----

----

I Teave

Nõukogu

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 4/2006,

23. jaanuar 2006,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2006/.../EÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse eest

(2006/C 126 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Eesmärk

1.   Käesoleva direktiiviga kehtestatakse direktiivi 2000/60/EÜ artikli 17 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud erimeetmed põhjavee reostuse ärahoidmiseks ja piiramiseks. Need meetmed käsitlevad eelkõige järgmist:

2.   Käesoleva direktiiviga täiendatakse direktiivis 2000/60/EÜ juba sisalduvaid sätteid saasteainete põhjavette viimise ärahoidmiseks või piiramiseks ning sätteid kõigi põhjaveekogude seisundi halvenemise ärahoidmiseks.

Artikkel 2

Mõisted

Lisaks direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 2 sätestatutele kasutatakse käesolevas direktiivis järgmisi mõisteid:

Artikkel 3

Põhjavee keemilise seisundi hindamise kriteeriumid

1.   Põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma keemilise seisundi hindamisel direktiivi 2000/60/EÜ V lisa punkti 2.3 alusel kasutavad liikmesriigid järgmisi kriteeriumeid:

2.   Läviväärtused võib kehtestada riiklikul tasandil, rahvusvahelise valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva valglapiirkonna osa tasandil või põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma tasandil.

3.   Liikmesriigid tagavad, et kahe või enama liikmesriigi poolt jagatavate põhjaveekogude ning põhjaveekogude puhul, mis ületab liikmesriigi piiri, kehtestatakse läviväärtused direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõike 4 alusel ja asjaomaste liikmesriikide vahelise kooskõlastuse tulemusel.

4.   Juhul kui põhjaveekogu või põhjaveekogude rühm ulatub väljapoole ühenduse territooriumi, püüavad asjaomased liikmesriigid direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõike 5 alusel kehtestada läviväärtused kooskõlas asjaomaste kolmandate riikidega.

5.   Esmakordselt kehtestavad liikmesriigid lõike 1 punti b alusel läviväärtused hiljemalt 22. detsembriks 2008.

Kõik läviväärtused avaldatakse vesikonna majandamise kavades, mis tuleb esitada direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 alusel, sealhulgas kokkuvõte II lisa C-osas ette nähtud teabest.

6.   Seejärel muudavad liikmesriigid läviväärtuste loendit, kui saasteaineid, saasteaineterühmi või reostuse näitajaid puudutav uus teave viitab sellele, et inimeste tervise ja keskkonna kaitsmise huvides tuleks läviväärtus kehtestada veel mõne aine kohta või et kehtivat läviväärtust tuleks muuta või et eelnevalt loendist eemaldatud läviväärtus tuleks sinna taas lisada.

Läviväärtusi võib loendist eemaldada, kui asjaomast põhjaveekogu ei ohusta enam vastavad saasteained, saasteaineterühmad või reostuse näitajad.

Sellistest muudatustest läviväärtuste loendis antakse aru vesikonna majandamise kavade korrapärase läbivaatamise raames.

7.   Komisjon avaldab aruande liikmesriikide poolt kooskõlas lõikega 5 esitatud teabe põhjal hiljemalt 22. detsembril 2009.

Artikkel 4

Põhjavee keemilise seisundi hindamise menetlus

1.   Liikmesriigid kasutavad lõikes 2 kirjeldatud menetlust, et hinnata põhjaveekogu keemilist seisundit. Vajaduse korral võivad liikmesriigid selle menetluse läbiviimisel grupeerida põhjaveekogud kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ V lisaga.

2.   Põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma peetakse heas keemilises seisundis olevaks, kui:

3.   Liikmesriigid avaldavad vesikonna majandamise kavade raames kokkuvõtte põhjavee keemilise seisundi hindamisest kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13.

Nimetatud kokkuvõte, mis on koostatud rahvusvahelise valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva valglapiirkonna osa tasandil, sisaldab ka selgitust selle kohta, kuidas lõpphinnangus on põhjavee kvaliteedi standardite või läviväärtuste ületamine erinevates vaatluspunktides arvesse võetud.

4.   Kui põhjaveekogu liigitatakse vastavalt lõike 2 punktile b heas seisundis olevaks, võtavad liikmesriigid kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 11 meetmed, mida on vaja, et kaitsta veeökosüsteeme, maismaaökosüsteeme ning inimeste poolt põhjavee kasutamist, mille puhul sõltutakse sellest põhjaveekogu osast, mida esindavad vaatluspunkt või vaatluspunktid, milles põhjavee kvaliteedi standardi väärtus või läviväärtus on ületatud.

Artikkel 5

Oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlakstegemine ja kasvutendentsi langusele pöördumise punktid

1.   Liikmesriigid teevad kindlaks olulised ja püsivad kasvutendentsid ohustatuks peetavates põhjaveekogudes või põhjaveekogude rühmades olevate saasteainete, saasteaineterühmade või reostuse näitajate kontsentratsioonides ning määravad kooskõlas IV lisaga kindlaks kasvutendentsi langusele pöördumise punkti.

2.   Liikmesriigid pööravad põhjavee reostuse järkjärgulise vähendamise eesmärgil direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 11 osutatud meetmeprogrammi abil tagasi tendentsid, mis võivad märkimisväärselt kahjustada veeökosüsteemide või maismaaökosüsteemide kvaliteeti, inimeste tervist või veekeskkonna seaduslikul otstarbel tegelikku või võimalikku kasutamist.

3.   Liikmesriigid määravad kindlaks kasvutendentsi langusele pöördumise punkti protsendina I lisas sätestatud põhjavee kvaliteedi standardite tasemest ning artikli 3 kohaselt kehtestatud läviväärtustest, arvestades kooskõlas IV lisa B-osa punktiga 1 kindlaks tehtud tendentsi ja sellega seotud keskkonnariski.

4.   Kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13 esitatavate majandamiskavade raames teevad liikmesriigid kokkuvõtte järgmisest:

5.   Kui on vaja hinnata põhjaveekogudes esineva reostatud ala mõju, mis võib ohustada direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 4 sätestatud eesmärkide täitmist ning eelkõige punktallikatest ja saastatud pinnasest alguse saanud reostuse mõju, viivad liikmesriigid läbi tuvastatud saasteaineid puudutavaid täiendavaid kasvutendentsi hindamisi, et reostatud ala edasi ei leviks, ei kahjustaks põhjaveekogu või põhjaveekogude rühma keemilist seisundit ega kujutaks endast ohtu inimese tervisele ja keskkonnale. Nimetatud hindamiste tulemustest tehakse kokkuvõte kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 13 esitatavate majandamiskavade raames.

Artikkel 6

Meetmed saasteainete põhjavette viimise ärahoidmiseks või piiramiseks

1.   Saasteainete põhjavette viimise ärahoidmise või piiramise eesmärgil, mis on sätestatud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti b alapunkti i põhjal, tagavad liikmesriigid, et nimetatud direktiivi artikli 11 alusel loodud meetmeprogramm sisaldaks:

Punktides a ja b nimetatud meetmete rakendamise eesmärgil võivad liikmesriigid esimeses etapis teha kindlaks asjaolud, mille puhul tuleb direktiivi 2000/60/EÜ VIII lisas osutatud saasteaineid, eelkõige kõnealuse lisa punktis 7 nimetatud olulisi metalle ja nende ühendeid pidada ohtlikuks või mitteohtlikuks.

2.   Kui tehniliselt on võimalik, siis võetakse arvesse hajureostusallikatest pärinevate saasteainete põhjavett mõjutav viimine põhjavette.

3.   Ilma et see piiraks muudes ühenduse õigusaktides esitatud rangemaid nõudeid, võivad liikmesriigid lõikes 1 nõutud meetmete kohaldamisalast jätta välja nende saasteainete põhjavette viimise, mis on:

4.   Liikmesriikide pädevad asutused peavad nimekirja lõikes 3 nimetatud eranditest, et teatada nendest komisjonile viimase nõudmisel.

Artikkel 7

Üleminekukord

Ajavahemikul alates ... (11) ja kuni 22. detsembrini 2013 võetakse igas uues direktiivi 80/68/EMÜ artiklite 4 ja 5 kohases loa andmise menetluses arvesse käesoleva direktiivi artiklites 3, 4 ja 5 ette nähtud nõudeid.

Artikkel 8

Tehnilised kohandused

II, III ja IV lisa võib direktiivi 2000/60/EÜ artikli 21 lõikes 2 sätestatud korras kohandada teaduse ja tehnika arengule, võttes arvesse nimetatud direktiivi artikli 13 lõikes 7 osutatud vesikonna majandamise kavade ülevaatamise ja ajakohastamise tähtaegu.

Artikkel 9

Rakendamine

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (11). Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 10

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 11

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...,

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

----

(1)ELT C 112, 30.4.2004, lk 40.

(2)ELT C 109, 30.4.2004, lk 29.

(3)  Euroopa Parlamendi 28. aprilli 2005. aasta arvamus (ELT C 45 E, 23.2.2006, lk 75), nõukogu 23. jaanuari 2006. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(4)EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

(5)EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiivi on muudetud otsusega nr 2455/2001/EÜ (EÜT L 331, 15.12.2001, lk 1).

(6)EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(7)EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/19/EÜ (ELT L 44, 15.2.2006, lk 15).

(8)EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

(9)EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43. Direktiivi on muudetud direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48).

(10)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(11)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

----

I LISA

PÕHJAVEE KVALITEEDI STANDARDID

----

(1)  Direktiivi 91/676/EMÜ reguleerimisalasse mittekuuluvatele tegevustele antud sätted ei laiene.

(2)  “Pestitsiidid” tähendavad taimekaitsevahendeid ja biotsiide vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artiklis 2 ja direktiivi 98/8/EÜ artiklis 2 määratletule.

(3)  “Kokku” tähendab kõikide seire käigus tuvastatud ja kvantifitseeritud pestitsiidide koguste summat.

----

II LISA

PÕHJAVEE SAASTEAINETE JA REOSTUSE NÄITAJATE LÄVIVÄÄRTUSED

A-OSA:   SUUNISED LÄVIVÄÄRTUSTE KEHTESTAMISEKS LIIKMESRIIKIDES VASTAVALT ARTIKLILE 3

Liikmesriigid kehtestavad läviväärtused kõigile saasteainetele ja reostuse näitajatele, mis vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 5 esitatud tunnuste analüüsile näitavad ohu olemasolu, et põhjaveekogud või põhjaveekogude rühmad ei vasta põhjavee hea keemilise seisundi nõuetele.

Läviväärtused tuleb kehtestada selliselt, et kui seire tulemused tüüpilises vaatluspunktis peaksid lävesid ületama, osutab see ohule, et üks või mitu artikli 4 lõike 2 punkti b alapunktides ii, iii ja iv osutatud põhjavee hea keemilise seisundi tingimustest ei ole täidetud.

Liikmesriigid võtavad läviväärtuste kehtestamisel arvesse järgmisi suuniseid.

B-OSA:   SAASTEAINETE MIINIMUMLOEND JA VASTAVAD REOSTUSE NÄITAJAD, MILLE SUHTES LIIKMESRIIGID PEAVAD KAALUMA LÄVIVÄÄRTUSTE KEHTESTAMIST VASTAVALT ARTIKLILE 3

1.   Toimeained või ioonid, mis võivad esineda nii looduslikult kui ka inimtegevuse tulemusena

2.   Sünteetilised ained

3.   Soolase või muu aine põhjavette sissetungi iseloomustavad parameetrid (1)

Elektrijuhtivus

C-OSA:   LIIKMESRIIKIDE ESITATAV TEAVE SAASTEAINETE KOHTA, MILLELE ON KEHTESTATUD LÄVIVÄÄRTUSED

Liikmesriigid teevad direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 kohaselt esitatud vesikonna majandamise kavas kokkuvõtte sellest, kuidas on kinni peetud käesoleva lisa A-osas sätestatud korrast.

Eelkõige esitavad liikmesriigid, kui see on võimalik, järgmise:

----

(1)  Inimtegevuse tagajärjel soolase vee põhjavette sissetungil võivad liikmesriigid otsustada kehtestada läviväärtused sulfaadile ja kloorile või elektrijuhtivusele.

----

III LISA

PÕHJAVEE KEEMILISE SEISUNDI HINDAMINE

----

IV LISA

OLULISTE JA PÜSIVATE KASVUTENDENTSIDE KINDLAKSTEGEMINE JA LANGUSELE PÖÖRDUMINE

A-OSA:   OLULISTE JA PÜSIVATE KASVUTENDENTSIDE KINDLAKSTEGEMINE

Liikmesriigid teevad kindlaks olulised ja püsivad kasvutendentsid kõikides ohustatuks peetavates põhjaveekogudes või põhjaveekogude rühmades vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ II lisale, võttes arvesse järgmisi nõudeid:

B-OSA:   KASVUTENDENTSI LANGUSELE PÖÖRDUMISE PUNKTID

Artikli 5 kohaselt pööravad liikmesriigid langusele olulised ja püsivad kasvutendentsid, kui need tendentsid võivad kahjustada seotud veeökosüsteeme, nendest otseselt sõltuvaid maismaaökosüsteeme, inimeste tervist või veekeskkonna õigustatud otstarbel tegelikku või võimalikku kasutamist, võttes arvesse järgmisi nõudeid:

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon võttis põhjavee kaitset reostuse eest käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku vastu 28. oktoobril 2003.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 28. aprillil 2005. (1)

Regioonide Komitee võttis oma arvamuse vastu 12. veebruaril 2004. (2)

Euroopa majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 31. märtsil 2004. (3)

Nõukogu võttis oma ühise seisukoha vastu 23. jaanuaril 2006.

II.   EESMÄRK

Põhjavesi on tähtis loodusvara, mis tagab nii inimeste joogivee kui ka põllumajandusele ja tööstusele vajaliku vee. Samuti on see otsustava tähtsusega vee- ja maismaaökosüsteemide säilitamisel, eelkõige põuaperioodidel. Põhjavee kaitsmine reostuse eest on seetõttu väga tähtis ja sealjuures on eriti oluline ennetav tegevus, kuna põhjavee kvaliteedi taastamine on üldjuhul pikaajaline ja keeruline protsess, isegi siis kui reostusallikas on kõrvaldatud.

Põhjavee kaitset reostuse eest reguleerivad praegu direktiiv 80/68/EMÜ (4), mis tunnistatakse kehtetuks 2013. aastal, ja direktiiv 2000/60/EÜ — veepoliitika raamdirektiiv (5).

Käesoleva ettepanekuga püütakse täita veepoliitika raamdirektiivi artiklis 17 sätestatud üldist nõuet, mille kohaselt Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul vastu erimeetmeid põhjavee reostuse ärahoidmiseks ja piiramiseks, et tagada raamdirektiivi põhjaveega seotud keskkonnaalaste eesmärkide saavutamine.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Üldmärkused

Ühine seisukoht sisaldab kas sõna-sõnalt, osaliselt või sisuliselt mitmeid Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel tehtud muudatusettepanekuid. Need muudavad direktiivi ettepaneku teksti paremaks või selgemaks.

Teisi muudatusettepanekuid ühine seisukoht siiski ei kajasta, sest nõukogu leidis, et need olid tarbetud ja/või vastuvõetamatud, või mitmel juhul seetõttu, et komisjoni algse ettepaneku sätted olid kas välja jäetud või neid oli põhjalikult muudetud. See kehtib eriti lisade puhul, mida nõukogu püüdis tõhusa rakendamise tagamiseks võimalikult lihtsaks ja selgeks muuta.

Mitmeid muudatusettepanekuid ei võetud ühises seisukohas arvesse, kuna nõukogu arvates ei olnud need kooskõlas ühenduse õigusaktide koostamise juhistega, sest need kordasid või tõlgendasid direktiivi nr 2000/60/EÜ (veepoliitika raamdirektiiv) või olid sellega vastuolus.

Mitu muudatusettepanekut lükati tagasi põhjendusega, et nendega püüti lisada sätteid, mis jäävad väljapoole ettepaneku kohaldamisala, nagu see on määratletud veepoliitika raamdirektiivis, või sisalduvad muudes kehtivates õigusaktides.

Ühine seisukoht sisaldab ka selliseid muudatusi, mida Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud arvamus ette ei näe. Eelkõige püüdis nõukogu muuta kavandatava õigusakti struktuuri võimalikult ratsionaalseks, et aidata pädevatel asutustel ja kodanikel liikmesriikidele kehtestatud nõuetest aru saada. Lisaks viidi sisse ka mitmeid redaktsioonilisi muudatusi, et muuta teksti selgemaks või tagada direktiivi üldine sidusus.

Konkreetsed märkused

Nõukogu leppis eelkõige kokku järgmises.

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu on arvamusel, et ühine seisukoht kujutab endast tasakaalustatud meetmete kogumit, mis aitaks kaasa EÜ asutamislepingu artikli 174 lõikes 1 sätestatud ühenduse keskkonnapoliitika eesmärkide saavutamisele ja edendaks põhjavee kaitset reostuse eest, tagades samal ajal direktiivi 2000/60/EÜ põhjaveega seonduvate nõuete täitmise ja võimaldades liikmesriikidel direktiivi tõhusalt rakendada, arvestades nõuetekohaselt liikmesriigi konkreetsete hüdrogeoleegiliste tingimustega.

Nõukogu ootab konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, pidades silmas direktiivi peatset vastuvõtmist.

----

(1)ELT C 45 E, 23.2.2006, lk 71.

(2)ELT C 109, 30.4.2004, lk 29.

(3)ELT C 112, 30.4.2004, lk 40.

(4)EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43.

(5)EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.

----

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 5/2006,

23. jaanuar 2006,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2006/.../EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE)

(2006/C 126 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades, et:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuuri (edaspidi “INSPIRE”) rajamise üldeeskirjad ühenduse keskkonnapoliitika ja selliste poliitikate või tegevuste rakendamiseks, millel võib olla mõju keskkonnale.

2.   INSPIRE põhineb liikmesriikide rajatud ja hallatavatel ruumiandmete infrastruktuuridel.

Artikkel 2

Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira direktiivide 2003/4/EÜ ja 2003/98/EÜ kohaldamist.

Artikkel 3

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 4

1.   Käesolev direktiiv hõlmab ruumiandmekogumeid, mis vastavad järgmistele tingimustele:

2.   Kui mitu samade ruumiandmekogumite identset koopiat on erinevate avaliku võimu kandjate või nende nimel tegutsevate isikute valduses, kohaldatakse käesolevat direktiivi üksnes algupärase variandi suhtes, millest erinevad koopiad on tehtud.

3.   Käesoleva direktiiviga hõlmatakse samuti need ruumiandmeteenused, mis on seotud lõikes 1 osutatud ruumiandmekogumites sisalduvate andmetega.

4.   Käesoleva direktiiviga ei nõuta uute ruumiandmete kogumist.

5.   Lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele vastavate ruumiandmekogumite puhul, mille intellektuaalse omandi õigused kuuluvad kolmandale isikule, võib avaliku võimu kandja vastavalt käesolevale direktiivile võtta meetmeid üksnes selle kolmanda isiku nõusolekul.

6.   Erandina lõikest 1 hõlmab käesolev direktiiv ruumiandmekogumeid, mis on liikmesriigi valitsussektori madalaima taseme avaliku võimu kandja valduses või mida vallatakse tema nimel, ainult siis, kui liikmesriigis on kehtestatud nende kogumite kogumist ja levitamist nõudvad õigusnormid.

7.   Artikli 22 lõikes 2 osutatud korra kohaselt võib muuta või laiendada I, II ja III lisas nimetatud andmevaldkondade tehnilist kirjeldust, et võtta arvesse muutuvaid vajadusi selliste ruumiandmete järele, mis toetavad keskkonda mõjutavaid ühenduse poliitikavaldkondi.

II PEATÜKK

METAANDMED

Artikkel 5

1.   Liikmesriigid tagavad, et ruumiandmekogumite ja -teenuste jaoks luuakse I, II ja III lisas loetletud valdkondadele vastavad metaandmed ning et neid ajakohastatakse.

2.   Metaandmed sisaldavad teavet järgmise kohta:

3.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada metaandmete täielikkus ja andmete piisav kvaliteet artikli 3 punktis 6 sätestatud eesmärgi täitmiseks.

4.   Käesoleva artikli rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 osutatud korras hiljemalt ... (14). Nimetatud eeskirjades võetakse arvesse asjakohaseid olemasolevaid rahvusvahelisi standardeid ja kasutajate vajadusi.

Artikkel 6

Liikmesriigid loovad artiklis 5 osutatud metaandmed järgmise ajakava järgi:

III PEATÜKK

RUUMIANDMEKOGUMITE JA -TEENUSTE RISTKASUTATAVUS

Artikkel 7

1.   Rakenduseeskirjad, millega kehtestatakse ruumiandmekogumite ja -teenuste ristkasutatavuse ja vajaduse korral ühtlustamise tehniline kord, võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 osutatud korras. Rakenduseeskirjade väljatöötamisel võetakse arvesse asjakohaseid kasutajate vajadusi, olemasolevaid algatusi ja rahvusvahelisi standardeid ruumiandmekogumite ühtlustamiseks, teostatavus- ja tasuvusuuringuid. Kui rahvusvahelise õiguse alusel loodud organisatsioonid on vastu võtnud asjakohased standardid, et tagada ruumiandmekogumite ja -teenuste ristkasutatavus ja ühtlustamine, siis need standardid integreeritakse käesolevas lõikes nimetatud rakenduseeskirjadesse, ning vajaduse korral osutatakse seal olemasolevatele tehnilistele vahenditele.

2.   Selliste rakenduseeskirjade suhtes ettepanekute väljatöötamiseks teeb komisjon teostatavuse ning prognoositavate kulude ja tulude analüüsi. Taotluse korral annavad liikmesriigid komisjonile nimetatud analüüsi tegemiseks vajalikku teavet. Ettepaneku tegemisel selliste eeskirjade kohta peab komisjon liikmesriikidega nõu tehtud analüüsi tulemuste üle artikli 22 lõikes 1 nimetatud komitees. Selliste eeskirjade vastuvõtmine ei tohi liikmesriigile kaasa tuua liigseid kulutusi.

3.   Liikmesriigid tagavad võimaluste piires, et kõik uued kogutud või ajakohastatud ruumiandmekogumid ja vastavad ruumiandmeteenused viiakse lõikes 1 osutatud rakenduseeskirjadega vastavusse kahe aasta jooksul pärast eeskirjade vastuvõtmist ning muud ruumiandmekogumid ja -teenused viiakse rakenduseeskirjadega vastavusse seitsme aasta jooksul pärast eeskirjade vastuvõtmist.

4.   Lõikes 1 osutatud rakenduseeskirjad hõlmavad I, II ja III lisas loetletud valdkondadega seonduvate ruumiandmekogumitega seotud ruumiobjektide määratlust ja liigitust ning nende ruumiandmete georefereerimise viisi.

5.   Liikmesriikide esindajatele riigi, piirkonna või kohalikul tasandil ning füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kes tunnevad asjaomaste ruumiandmete vastu huvi oma rolli tõttu infrastruktuuris, sealhulgas kasutajatele, tootjatele, lisaväärtusteenuste osutajatele või koordineerivatele asutustele antakse kohaldatava korra kohaselt võimalus enne artikli 22 lõikes 1 osutatud komitee poolset läbivaatamist osaleda ettevalmistavatel nõupidamistel, kus arutatakse lõikes 1 sätestatud rakenduseeskirjade sisu.

Artikkel 8

1.   Juhul kui ruumiandmekogumid kuuluvad ühte või mitmesse I või II lisas loetletud valdkondadest, peavad artikli 7 lõikega 1 ette nähtud rakenduseeskirjad vastama käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud tingimustele.

2.   Rakenduseeskirjad käsitlevad ruumiandmete järgmisi aspekte:

3.   Rakenduseeskirjad koostatakse selliselt, et on tagatud vastavus teabeühikute vahel, mis viitavad samale asukohale, või teabeühikute vahel, mis viitavad samale erinevates mõõtkavades esitatud objektile.

4.   Rakenduseeskirjad koostatakse selliselt, et on tagatud eri ruumiandmekogumitest saadud informatsiooni võrreldavus artikli 7 lõikes 4 ja käesoleva artikli lõikes 2 osutatud aspektidega.

Artikkel 9

Artikli 7 lõikega 1 ette nähtud rakenduseeskirjad võetakse vastu järgmise ajakava alusel:

Artikkel 10

1.   Liikmesriigid tagavad, et kogu teave, sealhulgas artikli 7 lõikega 1 ette nähtud rakenduseeskirjade järgimiseks vajalikud andmed, koodid ja tehnilised liigitused, tehakse avaliku võimu kandjatele või kolmandatele isikutele kättesaadavaks tingimustel, mis ei piira selle teabe kasutamist kõnealuseks otstarbeks.

2.   Et tagada üle kahe või enama liikmesriigi vahelise piiri ulatuvat geograafilist tunnust käsitlevate ruumiandmete sidusus, otsustavad liikmesriigid vajaduse korral selliste ühiste tunnuste sisu ja paiknemise üle vastastikusel kokkuleppel.

IV PEATÜKK

VÕRGUTEENUSED

Artikkel 11

1.   Liikmesriigid rajavad järgmiste allpool loetletud teenuste võrgu ja haldavad seda võrku selliste ruumiandmekogumite ja -teenuste kasutamiseks, mille jaoks käesoleva direktiivi kohaselt on loodud metaandmed:

Need teenused peavad arvesse võtma kasutajate asjakohaseid nõudmisi, olema lihtsalt kasutatavad, üldsusele kättesaadavad ning Interneti või muude sobivate telekommunikatsioonivahendite kaudu juurdepääsetavad.

2.   Lõike 1 punktis a osutatud teenuste puhul tuleb rakendada vähemalt järgmisi kombineeritavaid otsingukriteeriume:

3.   Lõike 1 punktis d osutatud transformeerimisteenuseid kombineeritakse teiste samas lõikes osutatud teenustega selliselt, et kõiki kõnealuseid teenuseid oleks võimalik hallata vastavalt artikli 7 lõikega 1 ette nähtud rakenduseeskirjadele.

Artikkel 12

Liikmesriigid tagavad avaliku võimu kandjatele tehnilised võimalused nende ruumiandmekogumite ja -teenuste ühendamiseks artikli 11 lõikes 1 osutatud võrguga. Kõnealune teenus tehakse taotluse korral kättesaadavaks ka kolmandatele isikutele, kelle ruumiandmekogumid ja -teenused vastavad rakenduseeskirjadele, millega sätestatakse kohustused eelkõige seoses metaandmete, võrguteenuste ja ristkasutatavusega.

Artikkel 13

1.   Erandina artikli 11 lõikest 1 võivad liikmesriigid piirata üldsuse juurdepääsu ruumiandmekogumitele ja teenustele artikli 11 lõike 1 punktides a–e osutatud teenuste kaudu või artikli 14 lõikes 3 osutatud e-kaubanduse teenustele, kui selline juurdepääs kahjustab:

2.   Lõikes 1 sätestatud juurdepääsu piiramise põhjuseid tõlgendatakse kitsendavalt, võttes igal üksikjuhul arvesse avalikku huvi, mida juurdepääsu võimaldamine teeniks. Igal üksikjuhul tuleb avalikustamisega teenitavat avalikku huvi võrrelda huviga, mida teenitakse juurdepääsu piiramise või sellele tingimuste kehtestamisega. Lõike 1 punktide a, d, f, g ja h suhtes ei või liikmesriigid piirata juurdepääsu teabele, mis on seotud heidetega keskkonda.

Juhtudel kui juurdepääsu piiramise aluseks on lõike 1 punkt d või f, kohaldatakse eelmist lõiget siiski ainult juhul, kui lõikes 1 osutatud juurdepääs puudutab direktiivi 2003/4/EÜ artikli 2 lõikes 1 määratletud keskkonnaalast teavet.

3.   Selle raames ja lõike 1 punkti f kohaldamiseks tagavad liikmesriigid, et direktiivi 95/46/EÜ nõuded oleksid täidetud.

Artikkel 14

1.   Liikmesriigid tagavad, et:

2.   Artikli 11 lõike 1 punktis b nimetatud vaatamisteenuste kaudu kättesaadavad andmed võivad olla kujul, mis takistab nende taaskasutamist kaubanduslikel eesmärkidel.

3.   Kui avaliku võimu kandjad võtavad tasu artikli 11 lõike 1 punktides b, c või e osutatud teenuste eest, tagavad liikmesriigid e-kaubanduse teenuste kättesaadavuse. Selliste teenuste eest võib tasuda õigustest loobumise, elektrooniliste litsentside või muude litsentsidega.

Artikkel 15

1.   Komisjon loob ühenduse tasandil INSPIRE geoinfoportaali ja haldab seda.

2.   Liikmesriigid võimaldavad juurdepääsu artikli 11 lõikes 1 osutatud teenustele lõikes 1 osutatud INSPIRE geoinfoportaali kaudu. Liikmesriigid võivad võimaldada juurdepääsu neile teenustele samuti oma juurdepääsupunktide kaudu.

Artikkel 16

Käesoleva peatüki rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 osutatud korras, sätestades eelkõige:

V PEATÜKK

ANDMETE JAGAMINE

Artikkel 17

1.   Iga liikmesriik võtab vastu meetmed ruumiandmekogumite ja -teenuste jagamiseks oma artikli 3 lõike 9 punktides a ja b nimetatud avaliku võimu kandjate vahel. Need meetmed võimaldavad nimetatud avaliku võimu kandjatel juurdepääsu ruumiandmekogumitele ja -teenustele ning vahetada ja kasutada neid kogumeid ja teenuseid selliste avalik-õiguslike ülesannete täitmisel, mis võivad mõjutada keskkonda.

2.   Lõikes 1 sätestatud meetmed välistavad mis tahes piirangud, mis võivad kasutamisel põhjustada praktilisi takistusi ruumiandmekogumite ja -teenuste jagamisele.

3.   Lõike 2 sätted ei välista seda, et ruumiandmekogumeid omavad ja ruumiandmeteenuseid osutavad avaliku võimu kandjad ei võiks anda nende kasutamiseks litsentsi või nõuda tasu nende kasutamise eest neid ruumiandmekogusid või -teenuseid kasutavatelt avaliku võimu kandjatelt või ühenduse institutsioonidelt ja organitelt.

4.   Lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud ruumiandmekogumite ja -teenuste jagamise süsteem on avatud teiste liikmesriikide artikli 3 lõike 9 punktides a ja b osutatud avaliku võimu kandjatele ning ühenduse institutsioonidele ja organitele selliste avalik-õiguslike ülesannete täitmiseks, mis võivad mõjutada keskkonda.

5.   Lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud ruumiandmekogumite ja -teenuste jagamise süsteem on vastastikusel ja võrdsel alusel avatud organitele, mis on asutatud rahvusvaheliste kokkulepetega, mille osapooled ühendus või liikmesriigid on, selliste ülesannete eesmärgil, mis võivad mõjutada keskkonda.

6.   Kui lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud ruumiandmekogumite ja -teenuste jagamise süsteem on tehtud kättesaadavaks vastavalt lõigetele 4 ja 5, siis võivad süsteemiga kaasneda siseriiklikud nõuded, mis mõjutavad selle kasutamist.

7.   Erandina käesolevast artiklist võivad liikmesriigid jagamist piirata, kui see seaks ohtu õigusemõistmise, avaliku julgeoleku, riigikaitse või rahvusvahelised suhted.

8.   Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, võimaldavad liikmesriigid ühenduse institutsioonidele ja organitele juurdepääsu ruumiandmekogumitele ja -teenustele kooskõlas ühtlustatud tingimustega. Neid tingimusi reguleerivad rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 sätestatud korras.

9.   Käesolev artikkel ei mõjuta avaliku sektori asutuste intellektuaalomandi õiguste olemasolu ega omamist.

VI PEATÜKK

KOORDINEERIMINE JA LISAMEETMED

Artikkel 18

Liikmesriigid tagavad, et määratakse asjakohased struktuurid ja mehhanismid kõigi nende osapoolte panuste koordineerimiseks, kes on huvitatud riigi ruumiandmete infrastruktuuridest.

Need struktuurid koordineerivad muu hulgas kasutajate, tootjate, lisaväärtusteenuste osutajate ja koordineerivate organite panuseid asjaomaste andmekogumite kindlakstegemise, kasutajate vajaduste, kehtivatest tavadest teavitamise ja tagasiside osas käesoleva direktiivi rakendamise kohta.

Artikkel 19

1.   Komisjon vastutab INSPIRE koordineerimise eest ühenduse tasandil ja teda abistavad selles asjakohased organisatsioonid, eelkõige Euroopa Keskkonnaagentuur.

2.   Iga liikmesriik määrab kontaktpunkti, tavaliselt avaliku võimu kandja, kes vastutab komisjoniga ühenduse pidamise eest käesoleva direktiiviga seotud küsimustes.

Artikkel 20

Käesolevas direktiivis osutatud rakenduseeskirjades võetakse vajalikul määral arvesse Euroopa standardiasutuste poolt direktiivis 98/34/EÜ sätestatud korra kohaselt vastu võetud standardeid ning samuti rahvusvahelisi standardeid.

VII PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 21

1.   Liikmesriigid kontrollivad oma ruumiandmete infrastruktuuride rakendamist ja kasutamist. Nad teevad kontrolli tulemused komisjonile ja üldsusele pidevalt kättesaadavaks.

2.   Hiljemalt ... (17) saadavad liikmesriigid komisjonile aruande, milles sisalduvad järgmised kokkuvõtlikud kirjeldused:

3.   Iga kolme aasta järel, esimest korda hiljemalt ... (18), saadavad liikmesriigid komisjonile aruande, mis sisaldab ajakohastatud teavet lõikes 2 osutatud teemadel.

4.   Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 22

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 23

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt ... (19) ja edaspidi iga kuue aasta järel aruande direktiivi kohaldamise kohta, tuginedes muu hulgas liikmesriikide vastavalt artikli 21 lõigetele 2 ja 3 esitatud aruannetele.

Vajaduse korral lisatakse kõnealusele aruandele ettepanekud ühenduse meetmete kohta.

Artikkel 24

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt .... (17).

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 25

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 26

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

----

(1)ELT C 221, 8.9.2005, lk 33.

(2)  Euroopa Parlamendi 7. juuni 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 23. jaanuari 2006. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

(4)ELT L 41, 14.2.2003, lk 26.

(5)ELT L 345, 31.12.2003, lk 90.

(6)EÜT L 138, 28.5.2002, lk 1.

(7)EÜT L 192, 28.7.2000, lk 36.

(8)ELT L 324, 11.12.2003, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 788/2004 (ELT L 138, 30.4.2004, lk 17).

(9)EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(10)EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(11)EÜT L 120, 11.5.1990, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1641/2003 (ELT L 245, 29.9.2003, lk 1).

(12)ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(13)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(14)  Üks aasta pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(15)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(16)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(17)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(18)  Kuus aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(19)  Seitse aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

----

I LISA

ARTIKLI 6 PUNKTIS A, ARTIKLI 8 LÕIKES 1 JA ARTIKLI 9 PUNKTIS A OSUTATUD RUUMIANDMEVALDKONNAD

----

(1)EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 884/2004/EÜ (ELT L 167, 30.4.2004, lk 1).

(2)EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiivi on muudetud otsusega nr 2455/2001/EÜ (ELT L 331, 15.12.2001, lk 1).

----

II LISA

ARTIKLI 6 PUNKTIS A, ARTIKLI 8 LÕIKES 1 JA ARTIKLI 9 PUNKTIS B OSUTATUD RUUMIANDMEVALDKONNAD

----

III LISA

ARTIKLI 6 PUNKTIS B JA ARTIKLI 9 PUNKTIS B OSUTATUD RUUMIANDMEVALDKONNAD

----

(1)EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 166/2006 (ELT L 33, 4.2.2006, lk 1).

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 26. juulil 2004. aastal nõukogule ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega rajatakse ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE). Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 175 lõikel 1.

7. juunil 2005 võttis Euroopa Parlament esimesel lugemisel vastu oma arvamuse.

20. septembril 2004 otsustas Regioonide Komitee arvamust mitte esitada.

9. veebruaril 2005 võttis Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastu oma arvamuse.

Nõukogu võttis 23. jaanuaril 2006 vastu ühise seisukoha vastavalt asutamislepingu artikli 251 lõikele 2.

II.   EESMÄRK

Esitatud direktiiv loob õigusliku raamistiku Euroopa ruumiandmete infrastruktuuri rajamisele ja kasutamisele eesmärgiga sõnastada ühenduse poliitikasuunad, viia need ellu, teostada nende järelevalvet ja hindamist kõigil tasanditel ning edastada üldsusele teavet.

INSPIRE põhieesmärk on vähendada takistusi riiklike asutuste vahelises andmevahetuses, eriti keskkonnaga seotud valdkonnas, ning muuta kättesaadavaks rohkem ja paremaid ruumiandmeid ühenduse poliitikasuundade kujundamiseks ja nende liikmesriikides kõigil tasanditel rakendamiseks. INSPIRE keskendub keskkonnapoliitikale, kuid on avatud kasutamiseks ja laiendamiseks ka teistele sektoritele.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Üldmärkused

Ühine seisukoht sisaldab kas sõna-sõnalt, osaliselt või tähenduselt enamikku Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel tehtud muudatusettepanekutest. Eelkõige sisaldab see komisjoni esialgse ettepaneku muudatusi selle teksti artiklite ümberrühmitamise, mõistete ühtlustamise ja kohaldamisala täpsustamise osas. Ühine seisukoht sisaldab mitmeid muudatusi lisaks Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamuses toodud muudatustele ja võrreldes komisjoni esialgse ettepanekuga. Ühine seisukoht:

Järgmistes osades kirjeldatakse sisulisi muudatusi.

Üldsätted, mõisted ja kohaldamisala (artiklid 1–4)

Ühine seisukoht ei järgi Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut 6. Artiklis 1 esitatud direktiivi eesmärk ja kohaldamisala on vastavuses komisjoni esialgse ettepaneku ja selle õigusliku alusega. Ühise seisukoha tekstis ei osutata “otsesele või kaudsele” keskkonnamõjule, seda küsimust käsitletakse lisapõhjenduses 4.

Nõukogu nõustub Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuga 7 ja sellega seotud muudatusettepanekuga 2. Nõukogu nõustus siiski komisjoni seisukohaga, et ühenduse institutsioonide ja asutuste kohustuste lisamine kõnealusesse direktiivi ei oleks õiguslikult korrektne.

Artiklis 2 on sätestatud, et kõnealuse direktiivi kohaldamine ei piira direktiivi 2003/4/EÜ (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) ja direktiivi 2003/98/EÜ (avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta) kohaldamist.

Artiklis 3 kehtestatakse mõistete “ristkasutatavus” ja “geoinfoportaal INSPIRE” lisamääratlused ning piiratakse mõiste “avaliku võimu kandja” ulatust.

Artikli 4 lõiked 2, 4, 5 ja 6 selgitavad direktiiviga hõlmatud ruumiandmekogumite kohaldamisala. Artikli 4 lõige 7 piirab komitee pädevust lisades esitatud andmevaldkondade kohandamisel.

Muudatusettepanekuid 9 ja 10 vastu ei võetud, kuna nõukogu on arvamusel, et need ei muuda teksti selgemaks.

Metaandmed, ruumiandmekogumite ja -teenuste ristkasutatavus (artiklid 5–10)

Metaandmete komponente selgitatakse ühise seisukoha artiklis 5 ning rakenduseeskirjades. Ajakava artiklis 6 sätestatud metaandmete loomiseks on kooskõlas Euroopa Parlamendi muudatusettepanekus 15 esitatud ajakavaga, võttes arvesse ühise seisukoha artikli 5 lõikes 4 esitatud uut sõnastust.

Artiklis 7 on kehtestatud lisatingimused rakenduseeskirjade väljatöötamiseks, millega kehtestatakse ristkasutatavuse, eelkõige kulude ja tulude läbivaatamise tehniline kord, standardite ja tegevuste integreerimine rahvusvahelisel tasandil ning olemasolevad tehnilised vahendid. Kulude ja tulude ning teostatavuse aspektide kaalutlemise aluseks on artikli 7 lõige 2, milles nõutakse komisjonilt tulude-kulude analüüsi läbiviimist enne rakenduseeskirjade ettepanekute väljatöötamist. Nimetatud eeskirjade vastuvõtmine ei too liikmesriigile kaasa liigseid kulutusi. Artikli 7 lõikes 3 selgitatakse hiljuti kogutud ja muude ruumiandmekogumite ja -teenuste kohandamist.

Selleks et hoiduda konkreetse tehnilise lahenduse kehtestamisest, asendatakse artikli 8 lõike 2 punktis a sõnad “unikaalsete identifikaatorite ühtne süsteem” sõnadega “lahendused, mis tagavad ruumiobjektide ühtse identifitseerimise, millele saab vastandada olemasolevate siseriiklike süsteemide indikaatoreid, et tagada nende ristkasutatavus”.

Muudatusettepanekud 13, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 22 ja 23 võeti ümbersõnastatud tekstis kas täielikult või osaliselt arvesse.

Muudatusettepanekut 20 vastu ei võetud, kuna viidet “kaudne mõju keskkonnale” peeti liiga ebamääraseks (vt artikkel 1).

Võrguteenused (artiklid 11–16)

Artiklis 13 sätestatud juurdepääsu piiramise põhjuste täiendatud nimekiri on identne direktiivi 2003/4/EÜ (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) artikli 4 lõikes 2 esitatud nimekirjaga, et tagada järjepidev rakendamine. Artiklile 13 lisatud lõige 3 sätestab, et üldsuse juurdepääs ruumiandmetele on vastavuses direktiiviga 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta).

Ühise seisukoha artikkel 14 lubab liikmesriikidel võtta tasu ja/või nõuda litsentsi vaatamisteenuste puhul, kui see on vajalik ruumiandmekogumite ja -teenuste haldamiseks või olemasolevale rahvusvahelisele ruumiandmete infrastruktuurile esitatavate nõuete täitmiseks.

Muudatusettepanekud 24, 25, 26 ja 27 võeti ümbersõnastatud tekstis vastu.

Andmete ühiskasutus (artikkel 17)

Ühise seisukoha artiklis 17 selgitatakse ühe liikmesriigi riiklike ametiasutuste vahel, erinevate liikmesriikide riiklike ametiasutuste vahel, ühenduse institutsioonide ja organite vahel ning rahvusvaheliste lepingute alusel loodud organite vahel andmete ühiskasutuse võimaldamise kohustuse ulatust. Artikli 17 lõike 2 eesmärk on vältida praktilisi takistusi ruumiandmete kasutamisel (näiteks juhul, kui ametiasutuse töötaja kasutab neid andmeid oma arvutis), samal ajal kui artikli 17 lõikes 3 lubatakse andmete pakkujatel oma kulud sisse nõuda liikmesriikide ametiasutustelt ja ühenduse organitelt, tagades seega andmete kvaliteedi ja ringluse säilimise. Tasumise korral toimub see ametiasutuse tasandil, mitte kasutuskohas. Intellektuaalomandi õiguste kaitse tagatakse artikli 17 lõikega 9. Kõnealuseid küsimusi käsitlevad samuti uued põhjendused 22, 23 ja 24. Muudatusettepanekut 28 käsitletakse põhjenduses 21.

Muudatusettepanekut 29 vastu ei võetud, kuna see laiendas liigselt andmete ühiskasutuse nõudeid.

Artikli 17 uus sõnastus asendab muudatusettepanekut 30.

Nõukogule ei ole vastuvõetav esialgse artikli 24 kontseptsioon — andmete ühiskasutuse ühised rakenduseeskirjad (muudatusettepanek 32).

Koordineerimine ja lisameetmed, lõppsätted (artiklid 18–26)

Ühise seisukoha artiklis 18 ja artikli 19 lõikes 2 ei ole esitatud selgesõnalist liikmesriikide hõlmatud struktuuride volituste ja vastutuse jaotust (muudatusettepanekud 33, 34 ja 4), nõukogu mõistab sellegipoolest nimetatud artiklite sisu selles tähenduses.

Ühise seisukoha artikli 21 ja lisapõhjenduse 31 uus sõnastus ratsionaliseerib direktiivi järelevalvet ja aruandlust käsitlevaid nõudeid võrreldes muudatusettepanekuga 37. Artiklis 24 lükatakse ülevõtmise tähtaega veidi edasi.

Muudatusettepanekud 35, 36 ja 38 on vastu võetud.

Lisad

Ruumiandmevaldkonnad “liiklusõnnetuste geograafiline jaotus” (muudatusettepaneku 43 lõige 6) ja “telekommunikatsioonivahendid” (muudatusettepaneku 44 lõige 7) ühises seisukohas ei sisaldu, kuna need ei ole seotud INSPIRE eesmärgiga.

Muudatusettepanek 47 võeti III lisa lõikes 11 osaliselt vastu.

Muudatusettepanekud 39, 40, 41, 42, 45, 46, 48 ja 49 on vastu võetud.

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu poolt komisjoni ettepanekusse sisse viidud muudatuste eesmärk on tagada vastavus olemasolevatele ühenduse õigusaktidele ja andmete järjepidev kogumine. Kõnealustele muudatustele vaatamata on nõukogu ühine seisukoht kooskõlas enamiku Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutega ja loob hea aluse edasisteks läbirääkimisteks.

----

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 6/2006,

10. märts 2006,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2006/.../EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuestisõnastamine)

(2006/C 126 E/03)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 141 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine tööhõive ja elukutse küsimustes.

Selleks sisaldab käesolev direktiiv sätteid võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks järgmistes valdkondades:

See sisaldab ka sätteid, millega tagatakse asjakohaste menetluste kehtestamine nimetatud põhimõtte tõhusamaks rakendamiseks.

Artikkel 2

Mõisted

1.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.   Käesolevas direktiivis hõlmab diskrimineerimine järgmist:

Artikkel 3

Positiivsed meetmed

Liikmesriigid võivad säilitada ja võtta meetmeid asutamislepingu artikli 141 lõike 4 tähenduses, selleks et tegelikkuses tagada meeste ja naiste vaheline täielik võrdõiguslikkus tööelus.

II JAOTIS

ERISÄTTED

1. Peatükk

Võrdne töötasu

Artikkel 4

Diskrimineerimise keeld

Võrdse või võrdväärse töö puhul kõrvaldatakse otsene ja kaudne sooline diskrimineerimine töö tasustamise kõigis aspektides ja tingimustes.

Tööde klassifitseerimise süsteemi kasutamise puhul töötasu määramisel võetakse selle aluseks samad kriteeriumid nii meeste kui ka naiste suhtes ning see koostatakse nii, et igasugune sooline diskrimineerimine oleks välistatud.

2. Peatükk

Võrdne kohtlemine kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides

Artikkel 5

Diskrimineerimise keeld

Ilma et see piiraks artikli 4 kohaldamist, välistatakse otsene või kaudne sooline diskrimineerimine kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides ning eelkõige siis, kui kõne all on:

Artikkel 6

Isikud, kelle suhtes käesolevat peatükki kohaldatakse

Käesolevat peatükki kohaldatakse töötava elanikkonna, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate, isikute, kelle töötamine on katkenud haiguse, raseduse ja sünnituse, õnnetuse või sunnitud töötuse tõttu ja tööotsijate ning pensionile jäänud ja invaliidistunud töötajate suhtes, samuti isikute suhtes, kellele nende töötajate õigused laienevad kooskõlas siseriikliku õiguse ja/või tavaga.

Artikkel 7

Reguleerimisala

1.   Käesolevat peatükki kohaldatakse:

2.   Seda peatükki kohaldatakse samuti konkreetse kategooria töötajate, nagu riigiteenistujate pensioniskeemide suhtes, juhul kui pensioniskeemi-järgseid hüvitisi makstakse töötajatele avalik-õigusliku tööandja juures töötamise eest. Seda ei takista asjaolu, et selline skeem on osa üldisest riiklikust pensionikindlustusskeemist.

Artikkel 8

Erandid käesoleva direktiivi reguleerimisalast

1.   Käesolevat peatükki ei kohaldata:

2.   Käesolev peatükk ei takista tööandjal määramast isikutele, kes on juba jõudnud kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi kohaselt pensioni saamise tingimuseks olevasse pensioniikka, kuid ei ole veel jõudnud riikliku vanaduspensioni saamise tingimuseks olevasse pensioniikka, pensionilisa, mille eesmärk on võrdsustada kõnealustele isikutele makstavate hüvitiste kogusumma juba vanaduspensioniikka jõudnud teisele sugupoolele samas olukorras makstava summaga või neid summasid lähendada, kuni pensionilisa saavad isikud jõuavad vanaduspensioniikka.

Artikkel 9

Diskrimineerimise näited

1.   Võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus on sätted, mis lähtuvad kas otseselt või kaudselt soolisest kuuluvusest, selleks et:

2.   Juhul kui käesoleva peatüki reguleerimisalasse kuuluvate hüvitiste andmise võivad otsustada kindlustusskeemi organid, järgivad nad võrdse kohtlemise põhimõtet.

Artikkel 10

Rakendamine füüsilisest isikust ettevõtjate puhul

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide sätted, mis on vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega, vaadatakse läbi ja tehtavad muudatused jõustuvad hiljemalt 1. jaanuarist 1993 või liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast seda kuupäeva, direktiivi 86/378/EMÜ nende territooriumil kohaldama hakkamise kuupäeval.

2.   Käesolev peatükk ei välista, et enne sotsiaalkindlustusskeemi muutmist füüsilisest isikust ettevõtja kutsealases sotsiaalkindlustusskeemis osalemise kestusest tulenenud õigused ja kohustused jäävad reguleerituks osalemise ajal kehtinud kindlustusskeemi sätetega.

Artikkel 11

Edasilükkamise võimalus füüsilisest isikust ettevõtjate puhul

Füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide puhul võivad liikmesriigid võrdse kohtlemise põhimõtte kohustuslikku rakendamist edasi lükata:

Artikkel 12

Tagasiulatuv mõju

1.   Käesoleva peatüki rakendamisel hõlmavad töötajaid käsitlevad meetmed kõiki 17. maile 1990 järgnenud teenistusajast tulenevaid kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi alusel saadud hüvitisi, kusjuures neid meetmeid kohaldatakse kõnealuse kuupäeva suhtes tagasiulatuvalt, ilma et see piiraks nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad töötajaid või nende nimel nõude esitanuid, kes on enne kõnealust kuupäeva algatanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude sellekohase siseriikliku õiguse alusel. Sellisel juhul kohaldatakse rakendusmeetmeid tagasiulatuvalt 8. aprilli 1976. aasta suhtes ja need hõlmavad kõiki selle kuupäeva järgsest teenistusajast tulenevaid hüvitisi. Liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 8. aprilli 1976, kuid enne 17. maid 1990, asendatakse nimetatud kuupäev selle kuupäevaga, mil nende territooriumil hakati kohaldama asutamislepingu artiklit 141.

2.   Lõike 1 teine lause ei takista siseriiklike õigusaktide kohaste meetmete võtmise tähtaegu käsitlevatele siseriiklikele eeskirjadele tuginemist selliste töötajate või nende nimel nõude esitanute vastu, kes on enne 17. maid 1990 algatanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude siseriikliku õiguse alusel, tingimusel et kõnealused eeskirjad ei ole selliste nõuete suhtes ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike nõuete suhtes ega muuda ühenduse õigusaktidest tulenevate õiguste rakendamist võimatuks.

3.   Liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 17. maid 1990 ja kes olid 1. jaanuaril 1994 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osapooled, asendatakse lõike 1 esimeses lauses nimetatud kuupäev 17. mai 1990 kuupäevaga 1. jaanuar 1994.

4.   Muude liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 17. maid 1990, asendatakse lõigetes 1 ja 2 kuupäev 17. mai 1990 selle kuupäevaga, mil nende territooriumil hakati kohaldama asutamislepingu artiklit 141.

Artikkel 13

Paindlik pensioniiga

Kui mehed ja naised taotlevad paindlikku pensioniiga samadel tingimustel, ei loeta seda käesoleva peatükiga vastuoluliseks.

3. Peatükk

Võrdne kohtlemine seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamise ning töötingimustega

Artikkel 14

Diskrimineerimise keeld

1.   Ei avalikus ega erasektoris, sealhulgas avalik-õiguslikes asutustes ei tohi esineda otsest ega kaudset soolist diskrimineerimist seoses järgmisega:

2.   Liikmesriigid võivad ette näha seoses töö saamisega, sealhulgas selleks vajaliku koolitusega, et erinevat kohtlemist sooga seotud omaduste alusel ei peeta diskrimineerimiseks, kui see omadus on teatud kutsetegevuse olemuse või sellega liituvate tingimuste tõttu oluliseks ja määravaks kutsenõudeks, tingimusel et sellise kohtlemise eesmärk on õigustatud ja nõue proportsionaalne.

Artikkel 15

Rasedus- ja sünnituspuhkuselt naasmine

Rasedus- ja sünnituspuhkusel oleval naisel on pärast rasedus- ja sünnituspuhkuse lõppemist õigus naasta samale või sellega võrdväärsele töökohale tema jaoks mitte halvematel tingimustel ning kasutada paranenud töötingimusi, millele tal oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal.

Artikkel 16

Isadele lapse sünni korral antav puhkus ja lapsendaja puhkus

Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust tunnustada isadele lapse sünni korral antava puhkuse ja lapsendaja puhkusega seotud eraldi õigusi. Selliseid õigusi tunnustavad liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed töötavate meeste ja naiste kaitsmiseks töölt vabastamise vastu seoses nende õiguste kasutamisega ning tagavad, et pärast sellise puhkuse lõppemist oleks neil õigus naasta samale või sellega võrdväärsele töökohale nende jaoks mitte halvematel tingimustel ja kasutada paranenud töötingimusi, millele neil oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal.

III JAOTIS

HORISONTAALMEETMED

1. Peatükk

Õiguskaitsevahendid ja täitmine

1. JAGU

ÕIGUSKAITSEVAHENDID

Artikkel 17

Õiguste kaitse

1.   Liikmesriigid tagavad, et igaühel, kes leiab, et teda on võrdse kohtlemise põhimõtte eiramise tõttu koheldud õigusvastaselt, oleks võimalik kasutada käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks ette nähtud kohtumenetlust, kaasa arvatud lepitusmenetlust, olles vastava võimaluse korral esmalt pöördunud teiste pädevate organite poole, isegi juhul, kui see töösuhe, millega väidetav diskrimineerimine kaasnes, on lõppenud.

2.   Liikmesriigid tagavad, et ühendused, organisatsioonid või muud juriidilised isikud, kellel kooskõlas siseriiklikus õiguses sätestatud kriteeriumidega on õigustatud huvi tagada käesoleva direktiivi sätete järgimine, võiksid kaebuse esitaja nõusolekul esineda tema nimel või toetuseks kohtu- ja/või haldusmenetluses, mis toimub käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks.

3.   Lõiked 1 ja 2 ei piira niisuguste siseriiklike eeskirjade kohaldamist, mis on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte küsimuses menetluse algatamise tähtaegadega.

Artikkel 18

Kahjude hüvitamine või heastamine

Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud kannatanule soolise diskrimineerimise tulemusel tekitatud kahju tegelikuks ja tõhusaks hüvitamiseks või, kui liikmesriigid nii määravad, heastamiseks viisil, mis on hoiatav ja kantud kahjuga proportsionaalne. Hüvitamist või heastamist ei tohi piirata eelnevalt kokkulepitud ülemmäär, välja arvatud juhtudel, kui tööandja suudab tõendada, et avalduse esitaja ainus käesoleva direktiivi tähenduses diskrimineerimise tulemusel kantud kahju on tema töökoha saamiseks esitatud avalduse arvesse võtmata jätmine.

2. JAGU

TÕENDAMISKOHUSTUS

Artikkel 19

Tõendamiskohustus

1.   Liikmesriigid võtavad kooskõlas oma siseriikliku õigussüsteemiga vajalikud meetmed tagamaks, et kui isik, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamata jätmise tõttu kannatanud, esitab kohtule või muule pädevale asutusele asjaolud, mille põhjal võib eeldada, et on toimunud otsene või kaudne diskrimineerimine, peab kostja tõendama, et võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud.

2.   Lõige 1 ei takista liikmesriikidel võtta tarvitusele hagejale soodsamaid tõendamisreegleid.

3.   Liikmesriigid ei pea kohaldama lõiget 1 menetluste suhtes, mille korral faktiliste asjaolude uurimine on kohtu või pädeva asutuse ülesanne.

4.   Lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse samuti

5.   Käesolevat artiklit ei kohaldata kriminaalmenetluse suhtes, kui liikmesriikides ei ole ette nähtud teisiti.

2. Peatükk

Võrdse kohtlemise edendamine - Dialoog

Artikkel 20

Võrdõiguslikkuse küsimustega tegelevad asutused

1.   Liikmesriigid määravad asutuse või asutused, kelle ülesanne on edendada, analüüsida, jälgida ja toetada kõikide isikute võrdset, soolise diskrimineerimiseta kohtlemist, ja teevad nende asutuste jaoks vajalikud korraldused. Need asutused võivad moodustada osa asutustest, kelle ülesandeks on siseriiklikul tasandil tegelda inimõiguste kaitsega või üksikisiku õiguste kaitsega.

2.   Liikmesriigid tagavad, et nende asutuste pädevusse kuulub:

Artikkel 21

Sotsiaalne dialoog

1.   Liikmesriigid võtavad vastavalt riiklikele traditsioonidele ja tavadele piisavaid meetmeid, et edendada tööturu osapoolte vahel sotsiaaldialoogi, mille eesmärgiks on toetada võrdset kohtlemist, jälgides sealhulgas näiteks olukorda töökohas, töö saamist, kutseõpet ja edutamist, samuti jälgides kollektiivlepinguid, tegevusjuhendeid, teadusuuringuid või kogemuste vahetamist ja häid tavasid.

2.   Piiramata tööturu osapoolte autonoomiat ning kooskõlas siseriiklike traditsioonide ja tavadega ärgitavad liikmesriigid tööturu osapooli edendama meeste ja naiste võrdõiguslikkust ja paindlikku töökorraldust, et võimaldada töö ja eraelu ühitamist, ning sõlmima nõuetekohasel tasemel kokkuleppeid, milles sätestatakse diskrimineerimisvastased eeskirjad artiklis 1 nimetatud valdkondades, mis kuuluvad kollektiivläbirääkimiste reguleerimisalasse. Kõnealused kokkulepped peavad vastama käesoleva direktiivi sätetele ja vastavatele siseriiklikele rakendusmeetmetele.

3.   Liikmesriigid ärgitavad tööandjaid kooskõlas siseriiklike õigusnormide, kollektiivlepingute või tavadega edendama plaanipäraselt ja süstemaatiliselt meeste ja naiste võrdset kohtlemist töökohal, töö saamisel, kutseõppes ja edutamisel.

4.   Selleks tuleks ärgitada tööandjaid andma asjakohaste korrapäraste ajavahemike järel töötajatele ja/või nende esindajatele asjakohast teavet meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta ettevõttes.

Selline teave võib sisaldada ülevaadet meeste ja naiste osakaalu kohta organisatsiooni eri tasanditel, nende töötasu ja töötasu erinevust ning võimalikke meetmeid olukorra parandamiseks koostöös töötajate esindajatega.

Artikkel 22

Dialoog valitsusväliste organisatsioonidega

Liikmesriigid toetavad dialoogi asjaomaste valitsusväliste organisatsioonidega, kellel on kooskõlas siseriikliku õiguse või tavaga õigustatud huvi aidata võidelda soolise diskrimineerimise vastu, et toetada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist.

3. Peatükk

Üldised horisontaalsätted

Artikkel 23

Vastavus

Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada:

Artikkel 24

Ohvristamine

Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud töötajate ja sealhulgas siseriikliku õiguse ja/või tavaga sätestatud töötajate esindajate kaitsmiseks töölt vabastamise või muu pahatahtliku kohtlemise eest, kui see on tööandja vastutegevus ettevõttesisesele kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmärk on tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine.

Artikkel 25

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida rakendatakse kooskõlas käesoleva direktiiviga vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Karistused, milleks võib olla kannatanule kahju hüvitamine, peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile hiljemalt 5. oktoobriks 2005 ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.

Artikkel 26

Diskrimineerimise vältimine

Liikmesriigid ärgitavad kooskõlas siseriiklike õigusnormide, kollektiivlepingute või tavadega tööandjaid ja kutseõppe eest vastutavaid isikuid, et nad võtaksid tõhusaid meetmeid, et vältida igasugust soolist diskrimineerimist, eelkõige ahistamist ja seksuaalset ahistamist töökohas, töö saamisel, kutseõppes ja edutamisel.

Artikkel 27

Miinimumnõuded

1.   Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada õigusnorme, mis kaitsevad võrdse kohtlemise põhimõtet enam kui käesoleva direktiivi sätted.

2.   Käesoleva direktiivi rakendamine ei ole mingil juhul piisav alus alandada selle reguleerimisalas töötajatele võimaldatavat kaitstuse taset, ilma et see piiraks liikmesriikide õigust lähtuvalt olukorra muutumisest kehtestada käesoleva direktiivi teatavakstegemisel kehtivatest erinevaid õigus- ja haldusnorme, tingimusel et need vastavad selle direktiivi sätetele.

Artikkel 28

Seos ühenduse ja siseriiklike sätete vahel

1.   Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira naiste kaitset käsitlevate sätete kohaldamist, eelkõige seoses raseduse ja emadusega.

2.   Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira direktiivi 96/34/EÜ ega direktiivi 92/85/EMÜ kohaldamist.

Artikkel 29

Soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine

Liikmesriigid võtavad käesolevas direktiivis osutatud valdkondade õigus- ja haldusnormide, poliitika ja tegevuse väljatöötamisel ja rakendamisel aktiivselt arvesse meeste ja naiste võrdõiguslikkuse eesmärki.

Artikkel 30

Teabe levitamine

Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi alusel võetud meetmed koos juba kehtivate sätetega tehakse kõigile asjaomastele isikutele teatavaks sobivate vahendite abil, ja vajaduse korral töökohas.

IV JAOTIS

LÕPPSÄTTED

Artikkel 31

Aruanded

1.   Liikmesriigid edastavad ... (17) komisjonile kogu vajaliku teabe võimaldamaks komisjonil koostada Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitamiseks aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.

2.   Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, edastavad liikmesriigid komisjonile iga nelja aasta järel kõikide asutamislepingu artikli 141 lõike 4 alusel võetud meetmete teksti ning aruanded meetmete ja nende rakendamise kohta. Selle teabe alusel võtab komisjon vastu ja avaldab iga nelja aasta järel aruande, milles esitatakse võrdlev hinnang kõigile meetmetele, pidades silmas Amsterdami lepingu lõppaktile lisatud deklaratsiooni nr 28.

3.   Liikmesriigid hindavad artikli 14 lõikes 2 viidatud ametialast tegevust, et sotsiaalse olukorra muutumise põhjal otsustada, kas kõnealuste erandite säilitamine on õigustatud. Nad teatavad komisjonile selle hindamise tulemustest regulaarselt, ent vähemalt iga kaheksa aasta järel.

Artikkel 32

Läbivaatamine

Hiljemalt ... (18) vaatab komisjon läbi direktiivi toimimise ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekuid.

Artikkel 33

Rakendamine

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (19) või tagavad, et tööturu osapooled kehtestavad hiljemalt selleks kuupäevaks nõutavad sätted kokkuleppe teel. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi, võivad liikmesriigid käesoleva direktiivi järgimiseks saada ühe aasta lisaaega. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud abinõud, et olla võimelised tagama käesoleva direktiiviga ette nähtud tulemuste saavutamine. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata nende meetmete teksti.

Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti peavad liikmesriigid lisama märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Liikmesriigid otsustavad selliste viidete tegemise ja kõnealuse märkuse sõnastusega seotud üksikasjad.

Käesoleva direktiivi ülevõtmine siseriiklikku õigusesse peaks piirduma vaid nende sätetega, mida on eelmiste direktiividega võrreldes oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasematest direktiividest.

Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 34

Kehtetuks tunnistamine

1.   Direktiivid 75/117/EMÜ, 76/207/EMÜ, 86/378/EMÜ ja 97/80/EÜ tunnistatakse kehtetuks ... (20) ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B-osas nimetatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.

2.   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile ja loetakse vastavalt II lisa vastavustabelile.

Artikkel 35

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 36

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

----

(1)ELT C 157, 28.6.2005, lk 83.

(2)  Euroopa Parlamendi 6. juuli 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 10. märtsi 2006. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 39, 14.2.1976, lk 40. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/73/EÜ (EÜT L 269, 5.10.2002, lk 15).

(4)EÜT L 225, 12.8.1986, lk 40. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/97/EÜ (EÜT L 46, 17.2.1997, lk 20).

(5)  Vaata I lisa A-osa.

(6)EÜT L 45, 19.2.1975, lk 19.

(7)EÜT L 14, 20.1.1998, lk 6. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/52/EÜ (EÜT L 205, 22.7.1998, lk 66).

(8)  262/88: Barber v. Guardian Royal Exchange Assurance Group (1990 EKL I-1889).

(9)  C-7/93: Bestuur van het Algemeen Burgerlijk Pensioenfonds v. G. A. Beune (1994 EKL I-4471).

(10)  C-351/00: Pirkko Niemi (2002 EKL I-7007).

(11)  Protokoll nr 17 Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 141 kohta (1992).

(12)EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1.

(13)EÜT L 145, 19.6.1996, lk 4. Direktiivi on muudetud direktiiviga 97/75/EÜ (EÜT L 10, 16.1.1998, lk 24).

(14)EÜT C 218, 31.7.2000, lk 5.

(15)ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(16)EÜT L 6, 10.1.1979, lk 24.

(17)  Nelja ja poole aasta möödumisel käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast.

(18)  Kuus ja pool aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

(19)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

(20)  Kolm aastat pärast käeoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

----

I LISA

A-OSA

Kehtetuks tunnistatud direktiivid ja nende hilisemad muudatused

B-OSA

Siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad

(vastavalt artikli 34 lõikele 1)

----

II LISA

VASTAVUSTABEL

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Tuginedes asutamislepingu artikli 141 lõikele 3, esitas komisjon 21. aprillil 2004. aastal nõukogule ettepaneku tööhõive ja elukutse küsimustes meeste ja naiste võrdset kohtlemist käsitleva nõukogu direktiivi vastuvõtmiseks.

Euroopa Parlament esitas oma arvamuse 6. juulil 2005 (esimene lugemine).

Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 15. detsembril 2004.

Komisjon esitas muudetud ettepaneku 26. augustil 2005.

Nõukogu võttis 10. märtsil 2006 vastu ühise seisukoha vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele.

II.   EESMÄRK

Käesoleva direktiivi, mis koondab ühte õigusakti seitse olemasolevat võrdseid võimalusi ning võrdset kohtlemist käsitlevat direktiivi (1), peamised eesmärgid on luua paremini arusaadav ja kättesaadav ühenduse õigusakt, vähendada õiguskindlusetust Euroopa Kohtu asjakohase pretsedendiõiguse inkorporeerimise kaudu ning suurendada selgust direktiivi 2002/73/EÜ horisontaalsätete kohaldamise osas.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldmärkused

Nõukogu ühine seisukoht on sätestatud uuestisõnastamise menetluse kohaselt ja selles on selgelt ära näidatud teksti muutmise ettepanekud, mille on esitanud komisjon või mille on lisanud nõukogu või parlament.

Tuleks märkida, et ühine seisukoht lepiti kokku mitteametlike kolmepoolsete läbirääkimiste põhjal pärast mitmeid kohtumisi ametisoleva eesistujariigi (LUX ja UK), raportööri ja variraportööride ning vastavate komisjoni esindajate osavõtul. Tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu jõudis 8. detsembril 2005 poliitilisele kokkuleppele teksti osas ja Euroopa Parlamendiga saavutatud kompromisskokkuleppe osana esitasid nõukogu ja komisjon nõukogu protokolli kandmiseks lapsehoolduspuhkust käsitlevad avaldused (2).

2.   Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Euroopa Parlament võttis 6. juulil 2005 toimunud esimesel lugemisel vastu 93 muudatusettepanekut.

2.1   Nõukogu poolt vastu võetud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Nõukogu võttis oma ühises seisukohas arvesse 74 muudatusettepanekut. Nendest muudatusettepanekutest nõukogu:

2.2   Nõukogu poolt tagasi lükatud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Nõukogu lükkas tagasi 14 muudatusettepanekut (nr 1, 100, 3, 12, 13, 29, 30, 53, 54, 57, 36, 77, 84 ja 86) põhjustel, mida komisjon selgitas oma muudetud ettepanekus. Peale selle ei saanud nõukogu tehnilistel või redaktsioonilistel põhjustel vastu võtta järgmist 5 muudatusettepanekut:

3.   Muud nõukogu tehtud muudatused

Nõukogu tegi oma ühise seisukoha vastuvõtmisel mitmeid muid, peamiselt tehnilist laadi muudatusi. Lühidalt on need seotud järgmisega:

Samuti tuleks märkida, et kahe institutsiooni vahelise tavapärase õiguskeelelise menetluse raames tehti lõppteksti mitmeid muid tehnilisi parandusi. Peamiselt on need parandused seotud artikli 3 üleviimisega 1. jaotise horisontaalsätete juurde, mis oli nii parlamendi kui ka nõukogu soov; artiklis 25 sätestatud tähtaja vastavusse viimisega artiklites 11 ja 12 sätestatud esialgsete ülevõtmis- või teatamistähtaegadega; ning artiklis 34 (“Kehtetuks tunnistamine”) sätestatud tähtaja vastavusse viimine artiklis 33 sätestatud ülevõtmistähtaegadega.

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu leiab, et tervikuna on tema ühine seisukoht kooskõlas komisjoni muudetud ettepaneku põhieesmärkidega. Lisaks sellele märgib nõukogu, et uuestisõnastamise menetluse käigus on ta võimaluse korral võtnud arvesse Euroopa Parlamendi poolt komisjoni esialgsesse ettepanekusse tehtud muudatusettepanekute põhieesmärke.

----

(1)  Asjakohased direktiivid on järgmised: 75/117/EMÜ (võrdse tasustamise kohta); 86/378/EMÜ, mida on muudetud direktiiviga 96/97/EÜ (võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides); 76/207/EMÜ, mida on muudetud direktiiviga 2002/73/EÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta); 97/80/EÜ, mida on muudetud direktiiviga 98/52/EÜ (tõendamiskohustuse kohta).

(2)  Dok 14878/05

(3)ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

----