# Den Europæiske Unions C 462/22.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 462 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 57. årgang22. december 2014 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 462

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

57. årgang22. december 2014

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2014/C 462/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2014/C 462/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2014/C 462/02 | Sag C-417/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. oktober 2014 — Kongeriget Danmark mod Europa-Kommissionen (Appel — EUGFL — udtagning af arealer — telemålingskontrol — plantedække på udtagne parceller — finansielle korrektioner) | 2 |
| 2014/C 462/03 | Sag C-605/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. oktober 2014 — Welmory sp. z o.o. mod Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse — det fælles merværdiafgiftssystem — direktiv 2006/112/EF — artikel 44 — begrebet fast forretningssted for modtageren af en tjenesteydelse — det sted, hvor tjenesteydelserne hævdes at være leveret til de afgiftspligtige personer — transaktion inden for Fællesskabet) | 2 |
| 2014/C 462/04 | Sag C-611/12 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Jean-François Giordano mod Europa-Kommissionen (Appel — fælles fiskeripolitik — fangstkvoter — hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen — Unionens ansvar uden for kontraktforhold — artikel 340, stk. 2, TEUF — betingelser — faktisk og reelt tab — individuelle fiskerettigheder) | 3 |
| 2014/C 462/05 | Udtalelse 1/13: Domstolens udtalelse (Store) af 14. oktober 2014 — Europa-Kommissionen (Udtalelse i henhold til artikel 218, stk. 11, TEUF — Haagerkonventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser — tredjestaters tiltrædelse — forordning (EF) nr. 2201/2003 — Den Europæiske Unions eksterne enekompetence — risiko for skade på den ensartede og sammenhængende anvendelse af EU-reglerne og den tilfredsstillende funktion af den ordning, som oprettes ved disse regler) | 4 |
| 2014/C 462/06 | Forenede sager C-12/13 P og C-13/13 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Gérard Buono m.fl. (sag C-12/13 P) og Syndicat des thoniers méditerranéens m.fl. (sag C-13/13 P) mod Europa-Kommissionen (Appel — fælles fiskeripolitik — fangstkvoter — hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen — Unionens ansvar uden for kontrakt — artikel 340, stk. 2, TEUF — betingelser — faktisk og reelt tab) | 4 |
| 2014/C 462/07 | Sag C-65/13: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Parlamentet mod Europa-Kommissionen (Annullationssøgsmål — forordning (EU) nr. 492/2011 — gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU — Eures-nettet — Europa-Kommissionens gennemførelsesbeføjelser — rækkevidde — artikel 291, stk. 2, TEUF) | 5 |
| 2014/C 462/08 | Sag C-100/13: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — fri bevægelighed for varer — en medlemsstat lovgivning, der kræver, at bestemte byggevarer, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, skal være i overensstemmelse med supplerende nationale standarder — byggeregellister (Bauregellisten)) | 5 |
| 2014/C 462/09 | Sag C-221/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. oktober 2014 — Teresa Mascellani mod Ministero della Giustizia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale ordinario di Trento — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 97/81/EF — rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS — ændring af deltidsansættelseskontrakt til fuldtidsansættelseskontrakt uden arbejdstagerens samtykke) | 6 |
| 2014/C 462/10 | Sag C-273/13 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Republikken Polen mod Europa-Kommissionen (Appel — EUGFL, EGFL og ELFUL — udgifter, som er udelukket fra fællesskabsfinansiering — udgifter afholdt af Republikken Polen) | 6 |
| 2014/C 462/11 | Sag C-323/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 1999/31/EF og 2008/98/EF — affaldshåndteringsplan — tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesanlæg — forpligtelse til at tilvejebringe den affaldsbehandling, der sikrer det bedste resultat for menneskers sundhed og beskyttelsen af miljøet) | 7 |
| 2014/C 462/12 | Sag C-331/13: Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. oktober 2014 — Ilie Nicolae Nicula mod Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu og Administraţia Fondului pentru Mediu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Sibiu — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse — tilbagebetaling af afgifter, som en medlemsstat har opkrævet i strid med EU-retten) | 7 |
| 2014/C 462/13 | Sag C-334/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Nordex Food A/S mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — forordning (EF) nr. 800/1999 — eksportrestitutioner — forordning (EF) nr. 1291/2000 — ordning med eksportlicenser — udførselsangivelse indgivet uden eksportlicens — frist indrømmet af udførselstoldstedet — tolddokumenter, der godtgør de eksporterede produkters ankomst til destinationslandet — forfalskede dokumenter — afhjælpning af mangler — anvendelse af den i artikel 51 i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede sanktion) | 8 |
| 2014/C 462/14 | Sag C-387/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — VAEX Varkens- en Veehandel BV mod Productschap Vee en Vlees (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — forordning (EF) nr. 612/2009 — eksportrestitutioner — forordning (EF) nr. 376/2008 — ordningen med eksportlicenser — udførselsangivelse indgivet forud for eksportlicensens udstedelse — udførsel foretaget inden for eksportlicensens gyldighedsperiode — afhjælpning af mangler) | 9 |
| 2014/C 462/15 | Sag C-453/13: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd mod Food Standards Agency (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige) (Sundhedsbeskyttelse — forordning (EF) nr. 853/2004 — hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer — bilag I, punkt 1.14 og 1.15 — begreberne maskinsepareret kød og tilberedt kød — forordning (EF) nr. 999/2001 — forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier — forbrugerbeskyttelse — direktiv 2000/13/EF — mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler) | 9 |
| 2014/C 462/16 | Sag C-561/13: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 15. oktober 2014 — Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané mod Česká republika — Ministerstvo zemědělství (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obvodní soud pro Prahu 1 — Den Tjekkiske Republik) (Præjudiciel forelæggelse — fælles landbrugspolitik — støtteordninger — gennemførelse af støtteordninger i de nye medlemsstater — forordning (EF) nr. 1782/2003 — artikel 143ba — forordning (EF) nr. 73/2009 — artikel 126 — særskilt sukkerbetaling — afkobling af denne betaling fra produktionen — begrebet kriterier vedtaget i 2006 og 2007 af de pågældende medlemsstater — repræsentativ periode) | 10 |
| 2014/C 462/17 | Sag C-91/14 P: Appel iværksat den 21. februar 2014 af Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 11. december 2013 i sag T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Henkel | 11 |
| 2014/C 462/18 | Sag C-138/14 P: Appel iværksat den 21. marts 2014 af Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina, Gęsina Wojciech til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 22. januar 2014 i sag T-468/12, Faktor B. i W. Gęsina mod Kommissionen | 11 |
| 2014/C 462/19 | Sag C-170/14 P: Appel iværksat den 7. april 2014 af Big Line Sas di Graziani Lorenzo til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. februar 2014 i sag T-380/12, Demon International mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked og Big Line Sas di Graziani Lorenzo | 11 |
| 2014/C 462/20 | Sag C-418/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polen) den 5. september 2014 — ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowego Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna mod Dyrektor Izby Celnej w Wrocławiu | 12 |
| 2014/C 462/21 | Sag C-428/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 18. september 2014 — DHL Express (Italy) srl og DHL Global Forwarding (Italy) SpA mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato | 12 |
| 2014/C 462/22 | Sag C-438/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Karlsruhe (Tyskland) den 23. september 2014 — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff | 13 |
| 2014/C 462/23 | Sag C-442/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 24. september 2014 — Bayer CropScience SA-NV og Stichting De Bijenstichting mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden | 14 |
| 2014/C 462/24 | Sag C-453/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 29. september 2014 — Vorarlberger Gebietskrankenkasse og Alfred Knauer | 15 |
| 2014/C 462/25 | Sag C-461/14: Sag anlagt den 7. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien | 16 |
| 2014/C 462/26 | Sag C-471/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 15. oktober 2014 — Seattle Genetics Inc. | 16 |
| 2014/C 462/27 | Sag C-474/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Salerno (Italien) den 20. oktober 2014 — straffesag mod Cristiano Pontillo | 17 |
| 2014/C 462/28 | Sag C-476/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 27. oktober 2014 — Citroën Commerce GmbH mod Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW) | 18 |
| | Retten |
| 2014/C 462/29 | Sag T-219/10: Rettens dom af 7. november 2014 — Autogrill España mod Kommissionen (Statsstøtte — bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet — beslutning, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf — begrebet statsstøtte — selektiv karakter — identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen — foreligger ikke — tilsidesættelse af artikel 87, stk. 1, EF) | 19 |
| 2014/C 462/30 | Sag T-399/11: Rettens dom af 7. november 2014 — Banco Santander og Santusa mod Kommissionen (Statsstøtte — bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet — afgørelse, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf — begrebet statsstøtte — selektiv karakter — identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen — foreligger ikke — tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF) | 20 |
| 2014/C 462/31 | Sag T-524/11: Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket LOVOL — EF-ordmærket, EF-figurmærket og de ældre nationale figurmærker VOLVO — relativ registreringshindring — utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009) | 20 |
| 2014/C 462/32 | Sag T-525/11: Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket LOVOL — det ældre EF-ordmærke og -figurmærke samt de ældre nationale figurmærker VOLVO — relativ registreringshindring — utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009) | 21 |
| 2014/C 462/33 | Sag T-504/12: Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM (NOTFALL CREME) (EF-varemærker — ansøgning om EF-figurmærket NOTFALL CREME — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ligebehandling) | 22 |
| 2014/C 462/34 | Sag T-567/12: Rettens dom af 7. november 2014 — Kaatsu Japan mod KHIM (KAATSU) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket KAATSU — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ret til forsvar — artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009) | 22 |
| 2014/C 462/35 | Sag T-53/13: Rettens dom af 6. november 2014 — Vans mod KHIM (gengivelse af en linje, der skråner og bølger) (EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, som gengiver en linje, der skråner og bølger — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 — artikel 76 i forordning nr. 207/2009 — artikel 75 i forordning nr. 207/2009) | 23 |
| 2014/C 462/36 | Sag T-188/13: Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM — Healing Herbs (NOTFALL) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket NOTFALL — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — manglede fornødent særpræg — artikel 52, stk. 1, litra a) og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ligebehandling) | 23 |
| 2014/C 462/37 | Sag T-506/13: Rettens dom af 7. november 2014 — Urb Rulmenti Suceava mod KHIM — Adiguzel (URB) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket URB — det ældre nationale kollektive ordmærke URB og det ældre nationale kollektive figurmærke URB — absolut registreringshindring — ikke ond tro hos indehaveren af EF-varemærket — artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — relativ registreringshindring — ingen bemyndigelse fra indehaveren af de ældre varemærker — artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009 — ikke tilsidesættelse af artikel 72 i forordning nr. 207/2009) | 24 |
| 2014/C 462/38 | Sag T-527/14: Sag anlagt den 15. juli 2014 — Rosenich mod KHIM | 25 |
| 2014/C 462/39 | Sag T-691/14: Sag anlagt den 21. september 2014 — Servier m.fl. mod Kommissionen | 25 |
| 2014/C 462/40 | Sag T-722/14: Sag anlagt den 13. oktober 2014 — PRIMA mod Europa-Kommissionen | 27 |
| 2014/C 462/41 | Sag T-723/14: Sag anlagt den 13. oktober 2014 — HX mod Rådet | 28 |
| 2014/C 462/42 | Sag T-742/14: Sag anlagt den 3. november 2014 — Alpha Calcit mod KHIM — Materis Paints Italia (CALCILITE) | 29 |
| 2014/C 462/43 | Sag T-744/14: Sag anlagt den 3. november 2014 — Meta Group mod Kommissionen | 30 |
| 2014/C 462/44 | Sag T-747/14: Sag anlagt den 5. november 2014 — Merck mod KHIM — Nestlé (HEALTHPRESSO) | 32 |
| 2014/C 462/45 | Sag T-257/12: Rettens kendelse af 10. november 2014 — Siegenia-Aubi og Noraa mod Kommissionen | 32 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2014/C 462/46 | Sag F-55/08 RENV: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo De Nicola mod EIB (Personalesag — hjemvisning til Personaleretten efter ophævelse — ansatte i EIB — bedømmelse — ulovlig afgørelse fra appeludvalget — ufornødent at træffe afgørelse om erstatningspåstanden) | 33 |
| 2014/C 462/47 | Sag F-52/11: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo Di Nicola mod EIB (Personalesag — ansatte ved EIB — psykisk chikane — undersøgelsesprocedure — undersøgelseskomitéens rapport — forkert definition af psykisk chikane — afgørelse truffet af præsidenten for EIB om ikke at imødekomme klagen — annullation — erstatningssøgsmål) | 33 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2014/C 462/02

Sag C-417/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. oktober 2014 — Kongeriget Danmark mod Europa-Kommissionen (Appel — EUGFL — udtagning af arealer — telemålingskontrol — plantedække på udtagne parceller — finansielle korrektioner)

2

2014/C 462/03

Sag C-605/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. oktober 2014 — Welmory sp. z o.o. mod Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse — det fælles merværdiafgiftssystem — direktiv 2006/112/EF — artikel 44 — begrebet fast forretningssted for modtageren af en tjenesteydelse — det sted, hvor tjenesteydelserne hævdes at være leveret til de afgiftspligtige personer — transaktion inden for Fællesskabet)

2

2014/C 462/04

Sag C-611/12 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Jean-François Giordano mod Europa-Kommissionen (Appel — fælles fiskeripolitik — fangstkvoter — hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen — Unionens ansvar uden for kontraktforhold — artikel 340, stk. 2, TEUF — betingelser — faktisk og reelt tab — individuelle fiskerettigheder)

3

2014/C 462/05

Udtalelse 1/13: Domstolens udtalelse (Store) af 14. oktober 2014 — Europa-Kommissionen (Udtalelse i henhold til artikel 218, stk. 11, TEUF — Haagerkonventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser — tredjestaters tiltrædelse — forordning (EF) nr. 2201/2003 — Den Europæiske Unions eksterne enekompetence — risiko for skade på den ensartede og sammenhængende anvendelse af EU-reglerne og den tilfredsstillende funktion af den ordning, som oprettes ved disse regler)

4

2014/C 462/06

Forenede sager C-12/13 P og C-13/13 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Gérard Buono m.fl. (sag C-12/13 P) og Syndicat des thoniers méditerranéens m.fl. (sag C-13/13 P) mod Europa-Kommissionen (Appel — fælles fiskeripolitik — fangstkvoter — hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen — Unionens ansvar uden for kontrakt — artikel 340, stk. 2, TEUF — betingelser — faktisk og reelt tab)

4

2014/C 462/07

Sag C-65/13: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Parlamentet mod Europa-Kommissionen (Annullationssøgsmål — forordning (EU) nr. 492/2011 — gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU — Eures-nettet — Europa-Kommissionens gennemførelsesbeføjelser — rækkevidde — artikel 291, stk. 2, TEUF)

5

2014/C 462/08

Sag C-100/13: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — fri bevægelighed for varer — en medlemsstat lovgivning, der kræver, at bestemte byggevarer, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, skal være i overensstemmelse med supplerende nationale standarder — byggeregellister (Bauregellisten))

5

2014/C 462/09

Sag C-221/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. oktober 2014 — Teresa Mascellani mod Ministero della Giustizia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale ordinario di Trento — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 97/81/EF — rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS — ændring af deltidsansættelseskontrakt til fuldtidsansættelseskontrakt uden arbejdstagerens samtykke)

6

2014/C 462/10

Sag C-273/13 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Republikken Polen mod Europa-Kommissionen (Appel — EUGFL, EGFL og ELFUL — udgifter, som er udelukket fra fællesskabsfinansiering — udgifter afholdt af Republikken Polen)

6

2014/C 462/11

Sag C-323/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 1999/31/EF og 2008/98/EF — affaldshåndteringsplan — tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesanlæg — forpligtelse til at tilvejebringe den affaldsbehandling, der sikrer det bedste resultat for menneskers sundhed og beskyttelsen af miljøet)

7

2014/C 462/12

Sag C-331/13: Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. oktober 2014 — Ilie Nicolae Nicula mod Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu og Administraţia Fondului pentru Mediu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Sibiu — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse — tilbagebetaling af afgifter, som en medlemsstat har opkrævet i strid med EU-retten)

7

2014/C 462/13

Sag C-334/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Nordex Food A/S mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — forordning (EF) nr. 800/1999 — eksportrestitutioner — forordning (EF) nr. 1291/2000 — ordning med eksportlicenser — udførselsangivelse indgivet uden eksportlicens — frist indrømmet af udførselstoldstedet — tolddokumenter, der godtgør de eksporterede produkters ankomst til destinationslandet — forfalskede dokumenter — afhjælpning af mangler — anvendelse af den i artikel 51 i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede sanktion)

8

2014/C 462/14

Sag C-387/13: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — VAEX Varkens- en Veehandel BV mod Productschap Vee en Vlees (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — forordning (EF) nr. 612/2009 — eksportrestitutioner — forordning (EF) nr. 376/2008 — ordningen med eksportlicenser — udførselsangivelse indgivet forud for eksportlicensens udstedelse — udførsel foretaget inden for eksportlicensens gyldighedsperiode — afhjælpning af mangler)

9

2014/C 462/15

Sag C-453/13: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd mod Food Standards Agency (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige) (Sundhedsbeskyttelse — forordning (EF) nr. 853/2004 — hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer — bilag I, punkt 1.14 og 1.15 — begreberne maskinsepareret kød og tilberedt kød — forordning (EF) nr. 999/2001 — forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier — forbrugerbeskyttelse — direktiv 2000/13/EF — mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler)

9

2014/C 462/16

Sag C-561/13: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 15. oktober 2014 — Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané mod Česká republika — Ministerstvo zemědělství (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obvodní soud pro Prahu 1 — Den Tjekkiske Republik) (Præjudiciel forelæggelse — fælles landbrugspolitik — støtteordninger — gennemførelse af støtteordninger i de nye medlemsstater — forordning (EF) nr. 1782/2003 — artikel 143ba — forordning (EF) nr. 73/2009 — artikel 126 — særskilt sukkerbetaling — afkobling af denne betaling fra produktionen — begrebet kriterier vedtaget i 2006 og 2007 af de pågældende medlemsstater — repræsentativ periode)

10

2014/C 462/17

Sag C-91/14 P: Appel iværksat den 21. februar 2014 af Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 11. december 2013 i sag T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Henkel

11

2014/C 462/18

Sag C-138/14 P: Appel iværksat den 21. marts 2014 af Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina, Gęsina Wojciech til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 22. januar 2014 i sag T-468/12, Faktor B. i W. Gęsina mod Kommissionen

11

2014/C 462/19

Sag C-170/14 P: Appel iværksat den 7. april 2014 af Big Line Sas di Graziani Lorenzo til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. februar 2014 i sag T-380/12, Demon International mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked og Big Line Sas di Graziani Lorenzo

11

2014/C 462/20

Sag C-418/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polen) den 5. september 2014 — ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowego Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna mod Dyrektor Izby Celnej w Wrocławiu

12

2014/C 462/21

Sag C-428/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 18. september 2014 — DHL Express (Italy) srl og DHL Global Forwarding (Italy) SpA mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

12

2014/C 462/22

Sag C-438/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Karlsruhe (Tyskland) den 23. september 2014 — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

13

2014/C 462/23

Sag C-442/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 24. september 2014 — Bayer CropScience SA-NV og Stichting De Bijenstichting mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

14

2014/C 462/24

Sag C-453/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 29. september 2014 — Vorarlberger Gebietskrankenkasse og Alfred Knauer

15

2014/C 462/25

Sag C-461/14: Sag anlagt den 7. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

16

2014/C 462/26

Sag C-471/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 15. oktober 2014 — Seattle Genetics Inc.

16

2014/C 462/27

Sag C-474/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Salerno (Italien) den 20. oktober 2014 — straffesag mod Cristiano Pontillo

17

2014/C 462/28

Sag C-476/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 27. oktober 2014 — Citroën Commerce GmbH mod Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

18

Retten

2014/C 462/29

Sag T-219/10: Rettens dom af 7. november 2014 — Autogrill España mod Kommissionen (Statsstøtte — bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet — beslutning, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf — begrebet statsstøtte — selektiv karakter — identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen — foreligger ikke — tilsidesættelse af artikel 87, stk. 1, EF)

19

2014/C 462/30

Sag T-399/11: Rettens dom af 7. november 2014 — Banco Santander og Santusa mod Kommissionen (Statsstøtte — bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet — afgørelse, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf — begrebet statsstøtte — selektiv karakter — identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen — foreligger ikke — tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF)

20

2014/C 462/31

Sag T-524/11: Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket LOVOL — EF-ordmærket, EF-figurmærket og de ældre nationale figurmærker VOLVO — relativ registreringshindring — utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009)

20

2014/C 462/32

Sag T-525/11: Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket LOVOL — det ældre EF-ordmærke og -figurmærke samt de ældre nationale figurmærker VOLVO — relativ registreringshindring — utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009)

21

2014/C 462/33

Sag T-504/12: Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM (NOTFALL CREME) (EF-varemærker — ansøgning om EF-figurmærket NOTFALL CREME — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ligebehandling)

22

2014/C 462/34

Sag T-567/12: Rettens dom af 7. november 2014 — Kaatsu Japan mod KHIM (KAATSU) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket KAATSU — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ret til forsvar — artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009)

22

2014/C 462/35

Sag T-53/13: Rettens dom af 6. november 2014 — Vans mod KHIM (gengivelse af en linje, der skråner og bølger) (EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, som gengiver en linje, der skråner og bølger — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 — artikel 76 i forordning nr. 207/2009 — artikel 75 i forordning nr. 207/2009)

23

2014/C 462/36

Sag T-188/13: Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM — Healing Herbs (NOTFALL) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket NOTFALL — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — manglede fornødent særpræg — artikel 52, stk. 1, litra a) og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — ligebehandling)

23

2014/C 462/37

Sag T-506/13: Rettens dom af 7. november 2014 — Urb Rulmenti Suceava mod KHIM — Adiguzel (URB) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket URB — det ældre nationale kollektive ordmærke URB og det ældre nationale kollektive figurmærke URB — absolut registreringshindring — ikke ond tro hos indehaveren af EF-varemærket — artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — relativ registreringshindring — ingen bemyndigelse fra indehaveren af de ældre varemærker — artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009 — ikke tilsidesættelse af artikel 72 i forordning nr. 207/2009)

24

2014/C 462/38

Sag T-527/14: Sag anlagt den 15. juli 2014 — Rosenich mod KHIM

25

2014/C 462/39

Sag T-691/14: Sag anlagt den 21. september 2014 — Servier m.fl. mod Kommissionen

25

2014/C 462/40

Sag T-722/14: Sag anlagt den 13. oktober 2014 — PRIMA mod Europa-Kommissionen

27

2014/C 462/41

Sag T-723/14: Sag anlagt den 13. oktober 2014 — HX mod Rådet

28

2014/C 462/42

Sag T-742/14: Sag anlagt den 3. november 2014 — Alpha Calcit mod KHIM — Materis Paints Italia (CALCILITE)

29

2014/C 462/43

Sag T-744/14: Sag anlagt den 3. november 2014 — Meta Group mod Kommissionen

30

2014/C 462/44

Sag T-747/14: Sag anlagt den 5. november 2014 — Merck mod KHIM — Nestlé (HEALTHPRESSO)

32

2014/C 462/45

Sag T-257/12: Rettens kendelse af 10. november 2014 — Siegenia-Aubi og Noraa mod Kommissionen

32

Retten for EU-Personalesager

2014/C 462/46

Sag F-55/08 RENV: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo De Nicola mod EIB (Personalesag — hjemvisning til Personaleretten efter ophævelse — ansatte i EIB — bedømmelse — ulovlig afgørelse fra appeludvalget — ufornødent at træffe afgørelse om erstatningspåstanden)

33

2014/C 462/47

Sag F-52/11: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo Di Nicola mod EIB (Personalesag — ansatte ved EIB — psykisk chikane — undersøgelsesprocedure — undersøgelseskomitéens rapport — forkert definition af psykisk chikane — afgørelse truffet af præsidenten for EIB om ikke at imødekomme klagen — annullation — erstatningssøgsmål)

33

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2014/C 462/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 448 af 15.12.2014

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 439 af 8.12.2014

EUT C 431 af 1.12.2014

EUT C 421 af 24.11.2014

EUT C 409 af 17.11.2014

EUT C 395 af 10.11.2014

EUT C 388 af 3.11.2014

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/2

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. oktober 2014 — Kongeriget Danmark mod Europa-Kommissionen

(Sag C-417/12 P) (1)

((Appel - EUGFL - udtagning af arealer - telemålingskontrol - plantedække på udtagne parceller - finansielle korrektioner))

(2014/C 462/02)

Processprog: dansk

Parter

Appellant: Kongeriget Danmark (ved V. Pasternak Jørgensen, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne J. Pinborg og P. Biering)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Jimeno Fernández, som befuldmægtiget, bistået af advokat T. Ryhl)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Den Franske Republik (ved D. Colas og C Candat, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved M. de Ree og M. Bulterman, som befuldmægtigede), Republikken Finland (ved J. Leppo, som befuldmægtiget) og Kongeriget Sverige (ved U. Persson, som befuldmægtiget)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger.

| 3) | Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Republikken Finland og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Republikken Finland og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 373 af 1.12.2012.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/2

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. oktober 2014 — Welmory sp. z o.o. mod Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-605/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem - direktiv 2006/112/EF - artikel 44 - begrebet »fast forretningssted« for modtageren af en tjenesteydelse - det sted, hvor tjenesteydelserne hævdes at være leveret til de afgiftspligtige personer - transaktion inden for Fællesskabet))

(2014/C 462/03)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Welmory sp. z o.o.

Sagsøgt: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

Konklusion

En første momspligtig person, som har etableret hjemstedet for sin økonomiske virksomhed i en medlemsstat, og som modtager tjenesteydelser fra en anden afgiftspligtig person etableret i en anden medlemsstat, skal anses for, i denne anden medlemsstat, at råde over et »fast forretningssted« som omhandlet i artikel 44 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2008/8/EF af 12. februar 2008, med henblik på fastsættelse af disse tjenesteydelsers beskatningssted, hvis dette forretningssted er kendetegnet ved en tilstrækkelig permanent karakter og passende struktur med hensyn til de menneskelige og tekniske midler, således at det kan modtage tjenesteydelser og anvende disse med henblik på dets økonomiske virksomhed, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 79 af 16.3.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/3 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/3

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Jean-François Giordano mod Europa-Kommissionen

(Sag C-611/12 P) (1)

((Appel - fælles fiskeripolitik - fangstkvoter - hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen - Unionens ansvar uden for kontraktforhold - artikel 340, stk. 2, TEUF - betingelser - faktisk og reelt tab - individuelle fiskerettigheder))

(2014/C 462/04)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Jean-François Giordano (ved avocats D. Rigeade og A. Scheuer)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og D. Nardi, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Rets dom Jean-François Giordano mod Europa-Kommissionen (T-114/11, EU:T:2012:585) ophæves. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Rets dom Jean-François Giordano mod Europa-Kommissionen (T-114/11, EU:T:2012:585) ophæves.

| 2) | Europa-Kommissionen frifindes i det af Jean-François Giordano i sag T-114/11 anlagte erstatningssøgsmål. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen frifindes i det af Jean-François Giordano i sag T-114/11 anlagte erstatningssøgsmål.

| 3) | Jean-François Giordano og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Jean-François Giordano og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 71 af 9.3.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/4 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/4

---

Domstolens udtalelse (Store) af 14. oktober 2014 — Europa-Kommissionen

(Udtalelse 1/13) (1)

((Udtalelse i henhold til artikel 218, stk. 11, TEUF - Haagerkonventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser - tredjestaters tiltrædelse - forordning (EF) nr. 2201/2003 - Den Europæiske Unions eksterne enekompetence - risiko for skade på den ensartede og sammenhængende anvendelse af EU-reglerne og den tilfredsstillende funktion af den ordning, som oprettes ved disse regler))

(2014/C 462/05)

Processprog: alle officielle sprog

Part, som anmoder om udtalelsen

Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og A.-M. Rouchaud-Joët, som befuldmægtigede)

Konklusion

Accepten af en tredjestats tiltrædelse af konventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, indgået i Haag den 25. oktober 1980, henhører under Den Europæiske Unions enekompetence.

---

(1)  EUT L 226 af 3.8.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/4 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. oktober 2014 — Gérard Buono m.fl. (sag C-12/13 P) og Syndicat des thoniers méditerranéens m.fl. (sag C-13/13 P) mod Europa-Kommissionen

(Forenede sager C-12/13 P og C-13/13 P) (1)

((Appel - fælles fiskeripolitik - fangstkvoter - hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen - Unionens ansvar uden for kontrakt - artikel 340, stk. 2, TEUF - betingelser - faktisk og reelt tab))

(2014/C 462/06)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Louis Paul Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin og Robert Marin (ved avocats A. Arnaud og P.-O. Koubi-Flotte) (sag C-12/13 P) og Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello og Serge Antoine José Perez (ved avocate C. Bonnefoi) (sag C-13/13 P)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og D. Nardi, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellerne iværksat i sagerne C-12/13 P og C-13/13 P forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne iværksat i sagerne C-12/13 P og C-13/13 P forkastes.

| 2) | Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin og Robert Marin betaler sagens omkostninger i sag C-12/13 P og Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean-Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin og Serge Antoine José Perez betaler sagens omkostninger i sag C-13/13 P. |
| --- | --- |

2)

Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin og Robert Marin betaler sagens omkostninger i sag C-12/13 P og Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean-Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin og Serge Antoine José Perez betaler sagens omkostninger i sag C-13/13 P.

---

(1)  EUT C 71 af 9.3.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/5 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/5

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Parlamentet mod Europa-Kommissionen

(Sag C-65/13) (1)

((Annullationssøgsmål - forordning (EU) nr. 492/2011 - gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU - Eures-nettet - Europa-Kommissionens gennemførelsesbeføjelser - rækkevidde - artikel 291, stk. 2, TEUF))

(2014/C 462/07)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved A. Tamás og J. Rodrigues, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Enegren og C. Zadra, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 108 af 13.4.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/5 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/5

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-100/13) (1)

((Traktatbrud - fri bevægelighed for varer - en medlemsstat lovgivning, der kræver, at bestemte byggevarer, som er forsynet med »CE«-overensstemmelsesmærkning, skal være i overensstemmelse med supplerende nationale standarder - byggeregellister (»Bauregellisten«)))

(2014/C 462/08)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms og G. Zavvos, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og K. Petersen, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003, idet medlemsstaten ved hjælp af byggeregellister omhandlet i de af delstaterne vedtagne byggereglementer pålægger yderligere betingelser for den effektive markedsadgang for og anvendelse på det tyske område af de byggevarer, der er omhandlet i de harmoniserede standarder EN 681-2:2000, »Elastomere pakninger — Materialekrav til tætningsringe til rør, der anvendes til vand- og afløbsanlæg — Del 2: Termoplastiske elastomerer«, EN 13162:2008, »Termisk isolering i byggeriet — Produkter — Fabriksfremstillede produkter af mineraluld (MW) — Specifikation«, og EN 13241-1, »Porte til industri og andre erhverv samt garageporte — Produktstandard — Del 1: Produkter uden brandhæmmende egenskaber eller røgtæthedsegenskaber«, og som er forsynet med »CE«-mærket. |
| --- | --- |

1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003, idet medlemsstaten ved hjælp af byggeregellister omhandlet i de af delstaterne vedtagne byggereglementer pålægger yderligere betingelser for den effektive markedsadgang for og anvendelse på det tyske område af de byggevarer, der er omhandlet i de harmoniserede standarder EN 681-2:2000, »Elastomere pakninger — Materialekrav til tætningsringe til rør, der anvendes til vand- og afløbsanlæg — Del 2: Termoplastiske elastomerer«, EN 13162:2008, »Termisk isolering i byggeriet — Produkter — Fabriksfremstillede produkter af mineraluld (MW) — Specifikation«, og EN 13241-1, »Porte til industri og andre erhverv samt garageporte — Produktstandard — Del 1: Produkter uden brandhæmmende egenskaber eller røgtæthedsegenskaber«, og som er forsynet med »CE«-mærket.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 114 af 20.4.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. oktober 2014 — Teresa Mascellani mod Ministero della Giustizia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale ordinario di Trento — Italien)

(Sag C-221/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 97/81/EF - rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS - ændring af deltidsansættelseskontrakt til fuldtidsansættelseskontrakt uden arbejdstagerens samtykke))

(2014/C 462/09)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale ordinario di Trento

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Teresa Mascellani

Sagsøgt: Ministero della Giustizia

Konklusion

Rammeaftalen om deltidsarbejde, indgået den 6. juni 1997, som findes i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS, navnlig dennes § 5, stk. 2, skal fortolkes således, at den ikke under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en arbejdsgiver kan træffe afgørelse om en ændring af en deltidsansættelseskontrakt til en fuldtidsansættelseskontrakt uden den pågældende arbejdstagers samtykke.

---

(1)  EUT C 207 af 20.7.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/6

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Republikken Polen mod Europa-Kommissionen

(Sag C-273/13 P) (1)

((Appel - EUGFL, EGFL og ELFUL - udgifter, som er udelukket fra fællesskabsfinansiering - udgifter afholdt af Republikken Polen))

(2014/C 462/10)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi og A. Szmytkowska, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Republikken Polen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Polen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 215 af 27.7.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/7

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

(Sag C-323/13) (1)

((Traktatbrud - miljø - direktiv 1999/31/EF og 2008/98/EF - affaldshåndteringsplan - tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesanlæg - forpligtelse til at tilvejebringe den affaldsbehandling, der sikrer det bedste resultat for menneskers sundhed og beskyttelsen af miljøet))

(2014/C 462/11)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano og A. Alcover San Pedro, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato G. Fiengo)

Konklusion

| 1) | Den Italienske Republik






  — | har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 1, sammenholdt med artikel 6, litra a), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, og artikel 4 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver, idet den ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at undgå, at en del af det kommunale affald, der bliver afleveret på deponeringsanlæggene SubATO i Rom, bortset fra anlægget i Cecchina og anlæggene SubATO i Latina, ikke underkastes en behandling, der omfatter en tilstrækkelig sortering af de forskellige affaldsfraktioner og stabiliseringen af deres organiske fraktioner. |
| --- | --- | --- |

1)

Den Italienske Republik

—

har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 1, sammenholdt med artikel 6, litra a), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, og artikel 4 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver, idet den ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at undgå, at en del af det kommunale affald, der bliver afleveret på deponeringsanlæggene SubATO i Rom, bortset fra anlægget i Cecchina og anlæggene SubATO i Latina, ikke underkastes en behandling, der omfatter en tilstrækkelig sortering af de forskellige affaldsfraktioner og stabiliseringen af deres organiske fraktioner.

| — | har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/98, idet den ikke i regionen Lazio har skabt et integreret og tilstrækkeligt net af affaldshåndteringsanlæg under iagttagelse af den bedste tilgængelige teknik. |
| --- | --- |

—

har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/98, idet den ikke i regionen Lazio har skabt et integreret og tilstrækkeligt net af affaldshåndteringsanlæg under iagttagelse af den bedste tilgængelige teknik.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 252 af 31.8.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/7

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. oktober 2014 — Ilie Nicolae Nicula mod Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu og Administraţia Fondului pentru Mediu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Sibiu — Rumænien)

(Sag C-331/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilbagebetaling af afgifter, som en medlemsstat har opkrævet i strid med EU-retten))

(2014/C 462/12)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Sibiu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ilie Nicolae Nicula

Sagsøgte: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu og Administraţia Fondului pentru Mediu

Konklusion

EU-retten skal fortolkes således, at den er til hinder for en ordning med tilbagebetaling af en i strid med EU-retten opkrævet afgift, såsom den i hovedsagen omhandlede.

---

(1)  EUT C 260 af 7.9.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/8 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/8

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — Nordex Food A/S mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-334/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - landbrug - forordning (EF) nr. 800/1999 - eksportrestitutioner - forordning (EF) nr. 1291/2000 - ordning med eksportlicenser - udførselsangivelse indgivet uden eksportlicens - frist indrømmet af udførselstoldstedet - tolddokumenter, der godtgør de eksporterede produkters ankomst til destinationslandet - forfalskede dokumenter - afhjælpning af mangler - anvendelse af den i artikel 51 i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede sanktion))

(2014/C 462/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nordex Food A/S

Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Konklusion

| 1) | Artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2299/2001 af 26. november 2001, sammenholdt med artikel 24 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at eksportrestitution indrømmes under særlige omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor udførslen fandt sted uden fremlæggelse af eksportlicensen, hvis eksistens imidlertid var godtgjort på tidspunktet for udførselsangivelsen, og som blev fremlagt af eksportøren inden for den yderligere frist på en uge, som det kompetente toldsted indrømmede for fremlæggelse deraf. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2299/2001 af 26. november 2001, sammenholdt med artikel 24 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at eksportrestitution indrømmes under særlige omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor udførslen fandt sted uden fremlæggelse af eksportlicensen, hvis eksistens imidlertid var godtgjort på tidspunktet for udførselsangivelsen, og som blev fremlagt af eksportøren inden for den yderligere frist på en uge, som det kompetente toldsted indrømmede for fremlæggelse deraf.

| 2) | Artikel 49 og 50 i forordning nr. 800/1999, som ændret ved forordning nr. 2299/2001, skal fortolkes således, at en eksportør, der for at godtgøre eksporterede varers ankomst til destinationslandet har fremlagt tolddokumenter, som efterfølgende viser sig at være forfalskede, ikke efter udløbet af de frister, der er foreskrevet i disse artikler, kan fremlægge gyldige tolddokumenter i forbindelse med en verserende retssag om indrømmelse af eksportrestitution, selv om denne indrømmelse blev forsinket af andre årsager end de vedrørende beviset for varernes ankomst, undtagen i tilfælde af force majeure. |
| --- | --- |

2)

Artikel 49 og 50 i forordning nr. 800/1999, som ændret ved forordning nr. 2299/2001, skal fortolkes således, at en eksportør, der for at godtgøre eksporterede varers ankomst til destinationslandet har fremlagt tolddokumenter, som efterfølgende viser sig at være forfalskede, ikke efter udløbet af de frister, der er foreskrevet i disse artikler, kan fremlægge gyldige tolddokumenter i forbindelse med en verserende retssag om indrømmelse af eksportrestitution, selv om denne indrømmelse blev forsinket af andre årsager end de vedrørende beviset for varernes ankomst, undtagen i tilfælde af force majeure.

| 3) | Artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 800/1999, som ændret ved forordning nr. 2299/2001, skal fortolkes således, at den sanktion, der er foreskrevet i denne bestemmelse, skal pålægges, når eksportøren inden for de foreskrevne frister har fremlagt dokumenter, der godtgør de eksporterede varers ankomst til destinationslandet, og disse dokumenter viser sig at være forfalskede, selv om det fremgår af gyldige dokumenter, som fremlægges under en verserende sag, at den eksportrestitution, der er blevet anmodet om, svarer til den, som ville være blevet indrømmet. |
| --- | --- |

3)

Artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 800/1999, som ændret ved forordning nr. 2299/2001, skal fortolkes således, at den sanktion, der er foreskrevet i denne bestemmelse, skal pålægges, når eksportøren inden for de foreskrevne frister har fremlagt dokumenter, der godtgør de eksporterede varers ankomst til destinationslandet, og disse dokumenter viser sig at være forfalskede, selv om det fremgår af gyldige dokumenter, som fremlægges under en verserende sag, at den eksportrestitution, der er blevet anmodet om, svarer til den, som ville være blevet indrømmet.

---

(1)  EUT C 260 af 7.9.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/9 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/9

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. oktober 2014 — VAEX Varkens- en Veehandel BV mod Productschap Vee en Vlees (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene)

(Sag C-387/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - landbrug - forordning (EF) nr. 612/2009 - eksportrestitutioner - forordning (EF) nr. 376/2008 - ordningen med eksportlicenser - udførselsangivelse indgivet forud for eksportlicensens udstedelse - udførsel foretaget inden for eksportlicensens gyldighedsperiode - afhjælpning af mangler))

(2014/C 462/14)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VAEX Varkens- en Veehandel BV

Sagsøgt: Productschap Vee en Vlees

Konklusion

| 1) | Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter samt bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter og i Kommissionens forordning (EF) nr. 382/2008 af 21. april 2008 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød skal fortolkes således, at de i princippet er til hinder for udbetaling af en eksportrestitution og frigivelse af den sikkerhed, der er stillet i denne henseende, når den omhandlede eksportør ikke var i besiddelse af en gyldig eksportlicens på datoen for antagelsen af udførselsangivelsen, selv om den faktiske udførsel af de pågældende varer fandt sted inden for den periode, hvor den eksportlicens, der var blevet udstedt til eksportøren, var gyldig. |
| --- | --- |

1)

Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter samt bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter og i Kommissionens forordning (EF) nr. 382/2008 af 21. april 2008 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød skal fortolkes således, at de i princippet er til hinder for udbetaling af en eksportrestitution og frigivelse af den sikkerhed, der er stillet i denne henseende, når den omhandlede eksportør ikke var i besiddelse af en gyldig eksportlicens på datoen for antagelsen af udførselsangivelsen, selv om den faktiske udførsel af de pågældende varer fandt sted inden for den periode, hvor den eksportlicens, der var blevet udstedt til eksportøren, var gyldig.

| 2) | Bestemmelserne i forordning nr. 612/2009 samt dem i forordning nr. 376/2008 og i forordning nr. 382/2008, sammenholdt med artikel 78 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal fortolkes således, at de i princippet ikke er til hinder for en efterfølgende berigtigelse af udførselsangivelsen, der gør det muligt at afskrive den omhandlede udførsel på licensen, at udbetale eksportrestitutionen på dette grundlag og i givet fald at frigive den stillede sikkerhed. |
| --- | --- |

2)

Bestemmelserne i forordning nr. 612/2009 samt dem i forordning nr. 376/2008 og i forordning nr. 382/2008, sammenholdt med artikel 78 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal fortolkes således, at de i princippet ikke er til hinder for en efterfølgende berigtigelse af udførselsangivelsen, der gør det muligt at afskrive den omhandlede udførsel på licensen, at udbetale eksportrestitutionen på dette grundlag og i givet fald at frigive den stillede sikkerhed.

---

(1)  EUT C 274 af 21.9.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/9 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/9

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd mod Food Standards Agency (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-453/13) (1)

((Sundhedsbeskyttelse - forordning (EF) nr. 853/2004 - hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer - bilag I, punkt 1.14 og 1.15 - begreberne »maskinsepareret kød« og »tilberedt kød« - forordning (EF) nr. 999/2001 - forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier - forbrugerbeskyttelse - direktiv 2000/13/EF - mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler))

(2014/C 462/15)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd

Sagsøgt: Food Standards Agency

Konklusion

Punkt 1.14 og 1.15 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer skal fortolkes således, at det produkt, der fremkommer ved en mekanisk fjernelse af kød fra kødbærende knogler efter udbening eller fra fjerkrækroppe skal kvalificeres som »maskinsepareret kød« som omhandlet i punkt 1.14, eftersom den anvendte metode medfører et tab eller en ændring af muskelfibrenes struktur, der er større end det tab eller den ændring, der kun kan lokaliseres til det sted, hvor der sker en udskæring, uanset den omstændighed, at den anvendte teknik ikke ændrer strukturen i de anvendte knogler. Et sådant produkt kan ikke kvalificeres som »tilberedt kød« som omhandlet i punkt 1.15

---

(1)  EUT C 344 af 23.11.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/10 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/10

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 15. oktober 2014 — Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané mod Česká republika — Ministerstvo zemědělství (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obvodní soud pro Prahu 1 — Den Tjekkiske Republik)

(Sag C-561/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - fælles landbrugspolitik - støtteordninger - gennemførelse af støtteordninger i de nye medlemsstater - forordning (EF) nr. 1782/2003 - artikel 143ba - forordning (EF) nr. 73/2009 - artikel 126 - særskilt sukkerbetaling - afkobling af denne betaling fra produktionen - begrebet »kriterier vedtaget i 2006 og 2007 af de pågældende medlemsstater« - repræsentativ periode))

(2014/C 462/16)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Obvodní soud pro Prahu 1

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané

Sagsøgt: Česká republika — Ministerstvo zemědělství

Konklusion

Artikel 126, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003 skal fortolkes således, at begrebet »kriterier, som de pågældende medlemsstater har vedtaget i 2006 og 2007« omfatter det produktionsår, som disse medlemsstater skulle vælge inden den 30. april 2006 som repræsentativ periode for tildeling af særskilt sukkerbetaling i henhold til artikel 143ba, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 319/2006 af 20. februar 2006, Rådets forordning (EF) nr. 2011/2006 af 19. december 2006 og Rådets forordning (EF) nr. 2012/2006 af 19. december 2006.

---

(1)  EUT C 45 af 15.2.2014.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/11

---

Appel iværksat den 21. februar 2014 af Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 11. december 2013 i sag T-591/11, Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Henkel

(Sag C-91/14 P)

(2014/C 462/17)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (ved Rechtsanwälte M. Konieczyński og I. Kubiec)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Henkel Corp.

Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 2. oktober 2014 besluttet at forkaste appellen i sin helhed, idet den delvist afviste appellen, og pålagt Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. at betale sagens omkostninger.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/11

---

Appel iværksat den 21. marts 2014 af Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina, Gęsina Wojciech til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 22. januar 2014 i sag T-468/12, Faktor B. i W. Gęsina mod Kommissionen

(Sag C-138/14 P)

(2014/C 462/18)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina, Gęsina Wojciech (ved Rechtsanwalt H. Mackiewicz)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Ved kendelse af 30. september 2014 har Domstolen (Ottende Afdeling) afvist appellen og fastslået, at Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina, Gęsina Wojciech skal betale sine egne omkostninger.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/11

---

Appel iværksat den 7. april 2014 af Big Line Sas di Graziani Lorenzo til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. februar 2014 i sag T-380/12, Demon International mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked og Big Line Sas di Graziani Lorenzo

(Sag C-170/14 P)

(2014/C 462/19)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (ved avvocato B. Osti)

De andre parter i appelsagen: Demon International, LC og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Ved kendelse af 6. november 2014 har Domstolen (Sjette Afdeling) forkastet appellen, for så vidt som denne delvis var åbenbart ugrundet, delvis ikke kunne antages til realitetsbehandling.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polen) den 5. september 2014 — ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowego Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna mod Dyrektor Izby Celnej w Wrocławiu

(Sag C-418/14)

(2014/C 462/20)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowego Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

Sagsøgt: Dyrektor Izby Celnej w Wrocławiu

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 5, sammenholdt med artikel 2, stk. 3, og artikel 21, stk. 4, i Rådets direktiv 2003/96/EF (1) af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51, herefter »direktiv 2003/96«) fortolkes således, at den er til hinder for den nationale bestemmelse i artikel 89, stk. 16, i punktafgiftsloven af 6. december 2008 (ustawa o podatku akcyzowym, Dz. U. 2009, nr. 3, pos. 11, med ændringer, herefter: »UPA«), hvorefter punktafgiftssatsen for brændstof finder anvendelse på fyringsolie, hvis den afgiftspligtige person ikke opfylder formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 5, sammenholdt med artikel 2, stk. 3, og artikel 21, stk. 4, i Rådets direktiv 2003/96/EF (1) af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51, herefter »direktiv 2003/96«) fortolkes således, at den er til hinder for den nationale bestemmelse i artikel 89, stk. 16, i punktafgiftsloven af 6. december 2008 (ustawa o podatku akcyzowym, Dz. U. 2009, nr. 3, pos. 11, med ændringer, herefter: »UPA«), hvorefter punktafgiftssatsen for brændstof finder anvendelse på fyringsolie, hvis den afgiftspligtige person ikke opfylder formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15?

| 2) | Er proportionalitetsprincippet ikke til hinder for formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15, hvorefter den reducerede punktafgiftssats for fyringsolie kun kommer til anvendelse, hvis der inden for den i loven fastsatte frist udarbejdes og fremlægges en oversigt over købernes erklæringer, uanset om det materielle krav om salg af brændsel til opvarmning er opfyldt? |
| --- | --- |

2)

Er proportionalitetsprincippet ikke til hinder for formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15, hvorefter den reducerede punktafgiftssats for fyringsolie kun kommer til anvendelse, hvis der inden for den i loven fastsatte frist udarbejdes og fremlægges en oversigt over købernes erklæringer, uanset om det materielle krav om salg af brændsel til opvarmning er opfyldt?

| 3) | Er den i UPA’s artikel 89, stk. 16, fastsatte sanktion, hvorefter punktafgiften på salget af fyringsolie — sådan som det er tilfældet i den foreliggende sag — pålægges sælgeren med den sats, der gælder for motorbrændstof (UPA’s artikel 89, stk. 4, nr. 1), hvis formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15, ikke er opfyldt, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet? |
| --- | --- |

3)

Er den i UPA’s artikel 89, stk. 16, fastsatte sanktion, hvorefter punktafgiften på salget af fyringsolie — sådan som det er tilfældet i den foreliggende sag — pålægges sælgeren med den sats, der gælder for motorbrændstof (UPA’s artikel 89, stk. 4, nr. 1), hvis formkravet i henhold til UPA’s artikel 89, stk. 14 og 15, ikke er opfyldt, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet?

---

(1)  Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51).

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 18. september 2014 — DHL Express (Italy) srl og DHL Global Forwarding (Italy) SpA mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Sag C-428/14)

(2014/C 462/21)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: DHL Express (Italy) srl og DHL Global Forwarding (Italy) SpA

Sagsøgt: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Andre parter i sagen:

Schenker Italiana SpA

Agility Logistics srl

Præjudicielle spørgsmål

Skal artikel 101 TEUF, artikel 4, stk. 3, TEU og artikel 11 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) fortolkes således, at:

| 1) | de nationale konkurrencemyndigheder i deres egen praksis ikke må afvige fra de instrumenter, som er blevet defineret og vedtaget af Det Europæiske Konkurrencenetværk, særligt fra samarbejdsprogrammet, i et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, uden at dette er i strid med EU-Domstolens bemærkninger i præmis 21 og 22 i dommen af 14. juni 2011, sag C-360/09; |
| --- | --- |

1)

de nationale konkurrencemyndigheder i deres egen praksis ikke må afvige fra de instrumenter, som er blevet defineret og vedtaget af Det Europæiske Konkurrencenetværk, særligt fra samarbejdsprogrammet, i et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, uden at dette er i strid med EU-Domstolens bemærkninger i præmis 21 og 22 i dommen af 14. juni 2011, sag C-360/09;

| 2) | der er retlig forbindelse mellem den primære anmodning om bødefritagelse, som en virksomhed har fremsat eller er i færd med at fremsætte for Kommissionen, og den forenklede anmodning om bødefritagelse, som virksomheden har fremsat for en national konkurrencemyndighed med hensyn til det samme kartel, hvilket bevirker, at den nationale konkurrencemyndighed — på trods af bestemmelserne i punkt 38 i Kommissionens meddelelse om samarbejdet inden for netværket af konkurrencemyndigheder — i kraft af § 22 i ECN’s modelprogram fra 2006 (senere § 24 i nummereringen i ECN’s modelprogram fra 2012) og den respektive Forklarende bemærkning 45 (senere Forklarende bemærkning § 49 i nummereringen i ECN’s modelprogram fra 2012) skal: a) vurdere den forenklede anmodning om bødefritagelse i lyset af den primære anmodning, og forudsat at den forenklede anmodning nøjagtigt afspejler den primære anmodnings indhold; b) subsidiært — såfremt myndigheden antager, at denne forenklede anmodning har et mere begrænset materielt anvendelsesområde end den af samme virksomhed fremsatte primære anmodning, for hvilken Kommissionen har indrømmet betinget bødefritagelse — rette henvendelse til Kommissionen eller den samme virksomhed med henblik på at fastlægge, hvorvidt virksomheden efter fremsættelse af den forenklede anmodning i forbindelse med de interne undersøgelser har konstateret konkrete og specifikke eksempler på adfærd i det segment, som angiveligt er dækket af den primære anmodning om bødefritagelse men ikke af den forenklede anmodning; |
| --- | --- |

2)

der er retlig forbindelse mellem den primære anmodning om bødefritagelse, som en virksomhed har fremsat eller er i færd med at fremsætte for Kommissionen, og den forenklede anmodning om bødefritagelse, som virksomheden har fremsat for en national konkurrencemyndighed med hensyn til det samme kartel, hvilket bevirker, at den nationale konkurrencemyndighed — på trods af bestemmelserne i punkt 38 i Kommissionens meddelelse om samarbejdet inden for netværket af konkurrencemyndigheder — i kraft af § 22 i ECN’s modelprogram fra 2006 (senere § 24 i nummereringen i ECN’s modelprogram fra 2012) og den respektive Forklarende bemærkning 45 (senere Forklarende bemærkning § 49 i nummereringen i ECN’s modelprogram fra 2012) skal: a) vurdere den forenklede anmodning om bødefritagelse i lyset af den primære anmodning, og forudsat at den forenklede anmodning nøjagtigt afspejler den primære anmodnings indhold; b) subsidiært — såfremt myndigheden antager, at denne forenklede anmodning har et mere begrænset materielt anvendelsesområde end den af samme virksomhed fremsatte primære anmodning, for hvilken Kommissionen har indrømmet betinget bødefritagelse — rette henvendelse til Kommissionen eller den samme virksomhed med henblik på at fastlægge, hvorvidt virksomheden efter fremsættelse af den forenklede anmodning i forbindelse med de interne undersøgelser har konstateret konkrete og specifikke eksempler på adfærd i det segment, som angiveligt er dækket af den primære anmodning om bødefritagelse men ikke af den forenklede anmodning;

| 3) | i kraft af § § 3 og 22-24 i ECN’s modelprogram fra 2006 og den respektive Forklarende bemærkning 8, 41, 45 og 46 og henset til ændringerne indført af § § 24-26 i ECN’s modelprogram fra 2012 og den respektive Forklarende bemærkning 44 og 49 kunne en national konkurrencemyndighed, som på tidspunktet for hovedsagens faktiske omstændigheder anvendte et samarbejdsprogram som det i hovedsagen omhandlede, lovligt med hensyn til et givent hemmeligt kartel, for hvilket en første virksomhed havde eller var i færd med at fremsætte en primær anmodning om bødefritagelse for Kommissionen, modtage: a) blot en forenklet anmodning om bødefritagelse fremsat af denne virksomhed, eller b) også flere forenklede anmodninger om bødefritagelse fremsat af forskellige virksomheder, som for Kommissionen havde fremsat en »uacceptabel« primær anmodning om bødefritagelse eller en anmodning om bødenedsættelse, særligt såfremt de primære anmodninger fra disse sidstnævnte virksomheder blev fremsat efter indrømmelse af betinget bødefritagelse for den første virksomhed? |
| --- | --- |

3)

i kraft af § § 3 og 22-24 i ECN’s modelprogram fra 2006 og den respektive Forklarende bemærkning 8, 41, 45 og 46 og henset til ændringerne indført af § § 24-26 i ECN’s modelprogram fra 2012 og den respektive Forklarende bemærkning 44 og 49 kunne en national konkurrencemyndighed, som på tidspunktet for hovedsagens faktiske omstændigheder anvendte et samarbejdsprogram som det i hovedsagen omhandlede, lovligt med hensyn til et givent hemmeligt kartel, for hvilket en første virksomhed havde eller var i færd med at fremsætte en primær anmodning om bødefritagelse for Kommissionen, modtage: a) blot en forenklet anmodning om bødefritagelse fremsat af denne virksomhed, eller b) også flere forenklede anmodninger om bødefritagelse fremsat af forskellige virksomheder, som for Kommissionen havde fremsat en »uacceptabel« primær anmodning om bødefritagelse eller en anmodning om bødenedsættelse, særligt såfremt de primære anmodninger fra disse sidstnævnte virksomheder blev fremsat efter indrømmelse af betinget bødefritagelse for den første virksomhed?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/13 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Karlsruhe (Tyskland) den 23. september 2014 — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

(Sag C-438/14)

(2014/C 462/22)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Karlsruhe

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

Andre parter i sagen: Standesamt der Stadt Karlsruhe og Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 18 TEUF og 21 TEUF fortolkes således, at myndighederne i en medlemsstat er forpligtet til at anerkende en navneændring for en statsborger i den pågældende medlemsstat, hvis denne samtidig er statsborger i en anden medlemsstat og under et sædvanligt ophold i sidstnævnte medlemsstat ved en navneændring, der ikke er forbundet med en ændring af den familieretlige status, har erhvervet et navn, som han frit har valgt, og som indeholder flere adelsbetegnelser, såfremt vedkommende muligvis ikke vil have nogen substantiel forbindelse til sidstnævnte stat for fremtiden, og henset til at adelen forfatningsretligt er afskaffet i førstnævnte stat, men de adelsbetegnelser, som blev båret på tidspunkt for afskaffelsen, stadig kan anvendes som en bestanddel af navnet?

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 24. september 2014 — Bayer CropScience SA-NV og Stichting De Bijenstichting mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(Sag C-442/14)

(2014/C 462/23)

Processprog: Nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bayer CropScience SA-NV og Stichting De Bijenstichting

Sagsøgt: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Har artikel 14 direktiv 91/414 (1) henholdsvis artikel 63, læst i sammenhæng med artikel 59, i plantebeskyttelsesforordningen (2) (nr. 1107/2009 af 21.10.2009) henholdsvis artikel 19 i direktiv 98/8 (3) den virkning, at en anmodning om fortrolighed som omhandlet i de nævnte artikel 14, 63 og 19 fra den i disse artikler omhandlede ansøger skal afgøres for hver informationskilde før eller i forbindelse med godkendelsen henholdsvis før eller i forbindelse med ændringen af godkendelsen i form af en afgørelse, der er kendelig for tredjemand/de pågældende? |
| --- | --- |

1.

Har artikel 14 direktiv 91/414 (1) henholdsvis artikel 63, læst i sammenhæng med artikel 59, i plantebeskyttelsesforordningen (2) (nr. 1107/2009 af 21.10.2009) henholdsvis artikel 19 i direktiv 98/8 (3) den virkning, at en anmodning om fortrolighed som omhandlet i de nævnte artikel 14, 63 og 19 fra den i disse artikler omhandlede ansøger skal afgøres for hver informationskilde før eller i forbindelse med godkendelsen henholdsvis før eller i forbindelse med ændringen af godkendelsen i form af en afgørelse, der er kendelig for tredjemand/de pågældende?

| 2. | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende: skal miljøinformationsdirektivets (4) artikel 4, stk. 2, fortolkes således, at når der ikke er truffet en afgørelse som omhandlet i spørgsmål 1, skal sagsøgte som national myndighed udlevere den miljøoplysning, der anmodes om, hvis en sådan anmodning er indgivet efter meddelelse af godkendelsen henholdsvis efter ændringen af godkendelsen? |
| --- | --- |

2.

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende: skal miljøinformationsdirektivets (4) artikel 4, stk. 2, fortolkes således, at når der ikke er truffet en afgørelse som omhandlet i spørgsmål 1, skal sagsøgte som national myndighed udlevere den miljøoplysning, der anmodes om, hvis en sådan anmodning er indgivet efter meddelelse af godkendelsen henholdsvis efter ændringen af godkendelsen?

| 3. | Hvorledes skal begrebet »emissioner til miljøet« i miljøinformationsdirektivets artikel 4, stk. 2, fortolkes, henset til hvad parterne som gengivet i denne mellemafgørelses punkt 5.5 har anført herom på baggrund af dokumenternes indhold som gengivet i denne mellemafgørelses punkt 5.2? |
| --- | --- |

3.

Hvorledes skal begrebet »emissioner til miljøet« i miljøinformationsdirektivets artikel 4, stk. 2, fortolkes, henset til hvad parterne som gengivet i denne mellemafgørelses punkt 5.5 har anført herom på baggrund af dokumenternes indhold som gengivet i denne mellemafgørelses punkt 5.2?

| 4. | a) | Kan oplysninger, der giver en vurdering af udledningerne af et middel, dets virksom(me) stof(fer) og andre bestanddele til miljøet som en følge af midlets anvendelse, betragtes som »oplysninger om emissioner til miljøet«? |
| --- | --- | --- |

4.

a)

Kan oplysninger, der giver en vurdering af udledningerne af et middel, dets virksom(me) stof(fer) og andre bestanddele til miljøet som en følge af midlets anvendelse, betragtes som »oplysninger om emissioner til miljøet«?

| b) | Hvis ja, har det herved nogen betydning, om disse oplysninger er erhvervet ved hjælp af (semi)markstudier eller ved andetsteds gennemførte studier (eksempelvis laboratorie- eller translokationsstudier)? |
| --- | --- |

b)

Hvis ja, har det herved nogen betydning, om disse oplysninger er erhvervet ved hjælp af (semi)markstudier eller ved andetsteds gennemførte studier (eksempelvis laboratorie- eller translokationsstudier)?

| 5. | Kan laboratoriestudier — hvor forsøgsanlægget er indrettet med henblik på at undersøge isolerede aspekter under standardiserede betingelser, hvorved der udelukkes mange faktorer (som eksempelvis klimatologisk påvirkninger), og forsøgene ofte, sammenlignet med brugen i praksis, gennemføres med høje doseringer — anses for »oplysninger om emissioner til miljøet«? |
| --- | --- |

5.

Kan laboratoriestudier — hvor forsøgsanlægget er indrettet med henblik på at undersøge isolerede aspekter under standardiserede betingelser, hvorved der udelukkes mange faktorer (som eksempelvis klimatologisk påvirkninger), og forsøgene ofte, sammenlignet med brugen i praksis, gennemføres med høje doseringer — anses for »oplysninger om emissioner til miljøet«?

| 6. | Må man efter midlets anvendelse i forsøgsanlægget i denne sammenhæng også betragte restforekomster i f.eks. luften eller på jorden, blade, pollen eller nektar fra en plante (der hidrører fra behandlet udsæd), i honning eller på organismer, der ikke var tilsigtet omfattet af forsøget, »som emissioner til miljøet«? |
| --- | --- |

6.

Må man efter midlets anvendelse i forsøgsanlægget i denne sammenhæng også betragte restforekomster i f.eks. luften eller på jorden, blade, pollen eller nektar fra en plante (der hidrører fra behandlet udsæd), i honning eller på organismer, der ikke var tilsigtet omfattet af forsøget, »som emissioner til miljøet«?

| 7. | Gælder dette også for omfanget af afdrift ved anvendelsen af midlet i forsøgsanlægget? |
| --- | --- |

7.

Gælder dette også for omfanget af afdrift ved anvendelsen af midlet i forsøgsanlægget?

| 8. | Har ordene »oplysninger om emissioner til miljøet« i miljøinformationsdirektivets artikel 4, stk. 2, andet afsnit, tredje punktum, den virkning, at når der er tale om emissioner til miljøet, skal hele informationskilden udleveres og ikke kun de (måle)data, der eventuelt kan udledes heraf? |
| --- | --- |

8.

Har ordene »oplysninger om emissioner til miljøet« i miljøinformationsdirektivets artikel 4, stk. 2, andet afsnit, tredje punktum, den virkning, at når der er tale om emissioner til miljøet, skal hele informationskilden udleveres og ikke kun de (måle)data, der eventuelt kan udledes heraf?

| 9. | Skal der ved anvendelsen af undtagelsen i den førnævnte artikel 4, stk. 2, litra d), for forretnings- og fabrikshemmeligheder sondres mellem på den ene side »emissioner« og på den anden side »udledninger og andre udslip i miljøet« som omhandlet i miljøoplysningsdirektivets artikel 2, nr. 1), litra b)? |
| --- | --- |

9.

Skal der ved anvendelsen af undtagelsen i den førnævnte artikel 4, stk. 2, litra d), for forretnings- og fabrikshemmeligheder sondres mellem på den ene side »emissioner« og på den anden side »udledninger og andre udslip i miljøet« som omhandlet i miljøoplysningsdirektivets artikel 2, nr. 1), litra b)?

---

(1)  Rådets direktiv 91/414/EØF af 15.7.1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 1107/2009 af 21.10.2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16.2.1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (EFT L 123, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 29. september 2014 — Vorarlberger Gebietskrankenkasse og Alfred Knauer

(Sag C-453/14)

(2014/C 462/24)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Vorarlberger Gebietskrankenkasse og Alfred Knauer

Sagsøgt: Landeshauptmann von Vorarlberg

Procesdeltager: Rudolf Mathis

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1) under hensyn til artikel 45 TEUF fortolkes således, at alderspensioner i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsforsikringsordning (som er blevet iværksat og præsteres af staten, som skal give mulighed for opretholdelse af den vante levestandard i rimeligt omfang, som bygger på kapitaliseringsprincippet, som principielt er obligatorisk, men hvis (»ekstra-obligatoriske«) bidrag imidlertid kan overstige det lovbestemte minimum og tilsvarende kan omfatte højere ydelser, og hvis gennemførelse påhviler en pensionskasse, som arbejdsgiveren opretter eller anvender, såsom konkret pensionsordningen i »søjle 2« i Lichtenstein), og alderspensioner i henhold til en lovbestemt pensionsordning (der ligeledes iværksættes og præsteres af staten, som skal give mulighed for opretholdelse af den vante levestandard i rimeligt omfang, men som imidlertid bygger på princippet om løbende finansiering, som er obligatorisk, og hvis gennemførelse påhviler pensionsforsikringsinstitutioner, der er oprettet ved lov, såsom konkret pensionsordningen i Østrig), er »tilsvarende ydelser« i den nævnte bestemmelses forstand?

---

(1)  EUT L 166, s. 1.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/16 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/16

---

Sag anlagt den 7. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

(Sag C-461/14)

(2014/C 462/25)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms og D. Loma-Osorio Lerena, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien indtil den 29. juli 2008, der er datoen for udpegning af et særligt beskyttet område for fugle, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i direktiv 85/337/EØF (1) som ændret ved direktiv 97/11/EF (2) og 2003/35 (3) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, artikel 4, stk. 4, i direktiv 2009/147/EF (4) om beskyttelse af vilde fugle, og tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EF (5) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter fra den nævnte dato for udpegningen af et særligt beskyttet område for fugle. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien indtil den 29. juli 2008, der er datoen for udpegning af et særligt beskyttet område for fugle, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i direktiv 85/337/EØF (1) som ændret ved direktiv 97/11/EF (2) og 2003/35 (3) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, artikel 4, stk. 4, i direktiv 2009/147/EF (4) om beskyttelse af vilde fugle, og tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EF (5) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter fra den nævnte dato for udpegningen af et særligt beskyttet område for fugle.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

De faktiske omstændigheder omhandler et projekt vedrørende en ny højhastighedsjernbanelinje mellem Sevilla og Almeria, strækningerne »Marchena-Osuna I«, »Marchena-Osuna II« og »Omkørselsvejen Osuna«, og de spanske myndigheders muligvis ukorrekte anvendelse af de regler, der vedrører direktivet om vurderingen af projekters indvirkning på miljøet, direktivet om beskyttelse af vilde fugle og direktivet om bevaring af naturtyper. Dette er konklusionen, når opmærksomheden rettes mod de mulige konsekvenser af anlægsarbejdet og den efterfølgende drift af den jernbane, der vil gå gennem Andalusien og passere det særligt beskyttede område for fugle Campiñas de Sevilla, der ikke er blevet behandlet korrekt efter Kommissionens opfattelse.

---

(1)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27.6.1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40).

(2)  Rådets Direktiv 97/11/EF af 3.3.1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 73, s. 5).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26.5.2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse — Erklæring fra Kommissionen (EUT L 156, s. 17).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30.11.2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20, s. 7).

(5)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7)

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/16 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 15. oktober 2014 — Seattle Genetics Inc.

(Sag C-471/14)

(2014/C 462/26)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Seattle Genetics Inc.

Sagsøgt: Österreichisches Patentamt

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Fastsættes tidspunktet for den første tilladelse til markedsføring i Fællesskabet henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (1) i henhold til fællesskabsretten, eller henviser denne bestemmelse til det tidspunkt, hvor tilladelsen træder i kraft i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning? |
| --- | --- |

1)

Fastsættes tidspunktet for den første tilladelse til markedsføring i Fællesskabet henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (1) i henhold til fællesskabsretten, eller henviser denne bestemmelse til det tidspunkt, hvor tilladelsen træder i kraft i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning?

| 2) | I tilfælde af, at Den Europæiske Unions Domstol bekræfter, at tidspunktet i henhold til spørgsmål 1 fastsættes i henhold til fællesskabsretten: Hvilket tidspunkt er relevant i denne forbindelse — tidspunktet for tilladelsen, eller tidspunktet for meddelelsen? |
| --- | --- |

2)

I tilfælde af, at Den Europæiske Unions Domstol bekræfter, at tidspunktet i henhold til spørgsmål 1 fastsættes i henhold til fællesskabsretten: Hvilket tidspunkt er relevant i denne forbindelse — tidspunktet for tilladelsen, eller tidspunktet for meddelelsen?

---

(1)  EUT L 152, s. 1.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Salerno (Italien) den 20. oktober 2014 — straffesag mod Cristiano Pontillo

(Sag C-474/14)

(2014/C 462/27)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Salerno

Tiltalt i straffesagen

Cristiano Pontillo

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10], fortolkes således, at de er til hinder for, at der iværksættes et udbud vedrørende koncessioner, der er af kortere varighed end tidligere tildelte koncessioner, selv om nævnte udbud er blevet iværksat med det erklærede formål at afhjælpe følgerne af den ulovlige udelukkelse af et vist antal erhvervsdrivende fra tidligere udbud? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10], fortolkes således, at de er til hinder for, at der iværksættes et udbud vedrørende koncessioner, der er af kortere varighed end tidligere tildelte koncessioner, selv om nævnte udbud er blevet iværksat med det erklærede formål at afhjælpe følgerne af den ulovlige udelukkelse af et vist antal erhvervsdrivende fra tidligere udbud?

| 2) | Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at et krav om tidsmæssig tilpasning af koncessionernes udløb udgør en tilstrækkelig begrundelse for, at varigheden af koncessionerne i udbuddet er blevet begrænset i forhold til varigheden af de koncessioner, der tidligere er blevet tildelt? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at et krav om tidsmæssig tilpasning af koncessionernes udløb udgør en tilstrækkelig begrundelse for, at varigheden af koncessionerne i udbuddet er blevet begrænset i forhold til varigheden af de koncessioner, der tidligere er blevet tildelt?

| 3) | Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at der fastsættes en forpligtelse til vederlagsfrit at overdrage anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning af indsamling af væddemål, såfremt aktiviteten ophører ved udløbet af koncessionens varighed eller som følge af afgørelser om fortabelse eller tilbagekaldelse? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at der fastsættes en forpligtelse til vederlagsfrit at overdrage anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning af indsamling af væddemål, såfremt aktiviteten ophører ved udløbet af koncessionens varighed eller som følge af afgørelser om fortabelse eller tilbagekaldelse?

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/18 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 27. oktober 2014 — Citroën Commerce GmbH mod Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

(Sag C-476/14)

(2014/C 462/28)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Citroën Commerce GmbH

Sagsøgt: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Udgør en reklame for en vare med angivelse af den pris, der skal betales for varen, et udbud til salg som omhandlet i artikel 1 i direktiv 98/6 (1)?
  Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, spørges: |
| --- | --- |

1)

Udgør en reklame for en vare med angivelse af den pris, der skal betales for varen, et udbud til salg som omhandlet i artikel 1 i direktiv 98/6 (1)?

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, spørges:

| 2) | Skal den salgspris, som i henhold til artikel 1 og artikel 3, stk. 1, første punktum, i direktiv 98/6/EF skal angives i forbindelse med et udbud til salg som omhandlet i samme direktivs artikel 1, også omfatte obligatoriske omkostninger til transport af et motorkøretøj fra producenten til forhandleren?
  Såfremt første eller andet spørgsmål besvares benægtende, spørges: |
| --- | --- |

2)

Skal den salgspris, som i henhold til artikel 1 og artikel 3, stk. 1, første punktum, i direktiv 98/6/EF skal angives i forbindelse med et udbud til salg som omhandlet i samme direktivs artikel 1, også omfatte obligatoriske omkostninger til transport af et motorkøretøj fra producenten til forhandleren?

Såfremt første eller andet spørgsmål besvares benægtende, spørges:

| 3) | Skal »prisen inklusive afgifter«, som i henhold til artikel 7, stk. 4, litra c), første led, i direktiv 2005/29/EF (2) skal angives i forbindelse med en købsopfordring som omhandlet i samme direktivs artikel 2, litra i), når der er tale om et motorkøretøj, også omfatte obligatoriske omkostninger til transport af køretøjet fra producenten til forhandleren? |
| --- | --- |

3)

Skal »prisen inklusive afgifter«, som i henhold til artikel 7, stk. 4, litra c), første led, i direktiv 2005/29/EF (2) skal angives i forbindelse med en købsopfordring som omhandlet i samme direktivs artikel 2, litra i), når der er tale om et motorkøretøj, også omfatte obligatoriske omkostninger til transport af køretøjet fra producenten til forhandleren?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF af 16.2.1998 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer (EUT L 80, s. 27).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. 5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22).

---

Retten

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/19 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/19

---

Rettens dom af 7. november 2014 — Autogrill España mod Kommissionen

(Sag T-219/10) (1)

((Statsstøtte - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet - beslutning, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf - begrebet statsstøtte - selektiv karakter - identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen - foreligger ikke - tilsidesættelse af artikel 87, stk. 1, EF))

(2014/C 462/29)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Autogrill España, SA (Madrid, Spanien) (først ved advokaterne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan og R. Calvo Salinero, derefter ved J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro og R. Calvo Salinero)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens beslutning 2011/5/EF af 28. oktober 2009 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder — C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) — som Spanien har gennemført (EUT 2011, L 7, s. 48).

Konklusion

| 1) | Artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens beslutning 2011/5/EF af 28. oktober 2009 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder — C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) — som Spanien har gennemført, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens beslutning 2011/5/EF af 28. oktober 2009 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder — C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) — som Spanien har gennemført, annulleres.

| 2) | Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 179 af 3.7.2010.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/20

---

Rettens dom af 7. november 2014 — Banco Santander og Santusa mod Kommissionen

(Sag T-399/11) (1)

((Statsstøtte - bestemmelser vedrørende selskabsskat, der giver virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i Spanien, mulighed for at afskrive goodwill, der følger af erhvervelse af kapitalandele i virksomheder, som har skattemæssigt hjemsted i udlandet - afgørelse, der kvalificerer denne ordning som statsstøtte, og som erklærer denne støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf - begrebet statsstøtte - selektiv karakter - identifikation af en kategori af virksomheder, som er begunstiget af foranstaltningen - foreligger ikke - tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF))

(2014/C 462/30)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Banco Santander, SA (Santander, Spanien) og Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Spanien) (først ved advokaterne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan og R. Calvo Salinero, derefter ved J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro og R. Calvo Salinero)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal, C. Urraca Caviedes og P. Němečková, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens afgørelse 2011/282/EU af 12. januar 2011 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), som Spanien har gennemført (EUT L 135, s. 1).

Konklusion

| 1) | Artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens afgørelse 2011/282/EU af 12. januar 2011 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), som Spanien har gennemført, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, og artikel 4 i Kommissionens afgørelse 2011/282/EU af 12. januar 2011 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), som Spanien har gennemført, annulleres.

| 2) | Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 282 af 24.9.2011.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/20

---

Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

(Sag T-524/11) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket LOVOL - EF-ordmærket, EF-figurmærket og de ældre nationale figurmærker VOLVO - relativ registreringshindring - utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé - artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2014/C 462/31)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Sverige) (ved advokat M. Treis)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Zhangjiakou, Kina) (ved advokat A. Alejos Cutuli)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. juli 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1870/2014-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Volvo Trademark Holding AB og Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Volvo Trademark Holding AB betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Volvo Trademark Holding AB betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 355 af 3.12.2011.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/21 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/21

---

Rettens dom af 12. november 2014 — Volvo Trademark mod KHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

(Sag T-525/11) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket LOVOL - det ældre EF-ordmærke og -figurmærke samt de ældre nationale figurmærker VOLVO - relativ registreringshindring - utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé - artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2014/C 462/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Sverige) (ved advokat M. Treis)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Zhangjiakou, Kina) (ved advokat A.I. Alejos Cutuli)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. juni 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1868/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Volvo Trademark Holding AB og Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Volvo Trademark Holding AB betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Volvo Trademark Holding AB betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 355 af 3.12.2011.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/22 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/22

---

Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM (NOTFALL CREME)

(Sag T-504/12) (1)

((EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærket NOTFALL CREME - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ligebehandling))

(2014/C 462/33)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Tyskland) (ved advokaterne F. Traub og H. Daniel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. september 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 271/2012-4) vedrørende en ansøgning om registrering af NOTFALL CREME som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Murnauer Markenvertrieb GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Murnauer Markenvertrieb GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 26 af 26.1.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/22 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/22

---

Rettens dom af 7. november 2014 — Kaatsu Japan mod KHIM (KAATSU)

(Sag T-567/12) (1)

((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket KAATSU - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ret til forsvar - artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009))

(2014/C 462/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kaatsu Japan Co. Ltd (Tokyo, Japan) (ved M. Edenborough, QC)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved V. Melgar og I. Harrington, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. oktober 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 435/2012-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet KAATSU som EF-varemærke

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Kaatsu Japan Co. Ltd betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kaatsu Japan Co. Ltd betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 63 af 2.3.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/23 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/23

---

Rettens dom af 6. november 2014 — Vans mod KHIM (gengivelse af en linje, der skråner og bølger)

(Sag T-53/13) (1)

((EF-varemærker - ansøgning om et EF-figurmærke, som gengiver en linje, der skråner og bølger - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - fornødent særpræg ikke opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 - artikel 76 i forordning nr. 207/2009 - artikel 75 i forordning nr. 207/2009))

(2014/C 462/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Vans, Inc. (Cypress, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat M. Hirsch)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. november 2012 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 860/2012-5) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurtegn, som gengiver en linje, der skråner og bølger, som EF-varemærke

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Vans, Inc. betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Vans, Inc. betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 101 af 6.4.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/23 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/23

---

Rettens dom af 12. november 2014 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM — Healing Herbs (NOTFALL)

(Sag T-188/13) (1)

((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket NOTFALL - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - manglede fornødent særpræg - artikel 52, stk. 1, litra a) og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ligebehandling))

(2014/C 462/36)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Tyskland) (ved advokaterne F. Traub og H. Daniel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Healing Herbs Ltd (Walterstone, Det Forenede Kongerige) (ved advokat R. Price)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 4. februar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 132/2012–4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Healing Herbs Ltd og Murnauer Markenvertrieb GmbH

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Murnauer Markenvertrieb GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets og Healing Herbs Ltd.’s omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Murnauer Markenvertrieb GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets og Healing Herbs Ltd.’s omkostninger.

---

(1)  EUT C 156 af 1.6.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/24 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/24

---

Rettens dom af 7. november 2014 — Urb Rulmenti Suceava mod KHIM — Adiguzel (URB)

(Sag T-506/13) (1)

((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket URB - det ældre nationale kollektive ordmærke URB og det ældre nationale kollektive figurmærke URB - absolut registreringshindring - ikke ond tro hos indehaveren af EF-varemærket - artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - relativ registreringshindring - ingen bemyndigelse fra indehaveren af de ældre varemærker - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009 - ikke tilsidesættelse af artikel 72 i forordning nr. 207/2009))

(2014/C 462/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Urb Rulmenti Suceava (Suceava, Rumænien) (ved advokat I. Burdusel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Bullock og N. Bambara, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret og intervenient ved Retten: Harun Adiguzel (Diosd, Ungarn) (ved advokat G. Bozocea)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. juli 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1309/2012-4) vedrørende en sag om ugyldighed mellem Urb Rulmenti Suceava SA og Harun Adiguzel.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Urb Rulmenti Suceava SA betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Urb Rulmenti Suceava SA betaler sagens omkostninger.

| 3) | Harun Adiguzel bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Harun Adiguzel bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 352 af 30.11.2013.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/25 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/25

---

Sag anlagt den 15. juli 2014 — Rosenich mod KHIM

(Sag T-527/14)

(2014/C 462/38)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Paul Rosenich (Triesenberg, Liechtenstein) (ved advokaterne A. von Mühlendahl og C. Eckhartt)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 29. april 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2063/2012-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 29. april 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2063/2012-4) annulleres.

| — | Afgørelse truffet den 7. september 2012 af direktøren for afdelingen »støtte til kerneaktiviteter« ved Harmoniseringskontoret, hvorved sagsøgeren fik afslag på sin ansøgning om optagelse på listen over godkendte repræsentanter ved den sagsøgte myndighed, annulleres på grundlag af den af sagsøgeren den 7. november 2012 indsendte klage. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 7. september 2012 af direktøren for afdelingen »støtte til kerneaktiviteter« ved Harmoniseringskontoret, hvorved sagsøgeren fik afslag på sin ansøgning om optagelse på listen over godkendte repræsentanter ved den sagsøgte myndighed, annulleres på grundlag af den af sagsøgeren den 7. november 2012 indsendte klage.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 93 i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med den frie bevægelighed for tjenesteydelser inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, der er sikret ved aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet den stadfæster afslaget på sagsøgerens ansøgning om at blive opført på listen over de ved Harmoniseringskontoret godkendte professionelle repræsentanter, fordi sagsøgeren ganske vist ikke har forretningssted i en EU-medlemsstat, men i en EØS-medlemsstat.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/25 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/25

---

Sag anlagt den 21. september 2014 — Servier m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-691/14)

(2014/C 462/39)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Servier SAS (Suresnes, Frankrig), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Det Forenede Kongerige) og Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (ved I.S. Forrester, QC, barrister J. Killick, advokat O. de Juvigny og solicitor M.-I.F. Utges Manley)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Hel eller delvis annullation af artikel 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 og 8 i Kommissionens afgørelse K(2014) 4955 endelig af 9. juli 2014 om en procedure i henhold til artikel 101 og artikel 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (AT.39 612 — Périndopril (Servier)), for så vidt som de vedrører Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited. |
| --- | --- |

—

Hel eller delvis annullation af artikel 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 og 8 i Kommissionens afgørelse K(2014) 4955 endelig af 9. juli 2014 om en procedure i henhold til artikel 101 og artikel 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (AT.39 612 — Périndopril (Servier)), for så vidt som de vedrører Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited.

| — | Subsidiært at Retten gør brug af sin fulde prøvelsesret ved at foretage en meget væsentlig nedsættelse af størrelsen af de bøder, som er blevet pålagt Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited i den nævnte afgørelses artikel 7. |
| --- | --- |

—

Subsidiært at Retten gør brug af sin fulde prøvelsesret ved at foretage en meget væsentlig nedsættelse af størrelsen af de bøder, som er blevet pålagt Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited i den nævnte afgørelses artikel 7.

| — | Retten lader Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited få fordel af enhver hel eller delvis annullation af afgørelsen i den sag, der er anlagt af Biogaran. |
| --- | --- |

—

Retten lader Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier og Servier Laboratories Limited få fordel af enhver hel eller delvis annullation af afgørelsen i den sag, der er anlagt af Biogaran.

| — | Retten træffer enhver afgørelse, som den finder passende. |
| --- | --- |

—

Retten træffer enhver afgørelse, som den finder passende.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat sytten anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at der er sket en procedurefejl, for så vidt som undersøgelsen indeholdt en bekræftelse af en hypotese. Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen, efter offentligt at have hævdet ved afslutningen af sektorundersøgelsen, at den omhandlede sektor var »rådden«, for enhver pris søgte at bekræfte denne hævdelse ved en afgørelse, selv om det medførte en fordrejning og en omskrivning af de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at der er sket en procedurefejl, for så vidt som undersøgelsen indeholdt en bekræftelse af en hypotese. Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen, efter offentligt at have hævdet ved afslutningen af sektorundersøgelsen, at den omhandlede sektor var »rådden«, for enhver pris søgte at bekræfte denne hævdelse ved en afgørelse, selv om det medførte en fordrejning og en omskrivning af de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, for så vidt som Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, hvis udtalelse i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) skal indhentes, før der træffes afgørelse, ikke blev rettidigt indkaldt, og for så vidt som der alene deltog repræsentanter for tre medlemsstater i det nævnte udvalgs møde. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, for så vidt som Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, hvis udtalelse i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) skal indhentes, før der træffes afgørelse, ikke blev rettidigt indkaldt, og for så vidt som der alene deltog repræsentanter for tre medlemsstater i det nævnte udvalgs møde.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retten til effektive retsmidler, idet Kommissionen tilsendte sagsøgerne en afgørelse på 919 sider uden at tage hensyn til de tids- og formkrav, der skal overholdes ved anlæggelsen af et søgsmål. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retten til effektive retsmidler, idet Kommissionen tilsendte sagsøgerne en afgørelse på 919 sider uden at tage hensyn til de tids- og formkrav, der skal overholdes ved anlæggelsen af et søgsmål.

| 4. | Med det fjerde til det tolvte anbringende gøres det gældende, at der er foretaget fejlskøn og begået retlige fejl, idet Kommissionen med urette kvalificerede de mindelige forligsaftaler mellem på den ene side sagsøgerne og på den anden side Niche, Matrix, Teva, Krka og Lupin som overtrædelser af artikel 101 TEUF.






  — | Sagsøgerne har navnlig gjort gældende, at Kommissionen med henblik på at kvalificere aftalerne som en restriktion »ud fra formålet« støttede sig på tre faktorer, der er så bredt definerede, at de er irrelevante i forhold til at sondre mellem de lovlige mindelige forlig og de konkurrencebegrænsende karteller (forekomst af en værdioverførsel, der tilskynder producenten af generiske lægemidler til at indgå forlig, hvilket svarer til en hvilken som helst forretningsmæssig fordel, konkurrenceindskrænkning, hvilket svarer til en begrænsning af forretningsfriheden for producenten af generiske lægemidler, og potentiel konkurrence mellem parterne, hvilket svarer til, at der ikke foreligger nogen forhindring, der gør en fremtidig indtræden på markedet absolut umulig for producenten af generiske lægemidler). |
| --- | --- | --- |

4.

Med det fjerde til det tolvte anbringende gøres det gældende, at der er foretaget fejlskøn og begået retlige fejl, idet Kommissionen med urette kvalificerede de mindelige forligsaftaler mellem på den ene side sagsøgerne og på den anden side Niche, Matrix, Teva, Krka og Lupin som overtrædelser af artikel 101 TEUF.

—

Sagsøgerne har navnlig gjort gældende, at Kommissionen med henblik på at kvalificere aftalerne som en restriktion »ud fra formålet« støttede sig på tre faktorer, der er så bredt definerede, at de er irrelevante i forhold til at sondre mellem de lovlige mindelige forlig og de konkurrencebegrænsende karteller (forekomst af en værdioverførsel, der tilskynder producenten af generiske lægemidler til at indgå forlig, hvilket svarer til en hvilken som helst forretningsmæssig fordel, konkurrenceindskrænkning, hvilket svarer til en begrænsning af forretningsfriheden for producenten af generiske lægemidler, og potentiel konkurrence mellem parterne, hvilket svarer til, at der ikke foreligger nogen forhindring, der gør en fremtidig indtræden på markedet absolut umulig for producenten af generiske lægemidler).

| — | Desuden var Kommissionens konklusion om, at aftalerne havde til formål at indskrænke konkurrencen, behæftet med talrige fejlskøn, eftersom Kommissionen fordrejede aftalernes lovlige formål og den sammenhæng, hvori de indgik (bl.a. ved, til trods for realiteterne, at se bort fra forekomsten af alvorlige tekniske og lovgivningsmæssige vanskeligheder, der forhindrede producenterne af generiske lægemidler i at indtræde på markedet, samt forekomsten af parallelle tvister). |
| --- | --- |

—

Desuden var Kommissionens konklusion om, at aftalerne havde til formål at indskrænke konkurrencen, behæftet med talrige fejlskøn, eftersom Kommissionen fordrejede aftalernes lovlige formål og den sammenhæng, hvori de indgik (bl.a. ved, til trods for realiteterne, at se bort fra forekomsten af alvorlige tekniske og lovgivningsmæssige vanskeligheder, der forhindrede producenterne af generiske lægemidler i at indtræde på markedet, samt forekomsten af parallelle tvister).

| — | Endelig er analysen af aftalernes »virkninger« fejlbehæftet på grund af en selvmodsigende begrundelse og det forhold, at Kommissionen ikke anvendte et realistisk kontrafaktisk scenarium. Den anfægtede afgørelse hviler nemlig helt på en forudgående analyse af hypotetiske virkninger, som i strid med retspraksis næsten er en gengivelse af afgørelsens formålsanalyse, således at det konkluderes, at der foreligger konkurrencebegrænsende virkninger, til trods for fraværet af enhver reel virkning på markedet. |
| --- | --- |

—

Endelig er analysen af aftalernes »virkninger« fejlbehæftet på grund af en selvmodsigende begrundelse og det forhold, at Kommissionen ikke anvendte et realistisk kontrafaktisk scenarium. Den anfægtede afgørelse hviler nemlig helt på en forudgående analyse af hypotetiske virkninger, som i strid med retspraksis næsten er en gengivelse af afgørelsens formålsanalyse, således at det konkluderes, at der foreligger konkurrencebegrænsende virkninger, til trods for fraværet af enhver reel virkning på markedet.

| 5. | Med det trettende og subsidiært anførte anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et fejlskøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen kunstigt kvalificerede aftalerne mellem på den ene side sagsøgerne og på den anden side Niche, Matrix, Teva, Krka og Lupin som fem forskellige overtrædelser. |
| --- | --- |

5.

Med det trettende og subsidiært anførte anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et fejlskøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen kunstigt kvalificerede aftalerne mellem på den ene side sagsøgerne og på den anden side Niche, Matrix, Teva, Krka og Lupin som fem forskellige overtrædelser.

| 6. | Med det fjortende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette og kunstigt begrænsede det relevante færdigvaremarked til alene perindopril-molekylet, hvorved den udelukkede de femten andre konverteringsenzymhæmmere, der findes på markedet. |
| --- | --- |

6.

Med det fjortende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette og kunstigt begrænsede det relevante færdigvaremarked til alene perindopril-molekylet, hvorved den udelukkede de femten andre konverteringsenzymhæmmere, der findes på markedet.

| 7. | Med det femtende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som Kommissionen med urette konkluderede, at sagsøgerne indtog en dominerende stilling på det relevante marked. Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionens konklusion er en følge af den kunstige begrænsning af det relevante marked til alene Perindopril. |
| --- | --- |

7.

Med det femtende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som Kommissionen med urette konkluderede, at sagsøgerne indtog en dominerende stilling på det relevante marked. Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionens konklusion er en følge af den kunstige begrænsning af det relevante marked til alene Perindopril.

| 8. | Med det sekstende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette kvalificerede sagsøgerne som virksomheder, der indtager en dominerende stilling på markedet for »teknologi«.
  Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen foretog en utilstrækkeligt klar og under alle omstændigheder fejlagtig definition af et marked, der ligger forud for »teknologien«, som alene er en gengivelse af færdigvaremarkedet, og med urette fastslog, at Servier indtog en dominerende stilling på dette hypotetiske marked. |
| --- | --- |

8.

Med det sekstende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette kvalificerede sagsøgerne som virksomheder, der indtager en dominerende stilling på markedet for »teknologi«.

Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen foretog en utilstrækkeligt klar og under alle omstændigheder fejlagtig definition af et marked, der ligger forud for »teknologien«, som alene er en gengivelse af færdigvaremarkedet, og med urette fastslog, at Servier indtog en dominerende stilling på dette hypotetiske marked.

| 9. | Med det syttende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et fejlskøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette fastslog, at sagsøgerne havde misbrugt en dominerende stilling ved at indgå mindelige forlig (herved anvendte Kommissionen samtidigt artikel 101 og 102 TEUF på de samme faktiske omstændigheder, hvilket var i strid med retspraksis), og ved at erhverve en uudviklet teknologi hos en europæisk SMV. |
| --- | --- |

9.

Med det syttende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget et fejlskøn og begået en retlig fejl, for så vidt som Kommissionen med urette fastslog, at sagsøgerne havde misbrugt en dominerende stilling ved at indgå mindelige forlig (herved anvendte Kommissionen samtidigt artikel 101 og 102 TEUF på de samme faktiske omstændigheder, hvilket var i strid med retspraksis), og ved at erhverve en uudviklet teknologi hos en europæisk SMV.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst) (EFT L 1, s. 1).

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/27 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/27

---

Sag anlagt den 13. oktober 2014 — PRIMA mod Europa-Kommissionen

(Sag T-722/14)

(2014/C 462/40)

Processprog: bulgarsk

Parter

Sagsøger:»PRIMA — Produzentska, reklamna, informazionna i mediyna agenziya« (Sofia, Bulagrien) (ved advokat Yavor Sergeev Ruskov)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse af 12. august 2014, hvormed sagsøgerens tilbud i forbindelse med udbudsprocedure PO/2013-13/SOF vedrørende bistand til Europa-Kommissionens repræsentation i Bulgarien ved tilrettelæggelsen af offentlige arrangementer blev forkastet, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse af 12. august 2014, hvormed sagsøgerens tilbud i forbindelse med udbudsprocedure PO/2013-13/SOF vedrørende bistand til Europa-Kommissionens repræsentation i Bulgarien ved tilrettelæggelsen af offentlige arrangementer blev forkastet, annulleres.

| — | Europa-Kommissionens afgørelse af 12. august 2014, hvormed kontrakten blev tildelt en anden deltager i udbudsproceduren, samt alle efterfølgende afgørelser vedrørende indgåelse af kontrakten til opfyldelse af opgaven, herunder Europa-Kommissionens afgørelse af 12. september 2014, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse af 12. august 2014, hvormed kontrakten blev tildelt en anden deltager i udbudsproceduren, samt alle efterfølgende afgørelser vedrørende indgåelse af kontrakten til opfyldelse af opgaven, herunder Europa-Kommissionens afgørelse af 12. september 2014, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende: tilsidesættelse af forpligtelsen til at meddele oplysninger






  — | Ordregiveren har meddelt PRIMA de oplysninger om det antagne tilbuds karakteristika, men den har ikke meddelt oplysninger om de relative fordele ved det antagne tilbud. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende: tilsidesættelse af forpligtelsen til at meddele oplysninger

—

Ordregiveren har meddelt PRIMA de oplysninger om det antagne tilbuds karakteristika, men den har ikke meddelt oplysninger om de relative fordele ved det antagne tilbud.

| 2. | Andet anbringende: Urigtig anvendelse af tildelingskriterierne






  — | Ordregiveren har ikke anvendt de tildelingskriterier, som denne selv har fastsat, objektivt og korrekt, således at bedømmelsen med hensyn til opfyldelsen af disse kriterier ikke er begrundet. Det var derfor ikke sikret, at alle tilbudsgivere havde samme adgang og blev behandlet ens. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende: Urigtig anvendelse af tildelingskriterierne

—

Ordregiveren har ikke anvendt de tildelingskriterier, som denne selv har fastsat, objektivt og korrekt, således at bedømmelsen med hensyn til opfyldelsen af disse kriterier ikke er begrundet. Det var derfor ikke sikret, at alle tilbudsgivere havde samme adgang og blev behandlet ens.

| 3. | Tredje anbringende: Tilsidesættelse af principperne vedrørende tildeling af offentlige kontrakter






  — | Afgørelsen om tildeling af kontrakten blev truffet efter den oprindelige afgørelse om at forkaste PRIMA’s tilbud. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende: Tilsidesættelse af principperne vedrørende tildeling af offentlige kontrakter

—

Afgørelsen om tildeling af kontrakten blev truffet efter den oprindelige afgørelse om at forkaste PRIMA’s tilbud.

| — | Ordregiveren har ikke meddelt PRIMA denne afgørelse og dermed tilsidesat principperne om gennemsigtighed og ligestilling af deltagerne i udbudsproceduren. |
| --- | --- |

—

Ordregiveren har ikke meddelt PRIMA denne afgørelse og dermed tilsidesat principperne om gennemsigtighed og ligestilling af deltagerne i udbudsproceduren.

| — | Den manglende meddelelse af disse oplysninger har begrænset PRIMA’s ret til forsvar. |
| --- | --- |

—

Den manglende meddelelse af disse oplysninger har begrænset PRIMA’s ret til forsvar.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/28 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/28

---

Sag anlagt den 13. oktober 2014 — HX mod Rådet

(Sag T-723/14)

(2014/C 462/41)

Processprog: bulgarsk

Parter

Sagsøger: HX (Damaskus, Syrien) (ved advokat Stanislav Koev)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen i sin helhed fremmes til realitetsbehandling, og der gives dom efter påstanden, ligesom alle deri anførte anbringender anses for velbegrundede og tages til følge. |
| --- | --- |

—

Sagen i sin helhed fremmes til realitetsbehandling, og der gives dom efter påstanden, ligesom alle deri anførte anbringender anses for velbegrundede og tages til følge.

| — | Sagen påkendes efter den fremskyndede procedure. |
| --- | --- |

—

Sagen påkendes efter den fremskyndede procedure.

| — | Rådets afgørelse 2013/255/FUSP af 31. maj 2013 og gennemførelsesafgørelse 2014/488/FUSP af 22. juli 2014 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er opført på listen, der er indeholdt i bilaget til nævnte afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2013/255/FUSP af 31. maj 2013 og gennemførelsesafgørelse 2014/488/FUSP af 22. juli 2014 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er opført på listen, der er indeholdt i bilaget til nævnte afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien.

| — | Rådets forordning (EF) nr. 36/2012 af 18. januar 2012 og Rådets gennemførelsesforordning (EF) nr. 793/2014 af 22. juli 2014 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er opført på listen, der er indeholdt i bilag II til nævnte forordning (EF) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger over for Syrien. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 36/2012 af 18. januar 2012 og Rådets gennemførelsesforordning (EF) nr. 793/2014 af 22. juli 2014 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er opført på listen, der er indeholdt i bilag II til nævnte forordning (EF) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger over for Syrien.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tungtvejende krænkelse af retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang.






  — | De anfægtede retsakter blev ikke meddelt sagsøgeren, og han fik ikke forelagt nogen væsentlige beviser eller indicier, der kunne begrunde hans opførelse på listen over personer, der er omfattet af sanktioner, selv om bevisbyrden ligger hos Rådet. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om en tungtvejende krænkelse af retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang.

—

De anfægtede retsakter blev ikke meddelt sagsøgeren, og han fik ikke forelagt nogen væsentlige beviser eller indicier, der kunne begrunde hans opførelse på listen over personer, der er omfattet af sanktioner, selv om bevisbyrden ligger hos Rådet.

| — | De anklager, der er rejst mod sagsøgeren med hensyn til ansvaret for »voldelig undertrykkelse af civilbefolkningen i Syrien«, er uklare og ufuldstændige og beror på formodninger. |
| --- | --- |

—

De anklager, der er rejst mod sagsøgeren med hensyn til ansvaret for »voldelig undertrykkelse af civilbefolkningen i Syrien«, er uklare og ufuldstændige og beror på formodninger.

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten.






  — | De anfægtede retsakter indeholder alene påstande, der ikke er begrundede. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten.

—

De anfægtede retsakter indeholder alene påstande, der ikke er begrundede.

| 3. | Tredje anbringende om en krænkelse af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse.






  — | Den omvendte bevisbyrde, hvorved sagsøgte havde mulighed for at afhjælpe sine fejlbehæftede og retsstridige retsakter, er retsstridig. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en krænkelse af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse.

—

Den omvendte bevisbyrde, hvorved sagsøgte havde mulighed for at afhjælpe sine fejlbehæftede og retsstridige retsakter, er retsstridig.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Rådet har foretaget et urigtigt skøn i forbindelse med flere faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Rådet har foretaget et urigtigt skøn i forbindelse med flere faktiske omstændigheder.

| 5. | Femte anbringende om en krænkelse af ejendomsretten og proportionalitetsprincippet og princippet om den økonomiske frihed.






  — | På grundlag af de anfægtede retsakter er sagsøgeren retsstridigt blevet frataget muligheden for frit at benytte sin ejendom. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte anbringende om en krænkelse af ejendomsretten og proportionalitetsprincippet og princippet om den økonomiske frihed.

—

På grundlag af de anfægtede retsakter er sagsøgeren retsstridigt blevet frataget muligheden for frit at benytte sin ejendom.

| 6. | Sjette anbringende om en krænkelse af retten til normale levebetingelser, da de trufne foranstaltninger i strid med forbuddet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder pålægger umenneskelig eller nedværdigende straf. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om en krænkelse af retten til normale levebetingelser, da de trufne foranstaltninger i strid med forbuddet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder pålægger umenneskelig eller nedværdigende straf.

| 7. | Syvende anbringende om en tungtvejende krænkelse af rettigheden til beskyttelse af omdømme som fastsat i artikel 8 og artikel 10, stk. 2, i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, idet sagsøgerens opførelse i de anfægtede retsakter retsstridigt har ødelagt sagsøgerens omdømme i virksomheden og i forhold til hans samarbejdspartnere. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om en tungtvejende krænkelse af rettigheden til beskyttelse af omdømme som fastsat i artikel 8 og artikel 10, stk. 2, i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, idet sagsøgerens opførelse i de anfægtede retsakter retsstridigt har ødelagt sagsøgerens omdømme i virksomheden og i forhold til hans samarbejdspartnere.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/29 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/29

---

Sag anlagt den 3. november 2014 — Alpha Calcit mod KHIM — Materis Paints Italia (CALCILITE)

(Sag T-742/14)

(2014/C 462/42)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbH (Köln, Tyskland) (ved advokat F. Hauck)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Materis Paints Italia SpA (Novate Milanese, Italien)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Indehaver af det omtvistede varemærke: Materis Paints Italia SpA

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærket »Calcilite« — EF-varemærke nr. 5 0 74  745

Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. september 2014 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 753/2013-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt angår følgende varer: Maling, fernis, lak, rustbeskyttelsesmidler og træimprægneringsmidler, farvestoffer, bejdsemidler, naturlig harpiks i rå tilstand (klasse 2) og puds (klasse 19). |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt angår følgende varer: Maling, fernis, lak, rustbeskyttelsesmidler og træimprægneringsmidler, farvestoffer, bejdsemidler, naturlig harpiks i rå tilstand (klasse 2) og puds (klasse 19).

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/30 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/30

---

Sag anlagt den 3. november 2014 — Meta Group mod Kommissionen

(Sag T-744/14)

(2014/C 462/43)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøge: Meta Group Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne A. Bartolini og A. Formica)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kommissionen har misligholdt sine betalingsforpligtelser i henhold til nedenfor nævnte tilskudsaftale for et beløb på 5 66  377,63 EUR for så vidt angår skyldige, men ubetalte tilskud, og det fastslås, at den modregning, der er foretaget i de beløb, som sagsøgeren har fremsat krav om, er ulovlig. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen har misligholdt sine betalingsforpligtelser i henhold til nedenfor nævnte tilskudsaftale for et beløb på 5 66  377,63 EUR for så vidt angår skyldige, men ubetalte tilskud, og det fastslås, at den modregning, der er foretaget i de beløb, som sagsøgeren har fremsat krav om, er ulovlig.

| — | Kommissionen tilpligtes som følge heraf at betale sagsøgeren nævnte beløb på 5 66  377,63 EUR med tillæg af morarenter og godtgørelse for pengeforringelsen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes som følge heraf at betale sagsøgeren nævnte beløb på 5 66  377,63 EUR med tillæg af morarenter og godtgørelse for pengeforringelsen.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for sagsøgerens tab til et samlet beløb på 8 15  000,00 eller et højere beløb, som Retten måtte finde passende ved afslutningen af retssagen, ud over de væsentlige tab, som følger af den nævnte ulovlige modregning. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for sagsøgerens tab til et samlet beløb på 8 15  000,00 eller et højere beløb, som Retten måtte finde passende ved afslutningen af retssagen, ud over de væsentlige tab, som følger af den nævnte ulovlige modregning.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Genstand for nærværende søgsmål er en påstået misligholdelse fra Kommissionens side af take-it-up-kontrakterne (nr. 245637), BCreative (nr. 245599) og Ecolink+ (nr. 256224), der blev indgået inden for rammerne af »det femte og det sjette rammeprogram for Den Europæiske Unions forskning og teknologisk udvikling«.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat ti anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af de kontraktlige bestemmelser vedrørende timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere (tilsidesættelse af artikel II. 19, stk. 1, litra d), i bilag II til tilskudsaftalerne,






  — | Kommissionen har ved fastlæggelsen af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteyder handlet i strid med bestemmelserne i artikel II.19, stk. 1, litra d), i bilag II, for så vidt som den bestemmer, at indberetningen af omkostninger til overenskomsttilknyttede tjenesteyderes omkostninger i deres egenskab af erhvervsdrivende, der udøver tjenesteydelser til gennemførelse af et støtteberettiget projekt i henhold til de aftaler, der er indgået inter partes, skal gennemføres i overensstemmelse med reglerne i den medlemsstat, hvori den pågældende støttemodtager udøver sin virksomhed. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af de kontraktlige bestemmelser vedrørende timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere (tilsidesættelse af artikel II. 19, stk. 1, litra d), i bilag II til tilskudsaftalerne,

—

Kommissionen har ved fastlæggelsen af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteyder handlet i strid med bestemmelserne i artikel II.19, stk. 1, litra d), i bilag II, for så vidt som den bestemmer, at indberetningen af omkostninger til overenskomsttilknyttede tjenesteyderes omkostninger i deres egenskab af erhvervsdrivende, der udøver tjenesteydelser til gennemførelse af et støtteberettiget projekt i henhold til de aftaler, der er indgået inter partes, skal gennemføres i overensstemmelse med reglerne i den medlemsstat, hvori den pågældende støttemodtager udøver sin virksomhed.

| 2. | Andet anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af kontraktlige bestemmelser vedrørende fastlæggelse af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere (artikel II.19, stk. 1, litra d), i bilag II til aftalerne om tilskud)






  — | Kommissionen har ved fastlæggelsen af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere også handlet i strid med bestemmelsen i artikel II.19, stk. 1, litra b), i tilskudsaftalerne i henhold til hvilken støtteberettigede udgifter skal fastlægges på grundlag af de generelle principper, der gælder på tidspunktet for underskrivelsen af kontrakten. Navnlig er Kommissionens henvisning til de parametre, der er fastsat for »Marie Curie«-programmerne fuldstændig upassende og vilkårlig, eftersom disse parametre vedrører regler, der først trådte i kraft i 2011, og endvidere kun finder anvendelse på FP7-programmet, og således som sådan ikke var gældende på tidspunktet for sagens faktiske omstændigheder. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af kontraktlige bestemmelser vedrørende fastlæggelse af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere (artikel II.19, stk. 1, litra d), i bilag II til aftalerne om tilskud)

—

Kommissionen har ved fastlæggelsen af timelønnen for overenskomsttilknyttede tjenesteydere også handlet i strid med bestemmelsen i artikel II.19, stk. 1, litra b), i tilskudsaftalerne i henhold til hvilken støtteberettigede udgifter skal fastlægges på grundlag af de generelle principper, der gælder på tidspunktet for underskrivelsen af kontrakten. Navnlig er Kommissionens henvisning til de parametre, der er fastsat for »Marie Curie«-programmerne fuldstændig upassende og vilkårlig, eftersom disse parametre vedrører regler, der først trådte i kraft i 2011, og endvidere kun finder anvendelse på FP7-programmet, og således som sådan ikke var gældende på tidspunktet for sagens faktiske omstændigheder.

| 3. | Tredje anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af kontraktlige bestemmelser i artikel I.11 (»Other Special conditions«) i aftalen om tilskud til Take it up-projektet.






  — | Kommissionen har i relation til aftalerne vedrørende CIP-programmet og navnlig til aftalen vedrørende Take it up-projektet tilsidesat art. I.11, henset til, at den konsekvent undlod at vedtage nogen formel eller implicit beslutning om afvisning af den metode, som META foreslog til implementering af kontraktbestemmelsen. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører Kommissionens misligholdelse af kontraktlige bestemmelser i artikel I.11 (»Other Special conditions«) i aftalen om tilskud til Take it up-projektet.

—

Kommissionen har i relation til aftalerne vedrørende CIP-programmet og navnlig til aftalen vedrørende Take it up-projektet tilsidesat art. I.11, henset til, at den konsekvent undlod at vedtage nogen formel eller implicit beslutning om afvisning af den metode, som META foreslog til implementering af kontraktbestemmelsen.

| 4. | Fjerde anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel II.19, stk. 1, litra b) i bilag II til tilskudsaftalerne ved at klassificere det ansættelsesforhold, der blev indgået med de eksperter, der arbejdede for det sagsøgte selskab, i en underentreprise.






  — | Kommissionen har tillige tilsidesat artikel II.19, litra b), i bilag II til tilskudsaftalerne, for så vidt som den fejlagtigt i relation til de eksperter, der var ansat af META i forbindelse med udførelsen af de støttede projekter, undlod at anvende kriterierne og bedømmelsesnormerne for »intra muros consultants« i henhold til den definition, som Kommissionen selv har givet i de finansielle retningslinjer for det femte og sjette rammeprogram. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel II.19, stk. 1, litra b) i bilag II til tilskudsaftalerne ved at klassificere det ansættelsesforhold, der blev indgået med de eksperter, der arbejdede for det sagsøgte selskab, i en underentreprise.

—

Kommissionen har tillige tilsidesat artikel II.19, litra b), i bilag II til tilskudsaftalerne, for så vidt som den fejlagtigt i relation til de eksperter, der var ansat af META i forbindelse med udførelsen af de støttede projekter, undlod at anvende kriterierne og bedømmelsesnormerne for »intra muros consultants« i henhold til den definition, som Kommissionen selv har givet i de finansielle retningslinjer for det femte og sjette rammeprogram.

| 5. | Femte anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel II, 19, stk. 1, litra b), i bilag II til tilskudsaftalerne vedrørende anerkendelsen af de indirekte omkostninger, der omhandler »in house consultants«.






  — | Kommissionen har tillige tilsidesat artikel II, 19, stk. 1, litra b), i bilag II, særligt med hensyn til anvendelsen af de deri nævnte generelle bedømmelsesnormer, der henvises til i den pågældende artikel, eftersom den ikke har overholdt de generelle principper vedrørende kvalificeringen af indirekte omkostninger, der omhandler »in house consultants«. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel II, 19, stk. 1, litra b), i bilag II til tilskudsaftalerne vedrørende anerkendelsen af de indirekte omkostninger, der omhandler »in house consultants«.

—

Kommissionen har tillige tilsidesat artikel II, 19, stk. 1, litra b), i bilag II, særligt med hensyn til anvendelsen af de deri nævnte generelle bedømmelsesnormer, der henvises til i den pågældende artikel, eftersom den ikke har overholdt de generelle principper vedrørende kvalificeringen af indirekte omkostninger, der omhandler »in house consultants«.

| 6. | Sjette anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af EU-rettens regler og principper og Domstolens praksis, især princippet om god tro, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet.






  — | Kommissionens passivitet var egnet til at give sagsøgeren en berettiget forventning vedrørende korrektheden af den af sagsøgeren foreslåede metode, således at efterfølgende akter vedrørende tilbagebetaling/afkortning af de skyldige ydelser skal anses for at være blevet vedtaget i strid med princippet om god tro i forbindelse med kontraktens opfyldelse. |
| --- | --- | --- |

6.

Sjette anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af EU-rettens regler og principper og Domstolens praksis, især princippet om god tro, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet.

—

Kommissionens passivitet var egnet til at give sagsøgeren en berettiget forventning vedrørende korrektheden af den af sagsøgeren foreslåede metode, således at efterfølgende akter vedrørende tilbagebetaling/afkortning af de skyldige ydelser skal anses for at være blevet vedtaget i strid med princippet om god tro i forbindelse med kontraktens opfyldelse.

| 7. | Syvende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af bestemmelserne i det administrative adfærdskodeks, og navnlig reglerne om proportionalitet, information, kontradiktion og begrundelse.






  — | Kommissionen har ikke udleveret de udbedte oplysninger til META, har ikke givet en behørig begrundelse af de vedtagne afgørelser og har under alle omstændigheder vedtaget en uforholdsmæssig afgørelse, eftersom samtlige projektets formål blev nået rettidigt af sagsøgeren. |
| --- | --- | --- |

7.

Syvende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af bestemmelserne i det administrative adfærdskodeks, og navnlig reglerne om proportionalitet, information, kontradiktion og begrundelse.

—

Kommissionen har ikke udleveret de udbedte oplysninger til META, har ikke givet en behørig begrundelse af de vedtagne afgørelser og har under alle omstændigheder vedtaget en uforholdsmæssig afgørelse, eftersom samtlige projektets formål blev nået rettidigt af sagsøgeren.

| 8. | Ottende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af pligten til at betale META de tilskud, der er foreskrevet i tilskudsaftalen til gennemførelse af de finansierede projekter.






  — | Kommissionen har derfor misligholdt sine kontraktmæssige forpligtelser vedrørende betaling af det skyldige bidrag i henhold til tilskudsaftalerne med hensyn til indberettet aktivitet i forbindelse med gennemførelse af de mål, der er fastsat for disse projekter. Disse ikke-betalte bidrag beløber sig til 5 66  377,63 EUR. |
| --- | --- | --- |

8.

Ottende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af pligten til at betale META de tilskud, der er foreskrevet i tilskudsaftalen til gennemførelse af de finansierede projekter.

—

Kommissionen har derfor misligholdt sine kontraktmæssige forpligtelser vedrørende betaling af det skyldige bidrag i henhold til tilskudsaftalerne med hensyn til indberettet aktivitet i forbindelse med gennemførelse af de mål, der er fastsat for disse projekter. Disse ikke-betalte bidrag beløber sig til 5 66  377,63 EUR.

| 9. | Niende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel 80 i forordning (EU) nr. 966/2012 vedrørende modregning i de krav, som META har gjort gældende.






  — | Kommissionen har handlet i strid med bestemmelsen i artikel 80 i forordning (EU) nr. 966/2012, for så vidt som artiklen bestemmer, at modregning i gæld og fordringer i forhold til de europæiske institutioner kun er tilladt i fordringer, der er opgjorte, sikre og forfaldne til betaling, eftersom de fordringer, som Kommissionen har modregnet, er blevet bestridt og mangler denne »sikkerhed«. |
| --- | --- | --- |

9.

Niende anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af artikel 80 i forordning (EU) nr. 966/2012 vedrørende modregning i de krav, som META har gjort gældende.

—

Kommissionen har handlet i strid med bestemmelsen i artikel 80 i forordning (EU) nr. 966/2012, for så vidt som artiklen bestemmer, at modregning i gæld og fordringer i forhold til de europæiske institutioner kun er tilladt i fordringer, der er opgjorte, sikre og forfaldne til betaling, eftersom de fordringer, som Kommissionen har modregnet, er blevet bestridt og mangler denne »sikkerhed«.

| 10. | Tiende anbringende vedrører erstatning for det formuetab, som sagsøgeren har lidt.






  — | Tilsidesættelsen af Kommissionens kontraktmæssige forpligtelser, , medførte endvidere en særligt alvorlig og uberettiget skade for META i form af en faktisk lidt skade, som på grundlag af en ekspertudtalelse, der er vedhæftet som bilag til stævningen, er blevet fastsat til 8 15  000,00 EUR i tillæg til det tab, som følger af Kommissionens ulovligt gennemførte modregning. |
| --- | --- | --- |

10.

Tiende anbringende vedrører erstatning for det formuetab, som sagsøgeren har lidt.

—

Tilsidesættelsen af Kommissionens kontraktmæssige forpligtelser, , medførte endvidere en særligt alvorlig og uberettiget skade for META i form af en faktisk lidt skade, som på grundlag af en ekspertudtalelse, der er vedhæftet som bilag til stævningen, er blevet fastsat til 8 15  000,00 EUR i tillæg til det tab, som følger af Kommissionens ulovligt gennemførte modregning.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/32

---

Sag anlagt den 5. november 2014 — Merck mod KHIM — Nestlé (HEALTHPRESSO)

(Sag T-747/14)

(2014/C 462/44)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Merck KGaA (Darmstadt, Tyskland) (ved advokaterne M. Best, U. Pfleghar og S. Schäffner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Société de Produits Nestlé SA (Vevey, Schweiz)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Ansøger: Société de Produits Nestlé SA

Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »HEALTHPRESSO« — registreringsansøgning nr. 1 0 0 03  028

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 7. august 2014 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1880/2013-1)

Påstande

| — | Delvis annullation af den anfægtede afgørelse for så vidt som Appelkammeret giver medhold i indsigelsen og afslår EF-varemærkeansøgningen for varer i klasse 30. |
| --- | --- |

—

Delvis annullation af den anfægtede afgørelse for så vidt som Appelkammeret giver medhold i indsigelsen og afslår EF-varemærkeansøgningen for varer i klasse 30.

| — | Indsigelse nr. B 1 1 91  607 afvises. |
| --- | --- |

—

Indsigelse nr. B 1 1 91  607 afvises.

| — | Harmoniseringskontoret og Société de Produits Nestlé SA tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og Société de Produits Nestlé SA tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 96, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 96, stk. 2, i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/32

---

Rettens kendelse af 10. november 2014 — Siegenia-Aubi og Noraa mod Kommissionen

(Sag T-257/12) (1)

(2014/C 462/45)

Processprog: tysk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 227 af 28.7.2012.

---

Retten for EU-Personalesager

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/33 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/33

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo De Nicola mod EIB

(Sag F-55/08 RENV) (1)

((Personalesag - hjemvisning til Personaleretten efter ophævelse - ansatte i EIB - bedømmelse - ulovlig afgørelse fra appeludvalget - ufornødent at træffe afgørelse om erstatningspåstanden))

(2014/C 462/46)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat L. Isola)

Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (ved G. Nuvoli og F. Martin, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Dels en påstand om delvis annullation af appeludvalgets afgørelse vedrørende bedømmelsen af sagsøgeren for 2006, dels en påstand om, at det fastslås, at sagsøgeren udsættes for psykisk chikane samt om, at sagsøgte tilpligtes at ophøre hermed og tilpligtes at betale erstatning for det forvoldte økonomiske og ikke-økonomiske tab

Konklusion

| 1) | Afgørelsen truffet af Den Europæiske Investeringsbanks appeludvalg den 14. december 2007 annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen truffet af Den Europæiske Investeringsbanks appeludvalg den 14. december 2007 annulleres.

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse om påstanden om annullation af afgørelsen af 13. juli 2007 om ikke at forfremme sagsøgeren, om påstanden om annullation af bedømmelsesrapporten for 2006 og om påstanden om erstatning af de påståede tab som følge af psykisk chikane. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om påstanden om annullation af afgørelsen af 13. juli 2007 om ikke at forfremme sagsøgeren, om påstanden om annullation af bedømmelsesrapporten for 2006 og om påstanden om erstatning af de påståede tab som følge af psykisk chikane.

| 3) | I øvrigt frifindes EIB. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes EIB.

| 4) | Den Europæiske Investeringsbank bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Carlo De Nicola har afholdt i sag F-55/08, sag T-37/10 P og sag F-55/08 RENV. |
| --- | --- |

4)

Den Europæiske Investeringsbank bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Carlo De Nicola har afholdt i sag F-55/08, sag T-37/10 P og sag F-55/08 RENV.

---

(1)  EUT C 209 af 15.8.2008, s. 73.

---

| 22.12.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 462/33 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 462/33

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 11. november 2014 — Carlo Di Nicola mod EIB

(Sag F-52/11) (1)

((Personalesag - ansatte ved EIB - psykisk chikane - undersøgelsesprocedure - undersøgelseskomitéens rapport - forkert definition af psykisk chikane - afgørelse truffet af præsidenten for EIB om ikke at imødekomme klagen - annullation - erstatningssøgsmål))

(2014/C 462/47)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Carlo Di Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat L. Isola)

Sagsøgt: EIB (ved T. Gilliams og F. Martin, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Dels påstand om annullation af en skrivelse, hvorved præsidenten for EIB meddelte, at det som følge af undersøgelseskomitéens afgørelse om at afslå den klage over psykisk chikane, som sagsøgeren havde indgivet, ikke var fornødent at iværksætte nogen foranstaltninger, samt om annullation af andre afgørelser i forbindelse med undersøgelsen vedrørende psykisk chikane. Dels en påstand om, at det fastslås, at sagsøgeren har været udsat for psykisk chikane.

Konklusion

| 1) | Afgørelsen af 1. september 2010, hvorved præsidenten for Den Europæiske Investeringsbank afslog Carlo De Nicolas klage over psykisk chikane, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen af 1. september 2010, hvorved præsidenten for Den Europæiske Investeringsbank afslog Carlo De Nicolas klage over psykisk chikane, annulleres.

| 2) | Den Europæiske Investeringsbank betaler Carlo De Nicola et beløb på 3  000 EUR. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Investeringsbank betaler Carlo De Nicola et beløb på 3  000 EUR.

| 3) | I øvrigt frifindes EIB. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes EIB.

| 4) | Den Europæiske Investeringsbank bærer sine egne omkostninger og betaler de af Carlo De Nicola afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Den Europæiske Investeringsbank bærer sine egne omkostninger og betaler de af Carlo De Nicola afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 186 af 25.6.2011, s. 37.

---