----

----

I Informacije

Komisija

----

Menjalni tečaji eura (1)

24. aprila 2006

(2006/C 97/01)

1 euro= 

----

(1)

Vir: referenčni menjalni tečaj, ki ga objavlja ECB.

----

----

DRŽAVNA POMOČ — ŠPANIJA

Državna pomoč št. C 1/2006 (prej NN 103/2005) — Chupa Chups

Vabilo za predložitev pripomb na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES

(2006/C 97/02)

(Besedilo velja za EGP)

Z dopisom v verodostojnem jeziku z dne 25. januarja 2006 na straneh, ki sledijo temu povzetku, je Komisija uradno obvestila Španijo o svoji odločitvi, da sproži postopek na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES v zvezi s pomočjo za usposabljanje, povezane z zgoraj navedeno pomočjo.

Zainteresirane stranke lahko predložijo svoje pripombe o pomoči za usposabljanje, v zvezi s katero Komisija sproža postopek, v enem mesecu od datuma objave tega povzetka in dopisa, ki sledi, na naslednji naslov:

Te pripombe se posredujejo Španiji. Zainteresirana stranka, ki predloži pripombe, lahko pisno zaprosi za zaupno obravnavo svoje identitete in navede razloge za to.

BESEDILO POVZETKA

Postopek

Komisija je z dopisom, evidentiranim dne 22. aprila 2005, prejela pritožbo konkurenta o domnevnem ukrepu pomoči za Chupa Chups S.A. Komisija je zahtevala podatke z dopisi z dne 10. junija 2005 in 7. septembra 2005, na katere je Španija odgovorila z dopisi, evidentiranimi dne 11. avgusta 2005, 26. oktobra 2005, 18. novembra 2005 in 12. decembra 2005.

Opis pomoči

Upravičenec do pomoči je Chupa Chups S.A, ki je holdinška družba industrijske skupine v družinski lasti, ustanovljena v Španiji leta 1940. Poglavitna dejavnost vključuje proizvodnjo in trženje sladkarij in še zlasti lizik (70 % prodaje), za katere je Chupa Chups glavni svetovni dobavitelj (letno proizvede 17 000 ton ali 12 milijonov enot na dan, ki jih trži v 150 državah). Trenutno skupina opravlja dejavnost v 4 proizvodnih centrih, ki se nahajajo v Rusiji, Mehiki, Sant Estevu de Sesrovires (Barcelona) in Villamayoru (Asturija).

V okviru finančnega prestrukturiranja družbe od leta 2002 je Instituto Catalán de Finanzas („ICF“, finančni institut regionalne vlade Katalonije) dne 5. septembra 2003 odobril posojilo v višini 35 milijonov EUR. Podatki, ki so jih predložili španski organi, pa razkrivajo nadaljnje ukrepe za družbo, in sicer:

(1) javne subvencije v višini 12,57 milijona EUR ob koncu leta 2004; (2) poroštvo regionalne vlade Asturije za posojilo v višini 4,4 milijona EUR; (3) odlog plačila davkov za 12,96 milijona EUR, dogovorjen v letu 2004; (4) brezobrestno posojilo v višini 2,8 milijona EUR, ki ga je odobrilo špansko „Ministerio de Ciencia y Tecnología“ (Ministrstvo za znanost in tehnologijo); (5) dodatne nedoločene subvencije („subvenciones de explotación“) v višini 1,58 milijona EUR.

Presoja pomoči

Komisija na tej stopnji meni, da sporni ukrepi pomenijo državno pomoč. Še zlasti zgoraj navedena posojilo ICF in odlog plačila davkov nista skladna z vedenjem zasebnega upnika pod normalnimi tržnimi pogoji. Čeprav se zdi podjetje upravičeno do pomoči v skladu s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah, Komisija na tej stopnji ne more opraviti presoje o skladnosti s temi Smernicami brez kakršnega koli načrta prestrukturiranja.

Sklepna ugotovitev

Zaradi zgoraj navedenih pomislekov se je Komisija odločila, da sproži postopek iz člena 88(2) Pogodbe ES.

BESEDILO DOPISA

„Por la presente, la Comisión tiene el honor de comunicar a España que, tras haber examinado la información facilitada por sus autoridades sobre la medida arriba indicada, ha decidido incoar el procedimiento previsto en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE.

PROCEDIMIENTO

DESCRIPCIÓN DEL BENEFICIARIO Y DE LAS MEDIDAS DE AYUDA

EVALUACIÓN DE LA AYUDA

1.   Existencia de ayuda estatal

Crédito con el ICF

Moratoria fiscal

Subvenciones públicas, avales públicos y crédito subvencionado

2.   Excepciones al amparo del artículo 87, apartados 2 y 3, del Tratado CE

DECISIÓN

----

(1)  344 millones de euros en 2002; 294 millones de euros en 2003; 261 millones de euros en 2004.

(2)  Varias operaciones entre junio y diciembre de 2004, incluida la división de las actividades inmobiliarias y la incorporación de la propiedad de las marcas mediante el incremento de capital.

(3)  El ICF es una entidad de capital público, adscrita a la Consejería de Economía y Finanzas de la Generalidad de Cataluña, que tiene como misión facilitar financiación a los sectores privado y público de la economía catalana. Como institución de crédito público, está especializada en la financiación a medio y largo plazo con especial atención a la pequeña y mediana empresa. El ICF cuenta con personalidad jurídica, patrimonio y tesorería propios, así como autonomía de gestión para el cumplimiento de sus fines. El ICF fue creado por la Ley 2/1985 de 14 de enero.

(4)  La “Casa Batlló” es un emblemático edificio de Gaudí en el centro de Barcelona, declarado “Monumento Histórico-Artístico de Interés Nacional” por España. No obstante, el crédito incluía garantías adicionales para cubrir el riesgo de que algún organismo público adujera un derecho de compra preferencial sobre el edificio. Al final, esto no se produjo y se eliminaron las garantías adicionales. Según las autoridades españolas, la hipoteca sobre la Casa Batlló por el crédito del ICF es de primer grado.

(5)  El crédito fue firmado con un plazo de reembolso de 3 años. A 31 de diciembre de 2004, el importe de 4,4 millones de euros había sido totalmente utilizado.

(6)  5,5 % hasta el 31.12.2003; 4,75 % en 2004; 5 % a partir de 2005.

(7)  El importe deberá rembolsarse en pagos bianuales en un plazo de 6 años y el primer pago se efectuará el 20 de enero de 2006.

(8)  Además, el 29 de diciembre de 2000 ese mismo Ministerio concedió un crédito sin intereses de 1,5 millones de euros en aplicación del régimen aprobado “Actuaciones de Reindustrialización” (N 102/97, N 72/98, N 35/99, N 182/01).

(9)  Las “subvenciones de explotación” generalmente van destinadas a compensar un déficit de actividades específicas o a aportar unos ingresos mínimos.

(10)DO C 244 de 1.10.2004, p. 2.

----

Evropski nadzornik za varstvo podatkov

----

Mnenje Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o predlogu sklepa Sveta o dostopu organov držav članic, odgovornih za notranjo varnost, in Europola do Vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov v namen preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj (COM (2005) 600 konč.)

(2006/C 97/03)

EVROPSKI NADZORNIK ZA VARSTVO PODATKOV JE —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 286 Pogodbe,

ob upoštevanju Listine o temeljnih pravicah Evropske unije in zlasti člena 8 Listine,

ob upoštevanju Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov ter zlasti člena 41 Uredbe,

ob upoštevanju zaprosila za mnenje v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki ga je 29. novembra 2005 prejel od Komisije —

SPREJEL NASLEDNJE MNENJE:

1.   UVOD

1.1.   Uvodna pripomba

Komisija je 24. novembra 2005 Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov (EDPS) pismeno poslala predlog sklepa Sveta o dostopu organov držav članic, odgovornih za notranjo varnost, in Europola do Vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov v namen preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj (v nadaljevanju „predlog“). Evropski nadzornik za varstvo podatkov (EDPS) je pismo razumel kot zaprosilo, da institucijam in organom Skupnosti svetuje v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001. EDPS meni, da je treba pričujoče mnenje omeniti v preambuli Sklepa.

Po mnenju EDPS je pomembno, da o tej občutljivi temi poda mnenje, saj ta predlog izvira neposredno iz vzpostavitve VIS, ki ga bo EDPS nadzoroval in o katerem je 23. marca 2005 (1) podal mnenje. Domneva o dostopu organov pregona je bila v tem mnenju že predvidena (glej spodaj); oblikovanje novih pravic za dostop do VIS ima odločilen vpliv na sistem, in sicer z vidika varstva podatkov. Zato je oblikovanje mnenja o sedanjem predlogu obvezno nadaljevanje prvega mnenja.

1.2.   Pomen predloga

a)   Okvir

Sedanji predlog je pomemben sam po sebi, pa tudi zato, ker izhaja iz splošne usmeritve, da se organom pregona dovoli dostop do nekaterih velikih informacijskih sistemov in sistemov preverjanja istovetnosti. To je med drugim navedeno v sporočilu Komisije z dne 24. novembra 2005 o izboljšani učinkovitosti, povečani interoperabilnosti in sinergijah med evropskimi zbirkami podatkov na področju pravosodja in notranjih zadev (2), zlasti v točki 4.6 tega sporočila: „V zvezi s ciljem boja proti terorizmu in kriminalu Svet sedaj ugotavlja, da pomanjkanje dostopa organov za notranjo varnost do podatkov VIS pomeni pomanjkljivost. Enako velja za vse podatke o priseljevanju SIS II in podatke EURODAC“.

Zato se sedanji predlog lahko obravnava kot predhodnik podobnih pravnih instrumentov, oblikovanih v okviru drugih zbirk podatkov, in je odločilen za opredelitev primerov od samega začetka, v katerih je ta dostop lahko dopusten.

b)   Vpliv novega dostopa do VIS

EDPS se vsekakor zaveda potrebe, da organi pregona izkoristijo najboljša možna orodja za preverjanje istovetnosti storilcev terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. Prav tako se zaveda, da lahko podatki VIS tem organom v nekaterih okoliščinah predstavljajo pomemben vir informacij.

Vseeno pa je zelo pomembna odobritev dostopa organom pregona do zbirk podatkov prvega stebra, ne glede na to, kako upravičena je z vidika boja proti terorizmu. Upoštevati je treba, da je VIS informacijski sistem, ki je bil oblikovan za uporabo evropske vizumske politike in ne kakor sredstvo kazenskega pregona. Rutinski dostop bi resnično predstavljal resno kršitev načela omejitve namena. Povzročil bi nesorazmerni poseg v zasebnost potnikov, ki so privolili v obdelavo podatkov za pridobitev vizuma in ki pričakujejo, da se bodo njihovi podatki zbirali, posredovali in se bo v te podatke izvajal vpogled le v ta namen.

Ker so informacijski sistemi oblikovani za posebni namen, ki določa varnostne ukrepe, zaščito in pogoje za dostop, bi odobritev sistematičnega dostopa za namen, ki je drugačen od prvotnega, ne le kršila načelo omejitve namena, temveč bi zaradi tega lahko postali omenjeni elementi tudi neprimerni in pomanjkljivi.

Enako bi takšna pomembna sprememba sistema lahko razveljavila rezultate študije o presoji vplivov (ki je obravnavala uporabo sistema le za prvotni namen). Enako velja za mnenja organov za varstvo podatkov. O tem, da novi predlog spreminja osnovo njihove analize skladnosti, je mogoče razpravljati.

c)   Stroga omejitev tega dostopa

Glede na zgornje pripombe želi EDPS poudariti, da se dostop organom pregona do VIS lahko dovoli le v posebnih okoliščinah, za vsak primer posebej, spremljati pa ga morajo strogi varnostni ukrepi. Povedano drugače, vpogled organov pregona mora biti z ustreznimi tehničnimi in pravnimi sredstvi omejen na posebne primere.

To je EDPS v svojem mnenju o VIS že poudaril: „EDPS se zaveda, da organi pregona želijo pridobiti pravico do dostopa do VIS; v zvezi s tem so bili dne 7. marca 2005 sprejeti sklepi Sveta. Ker je namen VIS izboljšanje skupne vizumske politike, je treba omeniti, da rutinski dostop organov pregona ne bi bil v skladu s tem namenom. Medtem ko bi bil v skladu s členom 13 Direktive 95/46/ES tak dostop lahko odobren na ad hoc osnovi, v posebnih okoliščinah in v odvisnosti od ustreznih varnostnih ukrepov pa se sistematični dostop ne sme dovoliti“.

Osnovne zahteve se na koncu lahko povzamejo na naslednji način:

1.3   Prvotne pripombe

EDPS priznava, da je bila v tem predlaganem instrumentu precejšnja pozornost namenjena varstvu podatkov, predvsem na področju omejevanja dostopa do posebnih primerov in le v okviru boja proti hudim kaznivim dejanjem (3).

EDPS želi poleg drugih pozitivnih strani omeniti zlasti:

2.   ANALIZA PREDLOGA

2.1.   Uvodna pripomba

Da bi se dostop organom iz tretjega stebra odobril, mora glavni predlog o VIS prvega stebra zagotoviti premostitveno klavzulo, ki bi predvsem določila možno vsebino pravnega instrumenta tretjega stebra, kakor je ta predlog. Premostitvena klavzula v času, ko je EDPS predložil svoje mnenje o VIS, še ni bila uvedena, zato EDPS o njej ni mogel podati pripomb. Zato so vse naslednje pripombe podane s pridržkom glede na vsebino premostitvene klavzule.

2.2   Namen dostopa

Pomembno je, da se skrbno opredelijo pogoji za dostop do VIS in se tako zagotovi primerna omejitev dostopa. Zaželeno je, da poleg predlaganega sklepa, obrazložitveni memorandum in uvodne izjave (glej predvsem uvodno izjavo 7) jasno navedejo, da je namen omogočiti dostop le za vsak primer posebej.

Na člen 5 predloga je mogoče dati pripombo, da se usmeri razlago tega člena.

Člen 5 omejuje obseg dostopa z osnovnimi pogoji:

Ti pogoji se združujejo, pogoj pod (b) pa je bolj opredelitev področja uporabe ratione materiae. To tako rekoč pomeni, da mora organ, ki želi dostop, obravnavati hudo kaznivo dejanje iz točke (b) predloga; obstajati mora posebni primer, kakor je navedeno pod (c). Poleg tega mora biti organ sposoben dokazati, da bo v posebnem primeru vpogled v podatke VIS prispeval k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju tega dejanja, kakor je predvideno pod (d).

EDPS tudi ob tej razlagi člena 5 skrbi ohlapno besedilo točke (d): „prispevati k“ ima precej širok pomen. Podatki VIS lahko v veliko primerih „prispevajo k“ preprečevanju ali preiskovanju hudih kaznivih dejanj. Da se upraviči dostop do podatkov VIS v odstopanju od načela omejitve namena, EDPS meni, naj ta vpogled „bistveno prispeva k“ preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju zadevnih hudih kaznivih dejanj ter temu ustrezno predlaga spremembo člena 5.

Člen 10 določa, da morajo zapisi prikazati točen namen dostopa. „Točen namen“ mora vsebovati elemente, zaradi katerih je vpogled v VIS nujen v smislu odstavka (d) člena 5. To bi pripomoglo k zagotavljanju, da se preskus nujnosti uporablja za vsak vpogled v VIS in bi zmanjšalo tveganje za rutinski dostop.

2.3.   Ključa za iskanje v zbirki podatkov VIS

Člen 5(2) in (3) določata dvostopenjski dostop do podatkov VIS; dostop do sklopa podatkov je mogoč le, če je že na podlagi prvega sklopa podatkov poskus iskanja uspel. To je samo po sebi smiselni pristop. Vendar pa se zdi prvi sklop podatkov zelo obširen. Zlasti pa se za prvi sklop podatkov lahko dvomi o pomembnosti podatkov, kakor so navedeni v točkah (e) in (i) člena 5(2):

EDPS zato zahteva, da se podatki iz točk (e) in (i) drugega odstavka člena 5 obravnavajo kakor dodatne informacije, ki so dostopne, če prvi vpogled pokaže na obstoj podatkov v sistemu, in se prenesejo v člen 5(3).

Lahko pa je možnost iskanja v zbirki podatkov na podlagi fotografij predmet presoje te tehnologije s strani svetovalnega odbora in se bo izvajalo le, ko bo tehnologija dovolj razvita in bo ocenjena kot dovolj zanesljiva.

2.4.   Uporaba za države članice, za katere Uredba VIS ne velja

Dostop do VIS za namen vpogleda imajo lahko organi, odgovorni za notranjo varnost, iz držav članic, ki niso del VIS. Te službe morajo vpogled opraviti preko sodelujoče države članice, ob upoštevanju pogojev iz člena 5(1)(b) do (d) (tj. za vsak primer posebej), in predložiti ustrezno utemeljeno pisno zahtevo.

EDPS želi poudariti, da je treba določiti nekaj pogojev za obdelavo po vpogledu. Za države članice, ki sodelujejo v VIS, se uporablja pravilo, da je treba podatke v skladu z Okvirnim sklepom o varstvu podatkov v tretjem stebru obdelati, ko so ti pridobljeni iz VIS (glej spodaj). Enak pogoj mora veljati za države članice, za katere Uredba VIS ne velja, vendar pa opravljajo vpogled v podatke VIS. Enak zaključek se mora uporabiti glede vodenja evidenc za namen bodočega nadzora. EDPS zato priporoča, da se v tem smislu členu 6 predloga doda odstavek, da se člena 8 in 10 Sklepa uporabljata tudi za države članice, za katere Uredba VIS ne velja.

2.5.   Sistem varstva podatkov

a)   Uporaba Okvirnega sklepa o varstvu podatkov v tretjem stebru

Ker predstavlja dostop organov, odgovornih za notranjo varnost, izjemo v namenu VIS, mora biti predmet doslednega sistema varstva podatkov, ki zagotavlja visoko raven varstva podatkov, ki so jih nacionalni organi ali Europol pridobili iz VIS in obdelali.

Člen 8 predloga določa, da se Okvirni sklep o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (v nadaljevanju: „Okvirni sklep“) uporablja za obdelavo podatkov v skladu s predlaganim sklepom. Kar zadeva varstvo podatkov je treba sedanji predlog obravnavati kakor lex specialis, ki prispeva k lex generalis ali pa ga podrobno opredeljuje (tj. Okvirni sklep). Na primer pravila za nadaljnje posredovanje podatkov so v tem predlogu strožja in jih je treba spoštovati. Enako velja za razloge za dostop do podatkov.

b)   Področje uporabe

EDPS pozdravlja dejstvo, da se sistem varstva podatkov iz Okvirnega sklepa uporablja za vse obdelave osebnih podatkov v skladu s predlaganim sklepom. Pomeni, da je stopnja varstva podatkov enaka, ne glede na to, kateri organ opravlja vpogled v podatke VIS.

Ker člen 2 uporablja funkcionalni kriterij za opredelitev teh organov („tisti organi v državah članicah, ki so odgovorni za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj“), bi ta opredelitev lahko vključevala obveščevalne službe in organe pregona. Zato za obveščevalne službe, ki opravljajo vpogled v VIS, veljajo enake obveznosti z vidika varstva podatkov, kar je očitno pozitivni element.

Ker lahko obstajajo nekateri pomisleki glede razlage o uporabi Okvirnega sklepa za primere, kadar obveščevalne službe dostopajo do podatkov VIS, EDPS predlaga nadomestno besedilo, in sicer:

„Kadar se Okvirni sklep (...) ne uporablja, države članice zagotovijo stopnjo varstva podatkov, ki je najmanj enaka tisti, ki je zagotovljena z Okvirnim sklepom“.

c)   Nadzor

Kar zadeva besedilo člena 8 je treba pojasniti, da odstavek 1 obravnava obdelavo podatkov znotraj ozemlja držav članic. Odstavka 2 in 3 pojasnjujeta svoji področji uporabe (obdelava podatkov s strani Europola in Komisije), pojasniti pa je treba, da odstavek 1 obravnava drugo domnevo.

Porazdelitev nadzornih pristojnosti na podlagi zadevnih dejavnosti različnih akterjev je smiselni pristop. Vendar pa manjka en element: potreba po usklajenem pristopu pri nadzoru. V mnenju EDPS o VIS je že bilo navedeno: „Kar zadeva nadzor nad VIS, je pomembno tudi poudariti, da bi bilo treba nadzorne dejavnosti nacionalnih nadzornih organov in EDPS uskladiti do določene mere. Dejansko obstaja potreba po usklajenem izvajanju Uredbe ter po približevanju k skupnemu pristopu za reševanje skupnih težav.

Člen 35 [predloga o VIS] mora vsebovati določbo, v skladu s katero EDPS vsaj enkrat letno skliče sestanek z vsemi nacionalnimi nadzornimi organi.“

Enako velja za to posebno uporabo sistema VIS (v tem primeru tudi z vključitvijo skupnega nadzornega organa Europola). Nadzor mora biti v celoti usklajen z nadzorom „VIS prvega stebra“, saj je to enak sistem. Poleg tega so usklajevalni sestanki, ki jih EDPS skliče z vsemi v nadzor vpletenimi stranmi, tudi vzorec, ki je bil izbran v okviru nadzora drugih velikih informacijskih sistemov, kakor je Eurodac.

EDPS se zaveda, da je usklajevanje do neke mere predvideno v predlogu, ki omenja vlogo bodoče Delovne skupine za varstvo posameznikov glede varstva osebnih podatkov, vzpostavljene s členom 31 predlaganega Okvirnega sklepa. Vendar pa je treba ponovno poudariti, da naloge tega svetovalnega organa ne vključujejo samega nadzora.

EDPS predlaga, da se doda določba, ki predpisuje, da imajo usklajevalni sestanki, ki jih EDPS skliče v okviru nadzora „VIS prvega stebra“, prav tako pristojnost nad podatki, obdelanimi v skladu s tem predlogom, in v tem smislu je treba zastopati skupni nadzorni organ Europola.

2.6.   Samorevidiranje

Člen 12 predloga določa sisteme spremljanja za VIS. EDPS meni, da naj to spremljanje ne bi obravnavalo zgolj vidikov rezultata, racionalnosti in kakovosti storitev, ampak tudi izpolnjevanje zakonskih zahtev, zlasti na področju varstva podatkov. Člen 12 je treba ustrezno spremeniti.

Za izvedbo samorevidiranja zakonitosti obdelave je treba Komisiji omogočiti, da uporabi evidenco, ki se hrani v skladu s členom 10 predloga. V skladu s tem mora člen 10 zagotoviti, da se ti zapisi ne shranjujejo le zaradi nadzora nad varstvom podatkov in zagotavljanja varnosti podatkov, ampak tudi zaradi rednega samorevidiranja VIS. Poročila o samorevidiranju bodo prispevala k nalogam EDPS in drugih nadzornikov na področju nadzora, ki bodo lahko bolje izbrali svoja prednostna področja za nadzor.

3.   ZAKLJUČEK

EDPS glede na omenjeno poudarja ključni pomen, da se organom, odgovornim za notranjo varnost, in Europolu dovoli dostop, in sicer za vsak primer posebej in pod strogimi varnostnimi ukrepi. S predlogom je ta cilj dosežen na splošno zadovoljiv način, čeprav so možne nekatere izboljšave, kakor je predlagano v tem predlogu:

V Bruslju, 20. januarja 2006

Peter HUSTINX

Evropski nadzornik za varstvo podatkov

----

(1)  Mnenje Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov o vizumih za kratkoročno prebivanje med državami članicami (COM(2004) 835 konč.).

(2)  COM(2005) 597 konč.

(3)  To je tudi v skladu s sklepi Sveta iz marca in julija 2005, v katerih je zahtevano, da se organom za notranjo varnost odobri dostop do VIS „ob upoštevanju strogega izpolnjevanja pravil o varstvu osebnih podatkov“.

----

Popravki

----

Popravek Sporočila Komisije v okviru izvajanja Direktive Sveta 90/396/EGS z dne 29. junija 1990 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z napravami na plinsko gorivo

(Uradni list Evropske unije C 49 z dne 28. februarja 2006)

(2006/C 97/04)

Stran 5:

namesto:

beri:

----