да е ограничено до 125 мм, като евентуална трайна деформация, включваща частично скъсване или счупване на което и да е долно устройство за закрепване ISOFIX или областта около такова устройство, не се счита за дефект, ако устройството е издържало успешно предвидената сила за предвиденото време.

6.6.4.3.2.   Изпитване със сила под ъгъл:

Отклонението в посока на силата (след предварителното натоварване) в точка X на статичното устройство за прилагане на сили по време на прилагане на сила от 5 kN ± 0,25 kN трябва да е ограничено до 125 мм, като евентуална трайна деформация, включваща частично скъсване или счупване на което и да е долно устройство за закрепване ISOFIX или областта около такова устройство, не се счита за дефект, ако устройството е издържало успешно предвидената сила за предвиденото време.

6.6.4.4.   Изпитване на системи за закрепване ISOFIX и горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX:

Между статичното устройство за прилагане на сили и горно разположеното лентово устройство за закрепване се прилага предварително натоварване от 50 N ± 5 N. Хоризонталното отклонение (след предварително натоварване) на точка X по време на прилагане на сила от 8 kN ± 0,25 kN трябва да е ограничено до 125 мм, като евентуална трайна деформация, включваща частично скъсване или счупване на което и да е долно устройство за закрепване ISOFIX и горно разположено лентово устройство за закрепване или на областта около такова устройство, не се счита за дефект, ако устройството е издържало успешно предвидената сила за предвиденото време.

Таблица 2

Допустими отклонения

| Направление на силата | Максимално допустимо отклонение в точка X на статичното устройство |
| --- | --- |
| По посока на движението | 125 мм надлъжно |
| Под ъгъл | 125 мм по посока на силата |

Направление на силата

Максимално допустимо отклонение в точка X на статичното устройство

По посока на движението

125 мм надлъжно

Под ъгъл

125 мм по посока на силата

6.6.5.   Допълнителни сили.

6.6.5.1.   Инерционни сили в седалката

По отношение на позиции за монтиране, при които натоварването се предава върху конструкцията на седалката, а не направо върху конструкцията на превозното средство, се провежда изпитване, с помощта на което да се установи дали якостта на устройствата за закрепване на седалката към конструкцията на превозното средство е достатъчна. При това изпитване сила равна на 20 пъти масата на съответните части от конструкцията на седалката се прилага хоризонтално и надлъжно в посока на движението върху седалката или съответната част от нейната конструкция, която сила съответства на физическото въздействие на масата на седалката върху устройствата за нейното закрепване. Определянето на допълнителното приложено натоварване или натоварвания и на разпределението на натоварванията се извършва от производителя и се съгласува с техническата служба.

По искане на производителя, при провеждане на описаните по-горе статични изпитвания, допълнителното натоварване може да се приложи към точката X на статичното устройство за прилагане на сили.

Ако горно разположеното лентово устройство за закрепване е вградено в конструкцията на седалката, това изпитване се провежда по отношение на горната лента ISOFIX.

Не се допуска скъсване на материал, като трябва да бъдат изпълнени изискванията по отношение на отклоненията, описани в таблица 2.

Бележка: Не се изисква провеждане на това изпитване, когато което и да е от устройствата за закрепване на системата от обезопасителни колани е интегрирано в конструкцията на някоя от седалките, и тази седалка е изпитана и одобрена по отношение на изпълнението на изискванията на настоящото правило за здравина на устройствата за закрепване за обезопасяване на възрастни пътници.

7.   ОГЛЕД ПРЕДИ И СЛЕД СТАТИЧНИТЕ ИЗПИТВАНИЯ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА ЗАКРЕПВАНЕ НА ОБЕЗОПАСИТЕЛНИ КОЛАНИ

Всички устройства за закрепване трябва да издържат успешно предписаните в параграфи 6.3 и 6.4 изпитвания. Възникването на трайни деформации, вкл. скъсване или счупване на което и да е устройство за закрепване или на областта около такова устройство, не се счита за дефект, ако устройството е издържало успешно предвидената сила за предвиденото време. По време на изпитването трябва да се спазват изискванията за минималните отстояния за долните точки за ефективно закрепване на обезопасителните колани, посочени в параграф 5.4.2.5, както и изискванията на параграф 5.4.3.6 относно горните точки за ефективно закрепване на обезопасителните колани.

7.1.1.   За превозни средства от категория M1 с обща допустима маса до 2,5 т, ако горното устройство за закрепване на обезопасителни колани е монтирано върху конструкцията на седалката, не се допуска изместване по време на изпитването на горната точка за ефективно закрепване на обезопасителните колани напред от напречната равнина, преминаваща през точка R и точка C на съответната седалка (виж фигура 1 към приложение 3 към настоящото правило).

За други превозни средства, освен изброените по-горе, не се допуска изместване на горната точка за ефективно закрепване на обезопасителните колани напред от напречна равнина, разположена под наклон 10° в посока на движението и преминаваща през точката R на седалката.

Максималното изместване на горната точка за ефективно закрепване на обезопасителните колани се измерва по време на изпитването.

Ако изместването на горната точка за ефективно закрепване на обезопасителните колани надхвърля посочената по-горе максимална стойност, производителят е длъжен да докаже пред техническата служба, че за пътника не възниква опасност. Например допуска се изпълнение на процедурата за изпитване съгласно Правило No 94 или изпитване за ускорение с количка с подходящо обратно ускорение, за да се демонстрира наличието на достатъчно пространство за оцеляване на пътника.

7.2.   В превозните средства, в които се използват такива устройства, механизмите за преместване и застопоряване на седалките, позволяващи на заемащите всички седящи места пътници да напуснат превозното средство, трябва да продължат да функционират чрез ръчно задвижване след преустановяване действието на теглителната сила.

7.3.   След провеждане на изпитванията се отбелязват всички повреди по устройствата за закрепване и носещите конструкции.

7.4.   По изключение не е необходимо горните устройства за закрепване, монтирани към една или повече седалки в превозни средства от категориите M3 и M2 с максимална маса над 3,5 т, които отговарят на изискванията на Правило No 80, да отговарят на изискванията по параграф 7.1 относно съответствието с разпоредбата на параграф 5.4.3.6.

8.   МОДИФИКАЦИИ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО

Всяка модификация на типа превозно средство се нотифицира на административния орган, издал одобрението за типа превозно средство. В такива случаи органът може:

8.1.1.   да прецени, че направените модификации не оказват съществено неблагоприятно въздействие и че превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или

8.1.2.   да изиска допълнителен доклад за изпитвания от техническата служба, компетентна да извършва съответните изпитвания.

8.2.   Потвърждението на одобрението или отказ от одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата посочена в параграф 4.3 на държавите-страни по спогодбата, които прилагат настоящото правило.

8.3.   Компетентният орган, който разрешава разширението на одобрението, поставя сериен номер на такова разширение и информира за него държавите-страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, като изпраща съобщение, съставено по образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.

9.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОДУКЦИЯТА

Процедурите за гарантиране съответствието на продукцията трябва да отговарят на определените в приложение 2 към Спогодбата (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се съблюдават следните изисквания:

9.1.   Всяко превозно средство, върху което е поставена маркировка за одобрение съгласно изискванията на настоящото правило, трябва да съответства на одобрения тип превозни средства по отношение на детайлите, засягащи характеристиките на устройствата за закрепване на обезопасителните колани, и системите за закрепване ISOFIX и горните лентови устройства за закрепване ISOFIX.

9.2.   С цел установяване на съответствието, както е предписано в параграф 9.1 по-горе, достатъчен брой серийно произведени превозни средства, обозначени с маркировката за одобрение, изисквана от настоящото правило, се подлагат на произволни проверки.

9.3.   Като правило споменатите проверки се ограничават до измервания. Ако обаче е необходимо, превозните средства се подлагат на някои от изпитванията, описани в параграф 6 по-горе, избрани по преценка на техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията за одобряване.

10.   САНКЦИИ ЗА НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОДУКЦИЯТА

10.1.   Издаденото по реда на настоящото правило одобрение за тип превозни средства може да бъде оттеглено, ако предвидените в параграф 9.1 по-горе изисквания не се изпълняват или ако устройствата за закрепване на обезопасителните колани, системите за закрепване ISOFIX или горни лентови устройства за закрепване ISOFIX не преминат успешно предвидените в параграф 9 по-горе проверки.

10.2.   Ако договаряща се страна по спогодбата, която прилага настоящото правило, оттегли дадено одобрение, тя следва да уведоми незабавно останалите договарящи се страни, като изпрати съобщение, съставено по образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.

11.   ИНСТРУКЦИИ ЗА ПОЛЗВАНЕ

Националните власти могат да изискат от производителите на моторни превозни средства, регистрирани от тях, да посочат ясно в инструкциите за ползване на превозните средства

11.1.   разположението на устройствата за закрепване; и

11.2.   за монтиране на какви типове обезопасителни колани са предвидени устройствата за закрепване (виж приложение 1, точка 5).

12.   ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако получателят на одобрението прекрати изцяло производството на даден тип устройства за закрепване на обезопасителни колани, системи за закрепване ISOFIX или горно разположени лентови устройства за закрепване ISOFIX, одобрени в съответствие с настоящото правило, той е длъжен да информира за това органа, издал одобрението. След като получи съответното съобщение, органът информира за него останалите страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, като изпраща съобщение, съставено по образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.

13.   НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ИЗВЪРШВАЩИ ИЗПИТВАНИЯ С ЦЕЛ ОДОБРЯВАНЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Държавите-страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за извършване на изпитвания с цел одобряване, и на административните отдели, издаващи съответните одобрения, до които следва да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение на одобрение, отказ или оттегляне на одобрение, извършени в други държави.

14.   ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

14.1.   Считано от датата на влизане в сила на серията изменения 06, никоя договаряща се държава, която прилага настоящото правило, не може да отказва издаване на ИКЕ тип одобрения по силата на настоящото правило, във вида му след серията изменения 06.

14.2.   След изтичане на 2 години от влизането в сила на серията изменения 06 на настоящото правило, договарящите се държави, които прилагат настоящото правило, са длъжни да издават ИКЕ тип одобрения, само когато са изпълнени изискванията на настоящото правило, във вида му след серията изменения 06.

14.3.   След изтичане на 7 години от влизането в сила на серията изменения 06 на настоящото правило, договарящите се държави, които прилагат настоящото правило, могат да отказват признаване на одобрения, които не са издадени в съответствие със серията изменения 06 към настоящото правило.

14.4.   По отношение на превозни средства, които не са засегнати от разпоредбата на параграф 7.1.1 по-горе, одобренията, издадени по условията на серията изменения 04 към настоящото правило, остават валидни.

14.5.   По отношение на превозни средства, които не са засегнати от разпоредбата на допълнение 4 към серията изменения 05 към настоящото правило, съществуващите одобрения остават валидни, ако са издадени по условията на серията изменения 05 във варианта ѝ до допълнение 3.

14.6.   Считано от датата на влизане в сила на допълнение 5 към серията допълнения 05, никоя договаряща се държава, която прилага настоящото правило, не може да отказва издаване на ИКЕ тип одобрения по силата на настоящото правило, във вида му след притурка 5 към серията изменения 05.

14.7.   По отношение на превозни средства, които не са засегнати от разпоредбите на допълнение 5 към серията изменения 05 към настоящото правило, съществуващите одобрения остават валидни, ако са издадени в съответствие със серията изменения 05, включително до притурка 3 от нея.

14.8.   Считано от 20 февруари 2005 г., по отношение на превозните средства от категория M1, договарящите се страни, които прилагат настоящото правило, са длъжни да издават ИКЕ тип одобрения, само когато са удовлетворени изискванията на настоящото правило, във вида му след притурка 5 към серията изменения 05.

14.9.   Считано от 20 февруари 2007 г., по отношение на превозните средства от категория M1, договарящите се страни, които прилагат настоящото правило, могат да отказват признаване на одобрения, които не са издадени в съответствие с притурка 5 към серията изменения 05 към настоящото правило.

14.10.   Считано от 16 юли 2006 г., по отношение на превозните средства от категория N, договарящите се страни, които прилагат настоящото правило, са длъжни да издават одобрения, само когато типът на превозните средства удовлетворява изискванията на настоящото правило, изменено във вида му след притурка 5 към серията изменения 05.

14.11.   Считано от 16 юли 2008 г., по отношение на превозните средства от категория N, договарящите се страни, които ще прилагат настоящото правило, могат да отказват признаване на одобрения, които не са издадени в съответствие с притурка 5 към серията изменения 05 към настоящото правило.

---

(1)  Съгласно дефиницията в Консолидираната резолюция (R.E.3, приложение 7, документ TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с изменение 4).

(2)  1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешката република, 9 за Испания, 10 за Сърбия и Черна гора, 11 за Обединеното кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 (свободна позиция), 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22 за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 за Ирландия, 25 за Хърватска, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус, 29 за Естония, 30 (свободна позиция), 31 за Босна и Херцеговина, 32 за Латвия, 33 (свободна позиция), 34 за България, 35 (свободна позиция), 36 за Литва, 37 за Турция, 38 (свободна позиция), 39 за Азербайджан, 40 за Бившата югославска република Македония, 41 (свободна позиция), 42 за Европейската общност (одобренията се издават от държавите-членки, които полагат съответните национални символи по ИКЕ), 43 за Япония, 44 (свободна позиция), 45 за Австралия, 46 за Украйна, 47 за Южна Африка, 48 за Нова Зеландия, 49 за Кипър, 50 за Малта, 51 за Република Корея, 52 за Малайзия и 53 за Тайланд. Следващи номера ще бъдат присвоявани на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на държавите страни по спогодбата.

(3)  Документ TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с изменение 4.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

СЪОБЩЕНИЕ

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 2

СХЕМА НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕ

МОДЕЛ A

(виж параграф 4.4 от настоящото правило)

Image

Горната маркировка за одобряване, положена върху превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен по отношение на устройствата за закрепване на обезопасителните колани в Нидерландия (E4), съгласно Правило No 14, под номер 062439. Първите две цифри на номера на одобрението показват, че по време на издаването му в текста на Правило No 14 вече са отразени серията изменения 06.

МОДЕЛ Б

(виж параграф 4.5 от настоящото правило)

Image

Горната маркировка за одобряване, положена върху превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Нидерландия (E4), съгласно правила No 14 и 24 (1). (Що се отнася до второто правило, коригираният коефициент на поглъщане на енергия е 1,30 m–1.) Цифрите в номерата на одобренията показват, че по време на издаването им в текста на Правило No 14 вече са отразени серията изменения 06, а в текста на Правило No 24 са отразени серията изменения 03.

---

(1)  Вторият номер е даден като пример.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 3

МЕСТОПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИТЕ НА ЕФЕКТИВНО ЗАКРЕПВАНЕ НА ОБЕЗОПАСИТЕЛНИТЕ КОЛАНИ

Фигура 1

Местоположения на точките на ефективно закрепване на обезопасителните колани

(Според дадения примерен чертеж горното устройство за закрепване е монтирано върху страничната стена на каросерията)

Image

Фигура 2

Горни точки на ефективно закрепване, отговарящи на разпоредбата на параграф 5.4.3.7.3 от настоящото правило

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА H И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА ТОРСА ЗА СЕДЯЩИ МЕСТА В МОТОРНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА

1.   ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ

Описаната в настоящото приложение процедура се използва за установяване на местоположението на точката H и действителния ъгъл на торса за едно или няколко седящи места в моторно превозно средство, и за проверка на съотношението между измерените данни и проектните спецификации, предоставени от производителя (1).

2.   ДЕФИНИЦИИ

По смисъла на настоящото приложение:

„Референтни данни“ са една или няколко от следните характеристики на седящото място:

2.1.1.   точката H и точката R и съотношението между тях,

2.1.2.   действителният ъгъл на торса и проектният ъгъл на торса, и съотношението между тях.

2.2.   „Триизмерна машина с точка H“ (триизмерна Н-машина) е устройство, използвано за определяне на точките H и действителните ъгли на торса. Това устройство е описано в допълнение 1 към настоящото приложение;

2.3.   „Точка H“ е центърът на оста, около която се завъртат шарнирно торсът и бедрата на триизмерната Н-машина, инсталирана върху седалката в превозното средство в съответствие с параграф 4 от настоящото приложение. Точката H се намира в центъра на централната линия на устройството, който попада между визуалните маркери на точката H от двете страни на триизмерната Н-машина. Точката H отговаря теоретично на точката R (за допустимите отклонения виж параграф 3.2.2 по-долу). След определянето на положението на точката Н в съответствие с описаната в параграф 4 процедура, тази точка се счита за неподвижна по отношение на конструкцията на седалката, движейки се заедно с нея, когато седалката бива регулирана;

2.4.   „Точка R“ или „референтна точка на седене“ е проектна точка, определена от производителя на превозното средство за всяко седящо място и установена по отношение на триизмерната референтна система;

2.5.   „Линия на торса“ е централната линия на сондата на триизмерната Н-машина в положение, в което сондата е поставена във възможно най-задно положение;

2.6.   „Действителен ъгъл на торса“ е ъгълът между вертикалната линия, преминаващ през точката H и линията на торса, измерен с помощта на задния ъглов квадрант на триизмерната Н-машина. Действителният ъгъл на торса отговаря теоретично на проектния ъгъл на торса (за допустимите отклонения виж параграф 3.2.2 по-долу);

2.7.   „Проектен ъгъл на торса“ е ъгълът между вертикална линия, преминаваща през точката R и линията на торса в положение, което отговаря на проектната позиция на облегалката, определена от производителя на превозното средство;

2.8.   „Централна равнина на заемащия мястото“ (C/LO) е средната равнина на триизмерната Н-машина, позиционирана във всяко определено сядащо положение; тя е представена като координатна стойност на точката H върху оста Y. За индивидуални седалки централната равнина на седалката съвпада с централната равнина на заемащия мястото. За всички други седалки централната равнина на заемащия мястото се определя от производителя;

2.9.   „Триизмерна референтна система“ е система, описана в допълнение 2 към настоящото приложение;

2.10.   „Репери“ са физически точки (отвори, повърхности, белези или неравности), отбелязани върху каросерията на превозното средство по данни на производителя;

2.11.   „Положение за измерване на превозното средство“ е положението на превозното средство, определено въз основа на координатите на реперите в триизмерната референтна система.

3.   ИЗИСКВАНИЯ

3.1.   Представяне на данни

За всяко седящо място, за което се изискват референтни данни, за да се демонстрира съответствието с разпоредбите на настоящото правило, следва да се представят всички или част от следните данни, във формата, посочена в допълнение 3 към настоящото приложение:

3.1.1.   координатите на точката R по отношение на триизмерната референтна система;

3.1.2.   проектния ъгъл на торса;

3.1.3.   всички указания, необходими за регулиране на седалката (ако е регулируема) към позицията на измерване, описана в параграф 4.3 по-долу.

3.2.   Отношение между измерените данни и проектните спецификации

3.2.1.   Координатите на точката H и стойността на действителния ъгъл на торса, получени чрез процедурата по параграф 4 по-долу, се сравняват съответно с координатите на точката R и стойността на проектния ъгъл на торса, посочени от производителя на превозното средство.

3.2.2.   Относителните положения на точките R и H и съотношението между проектния и действителния ъгъл на торса се считат за задоволителни по отношение на съответното седящо място, ако точката H, дефинирана от съответните координати, попадат в очертанията на квадрат със страна 50 мм с хоризонтални и вертикални страни, чиито диагонали се пресичат в точката R, и ако действителният ъгъл на торса се отклонява до 5° от проектния ъгъл на торса.

3.2.3.   Ако тези условия са изпълнени, точката R и проектният ъгъл на торса се използват за демонстриране на съответствието с разпоредбите на настоящото правило.

3.2.4.   Ако точката H или действителният ъгъл на торса не отговарят на изискванията на параграф 3.2.2 по-горе, точката H и действителният ъгъл на торса се определят още два пъти (общо три пъти). Ако резултатите от две от тези три операции отговарят на поставените изисквания, се прилагат условията по параграф 3.2.3.

3.2.5.   Ако резултатите от поне две от трите описани в параграф 3.2.4 по-горе операции не отговарят на изискванията по параграф 3.2.2, или ако проверката не може да се проведе, поради непредоставяне от страна на производителя на превозното средство на информация относно положението на точката R или относно проектния ъгъл на торса, се използва центърът на тежестта на трите измерени точки или средната стойност на трите измерени ъгъла, като тези стойности се приемат за приложими във всички случаи, когато в текста на настоящото правило се говори за точката R или действителния ъгъл на торса.

4.   ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА H И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА ТОРСА

4.1.   Превозното средство се поставя в среда с температура, определена по избор на производителя на 20 °С ± 10 °C, за да се гарантира, че материалът, от който е изработена седалката, е достигнал стайна температура. Ако на седалката, която ще се изследва, никога не е било сядано, върху нея трябва да седне човек или да се постави предмет с тегло 70—80 кг два пъти за по една минута, за да се провокира експлоатационна деформация на седалката и облегалката. По искане на производителя всички седалки остават ненатоварени в продължение на най-малко 30 мин. преди инсталирането на триизмерната Н-машина.

4.2.   Превозното средство се поставя в положение за измерване, определено в параграф 2.11 по-горе.

4.3.   Ако седалката е регулируема, тя се поставя първо в най-задното нормално положение за шофиране или пътуване, съгласно инструкциите на производителя на превозното средство, като се взема предвид само надлъжното регулиране на седалката, но не и възможността за преместването ѝ за цели, различни от поставяне в нормално положение за шофиране или пътуване. После, когато съществуват и други начини на регулиране на седалката (вертикално, ъглово, на облегалката и пр.), седалката се поставя в положението, посочено от производителя по отношение на тях. При седалки с окачване вертикалното положение се фиксира неподвижно, което да отговаря на нормалното положение за шофиране, посочено от производителя.

4.4.   Частите от седящото място, които влизат в контакт с триизмерната Н-машина, се покриват с памучен муселинен плат с подходящи размери и текстура, отговарящ на следните спецификации: гладък памучен плат с плътност 18,9 нишки на см2 и тегло 0,228 кг/m2, или плетен или нетъкан текстил с равностойни характеристики. Ако изпитването се провежда върху седалка, която не е монтирана в превозно средство, повърхността, на която е поставена седалката, трябва да има еднакви основни характеристики (2) с пода на превозното средство, за което е предназначена седалката.

4.5.   Блокът седалка—облегалка на триизмерната машина се поставя така, че централната равнина на пътника да съвпада с централната равнина на машината. По искане на производителя триизмерната Н-машина може да бъде преместена към средата по отношение на централната равнина на пътника, ако триизмерната Н-машина е поставена толкова далече от средната линия на превозното средство, че ръбът на седалката не би позволил нивелиране на машината.

4.6.   Към седалищната част на машината се прикачат краката и ходилата — поотделно или общо — с помощта на T-образна стойка. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката H, трябва да бъде хоризонтална и перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.

Положението на краката и ходилата на триизмерната Н-машина се регулира, както следва:

Предписано положение на седене: водач и пътник на външната предна седалка

4.7.1.1.   Краката и ходилата на машината се преместват напред по такъв начин, че краката да заемат естествено положение на пода на превозното средство, ако е необходимо между педалите за управление. Ако е възможно, левият крак трябва да е разположен на приблизително същото разстояние вляво от централната равнина на триизмерната машина, на което десният крак е разположен вдясно от тази равнина. Нивелирът за установяване на напречното положение на триизмерната Н-машина се довежда при необходимост до хоризонтално положение посредством регулиране положението на седалищната част или преместване на краката и ходилата на машината назад. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката H, трябва да остане перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.

4.7.1.2.   Ако не е възможно левият крак да бъде поставен успоредно на десния крак и лявото ходило не може да се поддържа от конструкцията, лявото ходило следва да се премести, докато застане стабилно. При това трябва да се запази положението на визуалните маркери.

4.7.2.   Предписано положение на седене: външна задна седалка

За задните или допълнителните седалки краката се разполагат според указанията на производителя. Ако при това положение ходилата почиват върху части от пода, които са на различно ниво, това ходило, което влиза първо в контакт с предната седалка, служи като отправна точка и другото ходило следва да се нагласи така, че нивелирът, показващ напречното положение на седалищната част на устройството, да отчита хоризонтално положение.

4.7.3.   Други предписани положения на седене

Следва се общата процедура, указана в параграф 4.7.1 по-горе, като единственото изключение е, че краката се поставят в положението, специфицирано от производителя.

4.8.   Поставят се тежестите на бедрата и подбедриците и се нивелира триизмерната Н-машина.

Накланя се гръбната част на машината напред до отказ и триизмерната Н-машина се изтегля напред от облегалката, като се хваща за Т-образната стойка. След това машината се наглася отново върху седалката посредством един от следните три метода:

4.9.1.   Ако триизмерната Н-машина има тенденция да се плъзга назад, се прилага следната процедура: оставя се машината да се плъзне назад до момента, когато вече не се налага да се задържа за Т-образната стойка, т.е. седалищната част се е опряла в облегалката. Ако е необходимо, краката се нагласят отново.

4.9.2.   Ако триизмерната Н-машина няма тенденция да се плъзга назад, прилага се следната процедура: машината се плъзва назад, като се прилага хоризонтално, насочено назад усилие върху Т-образната стойка до опирането на седалищната част в облегалката (виж фигура 2 в допълнение 1 към настоящото приложение).

4.10.   Прилага се натоварване от 100 N ± 10 N върху задната повърхност на триизмерната Н-машина на мястото на пресичане на бедрения ъглов квадрант и корпуса на Т-образната стойка. Направлението на прилаганото натоварване е по линия, преминаваща от спомената точка на пресичане до точка, разположена малко над корпуса на бедрената част (виж фигура 2 в допълнение 1 към настоящото приложение). След това внимателно гръбната част се избутва обратно до облегалката. През цялата оставаща част на процедурата трябва да се внимава триизмерната Н-машина да не се плъзне напред.

4.11.   Монтират се дясната и лявата бедрени тежести, след което шахматно се поставят осемте тежести на торса. Триизмерната Н-машина да се поддържа нивелирана.

4.12.   Накланя се гръбната част напред, за да се отстрани натискът върху облегалката. Триизмерната Н-машина се разклаща настрани, описвайки дъга от 10° (5° на всяка страна от централната равнина), така че да се осъществят три пълни цикъла на това движение, с цел да се премахне всяко евентуално сцепление между триизмерната Н-машина и седалката.

По време на разклащането T-образната стойка и триизмерната Н-машина могат да се отклонят от предписаните хоризонтално и вертикално положение. Поради това T-образната стойка трябва да бъде задържана посредством прилагане на подходящо странично натоварване по време на разклащанията. Задържането на T-образната стойка и разклащането на машината трябва да се извършат внимателно, за да се избегне прилагане на случайни външни натоварвания във вертикално или надлъжно направление.

На този етап не е необходимо краката на триизмерната Н-машина да се задържат или обездвижват. Ако те се разместят, за момента следва да се оставят в това положение.

Внимателно се връща гръбната част до облегалката и се проверява дали двата нивелира отчитат нулево положение. Ако по време на разклащането на машината краката са се разместили, те следва да се наместят по следния начин:

Краката се повдигат от пода един по един на минималната необходима височина, за да се избегне допълнителното им разместване. При това повдигане те трябва да се въртят свободно, като същевременно не се допуска прилагане на надлъжни или странични натоварвания. При поставянето на всеки крак обратно на пода петата трябва да е в контакт с проектираната за това конструкция.

Проверява се дали страничният нивелир отчита нулево положение; при необходимост, върху горната част на гръбната част на триизмерната Н-машина се прилага странично натоварване, достатъчно за нивелиране на седалищната ѝ част върху седалката.

4.13.   Задържайки T-образната стойка с цел да се предотврати приплъзване на триизмерната Н-машина напред върху седалката, се извършват следните действия:

| a) | гръбната част се премества обратно до облегалката; |
| --- | --- |

a)

гръбната част се премества обратно до облегалката;

| б) | последователно се прилага и освобождава хоризонтално натоварване в задно направление с величина, не по-голяма от 25 N, върху задната ъглова част, приблизително на височината на центъра на тежестите на торса, до момента, в който ъгълът на бедрения квадрант покаже, че машината е установена в относително стабилно положение след освобождаването на натоварването. Трябва да се внимава върху машината да не се прилагат външни натоварвания в долно и странично направление. Ако на този етап е необходимо да се коригира нивелировката на машината, гръбната ѝ част се накланя напред, нивелира се и се повтаря процедурата по параграф 4.12. |
| --- | --- |

б)

последователно се прилага и освобождава хоризонтално натоварване в задно направление с величина, не по-голяма от 25 N, върху задната ъглова част, приблизително на височината на центъра на тежестите на торса, до момента, в който ъгълът на бедрения квадрант покаже, че машината е установена в относително стабилно положение след освобождаването на натоварването. Трябва да се внимава върху машината да не се прилагат външни натоварвания в долно и странично направление. Ако на този етап е необходимо да се коригира нивелировката на машината, гръбната ѝ част се накланя напред, нивелира се и се повтаря процедурата по параграф 4.12.

Правят се всички измервания:

4.14.1.   Измерват се координатите на точката H по отношение на триизмерната референтна система.

4.14.2.   Действителният ъгъл на торса се отчита в задния ъглов квадрант на триизмерната Н-машина, докато сондата е в най-задно положение.

4.15.   Ако е необходима повторна инсталация на триизмерната Н-машина, седалката трябва да остане в ненатоварено положение в продължение на минимум 30 мин., преди да се пристъпи към повторната инсталация. Триизмерната Н-машина не бива да се оставя натоварена върху седалката по-дълго, отколкото е необходимо за провеждане на изпитването.

Ако седалките в един ред могат да се приемат за сходни (седалка тип пейка, еднакви седалки и пр.), за всеки ред седалки се отчитат само една точка H и един „действителен ъгъл на торса“, като триизмерната Н-машина, описана в допълнение 1 към настоящото приложение, се поставя върху седящо място, за което се приема, че е представително за целия ред. Това място следва да е:

4.16.1.   за предния ред — мястото на водача;

4.16.2.   за задния ред или редове — външно място.

---

(1)  За всяко седящо място, освен предните седалки, където точката H не може да се определи с помощта на триизмерната машина за определяне на точка H или на описаните процедури, точката R, посочена от производителя, може да се използва като референтна точка по преценка на компетентния орган.

(2)  Ъгъл на наклон, разлика във височината по отношение на устройството за закрепване на седалката, механични характеристики на повърхността и пр.

Допълнение 1

ОПИСАНИЕ НА ТРИИЗМЕРНАТА МАШИНА С ТОЧКА H (1)

(Триизмерна Н-машина)

1.   ГРЪБНА И СЕДАЛИЩНА ЧАСТ

Гръбната и седалищната част са изработени от армирана пластмаса и метал; те имитират човешки торс и бедра и са свързани шарнирно в точката H. Към свързаната шарнирно в точката H сонда за измерване на действителния ъгъл на торса е монтиран квадрант. Регулируема бедрена щанга, прикрепена към седалищната част на машината, определя централната линия и служи като базова линия за квадранта за ъгъла на бедрата.

2.   ЕЛЕМЕНТИ НА ТЯЛОТО И КРАКАТА

Глезенните сегменти са свързани със седалищната част на машината чрез T-образната стойка, която съединява коленете и представлява странично удължение на регулируемата бедрена щанга. Към глезенните сегменти са монтирани квадранти, с чиято помощ се измерва ъгълът на коленете. Елементите, имитиращи обувки и ходила, се калибрират с оглед измерване на ъгъла на ходилата. Двата нивелира служат за ориентиране на устройството в пространството. Тежестите се поставят в съответните центрове на тежестта, така че да се имитира натоварване върху седалката като от седнал мъж с тегло 76 кг. Всички стави на триизмерната Н-машина се проверяват, за да се гарантира свободното им движение без осезателно триене.

Фигура 1

Елементи на триизмерната Н-машина

Image

Фигура 2

Размери на елементите на триизмерната Н-машина и разпределение на натоварванията

Image

---

(1)  За допълнителна информация за конструкцията на триизмерната Н-машина се обръщайте към Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Съединени aмерикански щати.

Машината отговаря на стандарта ISO 6549:1980.

Допълнение 2

ТРИИЗМЕРНА РЕФЕРЕНТНА СИСТЕМА

| 1. | Триизмерната референтна система е дефинирана от три правоъгълни равнини, определени от производителя на превозното средство (виж фигурата) (1). |
| --- | --- |

1.

Триизмерната референтна система е дефинирана от три правоъгълни равнини, определени от производителя на превозното средство (виж фигурата) (1).

| 2. | Положението за измерване на превозното средство се определя посредством позиционирането му върху носеща повърхност, така че координатите на координатните знаци да отговарят на стойностите, указани от производителя. |
| --- | --- |

2.

Положението за измерване на превозното средство се определя посредством позиционирането му върху носеща повърхност, така че координатите на координатните знаци да отговарят на стойностите, указани от производителя.

| 3. | Координатите на точката R и точката H се определят във връзка с координатните знаци, определени от производителя на превозното средство. |
| --- | --- |

3.

Координатите на точката R и точката H се определят във връзка с координатните знаци, определени от производителя на превозното средство.

Фигура

Триизмерна референтна система

Image

---

(1)  Референтната система отговаря на стандарта ISO 4130:1978.

Допълнение 3

РЕФЕРЕНТНИ ДАННИ ОТНОСНО МЕСТАТА ЗА СЯДАНЕ

1.   Кодиране на референтните данни

Референтните данни се дават последователно за всяко място за сядане. Местата за сядане се обозначават с двупозиционен код. Първият символ е арабска цифра и обозначава реда седалки, като се брои от предницата към задницата на превозното средство. Вторият символ е главна буква, която обозначава мястото за сядане в даден ред, гледано по посоката на движение напред на превозното средство; използват се следните букви:

| L | = | ляво |
| --- | --- | --- |
| C | = | централно |
| R | = | дясно |

L

=

ляво

C

=

централно

R

=

дясно

2.   Описание на положението за измерване на превозното средство

2.1.   Координати на координатните знаци

| | X .... |
| --- | --- |

X ....

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Списък на референтните данни

Място за сядане: ...

3.1.1.   Координати на точката R

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Проектен ъгъл на торса: ...

3.1.3.   Спецификации за регулиране на седалката (1)

| | хоризонтално ... |
| --- | --- |

хоризонтално ...

| | вертикално ... |
| --- | --- |

вертикално ...

| | ъглово ... |
| --- | --- |

ъглово ...

| | ъгъл на торса ... |
| --- | --- |

ъгъл на торса ...

Бележка: Референтните данни за останалите места за сядане се посочват в точки 3.2, 3.3 и пр.

---

(1)  Ненужното се зачерква.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 5

ТЕГЛЕЩО УСТРОЙСТВО

Фигура 1

Image

Фигура 1a

Image

Фигура 2

Image

За фиксиране на лентата теглещото устройство за изпитване на раменни колани може да бъде модифицирано чрез добавяне на два укрепващи елемента и/или болтове, за да се предотврати нежелано освобождаване на лентата по време на изпитването с теглене.

Фигура 3

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

МИНИМАЛЕН БРОЙ НА ТОЧКИТЕ НА ЗАКРЕПВАНЕ И ПОЛОЖЕНИЕ НА ДОЛНИТЕ УСТРОЙСТВА ЗА ЗАКРЕПВАНЕ

| Превозно средство категория | Обърнати по посока на движението места за сядане | Обърнати срещу движението места |
| --- | --- | --- |
| Външно | Средно |
| Предно | Друго | Предно | Друго |
| M1 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M2 ≤ 3,5 тона | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M3 и M2 > 3,5 тона | 3 | 3 или 2 | 3 или 2 | 3 или 2 | 2 |
| N1 | 3 | 3 или 2 | 3 или 2 * | 2 | 2 |
| N2 и N3 | 3 | 2 | 3 или 2 * | 2 | 2 |

Превозно средство категория

Обърнати по посока на движението места за сядане

Обърнати срещу движението места

Външно

Средно

Предно

Друго

Предно

Друго

M1

3

3

3

3

2

M2 ≤ 3,5 тона

3

3

3

3

2

M3 и M2 > 3,5 тона

Image

Image

Image

Image

2

N1

3

Image

3 или 2 *

2

2

N2 и N3

3

2

3 или 2 *

2

2

Легенда:

| 2 | : | две долни устройства за закрепване, позволяващи монтиране на обезопасителен колан от тип B или от типове Br, Br3, Br4m или Br4Nm, когато това се изисква от Консолидираната резолюция за производство на превозни средства (R.E.3), приложение 13, допълнение 1. |
| --- | --- | --- |
| 3 | : | две долни и едно горно устройство за закрепване, позволяващи монтиране на триточков обезопасителен колан от тип A или обезопасителни колани от типове Ar, Ar4m или Ar4Nm, когато това се изисква от Консолидираната резолюция за производство на превозни средства (R.E.3), приложение 13, допълнение 1. |
| | : | отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.3 (допускат се две устройства за закрепване, ако мястото за сядане е вътрешно по отношение на пътека) |
| * | : | отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.4 (допускат се две устройства за закрепване, ако предното стъкло попада извън референтната зона) |
| | : | отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.5 (допускат се две устройства за закрепване, ако в референтната зона няма никакви предмети) |
| | : | отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.7 (специална разпоредба, отнасяща се до горното ниво на превозно средство). |

2

:

две долни устройства за закрепване, позволяващи монтиране на обезопасителен колан от тип B или от типове Br, Br3, Br4m или Br4Nm, когато това се изисква от Консолидираната резолюция за производство на превозни средства (R.E.3), приложение 13, допълнение 1.

3

:

две долни и едно горно устройство за закрепване, позволяващи монтиране на триточков обезопасителен колан от тип A или обезопасителни колани от типове Ar, Ar4m или Ar4Nm, когато това се изисква от Консолидираната резолюция за производство на превозни средства (R.E.3), приложение 13, допълнение 1.

Image

:

отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.3 (допускат се две устройства за закрепване, ако мястото за сядане е вътрешно по отношение на пътека)

*

:

отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.4 (допускат се две устройства за закрепване, ако предното стъкло попада извън референтната зона)

Image

:

отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.5 (допускат се две устройства за закрепване, ако в референтната зона няма никакви предмети)

Image

:

отнася се до разпоредбата в параграф 5.3.7 (специална разпоредба, отнасяща се до горното ниво на превозно средство).

Допълнение 1

ПОЛОЖЕНИЕ НА ДОЛНИТЕ УСТРОЙСТВА ЗА ЗАКРЕПВАНЕ — ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ САМО НА ЪГЪЛА

| Седалка | M1 | Различно от M1 |
| --- | --- | --- |
| Предно (*) | страна на катарамата (α2) | 45° — 80° | 30° — 80° |
| не от страната на катарамата (α1) | 30° — 80° | 30° — 80° |
| постоянен ъгъл | 50° — 70° | 50° — 70° |
| пейка — страна на катарамата (α2) | 45° — 80° | 20°— 80° |
| пейка — не от страната на катарамата (α1) | 30° — 80° | 20° — 80° |
| регулируема седалка с ъгъл на облегалката < 20° | 45° — 80° (α2) (*)
  20° — 80° (α1) (*) | 20° — 80° |
| Задно ≠ | | 30° — 80° | 20° — 80° Ψ |
| Сгъваемо | Не се изисква устройство за закрепване на обезопасителен колан.
  Ако е монтирано устройство за закрепване: виж изискванията по отношение на ъгъла: предно и задно. |

Седалка

M1

Различно от M1

Предно (*)

страна на катарамата (α2)

45° — 80°

30° — 80°

не от страната на катарамата (α1)

30° — 80°

30° — 80°

постоянен ъгъл

50° — 70°

50° — 70°

пейка — страна на катарамата (α2)

45° — 80°

20°— 80°

пейка — не от страната на катарамата (α1)

30° — 80°

20° — 80°

регулируема седалка с ъгъл на облегалката < 20°

45° — 80° (α2) (*)

20° — 80° (α1) (*)

20° — 80°

Задно ≠

30° — 80°

20° — 80° Ψ

Сгъваемо

Не се изисква устройство за закрепване на обезопасителен колан.

Ако е монтирано устройство за закрепване: виж изискванията по отношение на ъгъла: предно и задно.

Бележки:

| ≠ | : | външно и средно. |
| --- | --- | --- |
| (*) | : | ако ъгълът не е постоянен, виж параграф 5.4.2.1. |
| Ψ | : | 45° — 90° за седалки в превозни средства от категориите M2 и M3. |

≠

:

външно и средно.

(*)

:

ако ъгълът не е постоянен, виж параграф 5.4.2.1.

Ψ

:

45° — 90° за седалки в превозни средства от категориите M2 и M3.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 7

ДИНАМИЧНИТЕ ИЗПИТВАНИЯ КАТО АЛТЕРНАТИВА НА СТАТИЧНИТЕ ИЗПИТВАНИЯ ЗА ЯКОСТ НА УСТРОЙСТВА ЗА ЗАКРЕПВАНЕ НА ОБЕЗОПАСИТЕЛНИ КОЛАНИ

1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

В настоящото приложение е описано динамичното изпитване с количка, което може да се проведе като алтернатива на статичното изпитване за якост на устройствата за закрепване на обезопасителни колани, предвидени в параграфи 6.3 и 6.4 от настоящото правило.

Към такова алтернативно изпитване може да се пристъпи по искане на производителя на превозното средство, когато се изпитват група седалки, при които всички места за сядане са оборудвани с триточкови обезопасителни колани, снабдени с ограничители на натоварване върху гръдния кош, и когато групата седалки допълнително включва място за сядане, за което горното устройство за закрепване на обезопасителен колан е монтирано върху конструкцията на седалката.

2.   ПРЕДПИСАНИЯ

В предвиденото в параграф 3 от настоящото приложение динамично изпитване не се допуска скъсване на което и да е устройство за закрепване или областта около такова. Допуска се обаче преднамерено скъсване, необходимо за функционирането на устройството за ограничаване на натоварването.

Трябва да се спазват минималните разстояния за долните точки за ефективно закрепване, посочени в параграф 5.4.2.5 от настоящото правило, и изискванията за горните точки за ефективно закрепване, посочени в параграф 5.4.3.6 от настоящото правило и, ако е приложимо, допълнени със следващия параграф 2.1.1.

2.1.1.   За превозни средства от категория M1 с обща допустима маса, непревишаваща 2,5 т, горното устройство за закрепване на обезопасителен колан, ако е монтирано към конструкцията на седалката, не бива да се измества напред от напречна равнина, преминаваща през точките R и C на съответната седалка (виж фигура 1 в приложение 3 към настоящото правило).

За превозни средства, различни от посочените по-горе, горното устройство за закрепване на обезопасителен колан не бива да се измества напред от напречна равнина, разположена под наклон 10° по посока на движението и преминаваща през точката R на седалката.

2.2.   В превозни средства, в които се използват такива устройства, механизмите за преместване и застопоряване, позволяващи на пътниците на всички места да напускат превозното средство, трябва да функционират чрез ръчно задвижване след приключване на изпитването.

2.3.   Инструкцията за използване на превозното средство трябва да включва информация, че всеки обезопасителен колан се заменя само с обезопасителен колан, одобрен за съответното седящо място в превозното средство, и по-конкретно да посочва тези места за сядане, на които могат да се монтират само подходящи обезопасителни колани, снабдени с ограничители на натоварването.

3.   УСЛОВИЯ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ДИНАМИЧНОТО ИЗПИТВАНЕ

3.1.   Общи условия

Общите условия, описани в параграф 6.1 настоящото от настоящото правило, се прилагат към изпитването, описано в настоящото приложение.

3.2.   Инсталация и подготовка

3.2.1.   Количка

Количката трябва да бъде изработена по такъв начин, че след изпитването да не възниква трайна деформация. Тя трябва да бъде насочена така, че по време на сблъсъка отклонението да не надхвърля 5° във вертикална равнина и 2° в хоризонтална равнина.

3.2.2.   Закрепване на шасито на превозното средство

Тази част от шасито на превозното средство, която се оценява като решаваща за коравината му, по отношение на устройствата за закрепване на седалките и на обезопасителните колани, се закрепва върху количката съобразно изискванията по параграф 6.2 от настоящото правило.

3.2.3.   Системи за обезопасяване

3.2.3.1.   Системите за обезопасяване (комплектувани седалки, обезопасителни колани и устройства за ограничаване на натоварването) се монтират върху шасито на превозното средство съобразно спецификациите за серийно производство на съответното превозно средство.

Частите от превозното средство, които гледат към изпитваната седалка (арматурно табло, седалки и пр., в зависимост от изпитваната седалка) могат да се монтират върху изпитателната количка. Ако има предна въздушна възглавница, тя следва да се деактивира.

3.2.3.2.   По искане на производителя на превозното средство и след съгласуване с техническата служба, провеждаща изпитванията, някои компоненти от системите за обезопасяване, различни от комплектуваните седалки, механизмите на обезопасителните колани и устройствата за ограничаване на натоварването, се допуска да не бъдат монтирани върху изпитателната количка или да бъдат заменени с компоненти с еквивалентна или по-малка твърдост, чиито размери съответстват на вътрешните габарити на превозното средство, при условие че изпитваната конфигурация е поне толкова неблагоприятна, колкото серийната конфигурация, по отношение на силите, действащи върху устройствата за закрепване на седалката и обезопасителните колани.

3.2.3.3.   Седалките се регулират съгласно изискванията на параграф 6.1.2 от настоящото правило, в положението, избрано от техническата служба, провеждаща изпитванията, като даващо най-неблагоприятни условия по отношение на якостта на устройствата за закрепване, и съвместима с инсталирането в превозното средство на манекени.

3.2.4.   Манекени

Върху всяка седалка се поставя манекен, чиито размери и маса отговарят на изискванията в приложение 8, който се обезопасява чрез заключване на монтираните в превозното средство обезопасителни колани.

Не се изисква наличие на измервателна апаратура в манекена.

3.3.   Изпитване

3.3.1.   Количката се ускорява така, че през време на изпитването изменението на скоростта ѝ да е 50 км/ч. Обратното ускорение на количката трябва да е границите, предвидени в приложение 8 към Правило No 16.

3.3.2.   Ако е приложимо, допълнителните обезопасителни устройства (устройства за предварително натоварване и др., с изкл. на въздушни възглавници) се активират съобразно инструкциите на производителя.

3.3.3.   Проверява се дали изместването на устройствата за закрепване на обезопасителните колани надхвърля допустимите граници, предвидени в параграфи 2.1 и 2.1.1 от настоящото приложение.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 8

СПЕЦИФИКАЦИИ НА МАНЕКЕНИТЕ (1)

| Маса | 97,5 ± 5 кг |
| --- | --- |
| Височина в седнало положение | 965 мм |
| Ширина на ханша (седнало положение) | 415 мм |
| Обиколка на ханша (седнало положение) | 1 200 мм |
| Обиколка на талията (седнало положение) | 1 080 мм |
| Дълбочина на гръдния кош | 265 мм |
| Обиколка на гръдния кош | 1 130 мм |
| Височина на раменете | 680 мм |
| Допустимо отклонение на всички размери | ± 5 % |

Маса

97,5 ± 5 кг

Височина в седнало положение

965 мм

Ширина на ханша (седнало положение)

415 мм

Обиколка на ханша (седнало положение)

1 200 мм

Обиколка на талията (седнало положение)

1 080 мм

Дълбочина на гръдния кош

265 мм

Обиколка на гръдния кош

1 130 мм

Височина на раменете

680 мм

Допустимо отклонение на всички размери

± 5 %

Бележка: Скица на размерите е дадена във фигурата по-долу.

Image

---

(1)  Устройствата, описани в Австралийския правилник за проектиране (ADR) 4/03 и Федералния стандарт за безопасност на моторните превозни средства (FMVSS) 208, се приемат за еквивалентни.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 9

СИСТЕМИ ЗА ЗАКРЕПВАНЕ ISOFIX И ГОРНО РАЗПОЛОЖЕНИ ЛЕНТОВИ УСТРОЙСТВА ЗА ЗАКРЕПВАНЕ ISOFIX

Фигура 1

Статично устройство за прилагане на сили (SFAD), изометрични изгледи

Image

Фигура 2

Статично устройство за прилагане на сили (SFAD), размери

Image

Фигура 3

Горен съединител ISOFIX (тип кука) — размери

Image

Фигура 4

Разстояние между двете долни зони на закрепване

Image

Фигура 5

Двуизмерен модел

Image

Фигура 6

Местоположение на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX, ISOFIX зона — страничен изглед

Image

Фигура 7

Местоположение на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX, ISOFIX зона — увеличен страничен изглед на площта на обгръщане

Image

Фигура 8

Положение на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX, ISOFIX зона — изглед в план (R-напречен разрез в план)

Image

Фигура 9

Положение на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX, ISOFIX зона — фронтален изглед

Image

Фигура 10

Местоположение на горно разположено лентово устройство за закрепване ISOFIX, ISOFIX зона — триизмерен схематичен изглед

Image

Фигура 11

Алтернативен метод за определяне местоположението на горното устройство за закрепване с лента при използване на устройство „ISO/F2“ (B), isofix зона — страничен, горен и заден изглед

Image

Фигура 12

Символ на долно устройство за закрепване ISOFIX

Image

Фигура 13

Символ, обозначаващ местоположението на горно разположено лентово устройство за закрепване, прикрито с капак

Image

---

| 6.12.2007 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 321/55 |
| --- | --- | --- | --- |

6.12.2007

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 321/55

---

Единствено оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие по международното публично право. Състоянието и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да се проверят в актуалната версия на документа на ИКЕ на ООН TRANS/WP.29/343, публикуван в Интернет на адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Правило No 66 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни технически разпоредби относно одобряването на пътнически превозни средства с голям капацитет по отношение на якостта на тяхната надстройка

Добавка 65: Правило No 66

Преработка 1

Притурка 1 към оригиналната версия на правилото — дата на влизане в сила: 3 септември 1997 г.

Серия изменения 01 — дата на влизане в сила: 9 ноември 2005 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

ПРАВИЛО

| 1. | Приложно поле |
| --- | --- |

1.

| 2. | Термини и определения |
| --- | --- |

2.

| 3. | Заявление за одобряване |
| --- | --- |

3.

| 4. | Одобряване |
| --- | --- |

4.

| 5. | Общи спецификации и изисквания |
| --- | --- |

5.

| 6. | Модификация и разширение на типово одобрение на превозно средство |
| --- | --- |

6.

| 7. | Съответствие на производството |
| --- | --- |

7.

| 8. | Санкции при несъответствие на производството |
| --- | --- |

8.

| 9. | Окончателно преустановяване на производството |
| --- | --- |

9.

| 10. | Преходни разпоредби |
| --- | --- |

10.

| 11. | Наименования и адреси на техническите служби, провеждащи изпитвания с цел одобряване, и на административните отдели |
| --- | --- |

11.

ПРИЛОЖЕНИЯ

| Приложение 1 | Съобщение относно типа превозно средство по отношение на якостта на неговата надстройка съгласно Правило No 66 |
| --- | --- |

Приложение 1

| Приложение 2 | Схема на маркировката за одобрение |
| --- | --- |

Приложение 2

| Приложение 3 | Определяне на центъра на тежестта на превозното средство |
| --- | --- |

Приложение 3

| Приложение 4 | Становища по конструктивното описание на надстройката |
| --- | --- |

Приложение 4

| Приложение 5 | Изпитване чрез преобръщане като основен метод за одобряване |
| --- | --- |

Приложение 5

| Приложение 6 | Изпитване чрез преобръщане с използване на секции от корпуса като еквивалентен метод за одобряване |
| --- | --- |

Приложение 6

| Приложение 7 | Квазистатично изпитване за натоварване на секции на корпуса като еквивалентен метод за одобряване |
| --- | --- |

Приложение 7

| Допълнение 1— | определяне на вертикалното движение на центъра на тежестта по време на преобръщане |
| --- | --- |

Допълнение 1—

| Приложение 8 | Квазистатично изчисление на базата на изпитване на компоненти като еквивалентен метод на одобряване |
| --- | --- |

Приложение 8

| Допълнение 1— | характеристики на пластични стави |
| --- | --- |

Допълнение 1—

| Приложение 9 | Компютърна симулация на изпитването за преобръщане на цяло превозно средство като еквивалентен метод за одобряване |
| --- | --- |

Приложение 9

1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

Настоящото правило се отнася до едноетажни твърди или съчленени превозни средства, проектирани и построени за превоз на повече от 22 пътници, независимо дали седнали или правостоящи, освен водача и екипажа.

2.   ТЕРМИНИ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите на настоящото правило се използват следните термини и определения:

2.1.   Мерни единици

Мерните единици са:

| Размери и линейни разстояния | метри (m) или милиметри (mm) |
| --- | --- |
| Маса или товар | килограми (kg) |
| Сила (и тегло) | нютони (N) |
| Момент | нютон-метри (Nm) |
| Енергия | джаули (J) |
| Гравитационна константа | 9,81 (m/s2) |

Размери и линейни разстояния

метри (m) или милиметри (mm)

Маса или товар

килограми (kg)

Сила (и тегло)

нютони (N)

Момент

нютон-метри (Nm)

Енергия

джаули (J)

Гравитационна константа

9,81 (m/s2)

2.2.   „Превозно средство“ означава градски или извънградски автобус, конструиран и оборудван за транспортиране на пътници. Превозното средство е индивидуален представител на типа превозно средство.

2.3.   „Тип превозно средство“ означава категория превозни средства, произведени със същата конструктивна техническа спецификация, основни размери и конструктивно разположение. Типът на превозното средство се определя от производителя на превозното средство.

2.4.   „Фамилия типове превозни средства“ означава онези типове превозни средства, предложени в бъдеще, както и съществуващи сега, които са обхванати от одобрението на най-лошия случай, по отношение на настоящото правило.

2.5.   „Най-лош случай“ означава типа превозно средство от група типове превозни средства, който вероятно най-малко ще издържи на изискванията на настоящото правило по отношение на якостта на надстройката. Трите параметъра, които определят най-лошия случай, са: конструктивна якост, референтна енергия и оставащо пространство.

2.6.   „Одобряване на типа превозно средство“ означава цялата официална процедура за проверка и изпитване на превозното средство, за да се докаже, че то отговаря на всички изисквания, определени в настоящото правило.

2.7.   „Разширяване на одобрението“ означава официалната процедура, чрез която се одобрява модифицирано превозно средство въз основа на по-рано одобрен тип превозно средство, чрез сравнение на критериите за конструкцията, потенциалната енергия и оставащото пространство.

2.8.   „Съчленено превозно средство“ означава превозно средство, което се състои от две или повече твърди секции, които са свързани със съчленен тип връзка между тях, като отделенията за пътниците на всяка секция са взаимно свързани, така че пътниците да могат да се придвижват свободно между тях; твърдите секции са постоянно свързани, така че те могат да бъдат разделени чрез операция, включваща технически средства, които обикновено се намират само в работилница.

2.9.   „Отделение за пътниците“ означава пространството, предназначено за използване от пътниците, с изключение на всяко пространство, заето от фиксирани принадлежности, като например барчета, кухнички или тоалетни.

2.10.   „Отделение за водача“ означава пространството, предназначено за изключителна употреба от водача и включващо седалката на водача, волана, командните прибори, контролно-измервателните прибори и други устройства, необходими за шофиране на превозното средство.

2.11.   „Система за обезопасяване на седящите“ означава всяко устройство, което свързва пътник, водач или член на екипажа с неговото място по време на преобръщане.

2.12.   „Вертикална надлъжна централна равнина“ (VLCP) означава вертикалната равнина, която преминава през средните точки на разстоянието между колелата на предната ос и на разстоянието между колелата на задната ос.

2.13.   „Оставащо пространство“ означава пространството, което остава в отделението(ята) за пътниците, екипажа и водача, за осигуряване на по-добра възможност за оцеляване за пътници, водач и екипаж в случай на пътнотранспортно произшествие с преобръщане.

2.14.   Ненатоварена маса в работно състояние (Mk) означава масата на превозното средство в работно състояние, освободено от пътници или товар, но с добавка от 75 kg за масата на водача, масата на горивото, съответстваща на 90 % от вместимостта на резервоара за гориво, посочена от производителя, и масите на охладителната течност, смазочния материал, инструментите и резервното колело, ако има такова.

2.15.   „Обща маса на пътниците“ (Mm) означава комбинираната маса на всички пътници, екипаж, които заемат места, снабдени със система за обезопасяване на седящите.

2.16.   „Обща ефективна маса на превозното средство“ (Mt) означава ненатоварената маса в работно състояние на превозното средство (Mk), комбинирана с частта (k = 0,5) от общата маса на пътниците (Mm), считана за неподвижно закрепена към превозното средство.

2.17.   „Маса на индивидуален пътник“ (Mmi) означава масата на индивидуалния пътник. Стойността на тази маса е 68 kg.

2.18.   „Референтна енергия“ (ER) означава потенциалната енергия на типа превозно средство, което предстои да бъде одобрено, измерена по отношение на хоризонталното долно ниво на канавката при тръгване в началното нестабилно положение на процеса на преобръщане.

2.19.   „Изпитване чрез преобръщане на цяло превозно средство“ означава изпитване на напълно комплектувано превозно средство за доказване не необходимата якост на надстройката.

2.20.   „Работна маса за накланяне“ означава техническо приспособление, състоящо се от платформа за накланяне, канал и бетонова подова повърхност, използвано при изпитването чрез преобръщане на цяло (комплектувано) превозно средство или корпусна секция.

2.21.   „Платформа за накланяне“ означава твърда равнина, която може да бъде завъртана около хоризонтална ос, за да се наклони цялото превозно средство или корпусна секция.

2.22.   „Каросерия“ означава цялостната конструкция на превозното средство в работно състояние, включително всички конструктивни елементи, които образуват пространството за пътниците, пространството за водача, багажника и пространствата за механичните устройства и компоненти.

2.23.   „Надстройка“ означава товароносещите компоненти на каросерията, както са определени от производителя, съдържащи онези кохерентни части и елементи, които допринасят за якостта и способността за абсорбиране на енергия на каросерията и запазват оставащото пространство при изпитването чрез преобръщане.

2.24.   „Конструктивна секция“ означава конструктивна секция на надстройката, образуваща затворен контур между две равнини, които са перпендикулярни на вертикалната надлъжна централна равнина на превозното средство. Конструктивната секция съдържа една колона на прозорец (или врата) от всяка страна на превозното средство, както и странични стенни елементи, секция от покривната конструкция и секция от подовата и подподова конструкция.

2.25.   „Корпусна секция“ означава елемент от конструкцията, който представлява част от надстройката за целите на изпитването за одобряване. Секцията от корпуса съдържа най-малко две конструктивни секции, свързани посредством представителни свързващи елементи (странични, покривни и подпокривни конструкции).

2.26.   „Оригинална корпусна секция“ означава корпусна секция, съставена от две или повече конструктивни секции с точно същата форма и съответно положение, както в действителното превозно средство. Всички свързващи елементи между конструктивните секции също са разположени точно по начина, по който се явяват в действителното превозно средство.

2.27.   „Изкуствена корпусна секция“ означава секция от корпуса, построена от две или повече корпусни секции, но не в същото положение, нито на същото разстояние една от друга, както в действителното превозно средство. Свързващите елементи между тези конструктивни секции не трябва да са идентични на действителната конструкция на корпуса, но трябва да бъдат конструктивно еквивалентни.

2.28.   „Твърда част“ означава конструктивна част или елемент, който няма значителна деформация и абсорбция на енергия по време на изпитването чрез преобръщане.

2.29.   „Пластична зона“ (PZ) означава специалната геометрично ограничена част от надстройката, в която в резултат на динамични ударни сили:

| — | се концентрират мащабни пластични деформации; |
| --- | --- |

—

се концентрират мащабни пластични деформации;

| — | става съществена деформация (изкривяване) на оригиналната форма (сечение, дължина или друга геометрия); |
| --- | --- |

—

става съществена деформация (изкривяване) на оригиналната форма (сечение, дължина или друга геометрия);

| — | се получава загуба на стабилност в резултат на локално огъване; |
| --- | --- |

—

се получава загуба на стабилност в резултат на локално огъване;

| — | се абсорбира кинетична енергия поради деформацията. |
| --- | --- |

—

се абсорбира кинетична енергия поради деформацията.

2.30.   „Пластична става“ (PH) означава проста гъвкава зона, образувана на прътовиден елемент (единична тръба, колона на прозорец и т.н.).

2.31.   „Арка“ означава надлъжната конструктивна част на каросерията над страничните прозорци, включително извития преход към покривните конструкции. При изпитването чрез преобръщане арката първа удря земята.

2.32.   „Долна арка“ означава надлъжната конструктивна част на каросерията под страничните прозорци. При изпитването чрез преобръщане долната арка може да бъде втората повърхност, която да влезе в контакт със земята след първоначалната деформация на напречното сечение на превозното средство.

3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ

3.1.   Заявлението за одобряване на тип превозно средство по отношение на якостта на неговата надстройка се подава от производителя на превозното средство или от неговия надлежно упълномощен представител в административния отдел.

Към заявлението се прилагат посочените по-долу документи в три екземпляра и следните материали:

главни идентификационни данни и параметри на типа превозно средство или група типове превозни средства;

3.2.1.1.   чертежи — генерален план на типа превозно средство, неговата каросерия и неговото вътрешно разположение с основните размери. Седалките, които имат ограничители за пътниците, трябва да бъдат ясно маркирани и техните положения в превозното средство трябва да бъдат точно оразмерени;

3.2.1.2.   освободена от товар маса на превозното средство и свързаните осови товари;

3.2.1.3.   точно положение на освободения от товар център на тежестта на превозното средство, заедно с протокола от измерванията. За определяне на положението на центъра на тежестта се използват измервателните и изчислителните методи, описани в приложение 3;

3.2.1.4.   обща ефективна маса на превозното средство и свързаните с това осови натоварвания;

3.2.1.5.   точно положение на центъра на тежестта на общата ефективна маса на превозното средство, заедно с протокола от измерванията. За определяне на положението на центъра на тежестта се използват измервателните и изчислителни методи, описани в приложение 3.

Всички данни и информация, които са необходими за оценяване на критериите за най-лош случай в група типове превозни средства:

3.2.2.1.   стойност на референтната енергия (ER), която е продукт на масата на превозното средство (M), гравитационната константа (g) и височината (h1) на центъра на тежестта при превозното средство в неговото нестабилно равновесно положение, когато започва изпитването чрез преобръщане (виж фигура 3):

Formula

където:

| M | = | Mk, освободената от товар маса на типа на превозното средство, ако няма ограничители за пътниците, или
  Mt, общата ефективна маса на превозното средство, когато са оборудвани ограничители за пътниците, и |
| --- | --- | --- |
| Mt | = | Mk + k × Mm, където k = 0,5, |
| h0 | = | височината (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство за избраната стойност на масата (M) |
| t | = | перпендикулярно разстояние (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство от неговата надлъжна вертикална централна равнина |
| B | = | перпендикулярно разстояние (в метри) на надлъжната вертикална централна равнина на превозното средство към оста на въртене при изпитването чрез преобръщане |
| g | = | гравитационна константа |
| h1 | = | височината (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство в неговото положение на тръгване в началното нестабилно положение по отношение на хоризонталната долна равнина на канала |

M

=

Mk, освободената от товар маса на типа на превозното средство, ако няма ограничители за пътниците, или

Mt, общата ефективна маса на превозното средство, когато са оборудвани ограничители за пътниците, и

Mt

=

Mk + k × Mm, където k = 0,5,

h0

=

височината (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство за избраната стойност на масата (M)

t

=

перпендикулярно разстояние (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство от неговата надлъжна вертикална централна равнина

B

=

перпендикулярно разстояние (в метри) на надлъжната вертикална централна равнина на превозното средство към оста на въртене при изпитването чрез преобръщане

g

=

гравитационна константа

h1

=

височината (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство в неговото положение на тръгване в началното нестабилно положение по отношение на хоризонталната долна равнина на канала

3.2.2.2.   чертежи и подробно описание на надстройката на типа превозно средство или група типове превозни средства съгласно приложение 4;

3.2.2.3.   подробни чертежи на оставащото пространство, съгласно точка 5.2 за всеки тип превозно средство, което следва да бъде одобрено.

3.2.3.   Допълнителна подробна документация, параметри, данни, зависещи от метода на изпитването за одобряване, избрани от производителя, както е изложено подробно в приложения 5, 6, 7, 8 и 9.

3.2.4.   В случай че превозното средство е съчленено, цялата тази информация се подава отделно за всяка секция на типа превозно средство с изключение на точка 3.2.1.1, която се отнася до цялото превозно средство.

3.3.   При поискване от техническата служба цяло превозно средство (или по едно превозно средство от всеки тип превозни средства, ако се иска одобряване за група типове превозни средства) се представя за проверка на неговата освободена от товар маса, осови натоварвания, положение на центъра на тежестта и всички други данни и информация, които са свързани с якостта на надстройката.

3.4.   Според метода на изпитването за одобряване, избран от производителя, на техническата служба се предават съответни парчета за проба при поискване. Разположението и броят на тези парчета за проба се съгласува с техническата служба. В случай, че парчетата за проба са били изпитвани по-рано, се предават протоколите от изпитването.

4.   ОДОБРЯВАНЕ

4.1.   Ако типът превозно средство или групата типове превозни средства, представени за одобряване по силата на настоящото правило, отговарят на изискванията на точка 5 по-долу, този тип превозно средство се одобрява.

4.2.   Номер на одобрение се дава за всеки одобрен тип превозно средство. Първите му две цифри (в момента 01 съответства на серия изменения 01) посочват серията изменения, включващи най-новите основни технически поправки, нанесени в правилото по време на издаване на одобрението. Същата договаряща се страна не може да издава същия номер за друг тип превозно средство.

4.3.   Уведомлението за одобряване или за отказ или за удължаване на одобрението на типа превозно средство съгласно настоящото правило се изпраща на страните по споразумението, които прилагат настоящото правило, чрез съобщителен формуляр (виж приложение 1) и чертежи и диаграми, предоставени от кандидата за одобряване, във формат, съгласуван между производителя и техническата служба. Документацията на хартиен носител се сгъва до формат A4 (210 × 297 mm).

Международната маркировка за одобрение е задължителна и тя трябва да е поставена на явно и напълно достъпно място, уточнено във формуляра за одобрение, на всяко превозно средство, съответстващо на одобрения тип превозно средство по силата на настоящото правило. Тази маркировка се състои от:

4.4.1.   оградена с окръжност буква E, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (1);

4.4.2.   номерът на настоящото правило, следван от буква R, тире и номера на одобряване, вдясно от окръжността, посочена в точка 4.4.1.

4.5.   Маркировката за одобряване трябва да бъде ясна, четлива и неизтриваема.

4.6.   Маркировката за одобрение се поставя в близост до или на табелата с данни за превозното средство, поставена от производителя.

4.7.   Приложение 2 към настоящото правило дава примерна маркировка за одобрение.

5.   ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ И ИЗИСКВАНИЯ

5.1.   Изисквания

Надстройката на превозното средство трябва да има достатъчна якост, за да осигури, че оставащото пространство по време и след изпитването чрез преобръщане на цяло превозно средство няма да бъде увредено. Това означава:

5.1.1.   никоя част от превозното средство, която е извън оставащото пространство в началото на изпитването (например колони, предпазни пръстени, багажници) не трябва да навлиза в оставащото пространство по време на изпитването. Всички конструктивни части, които първоначално са в оставащото пространство (например вертикални ръкохватки, разделителни прегради, кухнички, тоалетни) не се взимат предвид, когато се оценява навлизането в оставащото пространство;

никоя част от оставащото пространство не стърчи извън контура на деформираната конструкция. Контурът на деформираната конструкция се определя последователно между всяка прилежаща колона на прозорец и/или врата. Между две деформирани колони контурът е теоретична повърхност, определена от прави линии, свързващи вътрешните точки на контура на колоните, които са били със същата височина над нивото на пода преди изпитването чрез преобръщане (виж фигура 1).

Фигура 1

Спецификация на контура на деформираната конструкция

Image

5.2.   Оставащо пространство

Обвиващата крива на оставащото пространство на превозното средство се определя чрез създаване на вертикална напречна равнина в превозното средство, която има периферията, описана на фигури 2a и 2в, и движейки тази равнина по дължината на превозното средство (виж фигура 2б) по следния начин:

5.2.1.   точка SR е разположена на гърба на всяка външна обърната напред или назад седалка (или допуснато положение на седалката), 500 mm над пода под седалката, 150 mm от вътрешната повърхност на страничната стена. Не се взимат предвид колесните арки и други изменения на височината на пода. Тази размери се прилагат също и при седалки, гледащи навътре в техните централни равнини;

5.2.2.   ако двете страни на превозното средство не са симетрични по отношение на разпределението на пода и следователно височините на точките SR са различни, стъпката между двете подови линии на оставащото пространство се отчита като надлъжната вертикална централна равнина на превозното средство (виж фигура 2в);

5.2.3.   най-задното положение на оставащото пространство е вертикална равнина 200 mm зад точката SR на най-задната външна седалка или вътрешното лице на задната стена на превозното средство, ако това е по-малко от 200 mm зад тази точка SR;

Най-предното положение на оставащото пространство е вертикална равнина 600 mm пред точката SR на най-предната седалка (независимо дали е за пътниците, екипажа или водача) в превозното средство, поставено в най-предно положение;

Ако най-задните и най-предните седалки от двете страни на превозното средство не са в същите напречни равнини, дължината на оставащото пространство от всяка страна ще бъде различна;

5.2.4.   оставащото пространство е непрекъснато в помещението(ята) за пътниците, екипажа и водача между най-задната и най-предната равнина и се определя чрез преместване на определената вертикална напречна равнина през дължината на превозното средство по дължината на прави линии през точките SR от двете страни на превозното средство. Зад най-задната и пред най-предната точка Sr на седалката правите линии са хоризонтални;

5.2.5.   производителят може да определи по-голямо оставащо пространство, отколкото се изисква за дадено разпределение на седалките, за да симулира най-лош случай в група типове превозни средства, за да даде възможност за бъдещо развитие на конструкцията (проекта).

Фигура 2

Спецификация на остатъчното пространство

Image

5.3.   Спецификация на изпитването чрез преобръщане на цяло превозно средство като основен метод на одобряване

Изпитването чрез преобръщане е изпитване за странично накланяне (виж фигура 3), както следва:

5.3.1.   Цялото превозно средство стои на платформа за накланяне, с блокирано окачване и се накланя бавно до нестабилното му положение на равновесие. Ако типът превозно средство не е оборудван с ограничители за пътници, то ще бъде тествано при освободена от товар маса. Ако типът превозно средство е оборудван с ограничители за пътници, то ще бъде тествано при обща ефективна маса на превозното средство;

5.3.2.   Изпитването чрез преобръщане започва в това нестабилно положение на превозното средство с нулева ъглова скорост и оста на въртене преминава през контактните точки колело—земя. В този момент превозното средство се характеризира с референтната енергия ER (виж точка 3.2.2.1 и фигура 3);

5.3.3.   Превозното средство се преобръща в канал, с хоризонтална, суха и гладка бетонова повърхност с номинална дълбочина 800 mm;

5.3.4.   Подробната техническа спецификация на изпитването чрез преобръщане на цяло превозно средство като основно изпитване за одобряване е дадена в приложение 5.

Фигура 3

Спецификация на изпитването чрез преобръщане на цяло превозно средство, показваща пътя на центъра на тежестта през началното положение на нестабилно равновесие

Image

5.4.   Спецификации на еквивалентни тестове за одобряване

Вместо изпитването чрез преобръщане на цяло превозно средство, по усмотрение на производителя може да бъде избран един от следните еквивалентни методи на изпитване:

5.4.1.   изпитване за преобръщане на секции от корпуса, които са представителни за цялото превозно средство, в съответствие със спецификациите в приложение 6;

5.4.2.   квазистатични изпитвания за натоварване на секции от корпуса в съответствие със спецификациите в приложение 7;

5.4.3.   квазистатични изчисления на основата на резултатите от изпитвания на компоненти в съответствие със спецификациите в приложение 8;

5.4.4.   компютърна симулация — посредством динамични изчисления — на основното изпитване чрез преобръщане на цяло превозно средство в съответствие със спецификациите в приложение 9;

5.4.5.   основният принцип е, че еквивалентният метод на изпитване за одобряване трябва да бъде извършен по такъв начин, че той да представлява основното изпитване на преобръщане, специфицирано в приложение 5. Ако еквивалентният метод на изпитване за одобряване, избран от производителя, не може да вземе предвид някоя специална характеристика или конструкция на превозното средство (например климатична инсталация на покрива, променящата се височина на долната арка, променящата се височина на покрива), може да се изиска от техническата служба цялото превозно средство да премине изпитването чрез преобръщане, специфицирано в приложение 5.

5.5.   Изпитване на съчленени автобуси

При съчленено превозно средство всяка твърда секция на превозното средство трябва да отговаря на общото изискване, специфицирано в точка 5.1. Всяка твърда секция на съчлененото превозно средство може да бъде изпитвана поотделно или в комбинация, както е описано в приложение 5, точка 2.3, или в приложение 3, точка 2.6.7.

5.6.   Посока на изпитването чрез преобръщане

Изпитването чрез преобръщане се извършва на онази страна на превозното средство, която е по-опасна по отношение на оставащото пространство. Решението се взема от техническата служба на базата на предложението на производителя, като се взема предвид най-малко следното:

5.6.1.   страничната ексцентричност на центъра на тежестта и нейният ефект на референтната енергия при нестабилно начално (стартиращо) положение на превозното средство, виж точка 3.2.2.1;

5.6.2.   асиметрията на оставащото пространство, виж точка 5.2.2;

5.6.3.   различните асиметрични конструктивни черти на двете страни на превозното средство и подкрепата, придавана от разделителни прегради или вътрешни кутии (например гардероб, тоалетна, кухничка). Страната с по-малка подкрепа се избира за посока на изпитването чрез преобръщане.

6.   МОДИФИКАЦИЯ И РАЗШИРЕНИЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО

Всяка модификация на одобрения тип превозно средство се съобщава на административния отдел, който е издал типовото одобрение. Административният отдел после може или:

6.1.1.   да се съгласи, че е малко вероятно извършените модификации да имат съществен ефект и че във всеки случай модифицираният тип превозно средство все още отговаря на изискванията на настоящото правило и съставлява част от фамилия типове превозни средства заедно с одобрения тип превозно средство; или

6.1.2.   да изиска по-нататъшен протокол от изпитване, направено от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитването, за доказване, че новият тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило и съставлява част от група типове превозни средства заедно с одобрения тип превозно средство; или

6.1.3.   да откаже разширяване на одобрението и да изиска да бъде извършена нова процедура за одобряване.

Решенията на административния отдел и техническата служба следва да се основават на тройния критерий за най-лошия случай:

6.2.1.   структурният критерий означава дали конструкцията е променена или не (виж приложение 4). Ако няма промяна или новата надстройка е по-яка, това е благоприятно;

6.2.2.   енергийният критерий означава дали референтната енергия е променена или не. Ако новият тип превозно средство има същата или по-малка референтна енергия, отколкото одобрената такава, това е благоприятно;

6.2.3.   критерият оставащо пространство се основава на обвиващата повърхност на оставащото пространство. Ако оставащото пространство на новия тип превозно средство е навсякъде в рамките на оставащото пространство на одобрения случай, това е благоприятно.

6.3.   Ако всичките три критерия описани в точка 6.2, са променени благоприятно, разширението на одобрението се дава без по-нататъшно проучване.

Ако всичките три отговора са неблагоприятни, се изисква нова процедура на одобряване.

Ако отговорите са смесени, ще са необходими по-нататъшни проучвания (например изпитвания, изчисления, анализ на конструкцията). Тези проучвания се определят от техническата служба в сътрудничество с производителя.

6.4.   Потвърждаването или отказът на одобрение, уточняващо промените, се известяват по процедурата, определена в точка 4.3 по-горе, до страните по споразумението, които прилагат настоящото правило.

6.5.   Административният отдел, издаващ разширението на одобрението, дава сериен номер за всяко съобщение, съставено за такова разширение.

7.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

7.1.   Процедурата по съответствие на производството трябва да отговаря на тези, изложени в споразумението, допълнение 2, (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2).

7.2.   Всяко превозно средство, одобрено по силата на настоящото правило, трябва да бъде произведено по такъв начин, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията, изложени в точка 5 по-горе. Проверяват се само онези елементи, които са назовани от производителя като част от надстройката.

7.3.   Нормалната честота на инспекциите, разрешени от административния отдел, е веднъж на всеки две години. Ако бъде открито несъответствие по време на една от тези визити, административният отдел може да увеличи честотата на посещенията, за да възстанови съответствието на производството колкото се може по-бързо.

8.   САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

8.1.   Одобрението, дадено по отношение на тип превозно средство по силата на настоящото правило, може да бъде оттеглено, ако не са изпълнени изискванията, предвидени в точка 7 по-горе.

8.2.   Ако страна по споразумението, прилагаща настоящото правило, оттегли одобрение, което е дала преди това, тя уведомява за това другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, посредством копие от формуляра за одобряване, носещ накрая, с големи букви, подписаната и датирана забележка „ОДОБРЕНИЕТО Е ОТТЕГЛЕНО“.

9.   ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако притежателят на одобрението престане да произвежда тип превозно средство, одобрено в съответствие с настоящото правило, той информира административния отдел, който е дал одобрението. При получаване на съответното уведомление този административен отдел информира другите страни по споразумението, прилагащи настоящото правило, посредством копие от формуляра за одобряване, носещо накрая, с големи букви, подписаната и датирана забележка „ПРОИЗВОДСТВОТО Е ПРЕУСТАНОВЕНО“.

10.   ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

10.1.   От официалната дата на влизане в сила на серия изменения 01 никоя договаряща се страна, прилагаща настоящото правило, не може да откаже да даде одобрение ИКЕ по силата на настоящото правило, изменено със серия изменения 01.

10.2.   60 месеца след датата на влизане в сила договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, дават ИКЕ одобрения за нови типове превозни средства, както е определено в настоящото правило, само ако типът превозно средство, което трябва да бъде одобрено, отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 01.

10.3.   Договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, не могат да отказват да дават разширения на одобрения за предшестващите серии изменения на настоящото правило.

10.4.   ИКЕ одобренията, дадени по силата на настоящото правило, в оригиналната си форма, по-рано от 60 месеца след датата на влизане в сила, и всички разширения на такива одобрения остават валидни за неопределено време съгласно точка 10.6 по-долу. Когато типът превозно средство, одобрен спрямо предшестващата серия изменения, отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 01, договарящата се страна, която е дала одобрението, уведомява за това другите договарящи се страни, които прилагат настоящото правило.

10.5.   Никоя договаряща се страна, прилагаща настоящото правило, не може да отказва национално типово одобрение на тип превозно средство, одобрено съгласно серия изменения 01 към настоящото правило.

10.6.   144 месеца след влизане в сила на серия 01 изменения на настоящото правило договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, могат да откажат първа национална регистрация (първо пускане в експлоатация) на превозно средство, което не отговаря на изискванията на серия 01 изменения на настоящото правило.

11.   НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ПРОВЕЖДАЩИ ИЗПИТВАНИЯ С ЦЕЛ ОДОБРЯВАНЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Страните по споразумението, които прилагат настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, провеждащи изпитвания с цел одобряване, и на административните отдели, които дават одобрение. Формулярите, издадени в други страни, за сертифициране на одобряването се изпращат на административните отдели на всички страни по настоящото споразумение.

---

(1)  1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешката република, 9 за Испания, 10 за Сърбия и Черна гора, 11 за Обединеното кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 (свободна позиция), 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22 за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 за Ирландия, 25 за Хърватия, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус, 29 за Естония, 30 (свободна позиция), 31 за Босна и Херцеговина, 32 за Латвия, 33 (свободна позиция), 34 за България, 35 (свободна позиция), 36 за Литва, 37 за Турция, 38 (свободна позиция), 39 за Азербайджан, 40 за Бившата югославска република Македония, 41 (свободна позиция), 42 за Европейската общност (одобренията се издават от държавите-членки, които полагат съответните национални символи по ИКЕ), 43 за Япония, 44 (свободна позиция), 45 за Австралия, 46 за Украйна, 47 за Южна Африка, 48 за Нова Зеландия, 49 за Кипър, 50 за Малта и 51 за Република Корея. Следващи номера ще бъдат присвоявани и на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединят към Споразумението за приемане на единни технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и Условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на държавите, които са страни по споразумението.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

СЪОБЩЕНИЕ

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 2

СХЕМА НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕ

(Виж точка 4.4 от настоящото правило)

Image

Маркировката за одобрение по-горе, положена на превозно средство, показва, че въпросният тип превозно средство е одобрен по отношение на якостта на надстройката в Обединеното кралство (E11) съгласно Правило No 66 под номер на одобрение 012431. Първите две цифри от номера на одобрението показват, че одобрението е било дадено в съответствие с изискванията на серия изменения 01 към Правило No 66.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 3

ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЦЕНТЪРА НА ТЕЖЕСТТА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО

1.   ОБЩИ ПРИНЦИПИ

1.1.   Референтната и общата енергия, която се абсорбира при изпитването чрез преобръщане, зависят пряко от положението на центъра на тежестта на превозното средство. Оттук следва, че определянето трябва да бъде колкото се може по-точно. Методът на измерване на размери, ъгли и стойности на натоварване и точността на измерване се записват за оценка от техническата служба. Необходима е следната точност на измерващия апарат:

| — | за измервания по-малки от 2 000 mm, |
| --- | --- |

—

за измервания по-малки от 2 000 mm,

точност ± 1 mm

| — | за измервания по-големи от 2 000 mm, |
| --- | --- |

—

за измервания по-големи от 2 000 mm,

точност ± 0,05 процента

| — | за измервани ъгли, |
| --- | --- |

—

за измервани ъгли,

точност ± 1 процент

| — | за измервани стойности на натоварвания |
| --- | --- |

—

за измервани стойности на натоварвания

точност ± 0,2 процента

Междуосовото(ите) разстояние(я) и разстоянието между центровете на следите на колелото(ата) на всяка ос (разстоянието между равнините на всяка ос) се определят от чертежите на производителя.

1.2.   Блокираното окачване е специфицирано като условие за определяне на центъра на тежестта и за извършване на действително изпитване за преобръщане. Окачването трябва да бъде блокирано в нормално работно положение, както е определено от производителя.

Положението на центъра на тежестта се определя от три параметъра:

1.3.1.   надлъжно разстояние (l1) от централната линия на предната ос;

1.3.2.   напречно разстояние (t) от вертикалната надлъжна централна равнина на превозното средство;

1.3.3.   вертикална височина (h0) над равното хоризонтално равнище на земята, когато гумите са напомпани, както е специфицирано за превозното средство.

1.4.   Тук е описан метод за определяне на l1, t, h0, като се използват динамометрични датчици. Алтернативни методи с използване на повдигащо устройство и/или маси за накланяне например могат да бъдат предложени от производителя на техническата служба, която ще реши дали методът е приемлив на базата на степента му на точност.

1.5.   Положението на центъра на тежестта на ненатоварено превозно средство (освободена от товар маса Mk) ще се определя с измервания.

Положението на центъра на тежестта на превозното средство с обща ефективна маса (Mt) може да се определи:

1.6.1.   чрез измерване на превозното средство в състояние на обща ефективна маса; или

1.6.2.   чрез използване на измереното положение на центъра на тежестта в състояние на освободена от товар маса и като се има пред вид ефектът от общата маса на пътниците.

2.   ИЗМЕРВАНИЯ

2.1.   Положението на центъра на тежестта на превозното средство се определя в състояние на освободена от товар маса или на обща ефективна маса на превозното средство, както е определено в точки 1.5 и 1.6. За определяне на положението на центъра на тежестта в състояние на обща ефективна маса на превозното средство, масата на индивидуалния пътник (разделена на константата, k = 0,5) се разполага и държи твърдо 200 mm над и 100 mm пред точката R (която е определена в Правило No 21, приложение 5) на седалката.

2.2.   Надлъжните (l1) и напречни (t) координати на центъра на тежестта се определят на обща хоризонтална повърхност (виж фигура A3.1), където всяко колело или сдвоено колело на превозното средство стои на индивидуален динамометричен датчик. Всяко управлявано колело трябва да бъде нагласено в положение право напред.

2.3.   Индивидуалните отчитания на динамометричните датчици се отбелязват едновременно и се използват за изчисляване на общата маса на превозното средство и положението на центъра на тежестта.

Надлъжното положение на центъра на тежестта по отношение на централната точка на контакт на предните колела (виж фигура A3.1) се задава като:

Formula

където:

| P1 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на първата ос |
| --- | --- | --- |
| P2 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на първата ос |
| P3 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото(левите) колело(а) на втората ос |
| P4 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното(десните) колело(а) на втората ос |
| P5 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото(левите) колело(а) на третата ос |
| P6 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното(десните) колело(а) на третата ос |

P1

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на първата ос

P2

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на първата ос

P3

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото(левите) колело(а) на втората ос

P4

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното(десните) колело(а) на втората ос

P5

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото(левите) колело(а) на третата ос

P6

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното(десните) колело(а) на третата ос

| Ptotal = (P1 + P2 + P3 + P4 + P5 + P6) | = Mk освободена от товар маса; или, |
| --- | --- |
| = Mt обща ефективна маса на превозното средство, ако е приложимо |

Ptotal = (P1 + P2 + P3 + P4 + P5 + P6)

= Mk освободена от товар маса; или,

= Mt обща ефективна маса на превозното средство, ако е приложимо

| L1 | = | разстоянието от центъра на колелото на първата ос до центъра на колелото на втората ос |
| --- | --- | --- |
| L2 | = | разстоянието от центъра на колелото на първата ос до центъра на колелото на третата ос, ако има монтирана такава |

L1

=

разстоянието от центъра на колелото на първата ос до центъра на колелото на втората ос

L2

=

разстоянието от центъра на колелото на първата ос до центъра на колелото на третата ос, ако има монтирана такава

Фигура A3.1

Надлъжно положение на центъра на тежестта

Image

Напречното положение (t) на центъра на тежестта на превозното средство по отношение на неговата надлъжна вертикална централна равнина (виж фигура A3.2) се задава като:

Formula

където:

| T1 | = | разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на първата ос |
| --- | --- | --- |
| T2 | = | разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на втората ос |
| T3 | = | разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на третата ос |

T1

=

разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на първата ос

T2

=

разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на втората ос

T3

=

разстояние между центровете на следата на колелото(ата) при всеки край на третата ос

Уравнението допуска, че може да се тегли права линия през централните точки на T1, T2, T3. Ако това не е така, тогава ще бъде необходима специализирана формула.

Ако стойността на (t) е отрицателна, центърът на тежестта на превозното средство е разположен вдясно от централната линия на превозното средство.

Фигура A3.2

Напречно положение на центъра на тежестта

Image

Височината на центъра на тежестта (h0) се определя чрез накланяне на превозното средство надлъжно и като се използват индивидуални динамометрични датчици при колелата на двете оси.

2.6.1.   два динамометрични датчика се разполагат на обща хоризонтална равнина, за да приемат предните колела. Хоризонталната равнина трябва да бъде на достатъчна височина над заобикалящите повърхности, така че превозното средство да може да бъде наклонено напред до необходимия ъгъл (виж точка 2.6.2 по-долу) без носът му да докосва тази повърхност;

2.6.2.   втора двойка динамометрични датчици се поставя на обща хоризонтална равнина отгоре на подкрепящите конструкции, готови да приемат колелата на втората ос на превозното средство. Подкрепящите конструкции трябва да бъдат достатъчно високи, за да генерират достатъчен ъгъл на наклон α (> 20°) за превозното средство. Колкото по-голям е ъгълът, толкова по-точно ще бъде изчислението — виж фигура A3.3. Превозното средство се поставя отново на четирите динамометрични датчика, с предните колела застопорени, за да се предотврати превозното средство да се претърколи напред. Всяко управлявано колело трябва да бъде нагласено в положение право напред;

2.6.3.   индивидуалните отчитания на динамометричните датчици се отбелязват едновременно и се използват за проверка на общата маса на превозното средство и положението на центъра на тежестта;

2.6.4.   наклонът на изпитването чрез накланяне (виж фигура A3.3) се определя чрез следното уравнение:

Formula

където:

| H | = | разликата във височините между следите на колелата на първата и втората ос |
| --- | --- | --- |
| L1 | = | разстоянието от центъра на първата и втората ос на колелото |

H

=

разликата във височините между следите на колелата на първата и втората ос

L1

=

разстоянието от центъра на първата и втората ос на колелото

2.6.5.   освободената от товар маса на превозното средство се проверява, както следва:

Formula

където:

| F1 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на първата ос |
| --- | --- | --- |
| F2 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на първата ос |
| F3 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на втората ос |
| F4 | = | реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на втората ос |

F1

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на първата ос

F2

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на първата ос

F3

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под лявото колело на втората ос

F4

=

реакционно натоварване на динамометричния датчик под дясното колело на втората ос

Ако това уравнение не е изпълнено, измерването се повтаря и/или от производителя се изисква да промени стойността на освободената от товар маса в техническото описание на превозното средство;

2.6.6.   височината (h0) на центъра на тежестта на превозното средство се задава като:

Formula

където:

| r | = | височина на центъра на колелото (на първата ос) над горната повърхност на динамометричния датчик |
| --- | --- | --- |

r

=

височина на центъра на колелото (на първата ос) над горната повърхност на динамометричния датчик

2.6.7.   ако съчлененото превозно средство се изпитва на отделни секции, положението на центъра на тежестта трябва да се установи поотделно за всяка секция.

Фигура A3.3

Определяне на височината на центъра на тежестта

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

СТАНОВИЩА ПО КОНСТРУКТИВНОТО ОПИСАНИЕ НА НАДСТРОЙКАТА

1.   ОБЩИ ПРИНЦИПИ

Производителят определя недвусмислено надстройката на каросерията (виж фигура A4.1 например) и указва:

1.1.1.   кои конструктивни секции допринасят за якостта и абсорбцията на енергия на надстройката;

1.1.2.   кои свързващи елементи между конструктивните секции допринасят за устойчивостта на усукване на надстройката;

1.1.3.   разпределението на масата сред назованите конструктивни секции;

1.1.4.   кои елементи на надстройката се приемат за твърди части.

Фигура A4.1

Отклонение на надстройката от каросерията

Image

Производителят предоставя следната информация относно елементите на надстройката:

1.2.1.   чертежи, с всички значими геометрични измервания, необходими за производството на елементите и за оценка на всяка промяна или изменение по елемента;

1.2.2.   материала на елементите, отнесен към национални или международни стандарти;

1.2.3.   технологията на връзките между конструктивните елементи (занитени, на болтове, залепени, заварени, вид на заварката и т.н.).

1.3.   Всяка надстройка има най-малко две конструктивни секции: една пред центъра на тежестта и една зад центъра на тежестта.

1.4.   Не се изисква информация за елементите на каросерията, които не са части от надстройката.

2.   КОНСТРУКТИВНИ СЕКЦИИ

2.1.   Конструктивната секция се определя като конструктивна секция на надстройката, образуваща затворена верига между две равнини, които са перпендикулярни на вертикалната надлъжна централна равнина (VLCP) на превозното средство. Конструктивната секция съдържа една колона на прозорец (или врата) от всяка страна на превозното средство, както и странични стенни елементи, секция от покривната конструкция и секция от подовата и подподовата конструкция. Всяка конструктивна секция има напречна централна равнина (CP), перпендикулярна на VLCP на превозното средство и преминаваща през централните точки (CР) на прозоречните колони (виж фигура A4.2).

2.2.   CР се определя като точка на половин височина на прозореца и на половин разстояние по широчината на колоната. Ако CР на левите или десните колони на дадена конструктивна секция на са в същата напречна равнина, CP на конструктивната секция се наглася на половин разстояние между напречните равнини на двете точки CР.

2.3.   Дължината на конструктивната секция се измерва по посоката на надлъжната ос на превозното средство и се определя от разстоянието между две равнини, перпендикулярни на VLCP на превозното средство. Има две граници, които определят дължината на конструктивната секция: разположението на прозорците/вратите и формата и конструкцията на колоните на прозореца/вратата.

Фигура A4. 2

Определяне на дължината на конструктивни секции

Image

Максималната дължина на конструктивна секция се определя от дължината на двете съседни рамки на прозорци/врати по формулата:

Formula

където:

| a | = | дължината на рамката на прозореца/вратата зад колона j |
| --- | --- | --- |
| b | = | дължината на рамката на прозореца/вратата пред колона j. |

a

=

дължината на рамката на прозореца/вратата зад колона j

b

=

дължината на рамката на прозореца/вратата пред колона j.

Ако колоните на противоположните страни на конструктивната секция не са в една напречна равнина, или рамките на прозорците от всяка страна на превозното средство имат различни дължини (виж фигура A4.3), общата дължина Wj на конструктивната секция се определя по формулата:

Formula

където:

| amin | = | по-малката стойност на aдясна страна или aлява страна |
| --- | --- | --- |
| bmin | = | по-малката стойност на bдясна страна или bлява страна |
| L | = | надлъжното изместване между централните линии на колоните от лявата и дясната страни на превозното средство |

amin

=

по-малката стойност на aдясна страна или aлява страна

bmin

=

по-малката стойност на bдясна страна или bлява страна

L

=

надлъжното изместване между централните линии на колоните от лявата и дясната страни на превозното средство

Фигура A4.3

Определяне на дължина на конструктивна секция, когато колоните от всяка страна на конструктивната секция не са на една напречна равнина

Image

2.3.2.   Минималната дължина на конструктивната секция трябва да включва цялата прозоречна колона (включително наклона ѝ, радиуси на ъгъла и т.н.). Ако наклонът и радиусите на ъгъла надвишават половината от дължината на прилежащия прозорец, тогава следващата колона трябва да бъде включена в конструктивната секция.

2.4.   Разстоянието между две конструктивни секции се определя като разстоянието между техните CP.

2.5.   Разстоянието на дадена конструктивна секция от центъра на тежестта на превозното средство се определя като перпендикулярното разстояние от неговото CP до центъра на тежестта на превозното средство.

3.   СВЪРЗВАЩИ КОНСТРУКЦИИ МЕЖДУ КОНСТРУКТИВНИТЕ СЕКЦИИ

Свързващите конструкции между конструктивни секции трябва да са ясно дефинирани в надстройката. Тези конструктивни елементи спадат към две различни категории:

свързващи конструкции, които образуват част от надстройката. Тези елементи трябва да бъдат идентифицирани от производителя при това предаване на проекта: те включват:

3.1.1.1.   конструкция странична стена, покривна конструкция, подова конструкция, които свързват няколко конструктивни секции;

3.1.1.2.   конструктивни елементи, които подсилват една или повече конструктивни секции; например кутии под седалки, арки на колела, седалкови конструкции, свързващи странична стена към конструкции на под, кухня, гардероб и тоалетна.

3.1.2.   Допълнителни елементи, които не допринасят за конструктивната якост на превозното средство, но които могат да навлизат в оставащото пространство, например вентилационни въздуховоди, кутии за ръчен багаж, топлопроводи.

4.   РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА МАСАТА

Производителят ясно трябва да определи дела от масата на превозното средство, отнесена към всяка от конструктивните секции на надстройката. Това разпределение на масата трябва да изразява капацитета на абсорбиране на енергията и товароносимостта на всяка конструктивна секция. При определяне на разпределението на масата трябва да се спазват следните изисквания:

4.1.1.   сумата от масите, отнесени към всяка конструктивна секция, да се отнася към масата M на цялото превозно средство:

Formula

където:

| mj | = | масата, приписана на конструктивна секция j |
| --- | --- | --- |
| n | = | броя конструктивни секции в надстройката |
| M | = | Mk, освободена от товар, или
  Mt, цялата ефективна маса на превозното средство, което е по-подходящо |

mj

=

масата, приписана на конструктивна секция j

n

=

броя конструктивни секции в надстройката

M

=

Mk, освободена от товар, или

Mt, цялата ефективна маса на превозното средство, което е по-подходящо

4.1.2.   центърът на тежестта на разпределените маси да бъде в същото положение като центъра на тежестта на превозното средство:

Formula

където:

| lj | = | разстоянието на конструктивната секция j от центъра на тежестта на превозното средство (виж точка 2.3),
  lj е положителна, ако конструктивната секция е пред центъра на тежестта и отрицателна, ако е зад нея. |
| --- | --- | --- |

lj

=

разстоянието на конструктивната секция j от центъра на тежестта на превозното средство (виж точка 2.3),

lj е положителна, ако конструктивната секция е пред центъра на тежестта и отрицателна, ако е зад нея.

Масата mj на всяка конструктивна секция на надстройката следва да се определя от производителя, както следва:

4.2.1.   масите на компонентите на конструктивна секция j да се отнасят към нейната маса mj в следното съотношение:

Formula

където:

| mjk | = | масата на всеки компонент на конструктивната секция |
| --- | --- | --- |
| s | = | броя индивидуални маси на конструктивната секция. |

mjk

=

масата на всеки компонент на конструктивната секция

s

=

броя индивидуални маси на конструктивната секция.

4.2.2.   центърът на тежестта на масите на компонентите на дадена конструктивна секция да има същото напречно положение вътре в конструктивната секция, както центъра на тежестта на конструктивната секция (виж фигура A4.4):

Formula

където:

| yk | = | разстоянието на компонента k на масата на конструктивната секция от оста Z (виж фигура A4.4),
  yk има положителна стойност от едната страна на оста и отрицателна стойност от другата страна, |
| --- | --- | --- |
| zk | = | разстоянието на компонента k на масата на конструктивната секция от оста Y,
  zk има положителна стойност от едната страна на оста и отрицателна стойност от другата страна. |

yk

=

разстоянието на компонента k на масата на конструктивната секция от оста Z (виж фигура A4.4),

yk има положителна стойност от едната страна на оста и отрицателна стойност от другата страна,

zk

=

разстоянието на компонента k на масата на конструктивната секция от оста Y,

zk има положителна стойност от едната страна на оста и отрицателна стойност от другата страна.

4.3.   В случая, когато ограничителите са част от спецификацията на превозното средство, масата на пътниците, приписана на дадена конструктивна секция, следва да бъде прибавена към онази част от надстройката, която е проектирана да абсорбира натоварванията от седалките и натоварванията от пътници.

Фигура A4.4

Разпределение на масата в напречното сечение на конструктивна секция

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 5

ИЗПИТВАНЕ ЧРЕЗ ПРЕОБРЪЩАНЕ КАТО ОСНОВЕН МЕТОД ЗА ОДОБРЯВАНЕ

1.   МАСА ЗА НАКЛАНЯНЕ

1.1.   Платформата за накланяне следва да бъде достатъчно здрава и въртенето достатъчно контролирано, за да се осигури едновременно повдигане на осите на превозното средство с разлика от по-малко от 1o в ъглите на накланяне на платформата, измерени под осите.

1.2.   Разликата във височините между хоризонталната долна равнина на канала и равнината на платформата за накланяне, на която стои автобусът, следва да бъде 800 ± 20 mm (виж фигура A5.1).

Платформата за накланяне, отнесена към канала, трябва да бъде поставена, както следва (виж фигура A5.1):

1.3.1.   оста на нейното въртене да бъде максимум 100 mm от вертикалната стена на канала;

1.3.2.   оста на въртене да бъде максимум 100 mm под равнината на хоризонталната платформа за накланяне.

Фигура A5.1

Геометрия на платформата за накланяне

Image

Следва да се прилагат опори на колелата, които са близо до оста на въртене против пързаляне на превозното средство странично, при накланянето му. Главната характеристика на опорите за колела (виж фигура A5.1) трябва да бъде:

1.4.1.   размери на опората за колела:

| Височина | да не бъде по-голяма от две трети от разстоянието между повърхността, на която стои превозното средство, преди да бъде наклонено и част от джантата на колелото, което е най-близо до повърхността |
| --- | --- |
| Широчина | 20 mm |
| Радиус на ръба | 10 mm |
| Дължина | минимум 500 mm; |

Височина

да не бъде по-голяма от две трети от разстоянието между повърхността, на която стои превозното средство, преди да бъде наклонено и част от джантата на колелото, което е най-близо до повърхността

Широчина

20 mm

Радиус на ръба

10 mm

Дължина

минимум 500 mm;

1.4.2.   опорите за колела при най-широката ос да бъдат поставени на платформата за накланяне, така че страната на гумата да бъде на максимум 100 mm от оста на въртене;

1.4.3.   опорите за колелата при другите оси да бъдат настроени така, че вертикалната надлъжна централна равнина на превозното средство да бъде успоредна на оста на въртене.

1.5.   Платформата за накланяне да бъде построена така, че да не позволява на превозното средство да се движи по надлъжната си ос.

1.6.   Зоната на удара на канала да има хоризонтална, равномерна, суха и гладка бетонна повърхност.

2.   ПОДГОТОВКА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ЗА ИЗПИТВАНЕ

Не е необходимо превозното средство, което ще бъде изпитвано, да бъде в напълно „готово за работа“ състояние. Обикновено всяка промяна от напълно готовото състояние е приемлива, ако основните черти и поведение на надстройката не са повлияни от нея. Превозното средство за изпитване следва да бъде същото като напълно готовия му вариант по отношение на следното:

2.1.1.   положението на центъра на тежестта, общата стойност на масата на превозното средство (освободена от товар маса или общата ефективна маса на превозното средство, където са монтирани ограничители) и разпределението и местоположението на масите, както е декларирано от производителя;

2.1.2.   всички онези елементи, които, според производителя, допринасят за якостта на надстройката се инсталират на тяхното първоначално положение (виж приложение 4 към настоящото правило);

2.1.3.   елементи, които не допринасят за якостта на надстройката и са прекалено ценни, за да се подлагат на риск от повреда (напр. задвижваща верига, приборите на арматурното табло, седалката на водача, оборудването на кухнята, оборудването на тоалетната, и т.н.) могат да бъдат заменени от допълнителни елементи, равностойни по маса и начин на монтиране. Тези допълнителни елементи не трябва да имат подсилващ ефект върху якостта на надстройката;

2.1.4.   гориво, киселина на акумулаторната батерия и други запалими, експлозивни и корозивни материали могат да бъдат заменени с други материали, при условие че са спазени условията на точка 2.1.1;

В случаите, когато ограничителни устройства за пътници са част от типа превозно средство, трябва да бъде прикачена маса към всяка седалка снабдена с ограничител, като се следва един от тези два метода, по избор на производителя:

Първи метод: Масата трябва да бъде:

2.1.5.1.1   50 % от маса на индивидуален пътник (Mmi) от 68 kg;

2.1.5.1.2.   поставена така, че центърът на тежестта ѝ да бъде 100 mm над и 100 mm напред от точката R на седалката, като е определено в Правило No 21, приложение 5;

2.1.5.1.3.   закрепена твърдо и здраво, така че да не се откъсне по време на изпитването.

Втори метод: Масата трябва да бъде

2.1.5.2.1   антропоморфен баласт с маса 68 kg и да бъде ограничена с двуточков предпазен колан. Баластът трябва да позволява направляване и позициониране за предпазни колани;

2.1.5.2.2.   поставена така, че центърът на тежестта ѝ и оразмеряването ѝ да бъдат в съответствие с фигура A5.2;

2.1.5.2.3.   закрепена твърдо и здраво, така че да не се откъсне по време на изпитването.

Фигура A5.2

Размери за антропоморфния баласт

Image

Превозното средство за изпитване трябва да бъде подготвено, както следва:

2.2.1.   гумите да бъдат напомпани до налягането, предписано от производителя;

2.2.2.   системата на окачване на превозното средство да е блокирана, тоест осите, пружините и елементите на окачване на превозното средство да бъдат фиксирани спрямо каросерията.

Височината на пода над хоризонталната платформа за накланяне да е в съответствие със спецификацията на производителя за превозното средство, в зависимост от това, дали е натоварена до освободената от товар маса или до общата маса на превозното средство;

2.2.3.   всяка врата и отварящ се прозорец на превозното средство да бъдат затворени, но не заключени.

Твърдите секции на съчлененото превозно средство могат да бъдат изпитвани поотделно или в комбинация:

За изпитване на съчленените секции като комбинация секциите на превозното средство следва да бъдат фиксирани една за друга така, че:

2.3.1.1.   да няма относително движение между тях по време на процеса на преобръщането;

2.3.1.2.   да няма съществена промяна на разпределението на масата и положенията на центъра на тежестта;

2.3.1.3.   да няма съществена промяна в якостта и способността на деформация на надстройката.

За изпитване на съчленени секции поотделно едноосовите секции следва да бъдат прикрепени към изкуствена опора, която да ги държи във фиксирано отношение към платформата за накланяне по време на нейното движение от хоризонтално положение до точката на преобръщане. Опората трябва да отговаря на следните изисквания:

2.3.2.1.   да бъде фиксирана към конструкцията така, че това да не предизвиква нито подсилване, нито допълнително натоварване на надстройката;

2.3.2.2.   да бъде построена така, че да не претърпява никаква деформация, която би могла да промени посоката на преобръщане на превозното средство;

2.3.2.3.   нейната маса трябва да бъде равна на масата на онези елементи, части от шарнирната връзка, които номинално принадлежат на секцията, която се изпитва, но които не са поставени на нея (например въртяща се маса и нейния под, ръкохватки, гумени уплътнителни завеси и т.н.);

2.3.2.4.   центърът ѝ на тежест трябва да има същата височина както обикновения център на тежестта на онези части, които са изброени в точка 2.3.2.3;

2.3.2.5.   да има ос на въртене, успоредна на надлъжната ос на многоосовата секция на превозното средство и преминаваща през точките на контакт с гумите на тази секция.

3.   ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ, ПРОЦЕС НА ИЗПИТВАНЕ

3.1.   Изпитването чрез преобръщане е много бърз и динамичен процес, имащ различими етапи, което трябва да се вземе под внимание при планирането на изпитването чрез преобръщане и на неговите контролно-измервателни прибори.

3.2.   Превозното средство трябва да бъде наклонено, без да се клати и без динамични ефекти, докато достигне нестабилно равновесие и започне да се преобръща. Ъгловата скорост на платформата за накланяне не трябва да надвишава 5 градуса/с (0,087 радиана/с).

3.3.   За вътрешно наблюдение на превозното средство могат да бъдат използвани високоскоростна фотография, видео, деформируеми еталони, електрически контактни сензори или други подходящи средства, за да се докаже, че са били изпълнени изискванията на точка 5.1 от настоящото правило. Това се проверява навсякъде за пространството за пътниците, водача и екипажа, където оставащото място изглежда застрашено, като точните положения са по усмотрение на техническата служба. Следва да се използват най-малко две положения, обикновено отпред и отзад, на пространството за пътници.

Препоръчва се външно наблюдение и запис на процеса на преобръщане и деформация, което означава следното:

3.4.1.   две високоскоростни камери — едната отпред, а другата отзад. Те следва да бъдат разположени достатъчно далеч от предната и задната стена на превозното средство, за да дадат измерима картина, избягвайки широкоъгълно изкривяване в засенчената зона, както е показано на фигура A5.3a;

3.4.2.   положението на центъра на тежестта и на контура на надстройката (виж фигура A5.3б) е отбелязано с ивици и ленти за осигуряване на правилни измервания на картините.

Фигура A5.3a

Препоръчително зрително поле на външна камера

Image

Фигура A5.3б

Препоръчителна маркировка на положението на центъра на тежестта и контура на превозното средство

Image

4.   ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО ЧРЕЗ ПРЕОБРЪЩАНЕ

Дава се подробно описание на тестваното превозно средство от производителя, в което:

4.1.1.   в списък са изброени всички отклонения между напълно завършения тип превозно средство в работно състояние и тестваното превозно средство;

4.1.2.   еквивалентната замяна (по отношение на маса, разпределение на маса и монтаж) се доказва във всеки случай, когато конструктивни части или възли са заменени от други възли или маси;

4.1.3.   ясно е указано положението на центъра на тежестта в тестваното превозно средство, което може да се основава на измервания, извършени на тестваното превозно средство, когато е готово за изпитване, или комбинация от измервания (извършени на напълно комплектуван тип превозно средство) и изчисление на база на замествания на маси.

Протоколът от изпитването трябва да съдържа всички данни (картини, записи, чертежи, измерени стойности и т.н.), които показват:

4.2.1.   че изпитването е било извършено в съответствие с настоящото приложение;

4.2.2.   че изискванията, посочени в точки 5.1.1 и 5.1.2 от настоящото правило, са изпълнени (или не);

4.2.3.   индивидуалната оценка от вътрешните наблюдения;

4.2.4.   всички данни и информация, необходими за идентификацията на типа превозно средство, превозното средство за изпитване, самото изпитване и персонала, отговорен за изпитването и неговата оценка.

4.3.   Препоръчва се в протокола от изпитването да се документират най-високото и най-ниското положение на центъра на тежестта, отнесени към нивото на канавката.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

ИЗПИТВАНЕ ЧРЕЗ ПРЕОБРЪЩАНЕ С ИЗПОЛЗВАНЕ НА СЕКЦИИ ОТ КОРПУСА КАТО ЕКВИВАЛЕНТЕН МЕТОД ЗА ОДОБРЯВАНЕ

1.   ДОПЪЛНИТЕЛНИ ДАННИ И ИНФОРМАЦИЯ

Ако производителят избере настоящия метод на изпитване, той следва да даде следната информация на техническата служба в допълнение към данните, информацията и чертежите, изброени в списъка в точка 3 от настоящото правило:

1.1.   чертежи на секциите на корпуса, които ще бъдат изпитвани;

1.2.   проверка на валидността на разпределението на масите, дадено в приложение 4, точка 4, при успешно приключване на изпитването за преобръщане на секцията от корпуса;

1.3.   измерените маси на секциите на корпуса, които ще бъдат изпитвани, и проверка, че техните позиции на центъра на тежестта са същите, като тези на превозното средство с освободена от товар маса, ако не са оборудвани с ограничители за пътниците, или с обща ефективна маса на превозното средство, ако са оборудвани с ограничители за пътниците (представяне на протоколите от измерванията).

2.   РАБОТНА МАСА ЗА НАКЛАНЯНЕ

Работната маса за накланяне трябва да отговаря на изискванията посочени в приложение 5, точка 1.

3.   ПОДГОТОВКА НА СЕКЦИИТЕ ОТ КОРПУСА

Броят на секциите от корпуса, които ще бъдат изпитвани, трябва да бъде определен по следните правила:

3.1.1.   всички различни конфигурации на конструктивна секция, които са част от надстройката, трябва да бъдат изпитвани поне в една секция от корпуса;

3.1.2.   всяка секция от корпуса има минимум две конструктивни секции;

3.1.3.   при изкуствена секция от корпуса (виж точка 2.27 от настоящото правило) отношението на масата на която и да е конструктивна секция към всяка друга не трябва да превишава 2;

3.1.4.   оставащото пространство на цялото превозно средство трябва да бъде добре представено в секциите от корпуса, включително всякакви особени комбинации произлизащи от конфигурацията на каросерията на превозното средство;

3.1.5.   цялата покривна конструкция трябва да бъде добре представена в секциите от корпуса, ако има местни особености, като променяща се височина, климатична инсталация, резервоари за гориво, багажник и т.н.

3.2.   Конструктивните секции на корпусната секция трябва да бъдат точно същите конструктивно, както са представени в надстройката, по отношение на форма, геометрия, материал, връзки.

Свързващите конструкции между конструктивните секции да представят описанието на производителя на надстройката (виж приложение 4, точка 3), като се взимат под внимание следните правила:

3.3.1.   в случай на оригинална корпусна секция, взета директно от генералния план на превозното средство, основните и допълнителните свързващи конструкции (виж приложение 4, точка 3.1) трябва да бъдат същите като тези на надстройката на превозното средство;

3.3.2.   в случай на изкуствена корпусна секция свързващите конструкции трябва да бъдат еквивалентни по якост, здравина и поведение на онези на надстройката на превозното средство;

3.3.3.   тези твърди елементи, които не са част от надстройката, но които могат да навлязат в оставащото пространство по време на деформацията, трябва да бъдат монтирани в корпусните секции;

3.3.4.   масата на свързващите конструкции трябва да бъде включена в разпределението на масата, по отношение на отнасянето ѝ към определена конструктивна секция и на разпределението ѝ вътре в тази конструктивна секция.

Корпусните секции трябва да бъдат снабдени с изкуствени опори, за да се осигурят същите положения на центъра на тежестта и ос на въртене за тях на платформата за накланяне, като тези на цялото превозно средство. Тези опори трябва да отговарят на следните изисквания:

3.4.1.   те трябва да бъдат закрепени към корпусната секция така, че да не придават нито подсилване, нито извънредно допълнително натоварване на корпусната секция;

3.4.2.   те трябва да бъдат достатъчно здрави и твърди, за да устоят на всякаква деформация, която би могла да промени посоката на движение на корпусната секция по време на процеса на накланяне и преобръщане;

3.4.3.   тяхната маса трябва да бъде включена в разпределението на масата и положението на центъра на тежестта на корпусната секция.

Разпределението на масата в корпусната секция трябва да бъде организирано при следните условия:

3.5.1.   цялата корпусна секция (конструктивни секции, свързващи конструкции, допълнителни конструктивни елементи, опори) трябва да бъдат взети под внимание, когато се проверява валидността на уравнения 5 и 6 от приложение 4, точка 4.2;

3.5.2.   всички маси, отнесени към конструктивните секции (виж точка 4.2.2 и фигура 4 от приложение 4) трябва да се поставят и фиксират към корпусната секция по такъв начин, че да не причиняват укрепване или допълнително натоварване или ограничаване на деформацията;

3.5.3.   В случай че ограничителите за пътници са част от типа превозно средство, масите на пътниците се взимат под внимание, както е описано в приложения 4 и 5.

4.   ПРОЦЕДУРА ПО ИЗПИТВАНЕТО

Процедурата по изпитването трябва да бъде същата, която е описана в точка 3 от приложение 5 за цяло превозно средство.

5.   ОЦЕНКА НА ИЗПИТВАНЕТО

5.1.   Типът превозно средство се одобрява, ако всички корпусни секции издържат изпитването чрез преобръщане и са изпълнени уравнения 2 и 3 от приложение 4, точка 4.

5.2.   Ако една от секциите на корпуса не издържи на изпитването, типът превозно средство не се одобрява.

5.3.   Ако секция от корпуса мине изпитването чрез преобръщане, всяка от конструктивните секции, които образуват тази секция на корпуса, се счита за преминала изпитването чрез преобръщане и резултатът може да бъде цитиран и използван в бъдещи заявления за одобряване, при условие че отношението на техните маси остане същото при последващата надстройка.

5.4.   Ако дадена секция от корпуса не издържи изпитването чрез преобръщане, всички конструктивни секции в рамките на тази корпусна секция се считат за непреминали изпитването, дори ако оставащото пространство е нарушено само в една от конструктивните секции.

6.   ДОКУМЕНТИРАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО ЗА ПРЕОБРЪЩАНЕ НА СЕКЦИЯ НА КОРПУСА

Протоколът от изпитването трябва да съдържа всички данни, необходими за демонстриране на:

6.1.   изграждането на изпитваните секции на корпуса (размери, материали, маси, положение на центъра на тежестта, методи на изграждане);

6.2.   че изпитванията са били извършени в съответствие с настоящото приложение;

6.3.   дали изискванията, посочени в точка 5.1 от настоящото правило, са спазени или не;

6.4.   индивидуалната оценка за секциите от корпуса и техните конструктивни секции;

6.5.   идентичността на типа превозно средство, неговата надстройка, изпитваните секции от корпуса, самите изпитвания и персонала, отговорен за изпитванията и тяхната оценка.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 7

КВАЗИСТАТИЧНО ИЗПИТВАНЕ ЗА НАТОВАРВАНЕ НА СЕКЦИИ НА КОРПУСА КАТО ЕКВИВАЛЕНТЕН МЕТОД НА ОДОБРЯВАНЕ

1.   ДОПЪЛНИТЕЛНИ ДАННИ И ИНФОРМАЦИЯ

При този метод на изпитване се използват секции от корпуса като единици за изпитване, като всяка една е построена от най-малко две конструктивни секции на превозното средство, подложено на оценка, свързани заедно с представителни конструктивни елементи. Ако производителят избере този метод на изпитване, на техническата служба се представя следната допълнителна информация, в допълнение към данните и чертежите, изброени в списъка в точка 3.2 от настоящото правило:

1.1.   чертежи на секциите от корпуса, които ще бъдат изпитвани;

1.2.   енергийните стойности, които ще бъдат абсорбирани от индивидуалните конструктивни секции на надстройката, както и енергийните стойности, принадлежащи на секциите от корпуса, които ще бъдат изпитвани;

1.3.   проверка на изискването за енергия (виж точка 4.2 по-долу) при завършване на успешни квазистатични изпитвания за натоварване на корпусни секции.

2.   ПОДГОТОВКА НА КОРПУСНИТЕ СЕКЦИИ

2.1.   Производителят трябва да вземе под внимание изискванията, дадени в приложение 6, точки 3.1, 3.2, и 3.3, когато проектира и произвежда корпусните секции за изпитване.

2.2.   Корпусните секции трябва да бъдат снабдени с профила на оставащото пространство, на положения, където се счита, че има вероятност в резултат на очакваната деформация да навлязат колоните или други конструктивни елементи.

3.   ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ

Всяка корпусна секция, която ще бъде изпитвана, трябва да бъде здраво прикрепена към работната маса за изпитване посредством твърда подрамкова конструкция по такъв начин, че:

3.1.1.   да не се получава локална пластична деформация около местата за свързване;

3.1.2.   местоположението и методът на прикрепване да не възпрепятстват образуването и работата на очаквани пластични зони и стави.

При прилагането на натоварването към корпусната секция да се вземат под внимание следните правила:

3.2.1.   натоварването да е равномерно разпределено на арката чрез твърда греда, която е по-дълга от арка, за да симулира земята при изпитване на преобръщане, и която следва геометрията на арката;

посоката на приложеното натоварване (виж фигура A7.1) да се отнася към надлъжната вертикална централна равнина на превозното средство и неговият наклон (α) да се определя, както следва:

Formula

където:

| Hc | = | височината на арката (в mm) на превозното средство, измерена от хоризонталната равнина, на която стои; |
| --- | --- | --- |

Hc

=

височината на арката (в mm) на превозното средство, измерена от хоризонталната равнина, на която стои;

Фигура A7.1

Прилагане на натоварване към корпусна секция

Image

3.2.3.   натоварването да се приложи към гредата в центъра на тежестта на корпусната секция, получена от масите на нейните конструктивни секции и конструктивните елементи, които ги свързват. Като се използват символите от фигура A.7.1, положението на корпусната секция може да бъде определено по следната формула:

Formula

където:

| s | = | броя на конструктивните секции в корпусната секция |
| --- | --- | --- |
| mi | = | масата на конструктивна секция i |
| li | = | разстоянието на центъра на тежестта на конструктивна секция i от избраната осова точка (централната равнина на конструктивна секция 1 на фигура A7.1) |
| lCG | = | разстоянието на центъра на тежестта на корпусната секция от същата избрана осова точка; |

s

=

броя на конструктивните секции в корпусната секция

mi

=

масата на конструктивна секция i

li

=

разстоянието на центъра на тежестта на конструктивна секция i от избраната осова точка (централната равнина на конструктивна секция 1 на фигура A7.1)

lCG

=

разстоянието на центъра на тежестта на корпусната секция от същата избрана осова точка;

3.2.4.   натоварването да се увеличава постепенно, като се правят измервания на асоциираната деформация на дискретни интервали до крайната деформация du, когато в оставащото пространство навлезе един от елементите на корпусната секция.

Когато се чертае кривата натоварване—деформация:

3.3.1.   честотата на измерване трябва да бъде такава, че да дава непрекъсната крива (виж фигура A.7.2);

3.3.2.   стойностите на натоварване и деформация трябва да се измерват едновременно;

3.3.3.   деформацията на натоварената арка трябва да се измерва в равнината и посоката на приложеното натоварване;

3.3.4.   и натоварването, и деформацията трябва да бъдат измерени с точност от ± 1 %.

4.   ОЦЕНКА НА РЕЗУЛТАТИТЕ ОТ ИЗПИТВАНЕТО

От начертаната крива натоварване—деформация действителната енергия, абсорбирана от корпусната секция (EBS) трябва да бъде изразена като областта под кривата (виж фигура A.7.2).

Фигура A7.2

Абсорбирана енергия за корпусната секция, получена от кривата за деформация под товар

Image

Минималната енергия необходима за абсорбиране от корпусна секция (Emin), се определя, както следва:

4.2.1.   общата енергия (ET), която трябва да се абсорбира от надстройката, е:

Formula

където:

| M | = | Mk, освободена от товар маса на превозното средство, ако няма ограничители за пътниците; или Mt, обща ефективна маса на превозното средство, когато има ограничители за пътниците, |
| --- | --- | --- |
| g | = | гравитационна константа, |
| Δh | = | вертикалното движение (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство по време на изпитване за преобръщане, както е определено в допълнение 1 към настоящото приложение; |

M

=

Mk, освободена от товар маса на превозното средство, ако няма ограничители за пътниците; или Mt, обща ефективна маса на превозното средство, когато има ограничители за пътниците,

g

=

гравитационна константа,

Δh

=

вертикалното движение (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство по време на изпитване за преобръщане, както е определено в допълнение 1 към настоящото приложение;

4.2.2.   общата енергия ET трябва да бъде разпределена чрез конструктивните секции на надстройката в пропорциите на техните маси:

Formula

където:

| Ei | = | абсорбираната енергия от конструктивна секция i |
| --- | --- | --- |
| mI | = | маса на конструктивна секция i, както е определена в приложение 4, точка 4.1; |

Ei

=

абсорбираната енергия от конструктивна секция i

mI

=

маса на конструктивна секция i, както е определена в приложение 4, точка 4.1;

4.2.3.   минималната енергия, която трябва да да бъде абсорбирана от корпусната секция (Emin
  ), е сумата от енергията на конструктивните секции, съставляващи корпусната секция:

Formula

4.3.   Корпусната секция минава изпитването за натоварване, ако:

Formula

В този случай всички конструктивни секции, които образуват тази корпусна секция, се считат за преминали квазистатичното изпитване за натоварване и тези резултати могат да бъдат цитирани в бъдещи заявления за одобряване, при условие че не се очаква съставните конструктивни секции да носят по-голяма маса в последващата надстройка.

4.4.   Корпусната секция не издържа изпитването за натоварване, ако:

Formula

В този случай всички конструктивни секции, които образуват тази корпусна секция, се считат за непреминали изпитването, дори ако оставащото пространство е било проникнато само в една от конструктивните секции.

4.5.   Типът превозно средство се одобрява, ако всички необходими корпусни секции преминат изпитването за натоварване.

5.   ДОКУМЕНТИРАНЕ НА КВАЗИСТАТИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ ЗА НАТОВАРВАНЕ НА КОРПУСНА СЕКЦИЯ

Протоколът от изпитването трябва да следва формата и съдържанието, посочени в приложение 6, точка 6.

Допълнение 1

ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВЕРТИКАЛНОТО ДВИЖЕНИЕ НА ЦЕНТЪРА НА ТЕЖЕСТТА ПО ВРЕМЕ НА ПРЕОБРЪЩАНЕ

Вертикалното движение (Δh) на центъра на тежестта, свързано с изпитването чрез преобръщане, може да бъде определено чрез графичния метод, показан по-долу.

| 1. | Като се използват чертежи в мащаб на сечението на превозното средство, първоначалната височина (h1) на центъра на тежестта (положение 1) над долната равнина на канала се определя за превозното средство, стоящо в своята точка на нестабилно равновесие на платформата за накланяне (виж фигура A7.A1.1). |
| --- | --- |

1.

Като се използват чертежи в мащаб на сечението на превозното средство, първоначалната височина (h1) на центъра на тежестта (положение 1) над долната равнина на канала се определя за превозното средство, стоящо в своята точка на нестабилно равновесие на платформата за накланяне (виж фигура A7.A1.1).

| 2. | Въз основа на допускането, че сечението на превозното средство се върти около ръба на опорите на колелото (точка A на фигура A7.A1.1), сечението на превозното средство се тегли с неговата арка само докосвайки долната равнина на канавката (виж фигура A7.A1.2). В това положение се определя височината (h2) на центъра на тежестта (положение 2) спрямо долната равнина на канала.
  Фигура A7.A1.1



  Фигура A7.A1.2
  Определяне на вертикалния център на тежестта |
| --- | --- |

2.

Въз основа на допускането, че сечението на превозното средство се върти около ръба на опорите на колелото (точка A на фигура A7.A1.1), сечението на превозното средство се тегли с неговата арка само докосвайки долната равнина на канавката (виж фигура A7.A1.2). В това положение се определя височината (h2) на центъра на тежестта (положение 2) спрямо долната равнина на канала.

Фигура A7.A1.1

Image

Фигура A7.A1.2

Определяне на вертикалния център на тежестта

Image

| 3. | Вертикалното движение на центъра на тежестта (Δh) е: |
| --- | --- |

3.

Вертикалното движение на центъра на тежестта (Δh) е:

| 4. | Ако се изпитва повече от една корпусна секция и всяка корпусна секция има различна крайна деформирана форма, вертикалното движение на центъра на тежестта (Δhi) се определя за всяка корпусна секция и комбинираната средна стойност (Δh) се взема като:

  където:







  Δhi | = | вертикалното движение на центъра на тежестта на корпусна секция i |
| --- | --- | --- | --- |
| k | = | броя изпитвани корпусни секции. |

4.

Ако се изпитва повече от една корпусна секция и всяка корпусна секция има различна крайна деформирана форма, вертикалното движение на центъра на тежестта (Δhi) се определя за всяка корпусна секция и комбинираната средна стойност (Δh) се взема като:

където:

Δhi

=

вертикалното движение на центъра на тежестта на корпусна секция i

k

=

броя изпитвани корпусни секции.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 8

КВАЗИСТАТИЧНО ИЗЧИСЛЕНИЕ НА БАЗАТА НА ИЗПИТВАНЕ НА КОМПОНЕНТИ КАТО ЕКВИВАЛЕНТЕН МЕТОД НА ОДОБРЯВАНЕ

1.   ДОПЪЛНИТЕЛНИ ДАННИ И ИНФОРМАЦИЯ

Ако производителят избере този метод на изпитване, на техническата служба следва да бъде дадена следната информация в допълнение към данните и чертежите, изброени в списъка в точка 3.2 от настоящото правило:

Местоположението на пластичните зони (PZ) и пластичните стави (PH) в надстройката;

1.1.1.   всички индивидуални PZ и PH да бъдат единствено идентифицирани на чертежа на надстройката в техните геометрично дефинирани местоположения (виж фигура A.8.1);

1.1.2.   конструктивни елементи между PZ и PH могат да бъдат третирани като твърди или еластични части в изчислението, а тяхната дължина да бъде определена от техните действителни размери в превозното средство.

Техническите параметри на PZ и PH;

1.2.1.   геометрията на сечението на конструктивните елементи, в които са разположени PZ и PH;

1.2.2.   типът и посоката на натоварването, приложено към всяко PZ и PH;

1.2.3.   кривата натоварване—деформация на всяко PZ и PH, както е описано в допълнение 1 към настоящото приложение. За изчислението производителят може да използва или статичните, или динамичните характеристики на PZ и PH, но не трябва да смесва статичните и динамичните характеристики в едно изчисление.

Фигура A8.1

Геометрични параметри на пластични стави на конструктивна секция

Image

1.3.   Изложение на общата енергия (ET), която трябва да бъде абсорбирана от надстройката, използвайки формулата, посочена в точка 3.1 по-долу.

1.4.   Кратко техническо описание на алгоритъма и компютърната програма, които се използват за изчислението.

2.   ИЗИСКВАНИЯ ЗА КВАЗИСТАТИЧНОТО ИЗЧИСЛЕНИЕ

За изчислението цялата надстройка следва да бъде математически моделирана като товароносеща и деформируема конструкция, като се вземе под внимание следното:

2.1.1.   надстройката да бъде моделирана като единично натоварено съоръжение, съдържащо деформируеми PZ и PH, свързани с подходящи конструктивни елементи;

2.1.2.   надстройката трябва да има действителните размери на каросерията. Вътрешният контур на колоните на страничните стени и покривната конструкция трябва да бъдат използвани, когато се проверява оставащото пространство;

2.1.3.   PH трябва да използват действителните размери на колоните и конструктивните елементи, на които те са разположени (виж допълнение 1 към настоящото приложение).

Приложените натоварвания в изчислението трябва да отговарят на следните изисквания:

2.2.1.   активното натоварване да бъде приложено в напречната равнина, съдържаща центъра на тежестта на надстройката (превозно средство), която е перпендикулярна на вертикалната надлъжна централна равнина на превозното средство. Активното натоварване да се прилага на арка на надстройката през една абсолютно твърда равнина на прилагане на натоварването, която се простира и в двете посоки отвъд арката и всяка прилежаща конструкция;

2.2.2.   в началото на симулацията равнината на прилагане на натоварването да докосва арката в най-отдалечената част от вертикалната надлъжна централна равнина. Контактните точки между равнината на прилагане на натоварването и надстройката да бъдат определени, за да се осигури точно пренасяне на натоварването;

2.2.3.   активното натоварване да има наклон α, отнесен към вертикалната надлъжна централна равнина на превозното средство (виж фигура A.8.2) по формулата:

Formula

където:

| Hc | = | височината на арката (в mm) на превозното средство, измерена от хоризонталната равнина, на която то стои; |
| --- | --- | --- |

Hc

=

височината на арката (в mm) на превозното средство, измерена от хоризонталната равнина, на която то стои;

Посоката на действие на активното натоварване да не се променя по време на изчислението;

2.2.4.   активното натоварване да бъде увеличавано на малки стъпки и цялата конструктивна деформация да бъде изчислявана при всяка стъпка на натоварване. Броят на стъпките на натоварване да надвишава 100 и стъпките да бъдат квазиеднакви;

2.2.5.   по време на деформационния процес на равнината на прилагане на натоварването може, в допълнение към паралелния превод, да ѝ бъде разрешено да се върти около оста на взаимно пресичане на равнината на прилагане на натоварването с напречната равнина, съдържаща центъра на тежестта, за да следва симетричната деформация на надстройката;

2.2.6.   пасивните (подкрепящите) сили да се прилагат на твърдата подподова конструкция така, че да не оказват влияние върху конструктивната деформация.

Фигура A8.2

Прилагане на натоварване към надстройката

Image

Алгоритъмът на изчислението и компютърната програма трябва да отговарят на следните изисквания:

2.3.1.   програмата да взема под внимание нелинейностите в PH характеристиките и едромащабните конструктивни деформации;

2.3.2.   програмата да е в работния диапазон на PH и PZ и да спре изчислението, ако деформацията на PH надвиши установения работен диапазон (виж допълнение 1 към настоящото приложение);

2.3.3.   програмата да може да изчисли общата енергия, абсорбирана от надстройката във всяка стъпка на увеличаване на натоварването;

2.3.4.   във всяка стъпка на увеличаване на натоварването програмата да може да демонстрира деформираната форма на конструктивните секции, образуващи надстройката, и положението на всяка твърда част, която може да навлезе в оставащото пространство. Програмата трябва да идентифицира стъпката на увеличаване на натоварването, при която някоя от твърдите конструктивни части най-напред е навлязла в оставащото пространство;

2.3.5.   програмата да може да улавя и идентифицира стъпката на увеличаване на натоварването, при която започва цялостно срутване на надстройката; тоест когато надстройката започва да става нестабилна и деформацията продължава без увеличаване на натоварването.

3.   ОЦЕНКА НА ИЗЧИСЛЕНИЕТО

3.1.   Общата енергия (ET), която трябва да се абсорбира от надстройката, се определя, както следва:

Formula

където:

| M | = | Mk, освободена от товар маса на превозното средство, ако няма ограничители, или
  Mt, общата ефективна маса на превозното средство, когато има ограничители за пътниците |
| --- | --- | --- |
| G | = | гравитационната константа |
| Δh | = | вертикалното движение (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство по време на изпитването чрез преобръщане, определено в допълнение 1 към приложение 7. |

M

=

Mk, освободена от товар маса на превозното средство, ако няма ограничители, или

Mt, общата ефективна маса на превозното средство, когато има ограничители за пътниците

G

=

гравитационната константа

Δh

=

вертикалното движение (в метри) на центъра на тежестта на превозното средство по време на изпитването чрез преобръщане, определено в допълнение 1 към приложение 7.

3.2.   Абсорбираната енергия (Ea) на надстройката се изчислява при стъпката на увеличаване на натоварването, при която оставащото пространство първо се докосва от която и да е от твърдите конструктивни части.

3.3.   Типът превозно средство трябва да бъде одобрен, ако Ea ≥ ET.

4.   ДОКУМЕНТАЦИЯ ЗА КВАЗИСТАТИЧНО ИЗЧИСЛЕНИЕ

Описанието с изчисленията трябва да съдържа следната информация:

4.1.   подробно механично описание на надстройката, съдържащо местоположението на PZ и PH и дефиниращо твърдите и еластичните детайли,

4.2.   данни, получени от изпитванията и произтичащите от тях графики,

4.3.   изложение дали са спазени или не изискванията по точка 5.1 от настоящото правило,

4.4.   идентификация на типа превозно средство и персонала, отговорен за изпитванията, изчисленията и оценката.

Допълнение 1

ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПЛАСТИЧНИ СТАВИ

1.   ХАРАКТЕРИСТИЧНИ КРИВИ

Общата форма на характеристичната крива на пластична зона (PZ) е нелинейното отношение натоварване—деформация, измерено на конструктивни детайли на превозното средство при лабораторно изпитване. Характеристичните криви на пластични стави са отношението огъващ момент (M) — ротационен ъгъл (φ). Общата форма на характеристична крива PH е показана на фигура A.8.A.1.1.

Фигура A.8.A.1.1

Графична характеристика на пластичната става

Image

2.   АСПЕКТИ НА ДИАПАЗОНИТЕ НА ДЕФОРМАЦИЯ

2.1.   „Измерваният диапазон“ на кривата на PH характеристиката е диапазонът на деформация, върху който са били направени измервания. Измерваният диапазон може да съдържа фрактурния диапазон и/или диапазона на бързо втвърдяване. В изчислението трябва да се използват само стойности на PH характеристики, които се появяват в измервания диапазон.

2.2.   „Работният диапазон“ на характеристичната крива PH е диапазонът, обхванат от изчислението.

Работният диапазон не трябва да надвишава измервания диапазон и може да съдържа счупването, но не и диапазона на бързо втвърдяване.

2.3.   PH характеристиките, които ще се използват в изчислението, трябва да съдържат M — φ кривата в измервания диапазон.

3.   ДИНАМИЧНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ

Има два вида PH и PZ характеристики: квазистатични и динамични. Динамичните характеристики на PH могат да бъдат определени по два начина:

3.1.   чрез динамично изпитване на удар на компонента;

3.2.   чрез използване на динамичен фактор Kd за трансформиране на квазистатичните характеристики на PH. Тази трансформация означава, че стойностите на квазистатичния огъващ момент могат да бъдат увеличени с Kd. При стоманени конструктивни елементи Kd = 1,2 може да се използва без лабораторно изпитване.

Фигура A.8.A.1.2

Отклонение на динамичните характеристики на пластична става от статичната крива

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 9

КОМПЮТЪРНА СИМУЛАЦИЯ НА ИЗПИТВАНЕТО ЗА ПРЕОБРЪЩАНЕ НА ЦЯЛО ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО КАТО ЕКВИВАЛЕНТЕН МЕТОД НА ОДОБРЯВАНЕ

1.   ДОПЪЛНИТЕЛНИ ДАННИ И ИНФОРМАЦИЯ

Надстройката може да бъде показана да отговаря на изискванията, определени в точки 5.1.1 и 5.1.2 от настоящото правило чрез метод на компютърна симулация, одобрен от техническата служба.

Ако производителят избере този метод на изпитване, на техническата служба трябва да бъде предоставена следната информация в допълнение към данните и чертежите, изброени в точка 3.2 от настоящото правило:

1.1.   Описание на приложения метод на симулация и изчисление, който е бил използван, и ясна и точна идентификация на софтуера за анализ, включваща най-малкото неговия производител, търговското му наименование, използваната версия и информация за контакт с дизайнера.

1.2.   Моделите на материала и използваните входящи данни.

1.3.   Стойностите на дефинираните маси, центъра на тежестта и инерционните моменти, използвани в математическия модел.

2.   МАТЕМАТИЧЕСКИ МОДЕЛ

Моделът трябва да може да описва реалното физическо поведение на процеса на преобръщане в съответствие с приложение 5. Математическият модел трябва да бъде изграден, а допусканията — предвидени по такъв начин, че изчислението да дава консервативни резултати. Моделът трябва да бъде изграден при следните условия:

2.1.   техническата служба може да поиска да бъдат извършени изпитвания на действителната конструкция на превозното средство, за да докаже валидността на математическия модел и да провери допусканията, направени в модела;

2.2.   общата маса и положението на центъра на тежестта, използвани в математическия модел, да бъдат идентични на тези на превозното средство, което подлежи на одобряване;

2.3.   разпределението на масата в математическия модел да съответства на превозното средство, което ще бъде одобрявано. Инерционните моменти, използвани в математическия модел, трябва да бъдат изчислени на базата на това разпределение на масата.

3.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ АЛГОРИТЪМА И СИМУЛАЦИОННАТА ПРОГРАМА И КЪМ КОМПЮТЪРНОТО ОБОРУДВАНЕ

3.1.   Необходимо е да бъдат определени положението на превозното средство в нестабилно равновесие в точката на преобръщане и положението при първия контакт със земята. Симулационната програма може да започне в положението на нестабилно равновесие, но трябва да започне най-късно в точката на първия контакт със земята.

3.2.   Първоначалните условия в точката на първия контакт със земята следва да се дефинират, като се използва смяната на потенциалната енергия от положението на нестабилно равновесие.

3.3.   Симулационната програма следва да е в действие поне докато не се постигне максималната деформация.

3.4.   Симулационната програма следва да дава стабилно решение, при което резултатът е независим от стъпката на увеличаване на натоварването.

3.5.   Симулационната програма следва да може да изчисли енергийните компоненти за енергийния баланс на всяка стъпка на увеличаване на натоварването.

3.6.   Нефизичните енергийни компоненти, въведени от процеса на математическо моделиране (например „пясъчен часовник“ и вътрешно затихване), не следва да надвишават 5 % от общата енергия по всяко време.

3.7.   Коефициентът на триене, използван при контакта със земята, трябва да се потвърди от резултатите от физическото изпитване, или изчислението трябва да доказва, че избраният коефициент на триене дава консервативни резултати.

3.8.   Всички възможни физически контакти между части на превозното средство трябва да бъдат взети под внимание в математическия модел.

4.   ОЦЕНКА НА СИМУЛАЦИЯТА

4.1.   Когато упоменатите изисквания за симулационната програма са изпълнени, симулацията на промените в геометрията на вътрешната конструкция и сравнението с геометричната форма на оставащото пространство могат да бъдат оценени, както е определено в точки 5.1 и 5.2 от настоящото правило.

4.2.   Ако оставащото пространство не е нарушено по време на симулацията на преобръщане, одобрението се дава.

4.3.   Ако оставащото място е нарушено по време на симулацията на преобръщане, одобрението се отказва.

5.   ДОКУМЕНТАЦИЯ

Протоколът за симулацията трябва да съдържа следната информация:

5.1.1.   всички данни и информация, посочени в точка 1 от настоящото приложение,

5.1.2.   чертеж, показващ математическия модел на надстройката,

5.1.3.   информация за стойностите на ъгъла, скоростта и ъглова скорост в положение на нестабилно равновесие на превозното средство и в положение на първи контакт със земята,

5.1.4.   таблица със стойностите на общата енергия и стойностите на всичките ѝ компоненти (кинетична енергия, вътрешна енергия, енергия на пясъчния часовник), при нараствания на времето от 1 ms, покриваща поне периода от първия контакт със земята до достигане на максималната деформация,

5.1.5.   приетия коефициент на триене със земята,

5.1.6.   графики или данни, които показват по подходящ начин, че са спазени изискванията, посочени в точки 5.1.1 и 5.1.2 от настоящото правило. Това изискване може да бъде удовлетворено чрез предоставянето на графика спрямо времето, на разстоянието между вътрешния контур на деформираната конструкция и периферията на оставащото пространство,

5.1.7.   потвърждение дали са били изпълнени или не изискванията, посочени в точки 5.1.1 и 5.1.2 от настоящото правило,

5.1.8.   всички данни и информация, необходими за ясната идентификация на типа превозно средство, неговата надстройка, математическия модел на надстройката и самото изчисление.

5.2.   Препоръчва се протоколът да съдържа също и графики от деформираната конструкция в момента, когато се получава максималната деформация, даващи общ поглед на надстройката и зоните на по-голяма пластична деформация.

5.3.   При поискване от страна на техническата служба се предоставя допълнителна информация, която се включва в протокола.

---