----

----

II Förberedande rättsakter

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

425:e plenarsession den 15 och 16 mars 2006

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Turism och kultur: två krafter för tillväxt

(2006/C 110/01)

Den 14 juli 2005 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om Turism och kultur: två krafter för tillväxt.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 21 februari 2006. Föredragande var Patrizio Pesci.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 135 röster för, 1 röst emot och 3 nedlagda röster:

1.   Inledning

2.   Lissabonagendan får ny fart

3.   Kulturturism

4.   EU-institutionernas nuvarande åtaganden

5.   Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs åtagande

6.   Att utveckla medborgarnas kulturella medvetenhet

7.   Kulturturismens olika segment

7.2   Det konstnärliga arvet

7.3   Evenemang, utställningar och andra begivenheter

7.4   Vin gastronomi och landsbygdsturism

7.5   Filmturism

7.6   Kulturella temaparker

8.   Användning av ny teknik

9.   Förvaltning av kulturarvet och utbildningen av personal inom sektorn

10.   Kulturturismens integration med övriga turismgrenar

11.   Slutsatser och förslag

11.2   Information och samordnade reklamkampanjer

11.3   Att främja bästa praxis med hjälp av konkurrens- och belöningsmetoder

11.4   Att främja en interkulturell dialog

11.5   Att inrätta ett europeiskt organ för turism

11.6   Att främja en politisk samordning av kulturturismaktiviteter

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Enligt uppgifter från nätverket ECTN (European Cultural Tourism Network) medför kulturturismen fördelar på tre av Lissabonstrategins områden, nämligen områdena 8, 9 och 10 som rör ökad sysselsättning, arbetskraft respektive utbildning. Nätverket ECTN, som inrättades 2003 och har som mål att främja samarbete med de olika typerna av kulturturism, medfinansieras av EU.

(2)  Unescos (det FN-organ som är ansvarigt för kultur) världsarv har följande fördelning i de 25 EU-länderna: Österrike 8, Belgien 10, Cypern 3, Danmark 4, Estland 2, Finland 6, Frankrike 30, Tyskland 31, Grekland 16, Irland 2, Italien 42 (vilket omfattar de två världsarvsmiljöerna i Vatikanstaten), Lettland 2, Litauen 4, Luxemburg 1, Malta 3, Nederländerna 7, Polen 12, Portugal 13, Storbritannien 26, Tjeckien 12, Slovakien 5, Slovenien 1, Spanien 38, Sverige 14 och Ungern 8.

(3)  EUROPA NOSTRA (Europeisk organisation för kulturarvet, som arbetar för att uppvärdera och bevara det europeiska kulturarvet och som omfattar 40 europeiska länder och över 200 sammanslutningar) hävdar att det europeiska kulturarvet spelar en viktig roll för att skapa och främja en europeisk identitet och ett EU-medborgarskap.

(4)  Palmer/Rae Associates, International Cultural Advisors, ”European Cities and Capitals of Culture”, en studie som genomfördes på kommissionens vägnar i augusti 2004.

(5)  Bland de turismrelaterade frågor som EESK behandlat kan vi nämna: ”Turistpolitiken i EU efter utvidgningen”, ”Turismens bidrag till social och ekonomisk återhämtning i eftersatta områden” och ”Turistpolitik och offentlig-privat samarbete” (föredragande Juan Mendoza Castro) samt ”Turism och idrott” (föredragande Patrizio Pesci).

(6)  Här kan man framhålla ett initiativ i Antwerpen i Belgien, där man beslutat att alla invånare går in gratis på stadens museer.

(7)  I Italien har man t.ex. utvecklat några intressanta initiativ: Organisationen FAI (Fondo ambiente italiano, den italienska miljöfonden) ser till att sevärdheter som är okända eller vanligtvis stängda för allmänheten öppnas i början av våren, och ungdomar från lokala skolor uppmanas att bli ”guider för en dag” och visa sevärdheterna för besökare.

(8)  Nätverket av befästa städer är ett intressant exempel. Tack vare det nätverk av 17 historiska platser som inrättats av regionen Kent i Storbritannien, Nord-Pas-de- Calais i Frankrike och West-Vlaanderen i Belgien har man lyft fram regionens värdefulla gemensamma kulturarv.

(9)  På förslag av ett antal turistråd från regionen Kampanien och Grekland vid den offentliga hearingen i Paestum den 18 november 2005.

(10)  Bland många intressanta exempel kan nämnas:

(11)  Bland ett antal initiativ för att lyfta fram lokala produkter kan nämnas den internationella organisationen ”Slow food”, som grundades av Carlo Petrini och som i dag räknar 83 000 medlemmar i Italien, Tyskland, Schweiz, USA, Frankrike, Japan, Storbritannien och finns företrädd i 122 olika länder. Slow Food motsätter sig en likriktning av smaken, försvarar konsumenternas behov av information, slår vakt om den kulturella identitet som hör ihop med traditioner inom livsmedel och gastronomi. Bland rutterna i Europa, som förmodligen är mest typiska vad gäller att främja lokala produkter, kan nämnas The whisky trail i Skottland, den enda rutt i världen som bygger helt på maltwhiskyn, Trappistrutten i Belgien och Nederländerna och ostrunrutterna i Bretagne, m.m.

(12)  Ett intressant exempel är ”The Malta experience” som i en filmvisning på ca en timma visar öns historia alltifrån begynnelsen och de olika folk som har bebott ön, vilket får också de yngsta besökarna att förstå den historia som omger dem.

(13)  I närheten av Pompeji skulle man exempelvis kunna inrätta en virtuell park över antikens Pompeji, där man kunde visa stadens vardagsliv och kanske också det utbrott från Vesuvius som ödelade staden. En liknande park skulle också kunna skapas i Waterloo i Belgien för att turisterna skall lära sig hur en av historiens mest berömda slag gick till.

(14)  Under seminariet ”Kulturturism, en utmaning för den europeiska integrationen”, som anordnades av det luxemburgska ordförandeskapet i april 2005, gavs några intressanta exempel på hur ny teknik kan tillämpas, däribland användning av handdatorer som ger ständig information om det område där man befinner sig (denna teknik används under pilgrimsvandringen på Via Francigena).

(15)  Fram till 2005 byggde detta program på mellanstatliga avtal.

(16)  Europaparlamentets betänkande om nya utsikter och utmaningar för en hållbar europeisk turism (8 september 2005).

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Rapport om konkurrenspolitiken 2004”

SEK(2005) 805 slutlig

(2006/C 110/02)

Den 22 september 2005 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om”Rapport om konkurrenspolitiken 2004”

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 21 februari 2006. Föredragande var Henri Malosse.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 138 röster för, 1 röst emot och 2 nedlagda röster:

1.   Inledning

2.   Diskussionen om unionens konkurrenspolitik

3.   Kommentarer till genomförandet av EU:s konkurrenspolitik 2004

3.3   Tillämpning av kartellagstiftningen

3.3.2   Förmånlig behandling

3.3.3   Europeiska konkurrensnätverket

3.4   Artikel 82 – Missbruk av dominerande ställning

3.5   Kontrollen av koncentrationer

3.6   Omorganiseringen av GD Konkurrens

3.7   Kontroll av statligt stöd

Europeiska rådet påminde vid sitt toppmöte i mars 2005 om det mål som bör eftersträvas i fråga om allmän minskning av statliga stöd, med undantag för möjliga brister i marknadsmekanismerna.

4.   Förslag till förstärkning av konkurrenspolitiken

EESK:s analys har gett upphov till följande rekommendationer:

4.1   På det tekniska planet

4.2   På det politiska och ekonomiska planet

4.2.1   Att förstärka analysen av de allvarligaste snedvridningarna

4.2.2   Att motverka splittringen av marknaden och utveckla de ekonomiska och sociala undersökningarna

4.2.3   Att säkerställa bästa möjliga informationsspridning och samråd

4.2.4   Att säkerställa en övergripande samstämmighet mellan konkurrenspolitiken och unionens övriga politikområden

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Belgien, Cypern, Tjeckien, Estland, Finland, Frankrike, Tyskland, Grekland, Ungern, Irland, Lettland, Litauen, Luxemburg, Nederländerna, Polen, Slovakien, Sverige och Storbritannien.

(2)  Diskussionsdokument från GD Konkurrens om tillämpningen av artikel 82 i EG-fördraget. Offentligt samråd, december 2005.

(3)EUT C 65, 17.3.2006

(4)  Meddelande från kommissionen – Rapport om konkurrens inom sektorn för professionella tjänster (KOM(2004) 83) slutlig av den 9 februari 2004 (SEK(2005) 1064).

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Europaparlamentets och rådets beslut om finansiering av europeisk standardisering”

KOM(2005) 377 slutlig – 2005/0157 COD

(2006/C 110/03)

Den 16 september 2005 beslutade rådet att i enlighet med artikel 95 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 21 februari 2006. Föredragande var Antonello Pezzini.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 140 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst:

1.   Slutsatser och rekommendationer

2.   Bakgrund

3.   Särskilda kommentarer

3.6   Finansieringsbestämmelser

3.7   Miljöaspekterna

3.8   Bestämmelser om förvaltning, genomförande och uppföljning

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  CEN = Europeiska standardiseringskommittén. Cenelec = Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering. ETSI = Europeiska institutet för telestandarder.

(2)  ANEC är ett organ som företräder konsumenter. ETI-REHS hette tidigare TUTB och företräder arbetstagare. Normapme är ett organ som företräder småföretag. ECOS är en sammanslutning av miljöorganisationer.

(3)EGT C 48, 21.2.2002 och EUT C 74, 23.3.2005.

(4)  KOM(2002) 278 slutlig.

(5)  KOM(2002) 714 slutlig.

(6)  KOM(2003) 238 slutlig.

(7)  Med new deliverables avses särskilda metoder som är kopplade till snabbare samförståndsförfaranden, varför man snabbt kan minska osäkerheten på marknaden utan att använda sig av formella standarder, som kräver längre tid och större insatser. Deras giltighet är tidsbegränsad, de används i informationssamhället och utarbetas inom ramen för s.k. CEN Workshop Agreements.

(8)  Rådets slutsatser av den 21 december 2004.

(9)  Rekommendation B2 av den 21 december 2004.

(10)  SEK(2005) 1050, 19.8.2005 (förhandsutvärdering).

(11)  Ronald Berger & Partners GMBH, december 2000.

(12)  Se fotnot 7.

(13)  KOM(2005) 377, art. 5, punkt 2.

(14)  KOM(2003) 302 slutlig.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Grönbok om förbättrande av EU:s ramar för investeringsfonder”

KOM(2005) 314 slutlig

(2006/C 110/04)

Den 12 juli 2005 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om”Grönbok om förbättrande av EU:s ramar för investeringsfonder”

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 21 februari 2006. Föredragande var Angelo Grasso.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 138 röster för, 1 röst emot och 4 nedlagda röster:

1.   Inledning

2.   UCITS-marknaden i EU och behovet av harmonisering

3.   Kommentarer till avsnittet ”Allmän bedömning”

4.   Svar på frågorna i grönboken

4.1   Fråga 1: Kommer tillämpningen av direktivet att bli tillräckligt rättsligt säker genom nedanstående initiativ?

4.2   Fråga 2: Finns det ytterligare farhågor kring den dagliga tillämpningen av direktivet som behöver prioriteras?

4.3   Fråga 3: Skulle ett effektivt pass för förvaltningsbolag ge fler betydande ekonomiska fördelar än delegeringsåtgärder? Ange källor och de förväntade fördelarnas omfattning.

4.4   Fråga 4: Skulle fler operativa risker eller tillsynsproblem uppstå genom att ansvaret för tillsynen av förvaltningsbolag respektive fond delades upp på olika jurisdiktioner? Beskriv problemkällor och åtgärder som måste vidtas för att effektivt hantera sådana risker.

4.5   Fråga 5: Kommer större öppenhet, jämförbarhet och anpassning till investerarnas behov när det gäller distributionen av fondandelar att praktiskt förbättra investeringsfondmarknadernas funktionssätt och stärka investerarskyddet? Borde detta prioriteras?

4.6   Fråga 6: Kommer ett klargörande av ”uppförandereglerna” för företag som säljer fondandelar till investerare att väsentligen bidra till detta mål? Borde andra åtgärder övervägas (som bättre information)?

4.7   Fråga 7: Finns det särskilda fondspecifika frågor som inte täcks av de pågående insatserna för att i detalj genomföra direktivets uppföranderegler?

4.8   Fråga 8: Finns det någon affärsmässig eller ekonomisk logik (nettoavkastning) bakom gränsöverskridande fondfusioner? Kan dessa fördelar till stor del uppnås genom rationalisering på det nationella planet?

4.9   Fråga 9: Kan dessa fördelar uppnås med gemensamma fonder (pooling)?

4.10   Fråga 10: Räcker konkurrens inom fondförvaltning eller distribution för att tillförsäkra investerarna en högre effektivitet?

4.11   Fråga 11: Vilka är för- och nackdelarna (tillsyns- respektive affärsrisker) med att kunna välja ett förvaringsinstitut i en annan medlemsstat? I vilken mån kan delegering eller andra lösningar eliminera behovet av lagstiftningsinsatser i dessa frågor?

4.12   Fråga 12: Anser ni att branschens pågående standardiseringsarbete kommer att ge resultat i rimlig tid? Behöver den offentliga sektorn ingripa?

4.13   Fråga 13: Kan den starka tilliten till formella investeringsgränser på lång sikt säkra ett investerarskydd på hög nivå?

4.14   Fråga 14: Anser ni att säkerhetsåtgärder – på förvaltningsbolagets och förvaringsinstitutets nivå – är tillräckligt verksamma för att åtgärda de risker som uppstår inom fondföretags förvaltning och administration? Vilka andra åtgärder finner ni lämpliga för att hålla investerarskyddet på en hög nivå?

4.15   Fråga 15: Finns det något som snedvrider investerarnas valmöjligheter och som påkallar särskild uppmärksamhet från politiskt ansvariga på EU-nivå eller nationell nivå?

4.16   Fråga 16: I vilken mån är det så att problemen med splittrad reglering skapar problem med marknadstillträde, vilket kunde påkalla en gemensam EU-hållning till a) privata aktiefonder, b) hedgefonder och hedgefonders fonder?

4.17   Fråga 17: Finns det särskilda risker (när det gäller investerarskydd eller marknadsstabilitet) i samband med privata aktiefonders eller hedgefonders verksamhet och som kan föranleda särskild uppmärksamhet?

4.18   Fråga 18: I vilken mån skulle ett gemensamt system för privata placeringar kunna eliminera hindren när alternativa investeringar erbjuds kvalificerade investerare över gränserna? Skulle detta klargörande av marknadsförings- och försäljningsprocessen kunna tillämpas oberoende av kompletterande åtgärder på fondförvaltarnivå?

4.19   Fråga 19: Är den gällande produktbaserade och normativa fondföretagslagstiftningen en på lång sikt stabil grund för en integrerad investeringsfondmarknad med god tillsyn? På vilka villkor eller på vilket stadium borde en övergång till en princip- och riskbaserad förordning övervägas?

5.   Framtida utmaningar

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Källa: European Fund and Asset Management Association, Investment Company Institute, and other Mutual Fund Association.

(2)  ”The Mutual Fund Industry 60 Year Later: For Better or Worse?”, Financial Analysts Journal, januari/februari, Bogle J.C. (2005).

(3)  KOM(2005) 314 slutlig, 20.4.2005, s. 5.

(4)  Sustainable Investment Research International (SiRi) Group.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: E-tillgänglighet”

KOM(2005) 425 slutlig

(2006/C 110/05)

Den 13 september 2005 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 23 februari 2006. Föredragande var Miguel Ángel Cabra de Luna.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 142 röster för, 2 emot och 3 nedlagda röster:

1.   Motivering

2.   Bakgrunden till meddelandet om e-tillgänglighet

3.   Funktionshindrade och informationssamhället

4.   Ekonomiska och affärsmässiga aspekter av e-tillgänglighet och e-integration

5.   Allmänna kommentarer

6.   EESK:s allmänna kommentarer och huvudförslagen i meddelandet

6.1   Harmoniserade standarder och driftskompatibilitet

6.2   Offentlig upphandling

6.3   Certifiering och tester av tredje part kontra självcertifiering

6.4   Utnyttjande av lagstiftning

7.   EESK:s specifika förslag

Med hänsyn till de målsättningar och problemställningar som tagits upp ovan bedömer EESK att följande konkreta förslag skulle utgöra ett värdefullt bidrag till att uppnå de övergripande målen:

7.1   Harmoniserade standarder och driftskompatibilitet

7.2   Certifiering och tester av tredje part kontra självcertifiering

7.3   Offentlig upphandling

7.4   Integrering på alla politikområden

7.5   Webbtillgänglighet

7.6   Lagstiftning

7.7   Den nya strategiska ramen för det europeiska informationssamhället

7.8   Användarnas medverkan

7.9   Grundutbildning, fortbildning och ett utbildningsprogram för ”design för alla”

7.10   EESK:s interna insatser

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  KOM(2005) 229 slutlig.

(2)  Källa: Europeiska Blindunionen.

(3)Digital Television For All, en rapport om användbarhet och tillgänglig utformning, för Storbritanniens digital-TV-projekt, av Generics Groups.

(4)  Kommissionens rapport ”Active Labour Market Programmes for People with Disabilities” (2002).

(5)  Studie från OECD-CEMT: ”Improving Transport for People with Mobility Disabilities” 1999, behandlar tiden före EU-15.

(6)  Se: www.seniorwatch.de.

(7)  Telecommunications Conformity Asssesment and Market Surveillance Committee (kommittén för bedömning av överensstämmelse och marknadsövervakning inom telekommunikationsområdet).

(8)  Direktiv 2004/18/EG och direktiv 2004/17/EG.

(9)  Direktiv 2002/22/EG.

(10)  EESK noterar att mobiltelefoni med kontantkort har ökat tillgången till telefonitjänster för låginkomsttagare, och sannolikt bidragit mer än många nationella operatörer till detta.

(11)  Begreppet authoring tool avser alla typer av programvara som används för att lägga upp webbmaterial.

(12)  KOM(2005) 229 slutlig.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2037/2000 i fråga om referensåret för tilldelningen av kvoter av klorfluorkolväten med hänsyn till de medlemsstater som anslöt sig den 1 maj 2004”

KOM(2004) 550 slutlig – 13632/05 ADD I + COR I

(2006/C 110/06)

Den 16 november 2005 beslutade rådet att i enlighet med artikel 175.1 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 27 februari 2006. Föredragande var Giacomina Cassina.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 139 röster för, 2 röster emot och 6 nedlagda röster:

1.   Sammanfattning och slutsatser

2.   Innehåll och bedömning av förslaget till ändring

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Kulturens sociala dimension”

(2006/C 110/07)

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén har den 16 september 2004, i enlighet med artikel 29 i arbetsordningen beslutat att utarbeta ett tilläggsyttrande om”Kulturens sociala dimension”

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 22 februari 2006. Föredragande var Daniel Le Scornet.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 137 röster för, 3 röster emot och 6 nedlagda röster.

1.   Sammanfattning

2.   Inledning

Den 31 mars 2004 godkändes ett yttrande om kulturens sociala dimension efter en remiss från Europaparlamentet.

3.   Att fortsätta att förtydliga begreppet ”kulturens sociala dimension” och att fastställa huvudlinjer som kan anammas inom alla europeiska politikområden

3.3   Det första nyckelordet: Kunskapssamhället

3.4   Det andra nyckelordet: Globaliseringen av ekonomin

3.5   Det tredje nyckelordet: Det civila samhället

4.   Några förslag samt en fortsatt utforskning av begreppet kulturens sociala dimension

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Tal vid konferensen ”Europa och kultur” i Berlin den 26 november 2004.

(2)  Inte bara den kraftiga uppgången i länder såsom Kina, Indien, Ryssland och Brasilien – som var väntad, men som gick mycket snabbare än vi hade föreställt oss – och som var annorlunda än vad vi hade förväntat oss (omvälvning i en traditionell internationell arbetsdelning där det ”avancerade” Europa ser sina ”fabriker” flytta utanför EU:s gränser), utan även den omvälvande ökningen i fråga om ekologiska risker och motsättningar mellan olika föreställningar.

(3)  Program som antogs av EESK vid plenarsessionen den 15–16 december 2004.

(4)  I en enkät om förbättring av levnadsvillkoren i Europa, utförd av Dublinfonden, konstateras att 80 % av EU-befolkningen (vid den tiden 15 medlemsstater) anser sig åtnjuta ett tillfredställande välbefinnande, vilket bidrar till att bekräfta tesen om att det finns en sammanhängande, kvalitativ europeisk uppfattning av ett specifikt ”europeiskt levnadssätt”.

(5)  Studie om mobiliteten och den fria rörligheten för personer och produktioner i den kulturella sektorn. Olivier Audiard, april 2002, Université de Paris X.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, om ”Jeremie” (Joint Resources for Micro to Medium Enterprises – Gemensamma europeiska resurser för mikroföretag samt små och medelstora företag)

(2006/C 110/08)

Den 20 december 2005 bad kommissionär Margot Wallström på kommissionens vägnar Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att utarbeta ett förberedande yttrande om Jeremie (Joint Resources for Micro to Medium Enterprises).

Facksektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 februari 2006. Föredragande var Antonello Pezzini.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 142 röster för, 1 röst emot och 2 nedlagda röster:

1.   Slutsatser och rekommendationer

2.   Bakgrund

2.2   Den regionala dimensionen

2.3   Kreditgivningens sociala dimension och finansieringsteknik

2.4   Lånekonsortiernas funktion, finansieringsteknik och Jeremie

2.5   Multiplikatorns roll i kreditförvaltningen och Jeremies funktion

2.6   Jeremie och ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation

2.7   Jeremie och upphandlings- och ackrediteringsförfarandena

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Jeremie: Ett gemensamt initiativ från GD Regionalpolitik och Europeiska investeringsbanken (EIB) som syftar till att underlätta tillgången till finansiering för utvecklingen av små och medelstora företag samt mikroföretag i regionerna (dok. 2 av den 21 november 2005). Programmet presenterades inom ramen för konferensen om finansieringen av tillväxten och sammanhållningen i ett utvidgat EU, som hölls i Bryssel den 24 november 2005.

(2)  1982: Europeiska året för småföretag och hantverk.

(3)  I anslutning till de problem som uppstod 1982 inrättade kommissionen en arbetsgrupp under ledning av kommissionär Edith Cresson i syfte att anpassa EU-politiken till de små och medelstora företagens villkor. Under andra hälften av 1980-talet blev denna arbetsgrupp GD XXIII.

(4)  Nuvarande generaldirektoratet för näringsliv.

(5)  I Avignon 1990, Berlin 1994 och Milano 1997.

(6)  Se fotnot 28.

(7)  Vid ett extra möte i Europeiska rådet i Luxemburg, som utlysts med sysselsättningen som enda punkt på dagordningen, introducerades den 20–21 november 1997 bland annat tre konkreta initiativ för att hjälpa företagen att behålla konkurrenskraften på marknaderna. I samband med mötet ombads kommissionen att lägga fram förslag för att stärka näringslivet och öka sysselsättningen. De tre konkreta initiativen var: ETF Start, JEV (Joint European Venture) samt SMF-garantin för små och medelstora företag.

(8)  Se KOM(2005) 121 slutlig.

(9)  Samrådsdokument om gemenskapsprogrammet för främjande av entreprenörsanda och företagens konkurrenskraft (2006–2011), GD Näringsliv, 2004, punkt 46. http://europa.eu.int/yourvoice/consultations/index_en.htm#open.

(10)  Samma dokument, punkt 118 (se fotnot 9).

(11)  Se fotnot 29.

(12)  Värdepapperisering gör det möjligt att överlåta en del av riskkapitalet till tredje part och utvidgar därmed möjligheterna att bevilja små och medelstora företag kredit. Se även fotnot 56.

(13)  ”Små och medelstora företag och hantverkssektorn”, EGT C 332, 16.12.1992.

(14)  ”Hantverkssektorn och småföretagen”, EGT C 156, 26.5.1997.

(15)EGT C 221, 7.8.2001.

(16)  ”Mikroföretagens och småföretagens roll i EU:s ekonomi och produktionsstruktur”, EGT C 220, 16.9.2003.

(17)EGT C 48, 21.2.2002.

(18)  Observatory of European SMEs, 2003/7, EU-25.

(19)  Jfr exempelvis erfarenheterna av de bilaterala organ som är vanliga i Italien och andra europeiska länder.

(20)  Se EESK:s yttrande ”Partnerskap för genomförande av strukturfonderna”, EUT C 10, 14.1.2004, s. 21.

(21)  Det finns 23 miljoner i EU-25 enligt Observatory of European SMEs 2005.

(22)  1,8 miljoner enligt Observatory of European SMEs 2005.

(23)  I Italien kallas listan för små och medelstora företag STAR.

(24)  Undvika korsförsäljning.

(25)  I EU-25 finns det 254 NUTS II-regioner. Bland dessa ligger inkomstnivån i cirka 100 konvergensregioner under 75 % av genomsnittet i gemenskapen.

(26)  I de mindre gynnade regionerna ligger räntesatserna i genomsnitt tre procentenheter högre än i de utvecklade regionerna (Källa: Artigiancassa, Italien).

(27)  Det handlar i allmänhet om belopp på mellan 30 och 50 miljoner euro som kan förnyas.

(28)  I allmänhet en procentenhet över sexmånaders Euribor.

(29)  EIF, Europeiska investeringsfonden, grundades 1994 och har två mål: 1) att stödja de europeiska nätverken; 2) att underlätta tillgången till krediter för små och medelstora företag. Aktieägarna i EIF är: EIB, Europeiska kommissionen och en mängd europeiska banker. Det är framför allt på senare år som EIF:s åtgärder präglats av stöd till mikro- och småföretag (se även t.ex. SMF-garantifaciliteten som tillsammans med JEV-programmet och ETF-startanordningen inrättades av Europeiska rådet i Luxemburg 1997).

(30)  EIF förvaltar för närvarande tre projekt: 1) starthjälp till nya företag, 2) ETF-startfacilitet (europeisk finansieringsordning för teknik), bidrag till bolagsfonder, mezzanineinvesteringar, 3) garantier för små och medelstora företag (lånegarantier, mikrokrediter, eget kapital, värdepapperisering).

(31)Sviluppo Italia, dvs. den instans som på uppdrag av den italienska staten ägnar sig åt att skapa nya arbetstillfällen i södra Italien har räknat ut att skapandet av ett arbetstillfälle i genomsnitt kostar 40 000 euro.

(32)  I genomsnitt är det mindre än 3 % av lånen till mikro- och småföretagen som inte betalas tillbaka för att företagen hamnat på obestånd.

(33)  I allmänhet 0,50 %.

(34)  I genomsnitt 15 räntepunkter under sexmånaders Euribor, med en skyldighet att bevilja lånet till företagen till en ränta som i genomsnitt inte överstiger 100 räntepunkter (en procent) över sexmånaders Euribor.

(35)  Studier som utförts av observationscentrumet för företag visar att ”dödligheten” bland företagen ligger på runt 20 % per år och att kreditproblem är den vanligaste ”dödsorsaken” (förvaltning, expansion, innovationsbehov).

(36)  I storleksordningen 2 %.

(37)  Multiplikatorn gör det möjligt att utvidga möjligheterna att bevilja lån i proportion till den förväntade andel av lånen på ett visst territorium som inte kan betalas tillbaka för att företagen hamnat på obestånd och i proportion till den andel garantier som är knutna till lånen. Om det visar sig att andelen lån som inte kan betalas tillbaka inom ett visst område historiskt ligger under 5 % kan man med en fond på 1 miljon euro bevilja lån till fler personer, upp till 20 miljoner euro. Den miljon euro som finns tillgänglig kan användas för att förhindra att företag hamnar på obestånd: 5 % av 20 miljoner, dvs. en miljon. I detta fall uppgår multiplikatorn till 20. Om den garanti som lånekonsortiet ger motsvarar 50 % och banken tar på sig 50 % blir multiplikatorn 40. Med en miljon kan man alltså bevilja lämpligt fördelade lån till ett värde av 40 miljoner euro.

(38)  KOM(2005) 121 slutlig, 6.4.2005.

(39)EGT L 167, 6.7.1996.

(40)EGT C 333, 29.12.2000, ändrat i EUT L 268, 16.8.2004.

(41)EGT L 192, 28.7.2000, ändrat I EUT L 308, 5.10.2004.

(42)  Beslut nr. 2256/2003/EG.

(43)  Beslut nr. 2001/48/EG.

(44)  Förordning nr. 2236/95.

(45)EGT L 183, 11.7.1997, ändrat i EGT L 200, 30.7.2002.

(46)EUT L 176, 15.7.2003.

(47)  Jfr INT/261 2005, föredragande: Antonello Pezzini.

(48)  Se Slutsatser och rekommendationer, fotnot 15.

(49)  SMFG, småföretagsgarantin.

(50)  Källa: EIF:s årsberättelse.

(51)  ETF: European Technology Facility, program för nystartade företag.

(52)  Beslut 593/2004/EG av den 21 juli 2004.

(53)  Källa: Fjärde EIF-rapporten, första kvartalet 2004.

(54)  Samma källa, tillgång till övergångsfinansiering.

(55)  Mezzaninekrediten bygger mer på de mottagande företagens förväntade cash flow än på reella garantier. Den kan fungera på två olika sätt: 1) andrahandslån (lån till fast eller indexkopplad ränta, 2) equity kicker (långivaren/investeraren blir berättigad till en procentandel av det höjda värdet på den egendom som lånet avser). Mezzaninefinansiering löper mellan 4 och 8 år.

(56)  Värdepapperisering av en skuld tillgår så att en del av eller hela det belopp som ett företag är skyldigt ett kreditkonsortium (eller en bank) överlåts till specialiserade finansinstitut för att särskilt kreditkonsortierna skall kunna höja de kreditgarantier som de kan erbjuda företag.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Utkast till kommissionens förordning (EG, Euratom) om ändring av förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget”

SEK(2005) 1240 slutlig

(2006/C 110/09)

Den 12 oktober 2006 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 februari 2006. Föredragande var Umberto Burani.

Vid sin 425:e plenarsession den 15 mars 2006 antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 146 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst:

1.   Slutsatser

2.   Bakgrund

3.   Allmänna kommentarer

4.   Särskilda kommentarer

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  KOM(2005) 181 slutlig.

(2)EUT C 28, 3.2.2006, s. 83.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förnybara råvaror – utvecklingsmöjligheter vad gäller material- och energiutnyttjande”

(2006/C 110/10)

Den 14 juli 2005 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ”Förnybara råvaror – utvecklingsmöjligheter vad gäller material- och energiutnyttjande”.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 27 februari 2006. Föredragande var Bernd Voss.

Vid sin 425:e plenarsession den 15-16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 95 röster för, 19 röster emot och 15 nedlagda röster:

1.   Slutsatser och rekommendationer

2.   Förnybara råvaror: utgångspunkter och lägesbeskrivning

3.   Allmänna kommentarer

3.3   Regionalt mervärde – att skapa nya arbetstillfällen

3.4   Användning av förnybara råvaror vid kaskadåtervinning

Förnybara råvaror kan användas som material och för energiändamål. Användningen måste ske enligt kaskadprincipen. Därför måste man undersöka om man kan använda dem som råvaror innan man använder dem för energiändamål. Vad gäller olja används för närvarande 80 % i dessa bearbetningsprocesser, och för biomassa är siffran 59 %. På samma sätt som vid kaskadåtervinning bör användningen ske i följande ordning: – användning som näringsmedel – användning av materialet i befintlig form – returråvaror eller råvaror för energiändamål alternativt användning som foder (oljekakor) – användning av råvaror med lågt energiinnehåll som innehåller lignin och cellulosa – användning som gödsel.

3.4.1   Användning av förnybara råvaror som material

När det gäller användningen av de förnybara råvarorna som material ser EESK många möjligheter. Inom den tyska bilindustrin ökade användningen av naturfibrer under perioden 1996–2003 från 10 000 ton till 45 000 ton. Trä och naturfibrer kan användas som byggnadsmaterial och möjliggör byggnadsbiologiska fördelar och energibesparingar. Nedbrytbara smörjmedel med vegetabilisk olja som bas bidrar genom sin nedbrytbarhet till att undvika miljöskador. Förnybara råvaror kan användas i tvätt- och rengöringsmedel samt för lacker och textilier. Inom bilindustrin ökar användningen av trä och naturfibrer möjligheterna till återvinning, och man kan göra viktbesparingar med de råvaror som används. Genom att använda lång- och kortlivade syntetiska material med förnybara råvaror som bas öppnas helt nya perspektiv även inom avfallsåtervinningen. Så kallade biologiskt nedbrytbara ämnen kan nämligen komposteras och, mer meningsfullt ur energisynpunkt, användas för värmeutvinning, eller för värme- och elutvinning i biogasanläggningar. Till råvarorna för biologiskt nedbrytbara ämnen hör framför allt stärkelseväxter samt socker, olja och lignocellulosa. Deras andel har sedan 1995 över hela världen ökat till 350 000 ton, och detta har nästan uteslutande skett genom förnybara råvaror.

3.4.2   Värmemarknaden

Kommittén anser att utvinning av värme ur förnybara källor är av mycket stor klimatpolitisk betydelse. Denna sektor står för runt 60 % av slutanvändningen av energi. Det enda som krävs är att både produkten och råvaran har ett lågt energiinnehåll. EESK ser med oro på att 35 % av den årliga tillväxten i EU:s skogar, också med hänsyn till andelen virkesrester som behövs, förblir oanvänd (Natura 2000-områdena undantagna). En inte oviktig sidoaspekt är att det finns en mindre risk för skogsbränder vid en mindre mängd virkesrester och de regionala ekonomiska impulser som en påskyndad skogsanvändning leder till. Ersättningen av råolja och naturgas på värmemarknaden är tekniskt sett långt framskriden och ekonomiskt mycket enklare än inom andra sektorer, och därmed just en miljö- och näringspolitisk nödvändighet. Trots detta ökar användningen av biomassa för värmeutvinning mycket långsamt.

3.4.3   Drivmedelsmarknaden

3.4.4   Elmarknaden

3.4.5   Mål

För sådana användningsområden som biobränslen och el från förnybara energikällor finns det EU-mål. Dessa borde aktualiseras med tanke på den nuvarande prisutvecklingen på marknaderna för fossila bränslen. Kommittén anser att EU måste formulera gemensamma mål och en gemensam handlingsram också vad gäller användning som material och användning i uppvärmningssyfte.

3.5   Identifiering av politiska hinder vid utvecklingen av produktgrupper!

De politiska och administrativa hindren är i de 25 medlemsländerna mycket komplexa som en följd av skillnader i genomförande och olika rättsliga ramvillkor. Nedan diskuteras viktiga områden som bör granskas av både EU och medlemsländerna med avseende på orättvisa och utvecklingshämmande effekter i samband med användning av förnybara råvaror.

3.5.1   Fiberväxter

För investerare inverkar nationella kvoter på fiberområdet hämmande på investeringar i långa och korta fibrer. När det gäller utformningen av stöden för bearbetning av korta fibrer instämmer kommittén i den studie som kommissionen beställt från Ernst & Young rörande marknadsordningarna för hampa och lin. I denna studie föreslås att stödet för korta fibrer bibehålls och omvandlas till ett stöd som omfattar alla fibrer. För att naturfibernäringen i EU skall kunna utvecklas dynamiskt anser kommittén att det behövs större planeringssäkerhet inom denna del av den gemensamma organisationen av marknaden.

3.5.2   Byggnadsmaterial

Byggnadsrättsligt gäller det att anpassa tillståndspraxisen på ett sådant sätt att förnybara råvaror gynnas som byggnadsmaterial på grund av sina positiva produktegenskaper och möjligheterna till återvinning. Kommittén uppmanar framför allt kommissionen att undersöka i vilken utsträckning rättsliga ramvillkor utesluter en användning inom byggnadssektorn, och att lägga fram förslag på förbättringar.

3.5.3   Lagstiftning om utsläpp och avfall

Utsläppsbestämmelser, framför allt för små förbränningsanläggningar, och riktlinjer i fråga om avfall från produktion av el ur biomassa och beträffande biologiskt nedbrytbara ämnen gör det dessutom på många ställen omöjligt att använda förnybara råvaror i praktiken. Här anser kommittén att miljövänliga ramvillkor bör utformas så att dessa produkter kan marknadsföras på ett dynamiskt sätt och användningen av biomassa utan miljöproblem kan påskyndas. Detta gäller också efterlevnaden av direktivet om luftkvalitet. Kommittén anser vidare att direktivet om uttjänta fordon bör anpassas så att återvinningen kan förbättras, samt att man i denna sektor framför allt bör undersöka effektiviteten i energianvändningen med avseende på nya råvaror, lättbyggnad och möjligheterna till återvinning.

3.5.4   Beskattningsrätt

När det gäller tillnärmningen av de europeiska systemen anser kommittén att systemen bör göras mer miljö- och resursorienterade. Målet i samband med detta måste också vara att avveckla skatteförmånerna med avseende på användning av fossila råvaror. Däremot bör möjligheten till sänkt mervärdesskatt undersökas, t.ex. på naturfibrer. Som ytterligare exempel kan nämnas sänkta mervärdesskattesatser på användning av förnybara råvaror i fjärrvärmesystem.

3.5.5   Europeisk standardisering

Även om det finns bearbetningsstandarder fastställda i lag måste man kontinuerligt undersöka och prioritera en förbättring och en anpassning av standardiseringssystemen till de nya råvarorna och teknikerna på området biomassa. Genom processtandardiseringen gäller det framför allt att trygga en positiv balans med avseende på ursprung. I samband med detta måste en ackreditering krävas. Avverkning av en regnskog med påföljande produktion av palmolja leder till en negativ kolbalans under en period på 30 år. Vidare måste standardiseringssystemen i ett europeiskt perspektiv kompletteras med biomassans positiva produktegenskaper och återvinningsmöjligheter.

3.6   Politiska strategier för ökad användning av förnybara råvaror i EU

EESK konstaterar med oro att det för närvarande inte görs några framsteg i riktning mot en mer effektiv europeisk energi- och råvarupolitik.

Kommittén ser med kritiska ögon på att väldigt många avdelningar vid kommissionen oberoende av varandra ägnar sig åt frågan om förnybara råvaror. Detta politikområde är av grundläggande betydelse, och kommittén anser därför att man inom kommissionen bör inrätta ett samordningskontor eller en arbetsgrupp. Som beskrivs under punkt 3.4.5.1 krävs det ambitiösa målformuleringar.

3.6.1   Handlingsplanen för biomassa

3.6.2   Forskning och utveckling

3.6.3   Strukturfonderna

Kommittén förväntar sig i samband med användningen av strukturfondsmedlen under nästa budgetperiod ett visst minimum av investeringar i förnybara råvaror.

3.7   Skydd av miljö, natur och landskap – att trygga den biologiska mångfalden

Kommittén anser att en ökad användning av förnybara råvaror inte får drabba andra ekologiska mål. Följande principer bör därför beaktas:

Dessa principer bör också ligga till grund för de nationella och internationella ackrediteringsnormerna.

Om man tar hänsyn till dessa principer kan man se till att utvinningen av förnybara råvaror blir ett win-win-koncept för den ekonomiska utvecklingen och miljön: ”Mål som hör ihop rör sig mot varandra”.

3.8   Den internationella dimensionen av utvecklingen av förnybara råvaror

Med tanke på konflikterna kring sådana råvaror som olja har utvecklingen av förnybara råvaror i EU också en utrikespolitisk, utvecklingspolitisk och fredsskapande dimension.

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  EESK:s yttrande, EUT C 241, 28.9.04, s. 44–48.

----

BILAGA

till yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

Följande ändringsförslag som fått en fjärdedel av de avgivna rösterna avslogs under debatten:

Punkt 1.8 – Stryk punkten.

EESK förespråkar uttryckligen att EU formulerar målsättningar för andelen förnybara råvarukällor. Kommittén föreslår 4x25 fram till 2020, dvs. 25 % för respektive el, värme, drivmedel och nya material, exempelvis kompositmaterial, naturfiberförstärkta konstmaterial eller andra petrokemiska produkter.

Motivering

Den målformulering på 4 x 25 fram till 2020 som föreslås är för ambitiös och beaktar inte de intressen som finns inom de energiintensiva produktionssektorerna, såsom pappersindustrin och den kemiska industrin.

Omröstning

Röster för: 43

Röster emot: 66

Nedlagda röster: 14

Punkt 3.4.5.1 – Ändra enligt följande:

När det gällermålformuleringarnaanser kommittén att målet4 x 25 fram till 2020bör fastställas. Med tanke på den framtida användningen av biomassa innebär detta att 25 % av elförsörjningen, 25 % av värmetillförseln, 25 % av drivmedlen och 25 % av de material som har råolja som bas, t.ex. syntetiska ämnen, skulle täckas av förnybara råvaror och förnybar energi. Dagens förbrukning av fossila råvaror används som bas för beräkningarna. Också vid en omställning till förnybara resurser som grundar sig på dessa mål är och förblir enEn effektiv användning av alla resurser förblir avgörande för ekonomins utveckling. För ett brett genomförande är en betydligt högre effektivitet i material- och energianvändningen i EU alltså en absolut nödvändighet.

Motivering

Den målformulering på 4 x 25 fram till 2020 som föreslås är för ambitiös och beaktar inte de intressen som finns inom de energiintensiva produktionssektorerna, såsom pappersindustrin och den kemiska industrin.

Omröstning

Röster för: 44

Röster emot: 70

Nedlagda röster: 12

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Skogen – energikälla i ett utvidgat EU”

(2006/C 110/11)

Den 11 juli 2005 gav kommissionen i en skrivelse från Olli Rehn, Mariann Fischer Boel och Andris Piebalgs Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i uppdrag att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om ”Skogen – energikälla i ett utvidgat EU”

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 27 februari 2006. Föredragande var Seppo Kallio.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 130 röster för och 6 nedlagda röster:

1.   Slutsatser

2.   Allmänt

3.   Växthusgaser och användning av trä som substitut

4.   Internationell politik och utveckling

5.   Träbaserade bränslen och främjande av dessa

6.   Sysselsättning och landsbygdens utveckling

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Direktiv 2001/77/EG, EGT L 283, 27.10.2001, s. 35, art. 2(b).

(2)  Direktiv 96/92/EG, EGT L 27, 30.1.1997, s. 20–29.

(3)  Direktiv 98/30/EG, EGT L 204, 21.7.1998, s. 1–2.

(4)  KOM(97) 599 slutlig, 26.11.1997.

(5)  KOM(2004) 366 slutlig, 26.5.2004.

(6)  KOM(2000) 769 slutlig, 1.12.2000.

(7)  Direktiv 2001/77/EG, EGT L 283, 27.10.2001, s. 33–40.

(8)  Direktiv 2003/30/EG, EUT L 123, 17.5.2003, s. 42–46.

(9)  Direktiv 2003/96/EG, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51–70.

(10)  Direktiv 2003/87/EG, EUT L 275, 25.10.2003, s. 32–46.

(11)  Direktiv 2004/101/EG, EUT L 338, 13.11.2004, s. 18–23.

(12)  KOM(2005) 628 slutlig, 7.12.2005.

(13)  Direktiv 2004/8/EG, EUT L 52, 21.2.2004, s. 50–66.

(14)  KOM(2005) 84 slutlig, 10.3.2005.

(15)  CESE 1252/2005, EUT C 28, 3.2.2006, s.57–65.

(16)  Se källförteckningen.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Det civila samhällets roll i förbindelserna mellan EU och Kina

(2006/C 110/12)

I en skrivelse av den 7 februari 2005 bad det brittiska ordförandeskapet Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om Det civila samhällets roll i förbindelserna mellan EU och Kina.

Sektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 20 februari 2006. Föredragande var Sukhdev Sharma, medföredragande Thomas Etty.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 2006 (sammanträdet den 15 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 93 röster för, 2 röster emot och 3 nedlagda röster.

1.   Allmän bakgrund

2.   Allmänna synpunkter

2.1   Icke-statliga organisationer

2.1.1   Icke-statliga organisationers ställning i Kina:

2.2   Det civila samhällets roll i förbindelserna mellan EU och Kina:

2.2.6   Arbetstagares och fackföreningars rättigheter, trepartsförhandlingar och arbetsmarknadsrelationer:

2.3   Organisationer för skydd av arbetsgivarnas rättigheter:

2.4   Arbetsmarknadsrelationer och trepartsförhandlingar:

3.   Slutsatser och rekommendationer

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förebyggande av ungdomsbrottslighet, metoder för hantering av ungdomsbrottslighet och ungdomsrättsvårdens roll i EU”

(2006/C 110/13)

Den 10 februari 2005 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om”Förebyggande av ungdomsbrottslighet, metoder för hantering av ungdomsbrottslighet och ungdomsrättsvårdens roll i EU”.

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 22 februari 2006. Föredragande var José María Zufiaur Narvaiza.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 15 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 98 röster för och 1 nedlagd röst:

1.   Bakgrund

2.   Ungdomsbrottslighetens orsaker

3.   Begränsningarna i de traditionella systemen för hantering av ungdomsbrottslighet

4.   Nya tendenser inom ungdomsrättsvården

5.   Den aktuella behandlingen av frågan inom EU

6.   Fördelarna med en europeisk referensram för ungdomsrättsvård

7.   Ett par förslag avseende en europeisk politik för hanteringen av ungdomsbrottslighet

Bryssel den 15 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Resolution antagen av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av den 14 december 2000 om den sociala integrationen av ungdomar (EGT C 374, 28.12.2000). Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av den 27 juni 2002 om ramar för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (EGT C 168, 13.6.2002). Europeiska kommissionens vitbok av den 21 november 2001 om nya insatser för Europas ungdom, KOM(2001) 681 slutlig. Meddelande från kommissionen till rådet om Europeiska unionens ungdomspolitik, KOM(2005) 206 slutlig.

(2)  Det gäller bland annat så kallade statusbrott, exempelvis när ungdomar rymmer hemifrån, lever på gatan osv.

(3)  Det råder större enhetlighet mellan EU-länderna när det gäller den övre gränsen. Ungdomsrättsvården omfattar alla upp till 18 års ålder. Vissa länder överväger dock möjligheten att i viss utsträckning och beroende på vad det gäller låta ungdomsrättsvården omfatta ungdomar upp till 21 års ålder (Österrike, Tyskland, Grekland, Italien, Nederländerna och Portugal). När det gäller den undre gränsen är skillnaderna i straffbar ålder större: 7 år i Irland; 8 år i Skottland och Grekland; 10 år i England, Wales och Frankrike; 12 år i Nederländerna och Portugal; 13 år i Polen; 14 år i Österrike, Estland, Tyskland, Ungern Italien, Lettland, Litauen, Slovenien och Spanien; 15 år i Tjeckien, Danmark, Finland, Slovakien och Sverige; 16 år i Belgien. Man bör emellertid bära i minnet att det när det gäller grupperna mellan 7 och 13–15 år i de flesta fall inte rör sig om verkliga straff, och i vilket fall som helst är straffen mindre stränga än dem som avser ungdomar mellan 18 och 21 år. I de flesta fall är internering helt uteslutet.

(4)  I anslutning till denna faktor och den fattigdom som nämns i punkt 2.1.2 bör studien ”Thematic Study on Policy Measures concerning Disadvanteged Youth” nämnas. Den utarbetas för närvarande av Europeiska kommissionens generaldirektorat för sysselsättning och socialpolitik och samordnas av Institute for Regional Innovation and Social Research (IRIS).

(5)  Artikel 40 i konventionen om barnets rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 20 november 1989.

(6)  Man kan även nämna resolution (66) 25 om metoder för kortare behandling av ungdomsbrottslingar under 21 år, resolution (78) 62 om samhällsförändringar och ungdomsbrottslighet, rekommendation (88) 6 om samhällets reaktioner på brottslighet bland ungdomar från invandrarfamiljer och rekommendation (2000) 20 om den tidiga psykosociala vårdens roll för att förebygga brottslighet.

(7)  Detta program är en uppföljning och utvidgning av tidigare program i enlighet med avdelning VI: Grotius straffrätt II, Oisin II, Stop II, Hippokrates och Falcone.

(8)EGT L 153, 8.6.2001.

(9)  Ett exempel på det arbete som utförts inom nätverket för förebyggande av brottslighet är rapporten ”A Review of the knowledge on juvenile violence: trends, policies and responses in the EU member states”; Fitzgerald, Stevens och Hale, 2004.

(10)  Ett exempel på programmets tillämpning i anslutning till ungdomsrättsvården är den spanska icke-statliga organisationen Fundación Diagrama (en instans som i flera autonoma regioner hanterar rättsliga åtgärder såsom frihetsberövande med avseende på minderåriga som begått brott), som tillsammans med EU förvaltar ett handlingsprogram riktat till minderåriga som är eller varit föremål för frihetsberövande åtgärder eller sanktioner inom ungdomsrättsvården. Programmets målsättning är att utforma ett individualiserat program för arbetslivsintegration som skall starta redan innan de minderåriga lämnar anstalten, och det har gett mycket goda resultat.

(11)  I sammanhanget är det lämpligt att nämna den betydelse som chat-sidor, e-post, bloggar, mobiltelefoner osv. tycks ha haft isamband med händelserna i Frankrike i november 2005.

(12)  Den 21 februari 2003 presenterade en stor grupp EU-parlamentariker ett förslag till resolution (B5-0155/2003) om upprättandeav ett europeiskt centrum för övervakning av ungdomsbrottslighet.

(13)  Bland gällande program kan följande nämnas: Agis, Daphne II, Equal och det operativa programmet för bekämpning av diskriminering.

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning”

KOM(2005) 229 slutlig

(2006/C 110/14)

Den 1 juni 2005 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttrande.

Facksektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 31 januari 2006. Föredragande var Göran Lagerholm.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 16 mars) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 141 röster för, 1 röst emot och 5 nedlagda röster:

1.   Sammanfattning och kommentarer

2.   Inledning: Kärnan i förslaget

3.   Allmänna synpunkter

4.   Särskilda kommentarer

Bryssel den 16 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  ”eEurope 2005: Ett informationssamhälle för alla”, KOM(2002) 263 slutlig.

(2)  ”eEurope 2002: Tillgänglighet till offentliga webbplatser och deras innehåll”, KOM(2001) 529.

(3)  Dvs. eEuropes initiativ och meddelandet om framtiden för Europeisk lagstiftning på det audiovisuella området, KOM(2003) 784.

(4)  Föredragande för yttrandet var Christóforos Koryfidis.

(5)EGT C 123, 25.4.2001.

(6)  Samma yttrande (punkt 3.1.4).

(7)  Samma yttrande (punkt 3.2).

(8)  Samma yttrande (punkt 3.2.2).

(9)  Se t.ex. följande EESK-yttranden: EGT C 123, 25.4.2001, EGT C 139, 11.5.2001, EGT C 80, 3.4.2002, EGT C 94, 18.4.2002, EGT C 116, 20.4.2000, EUT C 61, 14.3.2003, EUT C 133, 6.6.2003, EGT C 36, 8.2.2002, EGT C 311, 7.11.2001, EUT C 85, 8.4.2003, EGT C 36, 8.2.2002, EGT C 241, 7.10.2002, EGT C 221, 7.8.2001 och EUT C 133, 6.6.2003.

(10)  Man bör också beakta de säkerhetslösningar som operativsystem och mjukvaror med öppna källkoder erbjuder i kampen mot piratkopiering och nätverksintrång.

(11)EUT C 68/16, 21 mars 2006

(12)  Detta innebär att man i utbildningsystemen skapar en informationskultur hos individen som möjliggör en sovring av informationsflödet och kontroll av informationens tillförlitlighet. (EGT C 157, 25.5.1998, punkt 2.3.8)

(13)  I EESK:s yttrande om utbildningens europeiska dimension (föredragande: Christóforos Koryfidis) sägs följande: ”Kommittén betraktar ’e-learning’-initiativet som en hörnsten i Europas ansträngningar att föra in medborgarna i den digitala tidsåldern, och mer specifikt att främja Internetutnyttjande, nätverk mellan utbildningsinstitutioner och utveckling av den virtuella rörligheten. Vi rekommenderar följaktligen att man snarast eliminerar hindren för en verksam utveckling av detta initiativ, där de viktigaste är den elektroniska infrastrukturens kostnad och kvalitet, anslutningskostnaderna, det digitala programinnehållet och Internets språkliga realiteter.” (EGT C 139, 11.5.2001, punkt 4.5)

----

----

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Våld mot kvinnor i hemmet”

(2006/C 110/15)

Den 14 juli 2005 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ”Våld mot kvinnor i hemmet”

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 22 februari 2006. Föredragande var Renate Heinisch.

Vid sin 425:e plenarsession den 15–16 mars 2006 (sammanträdet den 16 mars 2006) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 99 röster för och 2 nedlagda röster.

1.   Slutsatser och rekommendationer

Detta riktar sig till rådets ordförandeskap och kommissionen.

Detta riktar sig till kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och lika möjligheter.

Detta riktar sig till medlemsstaterna.

Detta riktar sig till kommissionen, Eurostat, det nya europeiska institutet för jämställdhet samt medlemsstaterna.

Detta riktar sig till medlemsstaterna och European Crime Prevention Network (EUCPN).

2.   Motivering

2.1   Mäns våld mot kvinnor – utbredning, orsaker och konsekvenser

2.2   Våld mot kvinnor i hemmet – en frågeställning för EU

2.3   EESK:s analys och förslag

2.3.7   En inventering bör göras av de rättsliga grunderna för att förhindra och beivra våld mot kvinnor i hemmet och för medlemsstaternas genomförande av detta.

2.3.8   Statistik om våldet mot kvinnor i hemmet bör utformas och insamlas

2.3.9   Vikten av att förebygga våld mot kvinnor i hemmet

2.3.10   Främjande av åtgärdsprojekt och samarbetsallianser: optimering av stöd, hjälp till gärningsmannen och ökad egenmakt

2.3.11   Större fokus på invandrarkvinnors situation

2.3.12   Förstärkt medverkan av alla yrkesgrupper som arbetar inom rätts-, polis- och utbildningsväsendena och på områdena psykologi, medicin och sociala frågor

2.3.13   Omprövning av besöks- och kontaktförbud

2.3.14   Större fokus på situationen för äldre kvinnor som utsätts för våld i hemmet

Bryssel den 16 mars 2006

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  World Health Organisation (2002): World Report On Violence And Health (www.who.int/violence_injury_prevention/violence/world_report/en/summary_en.pdf).

(2)  Det tyska federala ministeriet för familjefrågor, äldre-, kvinno- och ungdomsfrågor (2004): ”Lebenssituation, Sicherheit und Gesundheit von Frauen in Deutschland” (kvinnors livssituation, säkerhet och hälsa i Tyskland). En representativ undersökning av våld mot kvinnor i Tyskland (www.bmfsfj.de).

(3)  FN:s fjärde internationella kvinnokonferensen: Pekingdeklarationen och handlingsplattformen (www.un.org/womenwatch/daw/beijing/platform/index.html).

(4)  European Women's Lobby: Beijing+10. 1995-2005: Review of the Implementation of the Beijing Platform for Action by the European Union. November 2004 (www.womenlobby.org).

(5)  CM-SUIVI3(2005)7; www.coe.int/t/dcr/summit/20050517_plan_action_en.asp. Arbetsgruppen skall bildas under 2006.

(6)  Betänkande om dagens situation när det gäller bekämpning av våld mot kvinnor och eventuella framtida åtgärder (2004/2220(INI)) från parlamentets utskott för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor av den 9 december 2005 (A6-0404/2005).

(7)  Se betänkandet om kvinnor i sydöstra Europa (2003/2128(INI)) från Europaparlamentets utskott för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor av den 24 mars 2004 (A5-0182/2004).

(8)  Albin Dearing/Max Haller: Das Österreichische Gewaltschutzgesetz. Wien 2000; Maria Ullmann: Der polizeiliche Umgang mit häuslicher Gewalt in Österreich. I: Detlef Schröder/Peter Petzolt (Hrsg.): Gewalt im sozialen Nahraum I. Eine erste Zwischenbilanz nach Einführung des Gewaltschutzgesetzes. Frankfurt 2004, s. 7–23.

----