# Euroopan unionin C 96/22.

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 96 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 49. vuosikerta22. huhtikuu 2006 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 96

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

49. vuosikerta22. huhtikuu 2006

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Tiedonantoja |
| | Tuomioistuin |
| | TUOMIOISTUIN |
| 2006/C 096/1 | Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2 päivänä helmikuuta 2006 asiassa C-143/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/84/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti) | 1 |
| 2006/C 096/2 | Asia C-420/05 P: Ricosmos BV:n 28.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-53/02, Ricosmos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2005 antamasta tuomiosta | 1 |
| 2006/C 096/3 | Asiat C-37/06 ja C-58/06: Finanzgericht Hamburgin 10.1. ja 12.1.2006 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) ja ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 2 |
| 2006/C 096/4 | Asia C-50/06: Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2006 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne | 3 |
| 2006/C 096/5 | Asia C-55/06: Verwaltungsgericht Kölnin 26.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arcor AG & Co. KG vastaan Saksan liittotasavalta, jossa asian käsittelyyn kutsuttu: Deutsche Telekom AG | 3 |
| 2006/C 096/6 | Asia C-59/06 P: Luigi Marcuccion 3.2.2006 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-236/02, Luigi Marcuccio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 24.11.2005 antamasta tuomiosta | 4 |
| 2006/C 096/7 | Asia C-67/06: Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne | 5 |
| 2006/C 096/8 | Asia C-73/06: Finanzgericht Kölnin 19.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern | 5 |
| 2006/C 096/9 | Asia C-91/06: Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2006 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne | 6 |
| 2006/C 096/0 | Asia C-96/06: Finanzgericht Hamburgin 23.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Viamex Agrar Handels GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 6 |
| 2006/C 096/1 | Asia C-99/06: Oberlandesgericht Stuttgartin 7.2.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair | 6 |
| 2006/C 096/2 | Asia C-102/06: Kanne 21.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta | 7 |
| 2006/C 096/3 | Asia C-104/06: Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2006 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne | 7 |
| 2006/C 096/4 | Asia C-114/06: Euroopan yhteisöjen komission 27.2.2006 Slovakian tasavaltaa vastaan nostama kanne | 8 |
| 2006/C 096/5 | Asia C-123/06: Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne | 8 |
| 2006/C 096/6 | Asia C-124/06: Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne | 9 |
| | ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN |
| 2006/C 096/7 | Asia T-34/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Le Levant 001 ym. v. komissio (Valtiontuki — Asianomaisen osapuolen käsite — Huomautusten esittämistä koskeva vaatimus — EY 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamista koskeva päätös — Tietyille merentakaisille investoinneille myönnettäviä verovähennyksiä koskevat toimenpiteet — Laivanrakennukseen liittyvä kehitystuki — Arviointi EY 87 artiklan 1 kohdan kannalta — Perusteluvelvollisuus) | 10 |
| 2006/C 096/8 | Asia T-282/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Cementbouw Handel & Industrie v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymien valvonta — Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 2, 3 ja 8 artikla — Keskittymän käsite — Määräävän aseman syntyminen — Hyväksymisen ehtona on tiettyjen sitoumusten noudattaminen — Suhteellisuusperiaate) | 10 |
| 2006/C 096/9 | Asia T-194/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Il Ponte Finanziaria v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sellaisen kuviomerkin rekisteröintiä, joka sisältää sanan Bainbridge, yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit sekä kolmiulotteiset tavaramerkit, jotka sisältävät sanan Bridge — Käytön todistaminen — Käyttö eri muodossa — Puolustavat tavaramerkit — Tavaramerkkiperhe) | 11 |
| 2006/C 096/0 | Yhdistetyt asiat T-200/03 ja T-313/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.2.2006 — V v. komissio (Henkilöstö — Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi — Henkilöstösääntöjen 51 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Huolenpitovelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Suhteellisuusperiaate — Yhdenvertainen kohtelu — Perustelu — Arviointikertomus — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve) | 11 |
| 2006/C 096/1 | Asia T-74/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Nestlé v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Yhteisön kuvamerkkiä, johon sisältyy sanaosa QUICKY, koskeva rekisteröintihakemus — Aikaisempi yhteisön sekä kansallinen ja kansainvälinen tavaramerkki, johon sisältyy sanaosa Quick — Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki QUICK — Aikaisempi kansallinen sanamerkki QUICKIES — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 11 |
| 2006/C 096/2 | Asia T-342/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Adam v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Toiselle valtiolle suoritettujen palveluksien käsite) | 12 |
| 2006/C 096/3 | Yhdistetyt asiat T-437/04 ja T-441/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Standertskjöld-Nordenstam ja Heyraud v. komissio (Henkilöstö — Niin kutsuttu toisen aallon ylennys — Vuoden 2003 ylennyskierros — Kirjaamatta jättäminen palkkaluokkaan A3 ylentämistä varten laadittuun luetteloon virkamiehistä — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen) | 12 |
| 2006/C 096/4 | Asia T-471/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Karatzoglou v. Euroopan jälleenrakennusvirasto (Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen irtisanominen — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen — Sopimusmääräysten noudattaminen — Perusteltu luottamus) | 13 |
| 2006/C 096/5 | Asia T-338/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.2.2006 — Centro Europa 7 v. komissio (EY 86 artiklan 3 kohta — Kantelun hylkääminen — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite) | 13 |
| 2006/C 096/6 | Asia T-171/05 RII: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Välitoimimenettely — Henkilöstö — Uusi hakemus — Työjärjestyksen 109 artikla — Uudet tosiseikat) | 13 |
| 2006/C 096/7 | Asia T-438/05: Kanne 14.12.2005 — Daishowa Seiki v. SMHV | 14 |
| 2006/C 096/8 | Asia T-26/06: Kanne 25.1.2006 — Trioplast Wittenheim v. komissio | 14 |
| 2006/C 096/9 | Asia T-32/06: Kanne 27.1.2006 — Justerini & Brooks Limited v. SMHV | 15 |
| 2006/C 096/0 | Asia T-36/06: Kanne 26.1.2006 — Bundesverband deutscher Banken v. komissio | 15 |
| 2006/C 096/1 | Asia T-37/06: Kanne 7.2.2006 — MEGGLE v. SMHV | 16 |
| 2006/C 096/2 | Asia T-40/06: Kanne 9.2.2006 — Trioplast Industrier v. komissio | 17 |
| 2006/C 096/3 | Asia T-41/06: Kanne 6.2.2006 — Puolan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio | 17 |
| 2006/C 096/4 | Asia T-51/06: Kanne 21.2.2006 — Fardem Packaging v. komissio | 18 |
| 2006/C 096/5 | Asia T-52/06: Kanne 21.2.2006 — Harry's Morato v. SMHV | 19 |
| 2006/C 096/6 | Asia T-54/06: Kanne 22.2.2006 — Kendrion v. komissio | 20 |
| 2006/C 096/7 | Asia T-55/06: Kanne 22.2.2006 — RKW v. komissio | 20 |
| 2006/C 096/8 | Asia T-56/06: Kanne 17.2.2006 — Ranska v. komissio | 21 |
| 2006/C 096/9 | Asia T-57/06: Kanne 17.2.2006 — Marly SA v. SMHV | 22 |
| 2006/C 096/0 | Asia T-58/06: Kanne 22.2.2006 — H.A.L.T.E. v. komissio | 23 |
| 2006/C 096/1 | Asia T-60/06: Kanne 6.2.2006 — Italian tasavalta v. komissio | 24 |
| 2006/C 096/2 | Asia T-64/06: Kanne 23.2.2006 — FLS Plast v. komissio | 24 |
| 2006/C 096/3 | Asia T-65/06: Kanne 24.2.2006 — FLSmidth v. komissio | 25 |
| 2006/C 096/4 | Asia T-66/06: Kanne 23.2.2006 — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio | 26 |
| 2006/C 096/5 | Asia T-67/06: Kanne 20.2.2006 — Elini v. SMHV | 27 |
| 2006/C 096/6 | Asia T-68/06: Kanne 23.2.2006 — Stempher ja Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher v. komissio | 28 |
| 2006/C 096/7 | Asia T-69/06: Kanne 23.2.2006 — Aughinish Alumina v. komissio | 29 |
| 2006/C 096/8 | Asia T-70/06: Kanne 28.2.2006 — Audi Aktiengesellschaft v. SMHV | 30 |
| 2006/C 096/9 | Asia T-72/06: Kanne 23.2.2006 — Groupe Gascogne v. komissio | 30 |
| 2006/C 096/0 | Asia T-75/06: Kanne 27.2.2006 — Bayer CropScience ym. v. komissio | 31 |
| 2006/C 096/1 | Asia T-77/06: Kanne 1.3.2006 — Italian tasavalta v. komissio | 32 |
| 2006/C 096/2 | Asia T-79/06: Kanne 23.2.2006 — Sachsa Verpackung v. komissio | 32 |
| | EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN |
| 2006/C 096/3 | Asia F-119/05: Kanne 13.12.2005 — Gesner v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto | 34 |
| 2006/C 096/4 | Asia F-6/06: Kanne 13.1.2006 — Scafarto v. komissio | 34 |
| 2006/C 096/5 | Asia F-7/06: Kanne 23.1.2006 — B v. komissio | 35 |
| 2006/C 096/6 | Asia F-10/06: Kanne 5.1.2006 — André v. komissio | 36 |
| 2006/C 096/7 | Asia F-13/06: Kanne 9.2.2006 — Zuleta de Reales Ansaldo v. yhteisöjen tuomioistuin | 36 |
| 2006/C 096/8 | Asia F-14/06: Kanne 15.2.2006 — Chevalier Carmana ym. v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin | 37 |
| 2006/C 096/9 | Asia F-15/06: Kanne 15.2.2006 — Abba ym. v. Euroopan parlamentti | 37 |
| 2006/C 096/0 | Asia F-16/06: Kanne 15.2.2006 — Augenault ym. v. neuvosto | 38 |
| 2006/C 096/1 | Asia F-17/06: Kanne 21.2.2006 — Vereecken v. komissio | 38 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Tiedonantoja

Tuomioistuin

TUOMIOISTUIN

2006/C 096/1

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2 päivänä helmikuuta 2006 asiassa C-143/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/84/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

1

2006/C 096/2

Asia C-420/05 P: Ricosmos BV:n 28.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-53/02, Ricosmos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2005 antamasta tuomiosta

1

2006/C 096/3

Asiat C-37/06 ja C-58/06: Finanzgericht Hamburgin 10.1. ja 12.1.2006 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) ja ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

2

2006/C 096/4

Asia C-50/06: Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2006 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

3

2006/C 096/5

Asia C-55/06: Verwaltungsgericht Kölnin 26.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arcor AG & Co. KG vastaan Saksan liittotasavalta, jossa asian käsittelyyn kutsuttu: Deutsche Telekom AG

3

2006/C 096/6

Asia C-59/06 P: Luigi Marcuccion 3.2.2006 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-236/02, Luigi Marcuccio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 24.11.2005 antamasta tuomiosta

4

2006/C 096/7

Asia C-67/06: Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

5

2006/C 096/8

Asia C-73/06: Finanzgericht Kölnin 19.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern

5

2006/C 096/9

Asia C-91/06: Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2006 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

6

2006/C 096/0

Asia C-96/06: Finanzgericht Hamburgin 23.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Viamex Agrar Handels GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

6

2006/C 096/1

Asia C-99/06: Oberlandesgericht Stuttgartin 7.2.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair

6

2006/C 096/2

Asia C-102/06: Kanne 21.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

7

2006/C 096/3

Asia C-104/06: Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2006 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

7

2006/C 096/4

Asia C-114/06: Euroopan yhteisöjen komission 27.2.2006 Slovakian tasavaltaa vastaan nostama kanne

8

2006/C 096/5

Asia C-123/06: Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

8

2006/C 096/6

Asia C-124/06: Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

9

ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

2006/C 096/7

Asia T-34/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Le Levant 001 ym. v. komissio (Valtiontuki — Asianomaisen osapuolen käsite — Huomautusten esittämistä koskeva vaatimus — EY 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamista koskeva päätös — Tietyille merentakaisille investoinneille myönnettäviä verovähennyksiä koskevat toimenpiteet — Laivanrakennukseen liittyvä kehitystuki — Arviointi EY 87 artiklan 1 kohdan kannalta — Perusteluvelvollisuus)

10

2006/C 096/8

Asia T-282/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Cementbouw Handel & Industrie v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymien valvonta — Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 2, 3 ja 8 artikla — Keskittymän käsite — Määräävän aseman syntyminen — Hyväksymisen ehtona on tiettyjen sitoumusten noudattaminen — Suhteellisuusperiaate)

10

2006/C 096/9

Asia T-194/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Il Ponte Finanziaria v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sellaisen kuviomerkin rekisteröintiä, joka sisältää sanan Bainbridge, yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit sekä kolmiulotteiset tavaramerkit, jotka sisältävät sanan Bridge — Käytön todistaminen — Käyttö eri muodossa — Puolustavat tavaramerkit — Tavaramerkkiperhe)

11

2006/C 096/0

Yhdistetyt asiat T-200/03 ja T-313/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.2.2006 — V v. komissio (Henkilöstö — Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi — Henkilöstösääntöjen 51 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Huolenpitovelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Suhteellisuusperiaate — Yhdenvertainen kohtelu — Perustelu — Arviointikertomus — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve)

11

2006/C 096/1

Asia T-74/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Nestlé v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Yhteisön kuvamerkkiä, johon sisältyy sanaosa QUICKY, koskeva rekisteröintihakemus — Aikaisempi yhteisön sekä kansallinen ja kansainvälinen tavaramerkki, johon sisältyy sanaosa Quick — Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki QUICK — Aikaisempi kansallinen sanamerkki QUICKIES — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

11

2006/C 096/2

Asia T-342/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Adam v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Toiselle valtiolle suoritettujen palveluksien käsite)

12

2006/C 096/3

Yhdistetyt asiat T-437/04 ja T-441/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Standertskjöld-Nordenstam ja Heyraud v. komissio (Henkilöstö — Niin kutsuttu toisen aallon ylennys — Vuoden 2003 ylennyskierros — Kirjaamatta jättäminen palkkaluokkaan A3 ylentämistä varten laadittuun luetteloon virkamiehistä — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen)

12

2006/C 096/4

Asia T-471/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Karatzoglou v. Euroopan jälleenrakennusvirasto (Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen irtisanominen — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen — Sopimusmääräysten noudattaminen — Perusteltu luottamus)

13

2006/C 096/5

Asia T-338/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.2.2006 — Centro Europa 7 v. komissio (EY 86 artiklan 3 kohta — Kantelun hylkääminen — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite)

13

2006/C 096/6

Asia T-171/05 RII: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Välitoimimenettely — Henkilöstö — Uusi hakemus — Työjärjestyksen 109 artikla — Uudet tosiseikat)

13

2006/C 096/7

Asia T-438/05: Kanne 14.12.2005 — Daishowa Seiki v. SMHV

14

2006/C 096/8

Asia T-26/06: Kanne 25.1.2006 — Trioplast Wittenheim v. komissio

14

2006/C 096/9

Asia T-32/06: Kanne 27.1.2006 — Justerini & Brooks Limited v. SMHV

15

2006/C 096/0

Asia T-36/06: Kanne 26.1.2006 — Bundesverband deutscher Banken v. komissio

15

2006/C 096/1

Asia T-37/06: Kanne 7.2.2006 — MEGGLE v. SMHV

16

2006/C 096/2

Asia T-40/06: Kanne 9.2.2006 — Trioplast Industrier v. komissio

17

2006/C 096/3

Asia T-41/06: Kanne 6.2.2006 — Puolan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

17

2006/C 096/4

Asia T-51/06: Kanne 21.2.2006 — Fardem Packaging v. komissio

18

2006/C 096/5

Asia T-52/06: Kanne 21.2.2006 — Harry's Morato v. SMHV

19

2006/C 096/6

Asia T-54/06: Kanne 22.2.2006 — Kendrion v. komissio

20

2006/C 096/7

Asia T-55/06: Kanne 22.2.2006 — RKW v. komissio

20

2006/C 096/8

Asia T-56/06: Kanne 17.2.2006 — Ranska v. komissio

21

2006/C 096/9

Asia T-57/06: Kanne 17.2.2006 — Marly SA v. SMHV

22

2006/C 096/0

Asia T-58/06: Kanne 22.2.2006 — H.A.L.T.E. v. komissio

23

2006/C 096/1

Asia T-60/06: Kanne 6.2.2006 — Italian tasavalta v. komissio

24

2006/C 096/2

Asia T-64/06: Kanne 23.2.2006 — FLS Plast v. komissio

24

2006/C 096/3

Asia T-65/06: Kanne 24.2.2006 — FLSmidth v. komissio

25

2006/C 096/4

Asia T-66/06: Kanne 23.2.2006 — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio

26

2006/C 096/5

Asia T-67/06: Kanne 20.2.2006 — Elini v. SMHV

27

2006/C 096/6

Asia T-68/06: Kanne 23.2.2006 — Stempher ja Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher v. komissio

28

2006/C 096/7

Asia T-69/06: Kanne 23.2.2006 — Aughinish Alumina v. komissio

29

2006/C 096/8

Asia T-70/06: Kanne 28.2.2006 — Audi Aktiengesellschaft v. SMHV

30

2006/C 096/9

Asia T-72/06: Kanne 23.2.2006 — Groupe Gascogne v. komissio

30

2006/C 096/0

Asia T-75/06: Kanne 27.2.2006 — Bayer CropScience ym. v. komissio

31

2006/C 096/1

Asia T-77/06: Kanne 1.3.2006 — Italian tasavalta v. komissio

32

2006/C 096/2

Asia T-79/06: Kanne 23.2.2006 — Sachsa Verpackung v. komissio

32

EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN

2006/C 096/3

Asia F-119/05: Kanne 13.12.2005 — Gesner v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto

34

2006/C 096/4

Asia F-6/06: Kanne 13.1.2006 — Scafarto v. komissio

34

2006/C 096/5

Asia F-7/06: Kanne 23.1.2006 — B v. komissio

35

2006/C 096/6

Asia F-10/06: Kanne 5.1.2006 — André v. komissio

36

2006/C 096/7

Asia F-13/06: Kanne 9.2.2006 — Zuleta de Reales Ansaldo v. yhteisöjen tuomioistuin

36

2006/C 096/8

Asia F-14/06: Kanne 15.2.2006 — Chevalier Carmana ym. v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

37

2006/C 096/9

Asia F-15/06: Kanne 15.2.2006 — Abba ym. v. Euroopan parlamentti

37

2006/C 096/0

Asia F-16/06: Kanne 15.2.2006 — Augenault ym. v. neuvosto

38

2006/C 096/1

Asia F-17/06: Kanne 21.2.2006 — Vereecken v. komissio

38

| | III   Tiedotteita |
| --- | --- |
| 2006/C 096/2 | Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 86, 8.4.2006 | 40 |

III   Tiedotteita

2006/C 096/2

Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 86, 8.4.2006

Euroopan unionin virallinen lehti

40

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Tiedonantoja

Tuomioistuin

TUOMIOISTUIN

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/1

---

YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

(viides jaosto)

2 päivänä helmikuuta 2006

asiassa C-143/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/84/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

(2006/C 96/01)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asiassa C-143/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 29.3.2005, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Simonsson ja W. Wils) vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehenään M. Wimmer), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Makarczyk sekä tuomarit R. Schintgen ja J. Klučka (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.2.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

| 1) | Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien direktiivien muuttamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/84/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. |
| --- | --- |

1)

Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien direktiivien muuttamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/84/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

| 2) | Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 143, 11.6.2005.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/1

---

Ricosmos BV:n 28.11.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-53/02, Ricosmos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2005 antamasta tuomiosta

(Asia C-420/05 P)

(2006/C 96/02)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ricosmos B.V. on valittanut 28.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-53/02, Ricosmos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana ovat mrs. J.J.M. Hertoghs ja J.H. Peek, asianajotoimisto Hertoghs, Parkstraat 8 (4818 SK) Breda, Alankomaat.

Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| — | ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi, |
| --- | --- |

—

ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi,

| — | kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 13.9.2005 antaman tuomion, |
| --- | --- |

—

kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 13.9.2005 antaman tuomion,

| — | hyväksyy ensimmäisessä asteessa esitetyn vaatimuksen, jossa vaadittiin kumoamaan komission 16.11.2001 tekemä päätös REM 09/00, jossa oli todettu, ettei esitettyä tuontitullien peruuttamista valittajan hyväksi voitu hyväksyä, |
| --- | --- |

—

hyväksyy ensimmäisessä asteessa esitetyn vaatimuksen, jossa vaadittiin kumoamaan komission 16.11.2001 tekemä päätös REM 09/00, jossa oli todettu, ettei esitettyä tuontitullien peruuttamista valittajan hyväksi voitu hyväksyä,

| — | tai toissijaisesti, että se palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, |
| --- | --- |

—

tai toissijaisesti, että se palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi,

| — | velvoittaa komission korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja aiheutuvat oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

Valittaja esittää edellä mainitusta tuomiosta tekemänsä valituksen perusteluina seuraavaa:

| 1. | Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lähtenyt soveltamisasetuksen (1) erityisesti 905–909 artiklan erheellisestä ja ainakin suppeasta tulkinnasta siltä osin kuin kyse on tullien palauttamista ja/tai peruuttamista koskevasta menettelystä. Oikeusvarmuuden periaate edellyttää nimittäin, että Ricosmosin oikeusaseman on oltava konkreettisessa tilanteessa ennakoitavissa. Ricosmosin mukaan näin ei ollut tässä asiassa menettelyn sellaisten pidentämisten johdosta, joista se ei tiennyt. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi lähtenyt erheellisesti rajoitetusta puolustautumisoikeuksien käsityksestä, koska se on tulkinnut suppeasti oikeutta tutustua oikeaan aikaan kaikkiin asiakirjoihin (sekä kansallisten tulliviranomaisten että komission asiakirjoihin). |
| --- | --- |

1.

Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lähtenyt soveltamisasetuksen (1) erityisesti 905–909 artiklan erheellisestä ja ainakin suppeasta tulkinnasta siltä osin kuin kyse on tullien palauttamista ja/tai peruuttamista koskevasta menettelystä. Oikeusvarmuuden periaate edellyttää nimittäin, että Ricosmosin oikeusaseman on oltava konkreettisessa tilanteessa ennakoitavissa. Ricosmosin mukaan näin ei ollut tässä asiassa menettelyn sellaisten pidentämisten johdosta, joista se ei tiennyt. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi lähtenyt erheellisesti rajoitetusta puolustautumisoikeuksien käsityksestä, koska se on tulkinnut suppeasti oikeutta tutustua oikeaan aikaan kaikkiin asiakirjoihin (sekä kansallisten tulliviranomaisten että komission asiakirjoihin).

| 2. | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisu ei lisäksi ole sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa. Valittaja katsoo, että oikeusvarmuuden periaate edellyttää sellaisenaan myös, että ilmeisen laiminlyönnin puuttumisen toteamista koskevien kriteereiden on oltava selviä ja yksiselitteisiä. Juuri käsitteen ilmeisen laiminlyönnin puuttumisen suhteellisen joustavuuden takia näitä kriteereitä on tulkittava periaatteessa tyhjentävästi ja suppeasti. Laiminlyönnin on oltava ilmeistä ja olennaista ja sen ja todetun erityistilanteen välillä on oltava selvästi syy-yhteys. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole pannut tässä tapauksessa toisaalta erheellisesti joko ollenkaan painoa lainsäädännön monimutkaisuudelle ja valittajan suhteelliselle kokemukselle alalta tai ainakin niiden painotus on liian vähäistä ja toisaalta se on tulkinnut väärin useita valittajan velvollisuuksia tai joka tapauksessa tarkastellut niitä turhan muodollisesti. |
| --- | --- |

2.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisu ei lisäksi ole sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa. Valittaja katsoo, että oikeusvarmuuden periaate edellyttää sellaisenaan myös, että ilmeisen laiminlyönnin puuttumisen toteamista koskevien kriteereiden on oltava selviä ja yksiselitteisiä. Juuri käsitteen ilmeisen laiminlyönnin puuttumisen suhteellisen joustavuuden takia näitä kriteereitä on tulkittava periaatteessa tyhjentävästi ja suppeasti. Laiminlyönnin on oltava ilmeistä ja olennaista ja sen ja todetun erityistilanteen välillä on oltava selvästi syy-yhteys. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole pannut tässä tapauksessa toisaalta erheellisesti joko ollenkaan painoa lainsäädännön monimutkaisuudelle ja valittajan suhteelliselle kokemukselle alalta tai ainakin niiden painotus on liian vähäistä ja toisaalta se on tulkinnut väärin useita valittajan velvollisuuksia tai joka tapauksessa tarkastellut niitä turhan muodollisesti.

| 3. | Valittajan mukaan komissio on sitä paitsi loukannut suhteellisuusperiaatetta, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole myöskään pannut joko ollenkaan painoa uusille tosiseikoille, joista käy ilmi, että tullit olisi ollut jätettävä kantamatta tai ainakin se on pannut niille liian vähän painoa. |
| --- | --- |

3.

Valittajan mukaan komissio on sitä paitsi loukannut suhteellisuusperiaatetta, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole myöskään pannut joko ollenkaan painoa uusille tosiseikoille, joista käy ilmi, että tullit olisi ollut jätettävä kantamatta tai ainakin se on pannut niille liian vähän painoa.

| 4. | Valittaja katsoo lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamus oikeusriidan perustana olevista tosiseikoista on osittain virheellinen tai ainakin epätäydellinen. |
| --- | --- |

4.

Valittaja katsoo lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamus oikeusriidan perustana olevista tosiseikoista on osittain virheellinen tai ainakin epätäydellinen.

---

(1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1)

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/2

---

Finanzgericht Hamburgin 10.1. ja 12.1.2006 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) ja ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Asiat C-37/06 ja C-58/06)

(2006/C 96/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Finanzgericht Hamburg (Saksa) on pyytänyt 10.1. ja 12.1.2006 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 23.1. ja vastaavasti 3.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) ja ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraaviin kysymyksiin:

| 1) | Onko asetuksen N:o 615/98 1 artikla (1) pätevä siltä osin kuin siinä sidotaan vientituen myöntäminen siihen, että eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä 91/628/ETY (2) noudatetaan? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 615/98 1 artikla (1) pätevä siltä osin kuin siinä sidotaan vientituen myöntäminen siihen, että eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä 91/628/ETY (2) noudatetaan?

| 2) | Sen varalta, että edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan säännös, jonka mukaan vientitukea ei makseta eläimistä, joiden osalta toimivaltainen viranomainen arvioi asetuksen N:o 615/98 1 artiklan noudattamista koskevien seikkojen perusteella, ettei eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä ole noudatettu, yhteensopiva suhteellisuusperiaatteen kanssa? |
| --- | --- |

2)

Sen varalta, että edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan säännös, jonka mukaan vientitukea ei makseta eläimistä, joiden osalta toimivaltainen viranomainen arvioi asetuksen N:o 615/98 1 artiklan noudattamista koskevien seikkojen perusteella, ettei eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä ole noudatettu, yhteensopiva suhteellisuusperiaatteen kanssa?

---

(1)  EYVL L 82, s. 19.

(2)  EYVL L 340, s. 17.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/3 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/3

---

Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2006 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

(Asia C-50/06)

(2006/C 96/04)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.1.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Maria Condou-Durande ja Rudi Troosters, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| 1) | toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY (1) (EYVL 56, 4.4.1964, s. 850; Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1, s. 28) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut edellä mainittua direktiiviä täytäntöön Euroopan unionin kansalaisten osalta, vaan on antanut yleisiä ulkomaalaisiin sovellettavia säännöksiä, jotka mahdollistavat systemaattisesti ja automaattisesti karkotustoimien soveltamisen rikosoikeudellisen tuomion perusteella. |
| --- | --- |

1)

toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY (1) (EYVL 56, 4.4.1964, s. 850; Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1, s. 28) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut edellä mainittua direktiiviä täytäntöön Euroopan unionin kansalaisten osalta, vaan on antanut yleisiä ulkomaalaisiin sovellettavia säännöksiä, jotka mahdollistavat systemaattisesti ja automaattisesti karkotustoimien soveltamisen rikosoikeudellisen tuomion perusteella.

| 2) | velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Vreemdelingenwet 2000 -nimisen Alankomaiden lain 8 e §:ssä säädetään, että ulkomaalaisella on laillinen oikeus oleskella Alankomaissa yhteisön kansalaisen asemassa yksinomaan silloin, kun hänellä on tämä oleskeluoikeus EY:n perustamissopimuksen perusteella erityisesti annetun säännöksen nojalla.

Lisäksi Vreemdelingenwet 2000:n useimpia säännöksiä sovelletaan yleisesti ”ulkomaalaisiin”, joilla tämän lain 1 m pykälän mukaan tarkoitetaan myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisia. Vreemdelingenwet 2000:ssa ei viitata nimenomaisesti direktiiviin 64/221/ETY, eikä siihen sisältyviä periaatteita ole mainittu lain tekstiosassa. Sitä suuremmalla syyllä on siis todettava, että direktiivin 64/221/ETY mukaisia velvoitteita ei ole saatettu selvällä ja yksiselitteisellä tavalla osaksi kansallista lainsäädäntöä.

---

(1)  EYVL 56, 4.4.1964, s. 850

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/3 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/3

---

Verwaltungsgericht Kölnin 26.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arcor AG & Co. KG vastaan Saksan liittotasavalta, jossa asian käsittelyyn kutsuttu: Deutsche Telekom AG

(Asia C-55/06)

(2006/C 96/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on pyytänyt 26.1.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Arcor AG & Co. KG vastaan Saksan liittotasavalta, jossa asian käsittelyyn on kutsuttu Deutsche Telekom AG, seuraaviin kysymyksiin:

| 1. | Onko asetuksen N:o 2887/2000 1 artiklan 4 kohta (1) ymmärrettävä niin, että asetuksen N:o 2887/2000 3 artiklan 3 kohdan mukainen kustannuslähtöisyyden edellytys on siinä mielessä vähimmäisvaatimus, että jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö ei saa poiketa tästä tasosta käyttöoikeuden saaneen vahingoksi? |
| --- | --- |

1.

Onko asetuksen N:o 2887/2000 1 artiklan 4 kohta (1) ymmärrettävä niin, että asetuksen N:o 2887/2000 3 artiklan 3 kohdan mukainen kustannuslähtöisyyden edellytys on siinä mielessä vähimmäisvaatimus, että jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö ei saa poiketa tästä tasosta käyttöoikeuden saaneen vahingoksi?

| 2. | Kattaako asetuksen N:o 2887/2000 3 artiklan 3 kohdan mukainen kustannuslähtöisyyden vaatimus myös laskennalliset korot ja laskennalliset poistot? |
| --- | --- |

2.

Kattaako asetuksen N:o 2887/2000 3 artiklan 3 kohdan mukainen kustannuslähtöisyyden vaatimus myös laskennalliset korot ja laskennalliset poistot?

| 3. | Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:






  a) | Onko näiden korkojen ja poistojen laskentaperusteena sijoitusomaisuuden jälleenhankinta-arvo arviointiajankohtaan mennessä jo suoritettujen poistojen vähentämisen jälkeen, vai onko laskentaperusteena vain arvioinnin ajankohtana vallinneiden päivänhintojen mukainen jälleenhankinta-arvo? |
| --- | --- | --- |

3.

Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

a)

Onko näiden korkojen ja poistojen laskentaperusteena sijoitusomaisuuden jälleenhankinta-arvo arviointiajankohtaan mennessä jo suoritettujen poistojen vähentämisen jälkeen, vai onko laskentaperusteena vain arvioinnin ajankohtana vallinneiden päivänhintojen mukainen jälleenhankinta-arvo?

| b) | Ovatko laskennallisten korkojen ja poistojen laskentaperusteena esiin tuodut kustannukset, erityisesti ne, joita ei voida luokitella välittömästi palveluun kuuluviksi (yleiskulut), joka tapauksessa näytettävä toteen ilmoitetun operaattorin kulutositteiden avulla? |
| --- | --- |

b)

Ovatko laskennallisten korkojen ja poistojen laskentaperusteena esiin tuodut kustannukset, erityisesti ne, joita ei voida luokitella välittömästi palveluun kuuluviksi (yleiskulut), joka tapauksessa näytettävä toteen ilmoitetun operaattorin kulutositteiden avulla?

| c) | jos kysymykseen b vastataan kokonaan tai osittain kieltävästi:
  Voidaanko kustannukset näyttää toteen tämän sijaan analyyttisen kustannusmallin avulla arvioimalla?
  Mitkä menettelylliset tai muut sisällölliset vaatimukset tämän arviointivaihtoehdon on täytettävä? |
| --- | --- |

c)

jos kysymykseen b vastataan kokonaan tai osittain kieltävästi:

Voidaanko kustannukset näyttää toteen tämän sijaan analyyttisen kustannusmallin avulla arvioimalla?

Mitkä menettelylliset tai muut sisällölliset vaatimukset tämän arviointivaihtoehdon on täytettävä?

| d) | Onko kansallisilla sääntelyviranomaisilla asetuksen N:o 2887/2000 4 artiklan 1–3 kohdan mukaisten valtuuksiensa perusteella kustannuslähtöisyyttä tutkiessaan ns. harkintavaltaa, joka on vain rajoitetusti tuomioistuinten valvottavissa? |
| --- | --- |

d)

Onko kansallisilla sääntelyviranomaisilla asetuksen N:o 2887/2000 4 artiklan 1–3 kohdan mukaisten valtuuksiensa perusteella kustannuslähtöisyyttä tutkiessaan ns. harkintavaltaa, joka on vain rajoitetusti tuomioistuinten valvottavissa?

| e) | Jos kysymykseen d vastataan myöntävästi:
  Koskeeko tämä harkintavalta erityisesti myös kustannuslaskentamenetelmää sekä soveltuvien laskennallisten korkojen (vieraalle pääomalle ja/tai omalle pääomalle) määrittämistä ja asianmukaisen poistoajan määrittämistä?
  Mitkä ovat tämän harkintavallan rajat? |
| --- | --- |

e)

Jos kysymykseen d vastataan myöntävästi:

Koskeeko tämä harkintavalta erityisesti myös kustannuslaskentamenetelmää sekä soveltuvien laskennallisten korkojen (vieraalle pääomalle ja/tai omalle pääomalle) määrittämistä ja asianmukaisen poistoajan määrittämistä?

Mitkä ovat tämän harkintavallan rajat?

| f) | Pyritäänkö kustannuslähtöisyyden vaatimuksilla suojelemaan ainakin myös kilpailijoiden oikeuksia käyttöoikeuden saaneina sillä seurauksella, että nämä kilpailijat voivat vaatia oikeussuojaa sellaisia käyttöoikeusmaksuja vastaan, jotka eivät ole kustannuslähtöisyyteen perustuvia? |
| --- | --- |

f)

Pyritäänkö kustannuslähtöisyyden vaatimuksilla suojelemaan ainakin myös kilpailijoiden oikeuksia käyttöoikeuden saaneina sillä seurauksella, että nämä kilpailijat voivat vaatia oikeussuojaa sellaisia käyttöoikeusmaksuja vastaan, jotka eivät ole kustannuslähtöisyyteen perustuvia?

| g) | Vastaako ilmoitettu operaattori näytön puuttumisesta (todistustaakka), jos kustannuksia ei voida asetuksen N:o 2887/2000 4 artiklan mukaisessa valvontamenettelyssä tai sen jatkona olevassa tuomioistuinmenettelyssä kokonaan tai osittain näyttää toteen? |
| --- | --- |

g)

Vastaako ilmoitettu operaattori näytön puuttumisesta (todistustaakka), jos kustannuksia ei voida asetuksen N:o 2887/2000 4 artiklan mukaisessa valvontamenettelyssä tai sen jatkona olevassa tuomioistuinmenettelyssä kokonaan tai osittain näyttää toteen?

| h) | Jos kysymyksiin f ja g vastataan myöntävästi:
  Onko ilmoitetulla operaattorilla todistustaakka kustannuslähtöisyyden osalta myös silloin, kun kilpailija käyttöoikeuden saaneena valittaa sääntelyviranomaisen kansallisen lainsäädännön nojalla myöntämästä maksullisesta luvasta sillä perusteella, että hyväksytyt käyttöoikeusmaksut ovat puuttuvan kustannuslähtöisyyden vuoksi liian korkeat? |
| --- | --- |

h)

Jos kysymyksiin f ja g vastataan myöntävästi:

Onko ilmoitetulla operaattorilla todistustaakka kustannuslähtöisyyden osalta myös silloin, kun kilpailija käyttöoikeuden saaneena valittaa sääntelyviranomaisen kansallisen lainsäädännön nojalla myöntämästä maksullisesta luvasta sillä perusteella, että hyväksytyt käyttöoikeusmaksut ovat puuttuvan kustannuslähtöisyyden vuoksi liian korkeat?

---

(1)  EYVL 2000, L 336, s. 4.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/4 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/4

---

Luigi Marcuccion 3.2.2006 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-236/02, Luigi Marcuccio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 24.11.2005 antamasta tuomiosta

(Asia C-59/06 P)

(2006/C 96/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Luigi Marcuccio on valittanut 3.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viidennen jaoston) asiassa T-236/02, Luigi Marcuccio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 24.11.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on avvocato L. Garofalo.

Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

kumoaa riidanalaisen tuomion ja hyväksyy hänen muut vaatimuksensa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on virheellinen seuraavista syistä:

| 1. | Tosiseikkojen ja valittajan kirjelmissään esittämien väitteiden huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla ja niiden virheellinen arvioiminen, minkä johdosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamukset myös ovat paikkansapitämättömiä. |
| --- | --- |

1.

Tosiseikkojen ja valittajan kirjelmissään esittämien väitteiden huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla ja niiden virheellinen arvioiminen, minkä johdosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamukset myös ovat paikkansapitämättömiä.

| 2. | Lukuisten kyseisen asian kannalta perustavanlaisten seikkojen ratkaisematta jättäminen. |
| --- | --- |

2.

Lukuisten kyseisen asian kannalta perustavanlaisten seikkojen ratkaisematta jättäminen.

| 3. | Menettelyvirheet, jotka ovat vakavuudeltaan sellaisia, että ne aiheuttavat peruuttamatonta vahinkoa valittajan eduille. |
| --- | --- |

3.

Menettelyvirheet, jotka ovat vakavuudeltaan sellaisia, että ne aiheuttavat peruuttamatonta vahinkoa valittajan eduille.

| 4. | Täydellinen perusteluiden puuttuminen kyseisen asian useiden ratkaisevien kohtien osalta muun muassa sen vuoksi, ettei tutkintaa ole tehty ja sen vuoksi, että tässä tarkoituksessa väitetysti sekä ensisijaisesti että toissijaisesti esitetyt perustelut ovat sotkuisia, ristiriitaisia, riittämättömiä, järjettömiä, tautologisia, mielivaltaisia, itsestään selviä ja epäjohdonmukaisia. |
| --- | --- |

4.

Täydellinen perusteluiden puuttuminen kyseisen asian useiden ratkaisevien kohtien osalta muun muassa sen vuoksi, ettei tutkintaa ole tehty ja sen vuoksi, että tässä tarkoituksessa väitetysti sekä ensisijaisesti että toissijaisesti esitetyt perustelut ovat sotkuisia, ristiriitaisia, riittämättömiä, järjettömiä, tautologisia, mielivaltaisia, itsestään selviä ja epäjohdonmukaisia.

| 5. | Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 26 artiklan toisen kohdan virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen. |
| --- | --- |

5.

Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 26 artiklan toisen kohdan virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen.

| 6. | Puolustautumisoikeuksien käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen sekä merkityksellisen oikeuskäytännön perustelematon ja epäjohdonmukainen huomioon ottamatta jättäminen. |
| --- | --- |

6.

Puolustautumisoikeuksien käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen sekä merkityksellisen oikeuskäytännön perustelematon ja epäjohdonmukainen huomioon ottamatta jättäminen.

| 7. | Perustelujen käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen sekä merkityksellisen oikeuskäytännön perustelematon ja epäjohdonmukainen huomioon ottamatta jättäminen. |
| --- | --- |

7.

Perustelujen käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen sekä merkityksellisen oikeuskäytännön perustelematon ja epäjohdonmukainen huomioon ottamatta jättäminen.

| 8. | Perusteluiden ristiriitaisuutta koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen. |
| --- | --- |

8.

Perusteluiden ristiriitaisuutta koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen.

| 9. | Valmistelevan toimen kannekelpoisuutta koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen. |
| --- | --- |

9.

Valmistelevan toimen kannekelpoisuutta koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen.

| 10. | Lausunnon käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen. |
| --- | --- |

10.

Lausunnon käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen.

| 11. | Jo tehdyn päätöksen muuttamista koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen. |
| --- | --- |

11.

Jo tehdyn päätöksen muuttamista koskevan käsitteen virheellinen ja väärä tulkinta ja soveltaminen.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/5 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/5

---

Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

(Asia C-67/06)

(2006/C 96/07)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet Minas Konstantinidis ja Amparo Alcover San Pedro, prosessiosoite Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| — | toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle |
| --- | --- |

—

toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

| — | velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 18.7.2004.

---

(1)  EYVL L 189, 18.7.2002, s. 12.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/5 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/5

---

Finanzgericht Kölnin 19.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern

(Asia C-73/06)

(2006/C 96/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Finanzgericht Köln on pyytänyt 19.1.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Planzer Luxembourg Sàrl vastaan Bundeszentralamt für Steuern seuraaviin kysymyksiin:

| 1) | Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 6 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston kahdeksannen arvonlisäverodirektiivin 79/1072/ETY (1) liitteessä B olevan mallin mukaisella elinkeinonharjoittajaa koskevalla todistuksella sellainen sitova vaikutus tai luodaanko sillä sellainen ehdoton olettama, että elinkeinonharjoittajan on katsottava sijoittautuneen todistuksen myöntäneeseen valtioon? |
| --- | --- |

1)

Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 6 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston kahdeksannen arvonlisäverodirektiivin 79/1072/ETY (1) liitteessä B olevan mallin mukaisella elinkeinonharjoittajaa koskevalla todistuksella sellainen sitova vaikutus tai luodaanko sillä sellainen ehdoton olettama, että elinkeinonharjoittajan on katsottava sijoittautuneen todistuksen myöntäneeseen valtioon?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
  tulkitaanko kolmannentoista arvonlisäverodirektiivin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”taloudellisen toiminnan kotipaikka” siten, että sillä tarkoitetaan
  paikkaa, jossa yhtiöllä on sääntömääräinen kotipaikka, vai
  paikkaa, jossa tehdään liikkeenjohdolliset päätökset, vai
  paikkaa, jossa päätetään tavallisesta operatiivisesta päivittäisestä liiketoiminnasta? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,

tulkitaanko kolmannentoista arvonlisäverodirektiivin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”taloudellisen toiminnan kotipaikka” siten, että sillä tarkoitetaan

paikkaa, jossa yhtiöllä on sääntömääräinen kotipaikka, vai

paikkaa, jossa tehdään liikkeenjohdolliset päätökset, vai

paikkaa, jossa päätetään tavallisesta operatiivisesta päivittäisestä liiketoiminnasta?

---

(1)  EYVL L 331, s. 11.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/6

---

Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2006 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

(Asia C-91/06)

(2006/C 96/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Bernhard Schima ja Florence Simonetti ja prosessiosoite Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| 1) | toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle. |
| --- | --- |

1)

toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

| 2) | velvoittaa Itävallan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittaa Itävallan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 21.4.2004.

---

(1)  EYVL L 197, s. 30

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/6

---

Finanzgericht Hamburgin 23.1.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Viamex Agrar Handels GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Asia C-96/06)

(2006/C 96/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Finanzgericht Hamburg on pyytänyt 23.1.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Viamex Agrar Handels GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seuraaviin kysymyksiin:

| 1) | Onko asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohta (1) poikkeussäännös sillä seurauksella, että Hauptzollamt on asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisten edellytysten osalta selvitys- ja näyttövelvollinen? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohta (1) poikkeussäännös sillä seurauksella, että Hauptzollamt on asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisten edellytysten osalta selvitys- ja näyttövelvollinen?

| 2) | Sen varalta, että edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellyttääkö asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisen päätelmän tekeminen siitä, että eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä N:o 91/628/EY (2) ei ole noudatettu, näyttöä siitä, että direktiiviä on rikottu konkreettisessa tapauksessa, vai täyttääkö viranomainen selvitys- ja näyttövelvollisuutensa jo, kun se esittää ja näyttää toteen seikat, jotka sen kokonaistarkastelun perusteella huomattavalla todennäköisyydellä puhuvat sen puolesta, että (myös) kysymyksessä olevan viennin yhteydessä eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä ei ole noudatettu? |
| --- | --- |

2)

Sen varalta, että edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellyttääkö asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisen päätelmän tekeminen siitä, että eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä N:o 91/628/EY (2) ei ole noudatettu, näyttöä siitä, että direktiiviä on rikottu konkreettisessa tapauksessa, vai täyttääkö viranomainen selvitys- ja näyttövelvollisuutensa jo, kun se esittää ja näyttää toteen seikat, jotka sen kokonaistarkastelun perusteella huomattavalla todennäköisyydellä puhuvat sen puolesta, että (myös) kysymyksessä olevan viennin yhteydessä eläinten suojelusta kuljetuksen aikana annettua direktiiviä ei ole noudatettu?

| 3) | Kysymyksiin 1 ja 2 annettavista vastauksista riippumatta: Onko viranomaisen evättävä viejältä (koko) vientituki asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, kun kysymyksessä olevan viennin osalta ei ole mitään osoitusta siitä, että (mahdollinen) direktiivin 91/628/ETY rikkominen on heikentänyt eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana? |
| --- | --- |

3)

Kysymyksiin 1 ja 2 annettavista vastauksista riippumatta: Onko viranomaisen evättävä viejältä (koko) vientituki asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, kun kysymyksessä olevan viennin osalta ei ole mitään osoitusta siitä, että (mahdollinen) direktiivin 91/628/ETY rikkominen on heikentänyt eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana?

---

(1)  EYVL L 82, s. 19.

(2)  EYVL L 340, s. 17.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/6

---

Oberlandesgericht Stuttgartin 7.2.2006 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair

(Asia C-99/06)

(2006/C 96/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Oberlandesgericht Stuttgart on pyytänyt 7.2.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.2.2006, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Raiffeisenbank Mutlangen e. G. vastaan Roland Schabel, muut osapuolet: 1. Landgericht Unkelin presidentti, 2. piiritarkastaja Stiglmair, seuraavaan kysymykseen:

Onko pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (1), tulkittava siten, että maksuja, jotka on suoritettava siitä, että virkamiehenä toimiva notaari varmentaa oikeustoimen, joka kuuluu tämän muutetun direktiivin 69/335 soveltamisalaan, on pidettävä direktiivissä tarkoitettuina veroina, kun sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan yhtäältä notaareina voivat toimia myös virkamiehenä toimivat notaarit ja notaarit ovat itse kyseessä olevien maksujen velkojia ja toisaalta virkamiehenä toimivien notaarien on tosin suoritettava oikeustoimen varmentamisesta tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien yhteiskunnallisten toimien osalta osavaltion kassalle ainoastaan kertaluontoinen kulukorvaus, joka on 15 prosenttia näistä maksuista, mutta heidän on suoritettava muista toimista (kertaluontoisen) kulukorvauksen lisäksi maksuja osavaltion kassalle, joka käyttää ne sille kuuluvien tehtävien rahoittamiseen.

---

(1)  EYVL L 156, s. 23.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/7

---

Kanne 21.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

(Asia C-102/06)

(2006/C 96/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: Carmel O'Reilly ja Wolfgang Bogensberger, prosessiosoite Luxemburgissa)

Vastaaja: Itävallan tasavaltaa

Vaatimukset

| — | Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/9/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle |
| --- | --- |

—

Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/9/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

| — | Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön, on päättynyt 6.2.2005.

---

(1)  EUVL L 31, s. 18.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/7

---

Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2006 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

(Asia C-104/06)

(2006/C 96/13)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström van Lier ja R. Lyal, prosessiosoite Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

| 1) | toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole täyttänyt EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan, EY 56 artiklan 1 kohdan eikä ETA 28, ETA 31 ja ETA 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa verolainsäädännön, jonka mukaan omassa käytössä olevien asuntojen myynnistä syntyvien pääomavoittojen verotuksen lykkäykset tilanteessa, jossa verovelvollinen hankkii korvaavan asunnon, hyväksytään ainoastaan siinä tapauksessa, että sekä myytävä että hankittava asunto sijaitsevat maan alueella |
| --- | --- |

1)

toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole täyttänyt EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan, EY 56 artiklan 1 kohdan eikä ETA 28, ETA 31 ja ETA 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa verolainsäädännön, jonka mukaan omassa käytössä olevien asuntojen myynnistä syntyvien pääomavoittojen verotuksen lykkäykset tilanteessa, jossa verovelvollinen hankkii korvaavan asunnon, hyväksytään ainoastaan siinä tapauksessa, että sekä myytävä että hankittava asunto sijaitsevat maan alueella

| 2) | velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ruotsin tuloverolaissa on säännöksiä verotuksen lykkäämisestä yksityisen asuinkiinteistön ja asumisoikeuden myynnin yhteydessä. Verovelvollinen voi lykätä verotusta, jos hän ilmoittaa pääomavoittoja sellaisen myynnin perusteella, joka koskee pysyvää asuntoa Ruotsissa, ja jos hän on hankkinut tai aikoo hankkia korvaavan asunnon Ruotsista ja jos hän on asunut tai aikoo asua tässä uudessa asunnossa. Lykkäystä ei kuitenkaan sallita, jos myytävä ja uusi asunto sijaitsevat Ruotsin alueen ulkopuolella. Mainitut edellytykset muodostavat ilmeisen esteen niiden perusvapauksien käytölle, joista EY:n perustamissopimuksessa ja ETA-sopimuksessa määrätään.

Ruotsalaissäännöillä ei voida varmistaa asianmukaisesti Ruotsin verojärjestelmän johdonmukaisuutta, koska kun on kyse yksittäisestä verovelvollisesta, kyseisen veroedun (verotuksen lykkäys) saamisen ja tätä etua kompensoivan saman verotuksen puitteissa kannettavan veron välillä ei ole suoraa yhteyttä. Ruotsalaissäännöt ovat joka tapauksessa suhteettomia siihen tavoitteeseen nähden, johon niillä pyritään.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/8 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/8

---

Euroopan yhteisöjen komission 27.2.2006 Slovakian tasavaltaa vastaan nostama kanne

(Asia C-114/06)

(2006/C 96/14)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Slovakian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Zavvos ja Tomáš Kukal.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| 1) | toteaa, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä |
| --- | --- |

1)

toteaa, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä

| 2) | velvoittaa Slovakian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittaa Slovakian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin täytäntöönpanemiseksi päättyi 1.5.2004.

---

(1)  EYVL L 235, s. 6.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/8 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/8

---

Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

(Asia C-123/06)

(2006/C 96/15)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.3.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön neuvonantajat Dominique Maidani ja Georgios Zavvos, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| — | toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle |
| --- | --- |

—

toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle

| — | velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Käsiteltävänä olevassa tapauksessa direktiivin 2001/34/EY 34 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 5.5.2004 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

---

(1)  EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/9 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/9

---

Euroopan yhteisöjen komission 2.3.2006 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

(Asia C-124/06)

(2006/C 96/16)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.3.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamies Gerald Braun ja saman yksikön oikeudellinen neuvonantaja Georgios Zavvos, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| — | toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annettujen direktiivien 78/660/ETY, 83/349/ETY, 86/635/ETY ja 91/674/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/51/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle. |
| --- | --- |

—

toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annettujen direktiivien 78/660/ETY, 83/349/ETY, 86/635/ETY ja 91/674/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/51/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

| — | velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevassa asiassa direktiivin 2003/51/EY 5 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1.1.2005, ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

---

(1)  EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16.

---

ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/10 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/10

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Le Levant 001 ym. v. komissio

(Asia T-34/02) (1)

(Valtiontuki - Asianomaisen osapuolen käsite - Huomautusten esittämistä koskeva vaatimus - EY 88 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamista koskeva päätös - Tietyille merentakaisille investoinneille myönnettäviä verovähennyksiä koskevat toimenpiteet - Laivanrakennukseen liittyvä kehitystuki - Arviointi EY 87 artiklan 1 kohdan kannalta - Perusteluvelvollisuus)

(2006/C 96/17)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: EURL Le Levant 001 (Pariisi, Ranska) ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan tuomion liitteessä (edustajat: asianajajat P. Kirch ja N. Chahid-Nouraï)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: G. Rozet)

Oikeudenkäynnin kohde

Ranskan kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Miquelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/882/EY kumoamista koskeva vaatimus (EYVL L 327, s. 37)

Tuomiolauselma

| 1) | Ranskan kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Miquelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2001/882/EY kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Ranskan kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Miquelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2001/882/EY kumotaan.

| 2) | Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajien oikeudenkäyntikuluista, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

2)

Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajien oikeudenkäyntikuluista, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

---

(1)  EYVL C 109, 4.5.2002.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/10 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/10

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Cementbouw Handel & Industrie v. komissio

(Asia T-282/02) (1)

(Kilpailu - Yrityskeskittymien valvonta - Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 2, 3 ja 8 artikla - Keskittymän käsite - Määräävän aseman syntyminen - Hyväksymisen ehtona on tiettyjen sitoumusten noudattaminen - Suhteellisuusperiaate)

(2006/C 96/18)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Cementbouw Handel & Industrie BV (Le Cruquius, Alankomaat) (edustajat: asianajajat W. Knibbeler, O. Brouwer ja P. Kreijger)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi A. Nijenhuis, K. Wiedner ja W. Mölls, sittemmin Nijenhuis, É. Gippini Fournier ja A. Whelan)

Oikeudenkäynnin kohde

Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamismenettelyyn liittyvän 26.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/756/EY, jossa keskittymä todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja ETA-sopimuksen mukaiseksi (asia COMP/M.2650 — Haniel/Cementbouw/JV [CVK]) (EYVL 2003, L 282, s. 1, oikaisu EYVL 2003 L 285, s. 52), kumoaminen

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EYVL C 274, 9.11.2002.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/11

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Il Ponte Finanziaria v. SMHV

(Asia T-194/03) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sellaisen kuviomerkin rekisteröintiä, joka sisältää sanan ”Bainbridge”, yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus - Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit sekä kolmiulotteiset tavaramerkit, jotka sisältävät sanan ”Bridge” - Käytön todistaminen - Käyttö eri muodossa - ”Puolustavat” tavaramerkit - Tavaramerkkiperhe)

(2006/C 96/19)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Il Ponte Finanziaria SpA (Scandicci, Italia) (edustajat: asianajajat P. L. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina ja M. Boletto)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet M. Buffolo ja O. Montalto)

Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Marine Enterprise Projects — Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (Numana, Italia) (edustaja: asianajaja D. Marchi)

Oikeudenkäynnin kohde

Kantaja on nostanut kanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.3.2003 (asia R 1015/2001-4) tekemästä päätöksestä, joka koskee Il Ponte Finanziaria SpA:n ja Marine Enterprise Projects — Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl:n välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 184, 2.8.2003.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/11

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.2.2006 — V v. komissio

(Yhdistetyt asiat T-200/03 ja T-313/03) (1)

(Henkilöstö - Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi - Henkilöstösääntöjen 51 artikla - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Huolenpitovelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertainen kohtelu - Perustelu - Arviointikertomus - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve)

(2006/C 96/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: V (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall)

Oikeudenkäynnin kohde

Yhtäältä sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla nimittävä viranomainen irtisanoi kantajan epäpätevyyden vuoksi ja toisaalta kantajasta ajanjaksolle 1999/2001 laaditun jaksottaisen arviointikertomuksen kumoamista koskeva vaatimus.

Tuomiolauselma

| 1) | Asioissa T-200/03 ja T-313/03 nostetut kanteet hylätään. |
| --- | --- |

1)

Asioissa T-200/03 ja T-313/03 nostetut kanteet hylätään.

| 2) | Asianosaiset vastaavat tästä menettelystä ja välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

2)

Asianosaiset vastaavat tästä menettelystä ja välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

---

(1)  EUVL C 200, 23.8.2003.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/11

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Nestlé v. SMHV

(Asia T-74/04) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Yhteisön kuvamerkkiä, johon sisältyy sanaosa ”QUICKY”, koskeva rekisteröintihakemus - Aikaisempi yhteisön sekä kansallinen ja kansainvälinen tavaramerkki, johon sisältyy sanaosa ”Quick” - Aikaisempi kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki QUICK - Aikaisempi kansallinen sanamerkki QUICKIES - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin esteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2006/C 96/21)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: J. Evrard ja P. Péters)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Quick restaurants SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajat É. De Gryse ja D. Moreau)

Oikeudenkäynnin kohde

Recours en annulation contre la décision de la deuxième chambre de recours de l'OHMI du 17 décembre 2003 (affaire R 922/2001-2), relative à une procédure d'opposition entre la Société des produits Nestlé SA et Quick restaurants SA

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 94, 17.4.2004.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/12

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Adam v. komissio

(Asia T-342/04) (1)

(Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Toiselle valtiolle suoritettujen palveluksien käsite)

(2006/C 96/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Herta Adam (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja L. Lozano Palacios)

Oikeudenkäynnin kohde

Komission 2.9.2003 tekemä päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyyn ulkomaankorvaukseen, on kumottava.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

2)

Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 262, 23.10.2004.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/12

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.2.2006 — Standertskjöld-Nordenstam ja Heyraud v. komissio

(Yhdistetyt asiat T-437/04 ja T-441/04) (1)

(Henkilöstö - Niin kutsuttu ”toisen aallon” ylennys - Vuoden 2003 ylennyskierros - Kirjaamatta jättäminen palkkaluokkaan A3 ylentämistä varten laadittuun luetteloon virkamiehistä - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen)

(2006/C 96/23)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Holger Standertskjöld-Nordenstam (Waterloo, Belgia) (edustaja: asianajaja T. Demaseure) ja Jean-Claude Heyraud (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

Oikeudenkäynnin kohde

Vaatimukset komission sellaisten päätösten kumoamisesta, joiden mukaan kantajien nimiä ei ole kirjattu luetteloon virkamiehistä, jotka on arvioitu ansioituneimmiksi siltä osin kuin on kyse ylennyksestä A3 palkkaluokkaan vuoden 2003 niin kutsutussa ”toisen aallon” menettelyssä.

Tuomiolauselma

| 1) | Asiat T-437/04 ja T-441/04 yhdistetään tuomion antamista varten. |
| --- | --- |

1)

Asiat T-437/04 ja T-441/04 yhdistetään tuomion antamista varten.

| 2) | Komission päätökset olla kirjaamatta kantajien nimiä luetteloon virkamiehistä, jotka on arvioitu ansioituneimmiksi siltä osin kuin on kyse ylennyksestä A3 palkkaluokkaan vuoden 2003 niin kutsutussa ”toisen aallon” menettelyssä, kumotaan. |
| --- | --- |

2)

Komission päätökset olla kirjaamatta kantajien nimiä luetteloon virkamiehistä, jotka on arvioitu ansioituneimmiksi siltä osin kuin on kyse ylennyksestä A3 palkkaluokkaan vuoden 2003 niin kutsutussa ”toisen aallon” menettelyssä, kumotaan.

| 3) | Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 6, 8.1.2005.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/13 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/13

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.2.2006 — Karatzoglou v. Euroopan jälleenrakennusvirasto

(Asia T-471/04) (1)

(Väliaikainen toimihenkilö - Sopimuksen irtisanominen - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen - Sopimusmääräysten noudattaminen - Perusteltu luottamus)

(2006/C 96/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja Georgios Karatzoglou (Ioannina, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

Vastaaja: Euroopan jälleenrakennusvirasto (edustajat: asianajaja J.-N. Louis, asianajaja S. Orlandi, asianajaja X. Martin ja asianajaja C. Manolopoulos)

Oikeudenkäynnin kohde

Euroopan jälleenrakennusviraston 26.2.2004 tekemän päätöksen, jolla irtisanottiin kantajan palvelussopimus, kumoaminen

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan jälleenrakennusviraston 26.2.2004 tekemä päätös kantajan palvelussopimuksen irtisanomisesta kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan jälleenrakennusviraston 26.2.2004 tekemä päätös kantajan palvelussopimuksen irtisanomisesta kumotaan.

| 2) | Euroopan jälleenrakennusvirasto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan jälleenrakennusvirasto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 57, 5.3.2005.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/13 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/13

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.2.2006 — Centro Europa 7 v. komissio

(Asia T-338/04) (1)

(EY 86 artiklan 3 kohta - Kantelun hylkääminen - Kumoamiskanne - Oikeudenkäyntiväite)

(2006/C 96/25)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Centro Europa 7 Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat V. Ripa di Meana ja R. Mastroianni)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja F. Amato)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Mediaset SpA (Milano, Italia) (edustaja: asianajaja M. Bay)

Oikeudenkäynnin kohde

Kantaja on vaatinut komission 4.6.2004 päiväämän kirjeen [D (2004) 471] kumoamista, sen vuoksi, että siinä hylätään sen kantelu, jonka mukaan Italian tasavalta on rikkonut EY 86 ja EY 82 artiklan määräyksiä.

Määräysosa

| 1) | Kanne jätetään tutkimatta. |
| --- | --- |

1)

Kanne jätetään tutkimatta.

| 2) | Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komissiolle ja väliintulijalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komissiolle ja väliintulijalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 262, 23.10.2004.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/13 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/13

---

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2006 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin

(Asia T-171/05 RII)

(Välitoimimenettely - Henkilöstö - Uusi hakemus - Työjärjestyksen 109 artikla - Uudet tosiseikat)

(2006/C 96/26)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)

Oikeudenkäynnin kohde

Tilintarkastustuomioistuimen 2.12.2004 tekemän päätöksen, jolla toinen virkamies kuin kantaja ylennettiin johtavan kääntäjän virkaan tilintarkastustuomioistuimen pääsihteeristön käännöspalvelun hollannin kielen yksikköön ja hänen palkkaluokakseen määritettiin LA 5, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/14

---

Kanne 14.12.2005 — Daishowa Seiki v. SMHV

(Asia T-438/05)

(2006/C 96/27)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Daishowa Seiki Co. Ltd (Osaka, Japani) (edustaja: asianajaja T. Krüger)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim, Saksa)

Vaatimukset

| — | Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2005 tekemä päätös R 928/2004-1 on kumottava |
| --- | --- |

—

Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2005 tekemä päätös R 928/2004-1 on kumottava

| — | Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta ja valitusmenettelystä R 928/2004-1 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta ja valitusmenettelystä R 928/2004-1 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”BIG PLUS” luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (metalliset työstökoneet, niiden osat ja työkalupitimet) — Hakemus nro 1 073 964

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki ”Plus” muun muassa luokkiin 6 ja 8 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumotaan

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole olemassa sekaannusvaaraa yhtäältä sen vuoksi, etteivät tavarat ja tavaramerkit ole samankaltaisia ja toisaalta sen vuoksi, että väitteen perustana olevan tavaramerkin erottamiskyky rajoittuu kirjoitustapaan.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/14

---

Kanne 25.1.2006 — Trioplast Wittenheim v. komissio

(Asia T-26/06)

(2006/C 96/28)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Asianosaiset

Kantaja: Trioplast Wittenheim AS (Wittenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja Tommy Pettersson)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | päätöksen 1 artiklan g kohta on kumottava osittain sen ajanjakson osalta, jona kantajan katsottiin olleen vastuussa rikkomisesta |
| --- | --- |

—

päätöksen 1 artiklan g kohta on kumottava osittain sen ajanjakson osalta, jona kantajan katsottiin olleen vastuussa rikkomisesta

| — | päätöksen 2 artiklan f kohta on kumottava osittain sen sakon määrän osalta, joka kantaja velvoitettiin maksamaan, tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava |
| --- | --- |

—

päätöksen 2 artiklan f kohta on kumottava osittain sen sakon määrän osalta, joka kantaja velvoitettiin maksamaan, tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission päätöksen asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit (C (2005) 4634 lopullinen) (jäljempänä riidanalainen päätös), jossa kantaja määrättiin maksamaan 17,85 miljoonan euron sakko, koska se oli osallistunut kilpailua rajoittavaan menettelyyn teollisuussäkkimarkkinoilla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa EY 81 artiklan vastaisesti.

Kantaja ei kiistä osallistumistaan kilpailua rajoittavaan menettelyyn 23.3.1999 saakka, mutta se väittää, että se päätti rikkomisen maaliskuussa 1999, kun kantajan uusi omistaja Trioplast Industrier sai tiedon kilpailua rajoittavasta menettelystä. Komissio teki kantajan mukaan näin ollen virheellisen arvion yhtiön rikkomisen kestosta.

Kantaja väittää lisäksi rikkomisen vakavuuden osalta, että verrattuna muihin rikkomiseen syyllistyneisiin yhtiöihin komissio määräsi kantajalle liian korkean perusmäärän, kun otetaan huomioon kantajan markkinaosuus.

Kantaja väittää kannekirjelmänsä tueksi edelleen, että komission laskentatapa sakon määrittämiseksi oli virheellinen ja että olisi pitänyt käyttää toista tapaa, jossa olisi otettu huomioon se, että kantajan rikkominen liittyi kolmeen eri ajanjaksoon, koska sillä oli kolme eri omistajaa (St. Gobain, FLS ja Trioplast Industrier) rikkomisen kuluessa. Komission laskentatavasta seuraa kantajan mukaan, että FLS:n ja Trioplast Industrierin yhteenlaskettu yhteisvastuu ylittää kantajalle määrätyn kokonaissakon ja että FLS:n ja Trioplast Industrierin katsotaan käytännössä olevan yhteisvastuussa sakon maksamisesta myös sen ajanjakson osalta, jolloin kumpikaan näistä yhtiöistä ei omistanut kantajaa.

Kantaja katsoo lisäksi, että komission olisi pitänyt huomioida se, että kantajan rikkomisen osalta oli olemassa lieventäviä seikkoja, koska kantaja oli jatkuvasti vähäinen ja passiivinen toimija rikkomisessa. Kantajan mukaan komissio ei lisäksi ottanut huomioon asetuksessa N:o 1/2003 (1) olevaa kymmenen prosentin sääntöä, ja sen olisi pitänyt olla myötämielisempi kantajaa kohtaan kuin mitä se oli riidanalaisessa päätöksessä.

Kantaja väittää lopuksi, että komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

---

(1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/15

---

Kanne 27.1.2006 — Justerini & Brooks Limited v. SMHV

(Asia T-32/06)

(2006/C 96/29)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Justerini & Brooks Limited (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor B. Cordery)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Elia Canelo Gutierrez (Talavera de la Reina, Espanja)

Vaatimukset

| — | SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.11.2005 (asia R 36/2005-2) väitemenettelystä nro B 605 461 tekemä päätös, joka on saatu tiedoksi 30.11.2005, on kumottava; |
| --- | --- |

—

SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.11.2005 (asia R 36/2005-2) väitemenettelystä nro B 605 461 tekemä päätös, joka on saatu tiedoksi 30.11.2005, on kumottava;

| — | SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”J&B” luokkiin 14, 18, 21, 25, 33 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkkihakemus nro 2 696 383)

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Elia Canelo Gutierrez

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen kuviomerkki ”JOB” luokkaan 33 kuuluvia tuotteita varten (rekisteröinti nro 275 247)

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen hylkääminen ja asian palauttaminen väiteosaston käsiteltäväksi

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 8 artiklan 2 kohdan iii alakohdan ja 73 artiklan ja komission asetuksessa (EY) N:o 2868/95 olevien eri menettelysääntöjen rikkominen.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/15

---

Kanne 26.1.2006 — Bundesverband deutscher Banken v. komissio

(Asia T-36/06)

(2006/C 96/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Bundesverband deutscher Banken e.V. Berlin (Saksa) (edustajat: asianajajat H.-J. Niemeyer ja K.-S. Scholz)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | vastaajan 6.9.1995 asiassa N 248/04 — Landesbank Hessen-Thüringen tekemä päätös K(2005)3232 lopullinen on kumottava |
| --- | --- |

—

vastaajan 6.9.1995 asiassa N 248/04 — Landesbank Hessen-Thüringen tekemä päätös K(2005)3232 lopullinen on kumottava

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission 6.9.2005 tekemän päätöksen K(2005)3232 lopullinen, jolla komissio on päättänyt, että ilmoitettu Hessischer Investitionsfondin erityisen sijoitusrahaston sijoittaminen ”äänettömänä osakkuutena” (stille Einlage) Landesbank Hessen-Thüringeniin (Helaba) ei ole valtiontuki.

Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.

Ensiksi se esittää, että komissio on rikkonut EY 253 artiklassa säädettyä perusteluvelvollisuutta.

Toiseksi kantaja perustelee kannettaan sillä, että vastaaja on katsoessaan Helabaan sijoitetusta pääomasta sovitun korvauksen olevan kohtuullinen loukannut markkinoiden ehdoilla toimivan sijoittajan periaatetta ja näin ollen EY 87 artiklan 1 kohtaa.

Kantaja esittää lisäksi, että komissio on virheellisesti jättänyt jälleenrahoituskustannukset huomioon ottamatta Helabaan sijoitetulta pääomalta puuttuvan likviditeetin vuoksi. Tällä perusteella markkinoiden ehdoilla toimivan sijoittajan periaatetta on loukattu ja EY 87 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

Kantaja väittää lopuksi, että oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, koska komissio ei ole aloittanut Helabaan sijoitettuun pääomaan liittyvää EY 88 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) mukaista tutkintamenettelyä.

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/16 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/16

---

Kanne 7.2.2006 — MEGGLE v. SMHV

(Asia T-37/06)

(2006/C 96/31)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: MEGGLE Aktiengesellschaft (Wasserburg am Inn, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Raab)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Clover Corporation Limited (North Sydney, Australia)

Kantajan vaatimukset

| — | Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.11.2005 tekemä päätös ja väiteosaston väitteen johdosta 30.9.2004 tekemä päätös kumotaan |
| --- | --- |

—

Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.11.2005 tekemä päätös ja väiteosaston väitteen johdosta 30.9.2004 tekemä päätös kumotaan

| — | vastaaja velvoitettaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja velvoitettaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Clover Corporation Limited

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”HiQ ja apilanlehti” luokkiin 5, 29 ja 30 kuuluville tavaroille (nro 2 171 114)

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen kuviomerkki ”apilanlehti” luokkiin 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 ja 33 kuuluville tavaroille (nro 980 458) ja saksalainen kuviomerkki ”apilanlehti” luokkiin 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 ja 33 kuuluville tavaroille (nro 396 52 600)

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittu virheellisesti, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara. Ne ovat hyvin samankaltaisia ja aikaisempi tavaramerkki on erityisen erottamiskykyinen. Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan ensimmäistä ja toista virkettä on rikottu, koska vastaajana oleva virasto on loukannut velvollisuutta tutkia esitetty asiasisältö.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/17

---

Kanne 9.2.2006 — Trioplast Industrier v. komissio

(Asia T-40/06)

(2006/C 96/32)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Asianosaiset

Kantaja: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Ruotsi) (edustaja: asianajaja Tommy Pettersson)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | päätöksen 1 artiklan g kohta on kumottava osittain sen ajanjakson osalta, jona kantajan katsottiin olleen vastuussa rikkomisesta |
| --- | --- |

—

päätöksen 1 artiklan g kohta on kumottava osittain sen ajanjakson osalta, jona kantajan katsottiin olleen vastuussa rikkomisesta

| — | päätöksen 2 artiklan f kohta on kumottava osittain sen sakon määrän osalta, jonka maksamisesta kantajan katsottiin olevan yhteisvastuussa, tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava |
| --- | --- |

—

päätöksen 2 artiklan f kohta on kumottava osittain sen sakon määrän osalta, jonka maksamisesta kantajan katsottiin olevan yhteisvastuussa, tai toissijaisesti sakon määrää on alennettava

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja tukeutuu, ovat samat kuin asiassa T-26/06, Trioplast Wittenheim vastaan komissio.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/17

---

Kanne 6.2.2006 — Puolan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-41/06)

(2006/C 96/33)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: hallituksen asiamies Paweł Szałamacha )

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Asiassa COMP/M.3894 18.10.2005 tehty komission päätös, jolla todettiin ilmoitetun Unicredito Italiano SpA:n ja Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n välisen keskittymän soveltuvan yhteismarkkinoille, on kumottava |
| --- | --- |

—

Asiassa COMP/M.3894 18.10.2005 tehty komission päätös, jolla todettiin ilmoitetun Unicredito Italiano SpA:n ja Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n välisen keskittymän soveltuvan yhteismarkkinoille, on kumottava

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii, että asiassa COMP/M.3894 18.10.2005 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös, jolla todettiin ilmoitetun pankkien Unicredito Italiano SpA (UCI) ja Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG (HVB) välisen sulautuman soveltuvan yhteismarkkinoille, kumotaan. Kummallakin pankeista on osuuksia pankkilaitoksissa Puolassa, ja kantajan mukaan sulautuman seurauksena UCI saa valvontaansa HVB:n omistuksessa olevat osuudet Puolan pankkimarkkinoilla.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

| — | Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen (1) 2 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska komissio oli kantajan mukaan arvioinut suunniteltua yrityskeskittymää epäasianmukaisesti, sillä se ei ollut ottanut huomioon Puolan pankkialan historiaa, ulkomaisten sijoitusten suurta määrää eikä niitä syitä, joiden vuoksi Puolan hallitus oli rajoittanut sijoituksia valtion omistuksessa olevia pankkeja yksityistettäessä. Kantaja katsoo lisäksi, että komissio rikkoi asetuksen 2 artiklan 1 kohtaa, koska kun se päätyi katsomaan suunnitellun yrityskeskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi, se ei ottanut huomioon yksityistämissopimuksen (2) 3 artiklan 9 kohdan olemassaoloa ja vaikutuksia. Kantajan mukaan kyseinen olemassaolo ja kyseiset vaikutukset merkitsivät yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia markkinoillepääsyn esteitä. Kantaja väittää myös, että komissio arvioi virheellisesti keskittymiä Puolan pankkimarkkinoilla, samoin kuin niitä vaikutuksia, joita ehdotetulla keskittymällä olisi kilpailuun sijoitusrahastomarkkinoilla ja joihinkin pankkialan erityismarkkinoihin Puolassa. |
| --- | --- |

—

Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen (1) 2 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska komissio oli kantajan mukaan arvioinut suunniteltua yrityskeskittymää epäasianmukaisesti, sillä se ei ollut ottanut huomioon Puolan pankkialan historiaa, ulkomaisten sijoitusten suurta määrää eikä niitä syitä, joiden vuoksi Puolan hallitus oli rajoittanut sijoituksia valtion omistuksessa olevia pankkeja yksityistettäessä. Kantaja katsoo lisäksi, että komissio rikkoi asetuksen 2 artiklan 1 kohtaa, koska kun se päätyi katsomaan suunnitellun yrityskeskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi, se ei ottanut huomioon yksityistämissopimuksen (2) 3 artiklan 9 kohdan olemassaoloa ja vaikutuksia. Kantajan mukaan kyseinen olemassaolo ja kyseiset vaikutukset merkitsivät yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia markkinoillepääsyn esteitä. Kantaja väittää myös, että komissio arvioi virheellisesti keskittymiä Puolan pankkimarkkinoilla, samoin kuin niitä vaikutuksia, joita ehdotetulla keskittymällä olisi kilpailuun sijoitusrahastomarkkinoilla ja joihinkin pankkialan erityismarkkinoihin Puolassa.

| — | Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska ehdotetun keskittymän olisi kantajan mukaan pitänyt herättää komissiossa vakavia epäilyjä siihen nähden, oliko keskittymä yhteismarkkinoille soveltuva, ja johtaa menettelyn eli sitä, kuuluiko ehdotettu keskittymä kyseisen asetuksen soveltamisalaan, koskevan tutkimuksen toisen vaiheen aloittamiseen. |
| --- | --- |

—

Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska ehdotetun keskittymän olisi kantajan mukaan pitänyt herättää komissiossa vakavia epäilyjä siihen nähden, oliko keskittymä yhteismarkkinoille soveltuva, ja johtaa menettelyn eli sitä, kuuluiko ehdotettu keskittymä kyseisen asetuksen soveltamisalaan, koskevan tutkimuksen toisen vaiheen aloittamiseen.

| — | Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 11 artiklan rikkominen, täytäntöönpanoasetuksen (3) 5 artiklan rikkominen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, koska kantajan mukaan keskittymää koskeva ilmoitus, sellaisena kuin osapuolet ovat sen esittäneet, oli puutteellinen, sillä se ei sisältänyt tietoja yksityistämissopimuksen ehdoista, erityisesti sen 3 artiklasta, eikä komissio ole näin ollen voinut ylipäänsä ottaa sitä huomioon. |
| --- | --- |

—

Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 11 artiklan rikkominen, täytäntöönpanoasetuksen (3) 5 artiklan rikkominen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, koska kantajan mukaan keskittymää koskeva ilmoitus, sellaisena kuin osapuolet ovat sen esittäneet, oli puutteellinen, sillä se ei sisältänyt tietoja yksityistämissopimuksen ehdoista, erityisesti sen 3 artiklasta, eikä komissio ole näin ollen voinut ylipäänsä ottaa sitä huomioon.

| — | Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisen yhteistyövelvollisuuden laiminlyönti, koska ennen päätöksen tekemistä ei ollut otettu huomioon niitä Puolan tasavallan oikeutettuja etuja, joista säädetään yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 21 artiklan 4 kohdassa. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt ennen kuin se teki päätöksen keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, toteuttaa toimenpiteet saadakseen tiedon kaikista jäsenvaltioiden oikeutetuista eduista. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, kun seuratessaan Puolan pankkimarkkinoita ajanjaksolla ennen Puolan liittymistä Euroopan unioniin komissiolla oli mahdollisuus tutustua kyseisten markkinoiden rakenteeseen ja komission on pitänyt olla tietoinen Puolan hallituksen yleisestä oikeutetusta edusta monopolien purkamista ja yksityistämisiä koskevan strategian soveltamisessa ja täytäntöönpanossa. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisen yhteistyövelvollisuuden laiminlyönti, koska ennen päätöksen tekemistä ei ollut otettu huomioon niitä Puolan tasavallan oikeutettuja etuja, joista säädetään yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 21 artiklan 4 kohdassa. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt ennen kuin se teki päätöksen keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, toteuttaa toimenpiteet saadakseen tiedon kaikista jäsenvaltioiden oikeutetuista eduista. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, kun seuratessaan Puolan pankkimarkkinoita ajanjaksolla ennen Puolan liittymistä Euroopan unioniin komissiolla oli mahdollisuus tutustua kyseisten markkinoiden rakenteeseen ja komission on pitänyt olla tietoinen Puolan hallituksen yleisestä oikeutetusta edusta monopolien purkamista ja yksityistämisiä koskevan strategian soveltamisessa ja täytäntöönpanossa.

| — | EY 253 artiklan rikkominen ja päätöstä koskevien asianmukaisten perustelujen esittämistä koskevan velvollisuuden laiminlyönti, koska tällä tavalla on kantajan mukaan tehty vaikeammaksi seurata sitä, onko komission toteuttama lain soveltamismenettely virheetön. |
| --- | --- |

—

EY 253 artiklan rikkominen ja päätöstä koskevien asianmukaisten perustelujen esittämistä koskevan velvollisuuden laiminlyönti, koska tällä tavalla on kantajan mukaan tehty vaikeammaksi seurata sitä, onko komission toteuttama lain soveltamismenettely virheetön.

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston asetus (EYVL 1989, L 395, s. 1).

(2)  Bank Polska Kasa Opieki Spółka Akcyjna – Grupa Pekao S.A:n osakkeiden myynnistä 23.6.1999 Puolan tasavallan talousviraston sekä Unicredito Italiano SpA:n ja Allianz AG:n välillä tehty sopimus.

(3)  Yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta 7 päivänä huhtikuuta 2004 annettu komission asetus (EY) N:o 802/2004 (EUVL L 133, s. 1).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/18 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/18

---

Kanne 21.2.2006 — Fardem Packaging v. komissio

(Asia T-51/06)

(2006/C 96/34)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Fardem Packaging B.V. (Edam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja F. J. Leeflang)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | Fardemia koskeva päätös on kumottava kokonaan tai osittain |
| --- | --- |

—

Fardemia koskeva päätös on kumottava kokonaan tai osittain

| — | Fardemille määrättyä sakkoa on alennettava |
| --- | --- |

—

Fardemille määrättyä sakkoa on alennettava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jossa kantajan katsottiin olevan yhteisvastuullinen velallinen kartelliin osallistumisen vuoksi ja sille määrättiin sakko.

Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja että huolenpitovelvollisuutta koskevaa periaatetta, perusteluvelvollisuutta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.

Kantaja esittää seuraavaksi, että komissio ei ole tutkinut väitettä, joka liittyy sen kauppapolitiikkaan ennen vuotta 1997 ja sen jälkeen. Kantaja ei kiellä osallistumistaan kartelliin, mutta viittaa siihen, että se oli ennen vuotta 1997 täysin riippuvainen silloisesta emoyhtiöstään. Vuoden 1997 jälkeen se on tosin ollut riippumaton, mutta sen päämäärät ovat kuitenkin vähitellen muuttuneet olennaisesti.

Lisäksi komissio on ottanut lähtökohdaksi virheellisen tosiseikkojen arvioinnin siltä osin kuin se koskee kantajan osallistumista ryhmiin ”Valveplast”, ”Benelux” ja ”Teppema” sekä myös ryhmiin ”Belgia” ja ”suljettavat säkit”. Komissio on tehnyt useita päätelmiä, joiden osalta se ei ole ollut huolellinen ja jotka ovat joidenkin menettelytapojen osalta virheellisiä. Lisäksi komissio ei ole ottanut huomioon, että ryhmät ”Belgia” ja ”suljettavat säkit” oli lopetettu ennen vuotta 1997.

Komissio on lisäksi arvioinut tosiseikkoja väärin markkinoiden alueellisen rajaamisen osalta. Kantaja viittaa tässä yhteydessä siihen, että sillä ei ollut Espanjassa ollenkaan liikevaihtoa ja Ranskassa vain vähän.

Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei ole soveltanut kantajaan yhteistyöstä annettua tiedonantoa ja että se ei ole katsonut lieventäviksi seikoiksi tiettyjä kantajan esittämiä tosiseikkoja.

Sakon perusmäärän määrittämisen osalta kantaja kiistää yksilöllisten markkinaosuuksien vahvistamisen saavutettujen liikevaihtojen perusteella tonnimäärän sijasta, erilaisen käsittelyn soveltamisen luokkiin markkinaosuuden perusteella ja tämän erottelun soveltamisen luokittain sekä sakon perusmäärän yhdistämisen kulloinkin ilmoitettuun luokkaan.

Lopuksi kantaja esittää, että komissio on laittomasti päättänyt, että kantaja ja Kendrion N.V. muodostavat taloudellisen yksikön, mistä johtuen Kendrionille on laittomasti määrätty sakko kantajan sääntöjenvastaisen toiminnan johdosta.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/19 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/19

---

Kanne 21.2.2006 — Harry's Morato v. SMHV

(Asia T-52/06)

(2006/C 96/35)

Kannekirjelmän kieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Harry's Morato SpA (Altavilla Vicentina, Italia) (edustajat: asianajajat Niccoló Ferretti, Giovanni Casucci, Fabio Trevisan)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferrero OhG mbH

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen valituslautakunnan 16.12.2005 tekemää päätöstä R 600/2005-1 on muutettava |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen valituslautakunnan 16.12.2005 tekemää päätöstä R 600/2005-1 on muutettava

| — | SMHV on määrättävä rekisteröimään välittömästi rekisteröintihakemuksen nro 1 849 439, sellaisena kuin sitä on myöhemmin rajoitettu, mukaisesti tavaramerkki ”Morato”, koska todellista subjektiivista estettä ei ole ja kun joka tapauksessa otetaan huomioon se, että kyseinen merkki ei ole ristiriidassa tavaramerkin ”MORATO” kanssa, ja SMVH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

SMHV on määrättävä rekisteröimään välittömästi rekisteröintihakemuksen nro 1 849 439, sellaisena kuin sitä on myöhemmin rajoitettu, mukaisesti tavaramerkki ”Morato”, koska todellista subjektiivista estettä ei ole ja kun joka tapauksessa otetaan huomioon se, että kyseinen merkki ei ole ristiriidassa tavaramerkin ”MORATO” kanssa, ja SMVH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”Morato” (rekisteröintihakemus nro 1.849.439) luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten.

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: FERRERO OHG mbH.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ”MORETTO” (nro 39.707.273) luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään ja rekisteröintihakemus hylätään.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

Kanneperusteet: Tavaramerkkiä ”MORETTO” koskevan oikeuden menettäminen sen vuoksi, ettei sitä ole käytetty, sekä asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (sekaannusvaara) virheellinen soveltaminen.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/20

---

Kanne 22.2.2006 — Kendrion v. komissio

(Asia T-54/06)

(2006/C 96/36)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Kendrion N.V. (Zeist, Alankomaat) (edustaja: asianajajat P. Glazener ja C. C. Meijer)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | kantajalle osoitettu päätös on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain |
| --- | --- |

—

kantajalle osoitettu päätös on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain

| — | kantajalle määrätty sakko on kumottava tai sitä on alennettava |
| --- | --- |

—

kantajalle määrätty sakko on kumottava tai sitä on alennettava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jossa kantajan katsottiin rikkoneen kilpailusääntöjä ja jossa sille määrättiin sakko.

Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 15 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska päätöksen päätösosa on ristiriidassa päätöksen perustelujen kanssa. Riitautetun päätöksen perusteluissa ei syytetä kantajaa osallistumisesta rikkomiseen, kun taas päätösosassa sen syyksi katsotaan EY 81 artiklan rikkominen.

Lisäksi EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu siten, että komissio on virheellisesti olettanut, että kantaja ja Fardem Packaging B.V. muodostivat taloudellisen yksikön, minkä vuoksi kantajalle on laittomasti määrätty sakko Fardem Packagingin sääntöjenvastaisesta toiminnasta johtuen.

Lisäksi komissio on EY 81 ja EY 253 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan lisäksi loukannut yleisiä oikeusperiaatteita, muun muassa huolenpitovelvollisuuden periaatetta, mielivallan kieltoa, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

Komissio on katsonut kantajan syyksi Fardem Packagingin sääntöjenvastaisen toiminnan poiketen komission muista päätöksistä, joissa emoyhtiötä ei ole katsottu vastuulliseksi. Lisäksi kantajalle on emoyhtiönä määrätty suurempi sakko kuin tytäryhtiölle, joka on syyllistynyt rikkomiseen. Kantajaa on myös kohdeltu eri tavalla kuin muita emoyhtiöitä, jotka on katsottu yhteisvastuullisiksi velallisiksi tytäryhtiöidensä sääntöjenvastaisesta toiminnasta. Kantajalle määrätty sakko loukkaa lisäksi suhteellisuusperiaatetta ja huolenpitovelvollisuuden periaatetta.

Lopuksi kantaja vetoaa sakkojen määrittämisestä annettuihin suuntaviivoihin ja erityisesti siihen, että niiden 5 kohdan b alakohtaa ei ole sovellettu. Komissio ei ole ottanut huomioon yrityksen erityispiirteitä.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/20

---

Kanne 22.2.2006 — RKW v. komissio

(Asia T-55/06)

(2006/C 96/37)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Hellmann)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | vastaajan 30.11.2005 tekemä ja kantajalle 14.12.2005 toimitettu päätös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia C (2005) 4635 lopull., COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa
  toissijaisesti kantajalle määrättyä sakkoa on alennettava |
| --- | --- |

—

vastaajan 30.11.2005 tekemä ja kantajalle 14.12.2005 toimitettu päätös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia C (2005) 4635 lopull., COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa

toissijaisesti kantajalle määrättyä sakkoa on alennettava

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission päätöksen C (2005) 4634 lopull., joka tehtiin 30.11.2005, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit. Riidanalaisessa päätöksessä kantajalle määrättiin sakko EY 81 artiklan rikkomisen vuoksi, koska se oli komission mukaan osallistunut tiettyihin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin teollisuussäkkisektorilla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa.

Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan hallinnon lainalaisuusperiaatetta. Vastaajan sakkokäytäntö ei sen mukaan kuulu toimivaltaperustaan eli asetuksen N:o 17/1962 (1) 15 artiklan 2 kohdan tai asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklan soveltamisalaan. Kantaja väittää tässä yhteydessä myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

Kantaja väittää edelleen, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa ja sakkojen laskemisesta annettuja suuntaviivoja on sovellettu virheellisesti. Erityisesti todistelu ja näytön arviointi kantajan osalta ovat sen mukaan virheelliset. Lisäksi tähänastinen hallintokäytäntö huomioon ottaen kantajaa rangaistiin sen mukaan suhteettomasti. Mitä tulee todetun rikkomisen vuoksi vahvistettuun perusmäärään kantaja väittää, että sitä ei eri tavoin kohdeltu yhdenvertaisesti riidanalaisen päätöksen muihin adressaatteihin verrattuna. Kantaja väittää edelleen, että komissio teki oikeudellisen virheen rikkomisen keston arvioinnissa, eikä ottanut huomioon lieventäviä seikkoja. Kantaja väittää lopuksi, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa on myös rikottu, koska sakko laskettiin virheellisesti, kun otetaan huomioon sakkojen määräämättä jättämisestä tai niiden alentamisesta annettu tiedonanto.

---

(1)  Asetus N:o 17, Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL N:o 13, 21.2.1962, s. 204).

(2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/21 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/21

---

Kanne 17.2.2006 — Ranska v. komissio

(Asia T-56/06)

(2006/C 96/38)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (Pariisi, Ranska) (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Ramet)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | ensisijaisesti riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

ensisijaisesti riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan

| — | toissijaisesti päätöksen 5 artikla on kumottava |
| --- | --- |

—

toissijaisesti päätöksen 5 artikla on kumottava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Neuvosto antoi 30.6.1997 tekemällään päätöksellä, joka tehtiin komission ehdotuksesta direktiivin 92/81/ETY (1) mukaisessa menettelyssä, tietyille jäsenvaltioille valtuuden soveltaa tai pitää yllä alempaa valmisteveroa tai vapautuksia valmisteverosta tiettyihin tarkoituksiin käytettävien kivennäisöljyjen osalta. Neuvosto pidensi tätä valtuutusta neljällä toisiaan seuraavalla päätöksellä, viimeksi 31.12.2006 asti. Ranska valtuutettiin soveltamaan alennuksia tai vapautuksia raskaan polttoöljyn osalta, jota käytetään polttoaineena alumiinioksidin valmistuksessa Gardannen alueella.

Komissio ilmoitti 30.10.2001 päivätyllä kirjeellä Ranskalle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee Gardannen alueella alumiinioksin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamista valmisteverosta (2). Tähän menettelyn johdosta komissio teki 7.12.2005 riidanalaisen päätöksen (3) todeten, että Ranskan, Irlannin ja Italian täytäntöönpanemat valmisteverovapautukset kivennäisöljyjen osalta, joita käytetään alumiinin tuotantoon Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa, ovat EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia, jotka ovat osittain soveltumattomia yhteismarkkinoille, ja vaati kyseessä olevia jäsenvaltioita tämän vuoksi perimään nämä tuet takaisin.

Ranska vaatii kyseessä olevalla kanteella tämän päätöksen osittaista kumoamista sikäli kuin se koskee Ranskan Gardannen alueen osalta myöntämää vapautusta.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa useisiin kanneperusteisiin, joista ensimmäisessä esitetään, että EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontuen käsitettä on loukattu. Se esittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että kyseessä on valtiontuki, vaikka kaikki tueksi määrittelemisen vaatimat edellytykset, sellaisina kuin ne on esitetty asiassa Altmark (4) annetussa tuomiossa, ja erityisesti edellytykset kilpailun rajoittamisesta tai yhteismarkkinoiden toiminnan vääristämisestä eivät täyty. Se esittää, että komissio ei voi yhtäältä ehdottaa neuvostolle, että sen tulee tehdä direktiivin 92/81/ETY perusteella päätös, joka valtuuttaa vapauttamiseen valmisteverosta ja olla vastustamatta sen pidentämistä ja toisaalta todeta, että tämä vapautus on yhteismarkkinoille soveltumaton valtiontuki.

Kantajan toinen kanneperuste koskee perustelun puuttumista sikäli kuin riitautettu päätös sisältää komission päätelmien osalta ristiriidan, joka koskee toteamusta kilpailun rajoittamisesta.

Toissijaisesti esitetyssä kolmannessa kanneperusteessa kantaja esittää, että riitautetun päätöksen 5 artiklan sisältämä vaatimus takaisinperimisestä loukkaa luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja kohtuullisessa ajassa toimimisen periaatetta. Se esittää, että vapautuksesta hyötyneet voivat riidanalaisen päätöksen antamisajankohtaan asti — ja kuten komissio katsoo, muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksen julkaisemiseen asti — vedota oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteisiin. Kantaja esittää lisäksi, että komission menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä lopulliseen päätökseen asti kestänyt neljän vuoden toimimattomuus muodostaa myös luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja kohtuullisessa ajassa toimimisen periaatteiden loukkauksen.

---

(1)  kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY (EYVL L 316, s. 12).

(2)  Julkaistu EYVL:ssä C 30 2.2.2002, s. 21.

(3)  Päätös K(2005) 4436 lopullinen (valtiontuet nrot C 78-79-80/2001).

(4)  Asia C-280/00, Altmark Trans, tuomio 24.7.2004 (Kok. 2004, s. I-7747).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/22 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/22

---

Kanne 17.2.2006 — Marly SA v. SMHV

(Asia T-57/06)

(2006/C 96/39)

Kannekirjelmän kieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marly SA (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Mouffe)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Erdal Gesellschaft m.b.H. (Hallein, Itävalta)

Kantajan vaatimukset

| — | asiassa tehty päätös on kumottava siltä osin, kuin siinä hyväksytään sanamerkin TOFIX haltijan tekemä väite |
| --- | --- |

—

asiassa tehty päätös on kumottava siltä osin, kuin siinä hyväksytään sanamerkin TOFIX haltijan tekemä väite

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnan menettelyssä aiheutuneet välttämättömät kulut sekä sille kyseisen päätöksen mukaan aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnan menettelyssä aiheutuneet välttämättömät kulut sekä sille kyseisen päätöksen mukaan aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki TOPIX luokkaan 3 kuuluville tavaroille (hakemus nro 2 326 072)

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Erdal Gesellschaft m.b.H.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainvälinen sanamerkki TOFIX luokkiin 3 ja 4 kuuluville tavaroille

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksytään kaikkien väitteen kohteena olevien tavaroiden osalta

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen sikäli kuin kyseessä olevat tavaramerkit eroavat toisistaan ulkoasultaan ja merkityssisällöltään ja niiden kattamat tavarat ovat huomattavan erilaisia.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/23 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/23

---

Kanne 22.2.2006 — H.A.L.T.E. v. komissio

(Asia T-58/06)

(2006/C 96/40)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens — H.A.L.T.E. (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-L. Lesquins)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | EY:n perustamissopimuksen 232 artiklan mukaisesti on todettava, että Euroopan yhteisöjen komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, koska se ei ole tehnyt päätöstä, joka sen olisi tullut tehdä EY 87 ja EY 88 artiklan nojalla |
| --- | --- |

—

EY:n perustamissopimuksen 232 artiklan mukaisesti on todettava, että Euroopan yhteisöjen komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, koska se ei ole tehnyt päätöstä, joka sen olisi tullut tehdä EY 87 ja EY 88 artiklan nojalla

| — | komissio on velvoitettava ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin tuomion täytäntöönpanemiseksi |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin tuomion täytäntöönpanemiseksi

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kyseessä olevalla kanteella yhdistys, johon kuuluu kuriiripalvelujen, kuljetuksen ja logistiikan alalla toimivia yhtiöitä, vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan komission laiminlyöneen lainvastaisesti EY 88 artiklan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen ja välitoimista määräämisen sellaisen tuen maksamisen keskeyttämiseksi, jonka kantaja on riitauttanut kantelussaan, joka koskee Ranskan valtion 100 prosenttisesti omistaman julkisen yrityksen, SNCF:n, tavaraliikenneyhtiö SCS SERNAMille myöntämää rakennemuutostukea.

Laiminlyöntikanteensa tueksi kantaja vetoaa väitteisiin, jotka voidaan jakaa kahteen kanneperusteeseen.

Ensimmäinen kanneperuste on johdettu EY 88 artiklan 2 kohdan rikkomisesta. Kantaja toteaa, että yli kuuden kuukauden ajanjakson kuluminen sen ensimmäisestä kantelusta huolimatta niistä tiedoista, jotka komissiolla oli asiasta sen johdosta, että se oli aikaisemmin tehnyt päätöksiä, joiden noudattamatta jättäminen oli kantelun kohteena, on osoitus komission huomattavista vaikeuksista arvioida kyseessä olevan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Kantajan mukaan komissiolla on näin ollen velvollisuus aloittaa kantelun kohteena olevia tukia koskeva muodollinen tutkintamenettely. Lisäksi kantaja esittää, että mahdollinen Ranskan viranomaisten tuen ilmoittamatta jättäminen ei vapauta komissiota huolellisuusvelvoitteesta ja että sillä on velvollisuus harjoittaa tutkintavaltuuksiaan saadessaan tietoja valtion toimenpiteistä, jotka voivat olla yhteismarkkinoiden periaatteiden vastaisia, etenkin kun on tehty sen aikaisemman päätöksen, jossa on määritelty ehdot valtiontuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, rikkomista koskeva kantelu (1).

Toinen kanneperuste on johdettu EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen N:o 659/1999 (2) 11 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) rikkomisesta. Kantaja esittää, että komission olisi pitänyt määrätä välitoimista tuen maksamisen keskeyttämiseksi, koska objektiivinen kiireellisyysedellytys täyttyi.

---

(1)  Kyse on komission 20.10.2004 tekemästä päätöksestä, joka koskee Ranskan osittain täytäntöönpanemaa valtiontukea Sernam-nimisen yrityksen hyväksi, K(2004) 3940 lopullinen.

(2)  EYVL L 83, s. 1; tämän asetuksen täytäntöönpanosta on 21.4.2004 annettu komission asetus N:o 794/2004 (EUVL L 182, s. 2).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/24 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/24

---

Kanne 6.2.2006 — Italian tasavalta v. komissio

(Asia T-60/06)

(2006/C 96/41)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja(t): Italian tasavalta asiamies (asiamiehet): avvocato dello stato Giacomo Aiello)

Vastaaja(t): komissio

Vaatimukset

| — | Kantaja vaatii komission 7.12.2005 tekemän päätöksen 2005 K(2005) 4436 lopull. kumoamista ja vastaajan velvoittamista korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja palkkiot. |
| --- | --- |

—

Kantaja vaatii komission 7.12.2005 tekemän päätöksen 2005 K(2005) 4436 lopull. kumoamista ja vastaajan velvoittamista korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja palkkiot.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja on riitauttanut Gardannen, Shannonin ja Sardinian alueella alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteveron vapautuksista, jotka Ranska, Irlanti ja Italia ovat toteuttaneet, 7.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2005 K(2005) 4436 lopull.

Kantajan osalta päätöksessä todetaan seuraavaa:

| — | Vapautukset eivät kohdistu tarkemmin määrittelemättömään joukkoon toimijoita, vaan niillä suositaan tiettyjä yrityksiä alumiinioksidin markkinoiden erityisrakenteen vuoksi. |
| --- | --- |

—

Vapautukset eivät kohdistu tarkemmin määrittelemättömään joukkoon toimijoita, vaan niillä suositaan tiettyjä yrityksiä alumiinioksidin markkinoiden erityisrakenteen vuoksi.

| — | Kyseessä ovat uudet yhteisön oikeuden vastaiset tuet, koska toimenpiteitä ei ole ilmoitettu määräajassa komissiolle; lisäksi niiden voidaan katsoa olleen osittain olemassa 29.5.1998 asti. |
| --- | --- |

—

Kyseessä ovat uudet yhteisön oikeuden vastaiset tuet, koska toimenpiteitä ei ole ilmoitettu määräajassa komissiolle; lisäksi niiden voidaan katsoa olleen osittain olemassa 29.5.1998 asti.

| — | Kyseiset tuet eivät ole yhteensopivia ympäristönsuojelun alaa koskevan valtiontukisääntelyn kanssa aina 31.10.2003 asti. |
| --- | --- |

—

Kyseiset tuet eivät ole yhteensopivia ympäristönsuojelun alaa koskevan valtiontukisääntelyn kanssa aina 31.10.2003 asti.

Kantaja vetoaa kanteessaan seuraaviin seikkoihin:

| — | Italian lainsäädännössä vahvistettu vapautus valmisteverosta ei ole valikoiva, vaan se koskee kaikkia yhteisöjä, jotka käyttävät kivennäisöljyä alumiinioksidin valmistuksessa. Se, että Italian valtion alueella on ainoastaan yksi laitos, joka käyttää näitä öljyjä tuotantoprosessissaan on pelkästään sattuma, joka ei millään tavalla vaikuta kyseessä olevan säännöksen yleiseen sovellettavuuteen. |
| --- | --- |

—

Italian lainsäädännössä vahvistettu vapautus valmisteverosta ei ole valikoiva, vaan se koskee kaikkia yhteisöjä, jotka käyttävät kivennäisöljyä alumiinioksidin valmistuksessa. Se, että Italian valtion alueella on ainoastaan yksi laitos, joka käyttää näitä öljyjä tuotantoprosessissaan on pelkästään sattuma, joka ei millään tavalla vaikuta kyseessä olevan säännöksen yleiseen sovellettavuuteen.

| — | Kyseessä olevat tuet olisi pitänyt katsoa olemassa oleviksi tuiksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan ii alakohdan mukaisesti, koska Italian valtio oli saanut sääntöjenmukaisesti neuvostolta luvan pitää voimassa nyt riitautetun vapautuksen. |
| --- | --- |

—

Kyseessä olevat tuet olisi pitänyt katsoa olemassa oleviksi tuiksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan ii alakohdan mukaisesti, koska Italian valtio oli saanut sääntöjenmukaisesti neuvostolta luvan pitää voimassa nyt riitautetun vapautuksen.

| — | Vapautus oli sidottu tiukasti ympäristönsuojelullisten tavoitteiden toteuttamiseen, kuten voidaan päätellä Italian hallituksen antamista täytäntöönpanosäännöksistä sekä sopimuksista, jotka Eurallumina -niminen yritys on tehnyt Sardinian alueen ja ympäristöministeriön kanssa. |
| --- | --- |

—

Vapautus oli sidottu tiukasti ympäristönsuojelullisten tavoitteiden toteuttamiseen, kuten voidaan päätellä Italian hallituksen antamista täytäntöönpanosäännöksistä sekä sopimuksista, jotka Eurallumina -niminen yritys on tehnyt Sardinian alueen ja ympäristöministeriön kanssa.

| — | Vapautusta on pidettävä toiminnallisena ja liittyvän Sardinian alueen taloudelliseen kehittämiseen. |
| --- | --- |

—

Vapautusta on pidettävä toiminnallisena ja liittyvän Sardinian alueen taloudelliseen kehittämiseen.

| — | Italian hallituksen mukaan direktiivin 2003/96/EY voimaantulon jälkeen ei ollut enää voimassa velvollisuutta ilmoitta kyseessä olevaa veroetua, koska tämän direktiivin 18 artiklan ja sen liitteen II perusteella esillä oleva valmistevero oli jätetty nimenomaisesti oikeudellisen arvioinnin ulkopuolelle 31.12.2006 asti. Lisäksi nämä säännökset ovat sisällöltään samat kuin neuvoston päätöksen 2001 224/EY 1 artiklan 2 kohta. |
| --- | --- |

—

Italian hallituksen mukaan direktiivin 2003/96/EY voimaantulon jälkeen ei ollut enää voimassa velvollisuutta ilmoitta kyseessä olevaa veroetua, koska tämän direktiivin 18 artiklan ja sen liitteen II perusteella esillä oleva valmistevero oli jätetty nimenomaisesti oikeudellisen arvioinnin ulkopuolelle 31.12.2006 asti. Lisäksi nämä säännökset ovat sisällöltään samat kuin neuvoston päätöksen 2001 224/EY 1 artiklan 2 kohta.

Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että asiassa on loukattu luottamuksensuojan periaatetta eikä siinä ole noudatettu olettamaa yhteisön oikeussääntöjen lainmukaisuudesta.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/24 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/24

---

Kanne 23.2.2006 — FLS Plast v. komissio

(Asia T-64/06)

(2006/C 96/42)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: FLS Plast A/S (Kööpenhamina, Tanska) (edustajat: K. Lasok, QC ja asianajaja M. Thill-Tayara)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | riidanalaisen komission päätöksen C (2005) 4634, joka tehtiin 30.11.2005, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, 1 artiklan h kohta ja 2 artiklan f kohta on kumottava kokonaisuudessaan sikäli kuin ne koskevat kantajaa |
| --- | --- |

—

riidanalaisen komission päätöksen C (2005) 4634, joka tehtiin 30.11.2005, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, 1 artiklan h kohta ja 2 artiklan f kohta on kumottava kokonaisuudessaan sikäli kuin ne koskevat kantajaa

| — | toissijaisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklan f kohtaa on muutettava ja FLP Plastille yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava huomattavasti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täyttä harkintavaltaa käyttäen, 1 artiklan 1 kohta on kumottava osittain sikäli kuin se koskee kantajaa ja 2 artiklassa kantajalle määrätty sakko on kumottava osittain tai toissijaisesti sen määrää on alennettava asianmukaisesti |
| --- | --- |

—

toissijaisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklan f kohtaa on muutettava ja FLP Plastille yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava huomattavasti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täyttä harkintavaltaa käyttäen, 1 artiklan 1 kohta on kumottava osittain sikäli kuin se koskee kantajaa ja 2 artiklassa kantajalle määrätty sakko on kumottava osittain tai toissijaisesti sen määrää on alennettava asianmukaisesti

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa osallistumalla muovisten teollisuussäkkien alalla joukkoon sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, jotka vaikuttivat Belgiaan, Ranskaan, Saksaan, Luxemburgiin, Alankomaihin ja Espanjaan ja jotka muodostuivat hintojen ja yhteisten hintojenlaskentatapojen vahvistamisesta, markkinoiden, myyntikiintiöiden, asiakkaiden, sopimusten ja tilausten jakamisesta, yhdenmukaistetuista tarjouksista tiettyjen tarjouskilpailujen yhteydessä ja yrityskohtaisten tietojen vaihtamisesta. Kantajan rikkominen liittyi toisen yhtiön eli Trioplast Wittenheim SA:n (TW), jonka katsottiin osallistuneen kyseiseen kartelliin, toimintaan. Kantaja oli omistanut TW:n osakkeita ja suurimman osan ajasta, jona kantajan katsottiin syyllistyneen rikkomiseen, TW oli sen kokonaan omistama tytäryhtiö. TW:lle määrättiin sakko, ja kantajan katsottiin olevan yhteisvastuussa kyseisen sakon osasta.

Kantaja ei kiistä kartellin olemassaoloa, kestoa eikä sen entisen tytäryhtiön osallistumista, mutta se väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen määrittäessään sille määrättyä sakkoa. Kantaja huomauttaa, että se osa TW:n sakosta, josta kantajan katsottiin olevan vastuussa, on ilmeisen suhteeton siihen ajanjaksoon nähden, jona sillä oli TW:n osakkeita.

Kantaja väittää edelleen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sikäli kuin siinä katsottiin, että sekä kantaja että sen oma emoyhtiö ovat vastuussa TW:n toiminnasta, vaikka siinä päätettiin olla osoittamatta riidanalaista päätöstä holding-yhtiöille eikä sitä itse asiassa osoitettu tällaisille yhtiöille kantajaa lukuun ottamatta.

Kantaja väittää myös, että se ei ollut tietoinen TW:n lainvastaisesta toiminnasta, se ei voinut vaikuttaa TW:n päätöksentekoon eikä se kuulunut yritykseen (TW), joka osallistui riidanalaisessa päätöksessä mainittuun rikkomiseen, ja että tämän vuoksi riidanalainen päätös on lainvastainen ja se on kumottava.

Kantaja vaatii toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta alentamaan sakon määrää täyttä harkintavaltaansa käyttäen. Tässä yhteydessä se esittää, että TW:lle määrätty sakko oli liian korkea, koska aikaisempi käytäntö ja rikkomisen vakavuus eivät oikeuta sakon perusmäärää, että komissio erehtyi määrittäessään TW:n rikkomisen kestoa ja että komissio ei arvioinut, noudattivatko TW:lle ja kantajalle määrätyt sakot kymmenen prosentin katon sääntöä.

Itselleen määrätyn sakon osalta kantaja väittää myös, että se on suhteettoman korkea, kun otetaan huomioon ehkäisevän vaikutuksen puuttuminen, rikkomisen kesto ja intensiteetti. Kantaja väittää lisäksi, että komissio erehtyi jättäessään alentamatta sille määrättyä sakkoa sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti ja nimenomaisesti jättäessään siirtämättä TW:lle myönnetyn 30 prosentin alennuksen kantajan hyväksi ja kieltäytyessään myöntämästä kantajalle alennusta. Kantaja viittaa lopuksi non bis in idem -periaatteen ja periaatteen, jonka mukaan seuraamukset on suhteutettava kunkin kantajan erityistilanteeseen, loukkaamiseen; tässä yhteydessä se huomauttaa, että vaikka se oli TW:n emoyhtiö ainoastaan 35 prosenttia ajasta, jona tämä osallistui kartelliin, se määrättiin maksamaan 85,7 prosenttia TW:n sakosta.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/25 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/25

---

Kanne 24.2.2006 — FLSmidth v. komissio

(Asia T-65/06)

(2006/C 96/43)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Tanska) (edustaja: asianajaja J.-E. Svensson)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | ensisijaisesti komission päätös C (2005) 4634, joka tehtiin 30.11.2005 ja joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

ensisijaisesti komission päätös C (2005) 4634, joka tehtiin 30.11.2005 ja joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa

| — | toissijaisesti sen sakon määräksi, joka kantajalle asetetaan yhteisvastuullisesti edellä mainitun päätöksen 2 artiklassa, on vahvistettava 0 euroksi sikäli kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

toissijaisesti sen sakon määräksi, joka kantajalle asetetaan yhteisvastuullisesti edellä mainitun päätöksen 2 artiklassa, on vahvistettava 0 euroksi sikäli kuin se koskee kantajaa

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa osallistumalla muovisten teollisuussäkkien alalla tiettyihin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka vaikuttivat Belgiaan, Ranskaan, Saksaan, Luxemburgiin, Alankomaihin ja Espanjaan ja jotka muodostuivat hintojen ja yhteisten hintojenlaskentatapojen vahvistamisesta, markkinoiden, myyntikiintiöiden, asiakkaiden, sopimusten ja tilausten jakamisesta, yhdenmukaistetuista tarjouksista tiettyjen tarjouskilpailujen yhteydessä sekä yrityskohtaisten tietojen vaihtamisesta.

Kantajan rikkominen liittyi toisen yhtiön eli Trioplast Wittenheim SA:n (jäljempänä TW), jonka katsottiin osallistuneen kyseiseen kartelliin, toimintaan. Toinen yhtiö eli FLS Plast, jonka holding-yhtiö kantaja oli, oli omistanut TW:n osakkeita, ja suurimman osan ajasta, jolloin kantajan katsottiin olleen vastuussa, TW oli FLS Plastin kokonaan omistama tytäryhtiö. TW:lle määrättiin sakko, ja kantajan ja FLS Plastin katsottiin olevan yhteisvastuussa sakon osasta.

Kannekirjelmänsä tueksi kantaja väittää ensinnäkin, että komissio ei soveltanut asianmukaisesti emoyhtiön vastuun kriteeriä, koska se ei esittänyt näyttöä siitä, että kantajan osalta oli olemassa seikkoja, jotka voisivat tukea olettamaa emoyhtiön vaikutuksesta TW:hen. Kantaja väittää myös, että komissio ei missään tapauksessa soveltanut asianmukaista oikeudellista kriteeriä, koska käsiteltävänä olevassa tapauksessa kyseessä olevan kaltaiseen tilanteeseen, jossa komission mukaan TW aloitti osallistumisensa kartelliin kauan ennen kuin kantajan tytäryhtiö hankki sen ja jatkoi tätä luovuttamisensa jälkeen, sovelletaan tiukempia kriteerejä. Kantaja katsoo joka tapauksessa, että se on osoittanut, että TW päätti itsenäisesti omasta markkinakäyttäytymisestään eikä noudattanut kantajan sille antamia ohjeita.

Kantaja väittää myös, että se, että sen katsottiin olevan vastuussa, on syrjivää, suhteetonta ja mielivaltaista, koska yhdenkään muun sellaisen konsernin osalta, jota päätös koskee, operatiivisen tytäryhtiön, emoyhtiön ja tämän emoyhtiön ei katsottu olevan vastuussa, kuten TW:n ja kantajan tapauksessa. Lisäksi vaikka TW oli aiemmin kuulunut toiseen konserniin, komissio ei katsonut yhdenkään tämän toisen konsernin jäsenistä olevan vastuussa TW:n osallistumisesta kartelliin. Lopuksi kantajalle asetettu vastuu on sen mukaan suhteeton, koska kantajan katsottiin olevan vastuussa 85,7 prosentista TW:lle määrätystä sakosta, vaikka se oli sen osakas vain 8 vuotta niistä 20:sta, joina TW:n väitetään osallistuneen kartelliin.

Kantaja vetoaa edellisiin argumentteihin myös tukeakseen toissijaista vaatimustaan sille määrätyn sakon alentamisesta. Se väittää lisäksi, että sille määrätty sakko on liiallinen, koska komissio ei määrännyt erillistä sakon perusmäärää kantajalle, kun otetaan huomioon, että se ei ollut vastuussa. Se väittää myös, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon tiettyjä lieventäviä seikkoja kantajan hyväksi.

Kantaja väittää lopuksi, että komissio teki muita oikeudellisia virheitä, kun se katsoi, että TW:n oli vastuussa vuosista 1982–1988, määräsi tälle suhteettoman, liiallisen ja 10 prosentin liikevaihtokaton ylittävän sakon ja kun se ei antanut kantajan, jolla oli toissijainen vastuu, hyötyä TW:lle, jolla oli ensisijainen vastuu, myönnetystä sakon määrän alentamisesta tai edes myöntänyt kantajalle itsenäistä sakkojen alennusta sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon mukaisesti.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/26 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/26

---

Kanne 23.2.2006 — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio

(Asia T-66/06)

(2006/C 96/44)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Hellmann)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | kantajalle 14.12.2005 tiedoksi annettu vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia K(2005) 4635 lopullinen, COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa
  toissijaisesti kantajalle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava |
| --- | --- |

—

kantajalle 14.12.2005 tiedoksi annettu vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia K(2005) 4635 lopullinen, COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa

toissijaisesti kantajalle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit 30.11.2005 tekemän päätöksen K(2005) 4634 lopullinen. Riitautetussa päätöksessä määrättiin yhteisvastuullinen sakko RKW AG Rheinische Kunststoffwerkelle (RKW) ja kantajalle EY 81 artiklan rikkomisesta. Ne ovat komission mukaan vaikuttaneet sopimusten ja sovittujen menettelytapojen järjestelmään teollisuussäkkien alalla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa.

Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että riidanalainen päätös loukkaa hallinnon lainalaisuusperiaatetta. Vastaaja on määrännyt ilman oikeus- ja toimivaltaperustaa kantajan ja RKW:n yhteisvastuusta.

Kantaja väittää edelleen, että sen syyksi luetaan RKW:n laiton toiminta. Yhteisöjen tuomioistuimen tältä osin esittämät edellytykset eivät ole täyttyneet. Kantaja väittää sen syyksi luettuun RKW:n laittomaan toimintaan viitaten, että hallinnon lainalaisuusperiaatetta on loukattu, koska asetuksen N:o 17/1962 (1) 15 artiklan 2 kohdan toimivaltaperusta ei kata vastaajan sakonmääräämiskäytäntöä. Kantaja esittää tältä osin myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

Lisäksi kantaja väittää, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa sekä sakon määräämistä koskevia ohjeita on rikottu. Erityisesti todistustaakan ja todistusaineiston arviointi RKW:n osalta on virheellinen. Lisäksi RKW:tä on tähänastinen hallintokäytäntö huomioon ottaen rangaistu suhteettomasti. Rikkomisen vakavuuden vuoksi määrätyn perusmäärän korkeuden osalta kantaja väittää, että RKW:tä ei ole useampiin seikkoihin perustuen kohdeltu yhdenvertaisesti riitautetun päätöksen muihin osapuoliin nähden. Lisäksi kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan rikkomisen kestoa ja jättämällä huomioon ottamatta RKW:tä koskevia lieventäviä seikkoja. Lopuksi kantaja esittää, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa on rikottu myös siten, että RKW:lle on määrätty suuruudeltaan virheellinen sakko sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevan tiedonannon soveltaminen huomioon ottaen.

---

(1)  ETY neuvosto: Asetus N:o 17: Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL 13, 21.2.1962, s. 204).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/27 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/27

---

Kanne 20.2.2006 — Elini v. SMHV

(Asia T-67/06)

(2006/C 96/45)

Kannekirjelmän kieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Elini N.V. (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat F. Cornette ja S. Tilsley)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Rolex S.A. (Geneve, Sveitsi)

Kantajan vaatimukset

| — | sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 12.12.2005 tekemä päätös (asia R 725/2004-4) on kumottava |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 12.12.2005 tekemä päätös (asia R 725/2004-4) on kumottava

| — | SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Elini N.V.

Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki ”Elini” luokkaan 14 kuuluville tavaroille (korut; rannekellot; rannekellojen rannekkeet, lasit, kotelot ja vitjat; jalokivet).

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Rolex S.A.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkkinä rekisteröity kuviomerkki ”Cellini” muun muassa luokkaan 14 kuuluville tavaroille (nro 1 456 102).

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja hakemuksen hylkääminen.

Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/28 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/28

---

Kanne 23.2.2006 — Stempher ja Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher v. komissio

(Asia T-68/06)

(2006/C 96/46)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantajat: Stempher B. V. (Rijssen, Alankomaat) ja Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher (edustaja: asianajaja J. K. de Pree)

Vastaaja: komissio

Vaatimukset

| — | EY 81 artiklaan perustuvaa menettelyä (asia COMP/F/38.354 — Teollisuustuotteet — K(2005)4634 lopullinen) koskevan 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan 2 kohta ja 2, 3 ja 4 artikla, sellaisina kuin ne ovat muutettuina komission 7.12.2005 tekemällä päätöksellä, on kumottava ainakin niiltä osin, kuin kyseisissä säännöksissä todetaan, että Stempher on rikkonut EY 81 artiklaa, Stempherille määrätään tältä osin sakko, Stempher velvoitetaan päättämään rikkominen ja pidättymään ryhtymästä uudelleen minkäänlaiseen päätöksen 1 artiklassa kuvailtuun toimeen tai toimintaan tai sellaiseen toimeen tai toimintaan, jolla olisi sama tai samankaltainen kohde tai vaikutus, sekä niiltä osin kuin kyseinen päätös on osoitettu Stempherille |
| --- | --- |

—

EY 81 artiklaan perustuvaa menettelyä (asia COMP/F/38.354 — Teollisuustuotteet — K(2005)4634 lopullinen) koskevan 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan 2 kohta ja 2, 3 ja 4 artikla, sellaisina kuin ne ovat muutettuina komission 7.12.2005 tekemällä päätöksellä, on kumottava ainakin niiltä osin, kuin kyseisissä säännöksissä todetaan, että Stempher on rikkonut EY 81 artiklaa, Stempherille määrätään tältä osin sakko, Stempher velvoitetaan päättämään rikkominen ja pidättymään ryhtymästä uudelleen minkäänlaiseen päätöksen 1 artiklassa kuvailtuun toimeen tai toimintaan tai sellaiseen toimeen tai toimintaan, jolla olisi sama tai samankaltainen kohde tai vaikutus, sekä niiltä osin kuin kyseinen päätös on osoitettu Stempherille

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat riitauttavat komission 30.11.2005 tekemän päätöksen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaista menettelyä (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit).

Kantajat esittävät kanteensa tueksi, ettei päätös ole EY 81 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 (1) 7 ja 23 artiklan mukainen, koska ei ollut olemassa riittävää näyttöä osoittamaan, että kantajat olivat toimineet EY 81 artiklan vastaisesti.

Kantajat väittävät myös, että päätös on ristiriidassa asetuksen N:o 1/2003 25 artiklan ja aiemmin voimassa olleen asetuksen N:o 2988/74 (2) kanssa, koska oikeus aloittaa asiassa menettely oli vanhentunut.

Toissijaisesti kantajat esittävät, että kanteen kohteena olevan päätöksen 2 artikla on ristiriidassa asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohdan ja sakkoja koskevien suuntaviivojen (3) kanssa. Kantajien syyksi luetun rikkomisen vakavuus arvioitiin virheellisesti hyvin vakavaksi. Kantajat väittävät myös, että sakon määräämisessä otettiin huomioon paikkaansa pitämättömiä seikkoja ja tapahtumia. Kantajien mukaan tämä on johtanut suhteettoman raskaiden sakkojen määräämiseen.

Kantajat esittävät näin ollen lopuksi, että kanteen kohteena oleva päätös on tehty ottamatta huomioon olennaisia menettelyllisiä määräyksiä ja perusteluvelvollisuuden vastaisesti, koska asiaa ei ollut huolella tutkittu eikä sitä rikkomista, johon kantajien väitettiin osallistuneen, tai niitä markkinoita, joilla rikkomisen väitettiin tapahtuneen, ollut selvästi kuvailtu. Kantajien mukaan ei myöskään ole kuvailtu niitä seikkoja, jotka toimivat perusteena arvioitaessa kantajien syyksi luetun rikkomisen vakavuutta.

---

(1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

(2)  Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26 päivänä marraskuuta 1974 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2988/74 (EYVL L 319, s. 1).

(3)  Komission tiedonanto — Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998, C 9, s. 3).

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/29 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/29

---

Kanne 23.2.2006 — Aughinish Alumina v. komissio

(Asia T-69/06)

(2006/C 96/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanti) (edustajat: solicitor J. Handoll ja solicitor C. Waterson)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | komission 7.12.2005 tekemä se päätös on kumottava, jonka asiakirjanumerona on C (2005) 4436 lopullinen ja joka koskee muun muassa Shannonin alueen alumiinituotannossa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverovapautusta, jonka Irlanti on myöntänyt, sikäli kuin kyseinen päätös koskee kantajaa (C 78/2001 (ex NN/2001 — Irlanti) |
| --- | --- |

—

komission 7.12.2005 tekemä se päätös on kumottava, jonka asiakirjanumerona on C (2005) 4436 lopullinen ja joka koskee muun muassa Shannonin alueen alumiinituotannossa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverovapautusta, jonka Irlanti on myöntänyt, sikäli kuin kyseinen päätös koskee kantajaa (C 78/2001 (ex NN/2001 — Irlanti)

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että valmisteverovapautus, jonka Irlanti myönsi muiden jäsenvaltioiden ohella alumiinituotannossa käytettävien raskaiden polttoöljyjen osalta 31.12.2003 saakka, on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoi, että 17.7.1990—2.2.2002 välisenä aikana myönnettyä tukea, sikäli kuin se oli yhteismarkkinoille soveltumatonta, ei pidä periä takaisin ja että 3.2.2002—31.12.2003 välisenä aikana myönnetty tuki on EY 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa sikäli kuin tuensaajat maksavat vähintään 13.01 euroa tuhannelta kilolta raskasta polttoöljyä, ja komissio päätti myös, että tämä sama tuki oli yhteismarkkinoille soveltumatonta sikäli kuin tuensaajat eivät maksaneet kyseisen suuruista määrää ja kehotti muiden muassa Irlantia ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimiin periäkseen yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisin tuensaajilta.

Kantaja, joka on väitettyä tukea saanut irlantilainen yhtiö, vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista. Kanteensa tueksi se väittää ensinnäkin, että komissio jätti virheellisesti pitämättä kyseessä olevaa tukea sellaisena voimassa olevana tukena, joka kuuluu EY 88 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tämän osalta kantaja esittää kolme vaihtoehtoista argumenttia: tuesta annettiin sitoumus ennen Irlannin liittymistä; tuesta ilmoitettiin tammikuussa 1983 eikä komissio ennen vuotta 2000 edes harkinnut menettelyn käynnistämistä; vaikka tuki olisikin pitänyt katsoa sääntöjenvastaiseksi tueksi, komissio katsoi virheellisesti, että sitä voitiin vain osittain pitää voimassa olevana tukena asetuksen 659/99 (1) 15 artiklan nojalla.

Kantaja väittää myös, että riidanalainen päätös loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska sillä mitätöidään neuvoston EY 93 artiklan nojalla antama hyväksyntä, ja että komissio jätti käyttämättä menettelyjä, jotka olivat sen käytettävissä direktiivin 92/81 (2) 8 artiklan nojalla valtiontukia tai muita seikkoja koskevien kysymysten ratkaisemiseksi tai asian kannalta merkityksellisten neuvoston päätösten kumoamiseksi.

Kantaja väittää edelleen, että komissio jätti ottamatta huomioon EY 3 ja EY 157 artiklan mukaiset perusvaatimukset yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn lujittamiseksi ja sen kannalta tarpeellisten edellytysten turvaamiseksi.

Kantaja vetoaa myös luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteisiin. Tämän osalta kantaja huomauttaa jälleen siitä, että komissio ei tehnyt mitään kielteisiä päätöksiä seitsemääntoista vuoteen sen jälkeen, kun tuesta oli ilmoitettu, ja jätti riitauttamatta neuvoston päätökset, joilla vapautuksen voimassaoloaikaa pidennettiin vuoden 2006 joulukuuhun.

Kantaja toteaa lisäksi, että EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely kesti 43 kuukautta, mikä kantajan mukaan on liian pitkä aika ja loukkaa hyvän hallinnon ja oikeusvarmuuden periaatteita.

Lopuksi kantaja katsoo, että komissio ei tarkastellut asianmukaisesti relevantteja markkinoita ja niiden kilpailurakennetta, kuten se oli velvollinen tekemään, kun otetaan huomioon, että se itse oli aikaisemmin myöntänyt, ettei kilpailu ollut vääristynyt, ja kun otetaan huomioon, että neuvosto oli hyväksynyt vapautukset 31.12.2006 saakka.

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1

(2)  Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY, EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/30 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/30

---

Kanne 28.2.2006 — Audi Aktiengesellschaft v. SMHV

(Asia T-70/06)

(2006/C 96/48)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Audi Aktiengesellschaft (Ingolstadt, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Gillert ja F. Schiwek)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Kantajan vaatimukset

| — | sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 16.12.2005 tekemä päätös (valitusasia R 237/2005-2) on kumottava |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 16.12.2005 tekemä päätös (valitusasia R 237/2005-2) on kumottava

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu tavaramerkki: Sanamerkki ”Vorsprung durch Technik” luokkiin 9, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 ja 45 kuuluville tavaroille ja palveluille — hakemus nro 3 016 292

Tutkijan päätös: Hakemuksen osittainen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on riittävän erottamiskykyinen, eikä riitautettu päätös sisällä lausuntoja merkityksellisestä kohdeyleisöstä.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/30 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/30

---

Kanne 23.2.2006 — Groupe Gascogne v. komissio

(Asia T-72/06)

(2006/C 96/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Lazarus)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

| — | ensisijaisesti päätöksen 1 artiklan k kohta, 2 artiklan i kohta ja 4 artiklan 12 kohta on kumottava siltä osin kuin ne koskevat Groupe Gascognea ja niissä määrätään sille rahallinen seuraamus, ja päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava siltä osin kuin siinä määrätään Sachsalle asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan vastaisesti rahallinen seuraamus, joka ylittää 10 prosenttia sen liikevaihdosta |
| --- | --- |

—

ensisijaisesti päätöksen 1 artiklan k kohta, 2 artiklan i kohta ja 4 artiklan 12 kohta on kumottava siltä osin kuin ne koskevat Groupe Gascognea ja niissä määrätään sille rahallinen seuraamus, ja päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava siltä osin kuin siinä määrätään Sachsalle asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan vastaisesti rahallinen seuraamus, joka ylittää 10 prosenttia sen liikevaihdosta

| — | toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohta on kumottava |
| --- | --- |

—

toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohta on kumottava

| — | toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava ja Sachsalle ja Groupe Cascognelle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava |
| --- | --- |

—

toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava ja Sachsalle ja Groupe Cascognelle yhteisvastuullisesti määrättyä sakkoa on alennettava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii kanteellaan komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen K(2005) 4634 lopullinen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jolla komissio on päättänyt, että päätöksen kohteen olevat yritykset, joihin kantaja kuuluu, ovat rikkoneet EY 81 artiklaa osallistumalla teollisuussäkkien alalla yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat koskeneet Belgian, Alankomaiden, Luxemburgin, Saksan, Ranskan ja Espanjan aluetta. Siinä osassa päätöstään, joka koskee kantajaa, komissio on katsonut kantajan Sachsa Verpackung GmbH:n kanssa yhteisvastuulliseksi rikkomiseen sen vuoksi, että se on viimeksi mainitun emoyhtiö. Kantaja vaatii toissijaisesti, että ainoastaan 2 artiklan i kohta, jossa sille määrätään sakko, kumotaan, ja toissijaisesti, että kyseistä artiklaa muutetaan siten, että määrättyä sakkoa alennetaan.

Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

Ensisijaisesti esitetyssä ensimmäisessä kanneperusteessa se väittää, että komissio on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohdan säännöksiä, kun se on virheellisesti katsonut, että kantaja on yhteisvastuullisesti vastuussa Sachsan menettelytavoista ja että se on yhteisvastuullisesti vastuussa Sachsalle määrätyn sakon maksamisesta.

Toissijaisesti esitetyssä toisessa kanneperusteessa kantaja esittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan virheellisesti EY 81 artiklassa tarkoitettua käsitettä ”yritys” ja määrätessään tästä johtuen sille sakon, joka on laskettu Groupe Gascognen konserniliikevaihdon perusteella, vaikka kantajan mukaan sen olisi pitänyt perustua Groupe Gascognen ja Sachsan kumulatiiviseen liikevaihtoon, koska ei ole esitetty syitä, joiden perusteella Groupe Gascognen muut tytäryhtiöt olisi sisällytettävä ”yritykseen”, joka on vastuussa Sachsan menettelytavoista, jotka on riidanalaisessa päätöksessä katsottu kilpailusääntöjen vastaisiksi.

Toissijaisesti esittämässään kolmannessa kanneperusteessa kantaja esittää, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta määräämällä Sachsalle ja Groupe Gascognelle yhteisvastuullisesti sakon, joka on väitteen mukaan liian suuri, etenkin koska se ei ole kiinnittänyt huomiota siihen, että määrätty rangaistus ja Groupe Gascognen todellinen liikevaihto muovisten säkkien alalla olisivat järkevässä suhteessa keskenään.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/31 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/31

---

Kanne 27.2.2006 — Bayer CropScience ym. v. komissio

(Asia T-75/06)

(2006/C 96/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Saksa), Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Alankomaat), Teko AE (Ateena, Kreikka) ja Aragonesas Agro SA (Madrid, Espanja) (edustajat: lakimiehet C. Mereu ja K. Van Maldegem)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | endosulfaanin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 2 päivänä joulukuuta 2005 tehty komission päätös 2005/864/EY (1) on kumottava |
| --- | --- |

—

endosulfaanin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 2 päivänä joulukuuta 2005 tehty komission päätös 2005/864/EY (1) on kumottava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetussa neuvoston direktiivissä 91/414 (2) (tunnettu nimellä kasvinsuojeluainedirektiivi) säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa hyväksyä tiettyä ainetta, jos sitä ei ole merkitty direktiivin liitteeseen I. Kantajat, jotka ovat endosulfaanin valmistajia, vaativat riidanalaisen päätöksen kumoamista, koska siinä evättiin endosulfaanin sisällyttäminen kyseiseen liitteeseen.

Kanteensa tueksi ne vetoavat ensiksikin siihen, että asiassa on väitetysti menetelty seuraavalla tavalla virheellisesti: riidanalaisessa päätöksessä tehty arvio perustuu muihin kriteereihin kuin niihin, jotka on määritetty direktiivissä 91/414, minkä lisäksi kyseinen arvio on epätäydellinen, ja siinä käytetään kantajien toimittamia tietoja vain valikoivasti; komission antamia uusia suuntaviivoja ja sen asettamia uusia kriteerejä on sovellettu taannehtivasti kantajien osalta tapahtuneen tiedoksi antamisen ja tietojen toimittamisen jälkeen; komissio on kieltäytynyt neuvomasta kantajia ja neuvottelemasta niiden kanssa arviointikriteerien ja noudatettavien menettelytapojen muuttamisesta.

Kantajat väittävät edelleen, että riidanalainen päätös on aineellisoikeudelliselta kannalta EY 95 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 91/414 5 artiklan 1 kohdan vastainen. Ne katsovat, että komissio ei ole noudattanut näiden säännösten mukaista velvoitettaan arvioida tehoaineita ja sisällyttää ne liitteeseen I ottamalla huomioon tieteellisen ja teknisen tietämyksen tason sekä yksinomaan 5 artiklassa esitetyt vaatimukset.

Ne vetoavat edelleen siihen, että seuraavia yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu: suhteellisuusperiaate, luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaate, velvollisuus suorittaa huolellinen ja puolueeton arviointi, oikeus lainmukaiseen oikeudenkäyntiin (puolustautumisoikeus ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin), tieteellisiä lausuntoja koskeva erityisosaamisen ja riippumattomuuden periaate, yhdenvertaisen kohtelun periaate, periaate, jonka mukaan erityislaki syrjäyttää yleislain, sekä lopuksi estoppel-periaate.

---

(1)  EUVL L 317, 3.12.2005, s. 25.

(2)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/32

---

Kanne 1.3.2006 — Italian tasavalta v. komissio

(Asia T-77/06)

(2006/C 96/51)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies Paolo Gentili)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | 19.12.2005 päivätty komission kirje nro 14012, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro 2005 3489, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava; |
| --- | --- |

—

19.12.2005 päivätty komission kirje nro 14012, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro 2005 3489, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava;

| — | 21.12.2005 päivätty komission kirje nro 14134, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro SYSFIN 2005 3554, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava; |
| --- | --- |

—

21.12.2005 päivätty komission kirje nro 14134, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro SYSFIN 2005 3554, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava;

| — | 25.1.2006 päivätty komission kirje nro 765, jonka kohteena on PON Tieteellinen tutkimus, teknologinen kehitys ja korkea koulutus, maksupyyntö nro 2005 3784, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava; |
| --- | --- |

—

25.1.2006 päivätty komission kirje nro 765, jonka kohteena on PON Tieteellinen tutkimus, teknologinen kehitys ja korkea koulutus, maksupyyntö nro 2005 3784, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava;

| — | 13.2.2006 päivätty komission kirje nro 1459, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro SYSFIN 2006 0029, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava; |
| --- | --- |

—

13.2.2006 päivätty komission kirje nro 1459, jonka kohteena on POR Sicilia maksupyyntö nro SYSFIN 2006 0029, ja jossa pyydetään ”noudattamaan komissaari Barnierin 29.7.2003 päivätyssä kirjeessä mainittuja, tukijärjestelmässä myönnettävien ennakkojen hyväksyttävyyttä koskevia edellytyksiä”, on kumottava;

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio. (1)

---

(1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/32

---

Kanne 23.2.2006 — Sachsa Verpackung v. komissio

(Asia T-79/06)

(2006/C 96/52)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Saksa) (edustajat: asianajajat F. Puel ja L. Francois-Martin)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Päätöksen 1 artiklan k kohta, 2 artiklan i kohta ja 4 artiklan 21 kohta on kumottava. |
| --- | --- |

—

Päätöksen 1 artiklan k kohta, 2 artiklan i kohta ja 4 artiklan 21 kohta on kumottava.

| — | Toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava ja sakon määrää on laskettava. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti päätöksen 2 artiklan i kohtaa on muutettava ja sakon määrää on laskettava.

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteellaan kantaja vaatii, että EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tehty komission päätös K(2005) 4634 lopullinen, jolla komissio on päättänyt, että päätöksen adressaatteina olleet yritykset, joihin kantaja kuuluu, ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa osallistumalla sellaisiin sopimuksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin teollisuussäkkien alalla, jotka ovat koskeneet Belgiaa, Alankomaita, Luxemburgia, Saksaa, Ranskaa ja Espanjaa, on osittain kumottava. Päätöksensä kantajaa koskevassa osassa komissio on todennut, että kantaja on osallistunut yhteen jatkettuun rikkomiseen ja määrännyt kantajalle sakon.

Ensimmäisen vaatimuksensa tueksi, joka on esitetty ensisijaisesti, kantaja vetoaa kolmeen perusteeseen.

Ensimmäisessä perusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen kantajan kartelliin osallistumisen asteen suhteen, kun komissio on katsonut, että kantaja oli aktiivisesti osallistunut yleisten kiintiöiden määrittämiseen, asiakkaiden jakamiseen ja hintojen asettamiseen.

Toinen peruste perustuu perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin komissio ei kantajan mukaan ole oikeudelliselta kannalta riittävästi perustellut kantajan osallistumista Saksa-alaryhmään kartellin sisällä.

Kolmannessa perusteessaan kantaja esittää, että komissio on rikkonut asetuksen EY N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 17/62 (2) 15 artiklaa, koska kantajan mukaan komissio on katsonut virheellisesti, että kantaja ei ollut itsenäinen yritys ja päättänyt, myös virheellisesti, että kantajan Groupe Gascogne -nimisen emoyhtiön oli katsottava olevan solidaarisesti vastuussa sakon maksamisesta. Se väittää myös, että komissio on tehnyt virheen määrittäessään sen maksettavaksi tulevan sakon osaa siltä ajalta, jolloin se on osallistunut rikkomiseen, ja tästä syystä sakon määrä ylittää rajan, joka on 10 prosenttia kantajan liikevaihdosta.

Toissijaisen vaatimuksensa tueksi kantaja väittää, että komissio ei ollut arvioinut langetettavan sakon määrää oikein ja että se on rikkonut suhteellisuusperiaatetta, koska se on arvioinut virheellisesti rikkomisen vakavuuden ja sen keston, kun se ei ole ottanut huomioon lieventäviä asianhaaroja eikä kantajan yhteistyötiedonannon mukaisesti tekemää yhteistyötä. (3)

---

(1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

(2)  6 päivänä helmikuuta 1962 annettu neuvoston asetus N:o 17 (perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) (EYVL 1962, 13, s. 204).

(3)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).

---

EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/34 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/34

---

Kanne 13.12.2005 — Gesner v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto

(Asia F-119/05)

(2006/C 96/53)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Gesner (Kildedalsvej, Tanska) (edustajat: asianajajat J. Vazquez Vazquez ja C. Amo Quiñones)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto

Vaatimukset

| — | sisämarkkinoiden harminsointiviraston (SMHV) 2.9.2005 tekemä päätös on kumottava niiltä osin, kuin siinä hylätään kantajan 10.5.2005 tekemä valitus SMHV:n 21.4.2005 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin vaatimus työkyvyttömyyslautakunnan perustamisesta |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harminsointiviraston (SMHV) 2.9.2005 tekemä päätös on kumottava niiltä osin, kuin siinä hylätään kantajan 10.5.2005 tekemä valitus SMHV:n 21.4.2005 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin vaatimus työkyvyttömyyslautakunnan perustamisesta

| — | sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka oli SMHV:n väliaikainen toimihenkilö 15.4.2005 asti, on kärsinyt vuodesta 2003 lähtien välilevyn pullistumasta ja erilaisista selkärangan vaurioista. Huolimatta siitä, että hänet leikattiin ja että hän sai lääkärinhoitoa ja fysioterapiaa, hänen voimakkaat selkäkipunsa eivät hellittäneet, minkä lisäksi se, että hänen täytyi istua paikallaan pitkiä aikoja, pahensi tilannetta. Hän oli näin ollen jatkuvasti sairauslomalla useiden kuukausien ajan.

Kantaja pyysi 11.3.2005 SMHV:a perustamaan työkyvyttömyyslautakunnan, jotta tämä voisi todeta hänet kykenemättömäksi hoitamaan tehtäviään virastossa ja myöntäisi hänelle työkyvyttömyyseläkkeen.

SMHV epäsi häneltä tällaisen mahdollisuuden kahdella perusteella. Sen mukaan henkilöstösääntöjen 59 artiklaa oli ensinnäkin tulkittava siten, että päätös työkyvyttömyyslautakunnan kutsumisesta koolle kuuluu nimittävälle viranomaiselle. Koska kantaja oli toiseksi sairauslomalla kolmen edeltävän vuoden aikana ainoastaan 294 päivää, hän ei täyttänyt henkilöstösääntöjen 59 artiklan 4 kohdassa säädettyä ajallista edellytystä.

Kantaja vetoaa kanteessaan neljään pääasialliseen perusteeseen. Ensinnäkin kantaja katsoo, ettei nimittävä viranomainen voi omia yksinomaista valtaa kutsua työkyvyttömyyslautakunta koolle. Muussa tapauksessa nimittävä viranomainen ratkaisisi etukäteen, subjektiivisesti ja mielivaltaisesti, onko tietty toimihenkilö tai virkamies riittävän sairas, jotta kyseinen lautakunta voidaan kutsua koolle ja hänen asiansa siellä käsitellä.

Toisessa perusteessaan kantaja väittää, että kanteen kohteena olevan päätöksen perustelut ovat virheelliset. Henkilöstösääntöjen 59 artiklan 4 kohdassa olevien ajallisten rajoitusten soveltaminen aiheuttaisi kantajan mukaan sen, että sellaiset virkamiehet tai toimihenkilöt, jotka eivät täytä kyseisiä edellytyksiä mutta jotka saattavat olla työkyvyttömiä onnettomuuksien tai nopeammin ilmenevien sairauksien takia, eivät voisi saada työkyvyttömyyseläkettä.

Kolmannessa perusteessaan kantaja väittää, ettei henkilöstösääntöjen 59 artiklaa voida soveltaa silloin, kun kyse on työkyvyttömyyslautakunnan perustamista koskevista säännöksistä vaan on sovellettava säännöksiä, jotka koskevat pääsyä työkyvyttömyyseläkkeelle, eli muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 31–33 artiklaa sekä henkilöstösääntöjen 9 artiklaa ja liitettä VIII.

Viimeisessä perusteessaan kantaja katsoo, että kanteen kohteena oleva päätös on ristiriidassa syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa. SMHV estää henkilöstöään kutsumasta koolle työkyvyttömyyslautakuntaa, vaikka vaikuttaa siltä, että yhteisön muulla henkilöstöllä on tämä mahdollisuus. Kantaja toteaa lisäksi, että SMHV:n sellaisten toimihenkilöiden, joiden työsopimukset ovat kolmea vuotta lyhyemmät, on vaikeata päästä työkyvyttömyyseläkkeelle, koska sellaisessakaan tapauksessa, että he olisivat hyvin sairaita, he eivät koskaan täytä henkilöstösääntöjen 59 artiklan 4 kohdassa asetettua ajallista edellytystä.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/34 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/34

---

Kanne 13.1.2006 — Scafarto v. komissio

(Asia F-6/06)

(2006/C 96/54)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Nicola Scafarto (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. D'Antuono ja G. Somma)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 12 artikla on EY 231 artiklan mukaisesti julistettava mitättömäksi; |
| --- | --- |

—

henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 12 artikla on EY 231 artiklan mukaisesti julistettava mitättömäksi;

| — | päätös, jolla nimittävä viranomainen on hiljaisesti hylännyt kantajan 17.3.2005 tehdystä päätöksestä nro 000617 tekemän valituksen, on kumottava; |
| --- | --- |

—

päätös, jolla nimittävä viranomainen on hiljaisesti hylännyt kantajan 17.3.2005 tehdystä päätöksestä nro 000617 tekemän valituksen, on kumottava;

| — | edellä mainittu päätös on vaihtoehtoisesti kumottava siltä osin kuin nimittävä viranomainen on nimittänyt kantajan palkkaluokan A*6 ensimmäiseen palkkatasoon eikä palkkaluokan A*8 ensimmäiseen palkkatasoon; |
| --- | --- |

—

edellä mainittu päätös on vaihtoehtoisesti kumottava siltä osin kuin nimittävä viranomainen on nimittänyt kantajan palkkaluokan A*6 ensimmäiseen palkkatasoon eikä palkkaluokan A*8 ensimmäiseen palkkatasoon;

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan päätöksen riitautettu osa siten, että kantaja nimitetään taannehtivasti palkkaluokan A*8 ensimmäiseen palkkatasoon; |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan päätöksen riitautettu osa siten, että kantaja nimitetään taannehtivasti palkkaluokan A*8 ensimmäiseen palkkatasoon;

| — | vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle kaikki ne määrät korkoineen, jotka tältä on jäänyt saamatta riitautetun päätöksen lainvastaisuuden vuoksi; |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle kaikki ne määrät korkoineen, jotka tältä on jäänyt saamatta riitautetun päätöksen lainvastaisuuden vuoksi;

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka oli otettu kilpailun EUR/A/155/2000 perusteella palkkaluokkia A6 ja A7 varten laadittuun varallaololuetteloon, otettiin komission palvelukseen uusien henkilöstösääntöjen tultua voimaan ja hänet nimitettiin palkkaluokkaan A*6.

Hän väittää kanteessaan erityisesti, että päätöksellä, jolla vahvistetaan hänen palkkaluokkansa, rikotaan henkilöstösääntöjen 31 artiklaa.

Hän toteaa tämän jälkeen, että joka tapauksessa mainittu päätös on lainvastainen siltä osin kuin sen oikeusperusta eli henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 12 artikla on lainvastainen, koska sillä loukataan oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan, syrjintäkiellon, yhdenvertaisen kohtelun, kohtuullisuuden ja hyvän hallinnon periaatteita. Kantaja toteaa vielä toissijaisesti, että vaikka katsottaisiinkin, ettei luottamuksensuoja ole aina ehdoton, poikkeukset siitä on perusteltava asianmukaisesti, mikä edellytys ei täyty esillä olevassa asiassa.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/35 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/35

---

Kanne 23.1.2006 — B v. komissio

(Asia F-7/06)

(2006/C 96/55)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: B (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Jaume)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Nimittävän viranomaisen 10.10.2005 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus, on kumottava, kun tätä päätöstä tarkastellaan yhdessä nimittävän viranomaisen 26.4.2005 tekemän sellaisen päätöksen kanssa, jossa kantajalta evätään ulkomaankorvaus. |
| --- | --- |

—

Nimittävän viranomaisen 10.10.2005 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus, on kumottava, kun tätä päätöstä tarkastellaan yhdessä nimittävän viranomaisen 26.4.2005 tekemän sellaisen päätöksen kanssa, jossa kantajalta evätään ulkomaankorvaus.

| — | Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle ulkomaankorvaus siitä päivästä lukien, jolloin kantaja aloitti tehtävässään. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle ulkomaankorvaus siitä päivästä lukien, jolloin kantaja aloitti tehtävässään.

| — | Vastaaja on velvoitettava maksamaan viivästyskorkoa tehtävän päätöksen päätöksentekopäivästä lukien. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava maksamaan viivästyskorkoa tehtävän päätöksen päätöksentekopäivästä lukien.

| — | Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on komission virkamies, riitauttaa päätöksen, jolla hänen oikeutensa on lopullisesti määritetty ja jossa vastaaja on evännyt kantajalta ulkomaankorvauksen.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensisijaisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomiseen. Kantaja tekee myös lainvastaisuusväitteen siltä osin kuin kansalaisuusedellytyksen, joka on mainittu edellä mainitun säännöksen ensimmäisessä luetelmakohdassa, soveltaminen sellaisiin virkamiehiin, joilla on sekä sen jäsenvaltion kansalaisuus, jossa virkamiehen asemapaikka on, että jonkin toisen jäsenvaltion kansalaisuus, loukkaa syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita.

Kantaja väittää edelleen, että joka tapauksessa hän täyttää kyseessä olevan säännöksen toisessa luetelmakohdassa mainitun asuinpaikkaa koskevan edellytyksen.

Toissijaisesti kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon sitä, että kantaja täyttää sekä mainitussa säännöksessä mainitun kansalaisuutta koskevan kriteerin että asuinpaikkaa koskevan kriteerin.

Täysin toissijaisesti kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 3 kohdan rikkomiseen, koska tätä säännöstä ei kantajan mukaan voida tulkita siten, että se edellyttää, että virkamies, jolla on kaksoiskansalaisuus, saadakseen oikeuden ulkomaankorvaukseen luopuu sen valtion kansalaisuudesta, jossa hänen asemapaikkansa on.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/36 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/36

---

Kanne 5.1.2006 — André v. komissio

(Asia F-10/06)

(2006/C 96/56)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Daniel André (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Jourdan)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | komission 6.10.2005 tekemä päätös, jolla kantajalle kieltäydyttiin maksamasta yhteisöjen tuomioistuimen lukuun ja sen pyynnöstä 12. ja 13.1.2005 tapahtuneeseen palvelusuoritukseen liittyvää kiinteämääräistä korvausta, josta määrätään Euroopan unionin toimielinten palvelukseen otettujen konferenssitulkkien työsuhteen ehdoista ja palkkajärjestelyistä tehdyn sopimuksen 7 artiklassa, on kumottava |
| --- | --- |

—

komission 6.10.2005 tekemä päätös, jolla kantajalle kieltäydyttiin maksamasta yhteisöjen tuomioistuimen lukuun ja sen pyynnöstä 12. ja 13.1.2005 tapahtuneeseen palvelusuoritukseen liittyvää kiinteämääräistä korvausta, josta määrätään Euroopan unionin toimielinten palvelukseen otettujen konferenssitulkkien työsuhteen ehdoista ja palkkajärjestelyistä tehdyn sopimuksen 7 artiklassa, on kumottava

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle riidanalaisesta toimesta aiheutunut vahinko, eli se on velvoitettava maksamaan 241,99 euron suuruinen rahamäärä, joka vastaa korvausta, joka olisi pitänyt maksaa ja johon on lisättävä korot maksun erääntymisestä alkaen |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle riidanalaisesta toimesta aiheutunut vahinko, eli se on velvoitettava maksamaan 241,99 euron suuruinen rahamäärä, joka vastaa korvausta, joka olisi pitänyt maksaa ja johon on lisättävä korot maksun erääntymisestä alkaen

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on konferenssitulkkina toimiva toimihenkilö, suorittaa yksittäisiä palveluja yhteisöjen toimielinten eri tulkkausyksiköiden lukuun. Nämä palvelusuoritukset toteutetaan sellaisten työsopimusten perusteella, joissa määrätään päivämääristä ja paikoista, joissa tulkkausta tarvitaan. Näiden sitoumusten osalta palkasta määrätään Euroopan unionin toimielinten palvelukseen otettujen konferenssitulkkien työsuhteen ehdoista ja palkkajärjestelyistä tehdyssä sopimuksessa.

Esillä olevassa asiassa kantaja riitauttaa komission päätöksen, jolla hänelle kieltäydyttiin maksamasta kiinteämääräistä matkakorvausta, josta määrätään edellä mainitun sopimuksen 7 artiklassa ja josta on tarkempia säännöksiä kyseisen sopimuksen liitteenä olevissa soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä.

Kantaja riitauttaa kanteessaan vastaajan tulkinnan, joka koskee kyseistä määräystä ja kyseisiä säännöksiä ja jonka mukaan kyseessä olevan korvauksen maksamisen ehdoton edellytys on, että matkustamisen johdosta jää saamatta voittoa. Lisäksi komission olisi pitänyt katsoa, että 12.1.2005 oli kantajan palvelukseentulon ensimmäinen päivä, vaikka kantaja oli jo työskennellyt yhteisöjen toimielimen lukuun 10. ja 11.1.2005.

Kantajan mukaan sopimukseen ei sisälly edes implisiittisesti ylimääräisiä ehtoja, joiden täyttymistä vastaaja edellyttää. Vastaaja muuttaa siis perusteettomasti kyseisen sopimuksen soveltamisalaa.

Lisäksi kantaja väittää, että häneltä ei voida evätä riidanalaista korvausta sen perusteella, että hänellä on peräkkäisiä työsopimuksia yhden tai useamman toimielimen kanssa.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/36 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/36

---

Kanne 9.2.2006 — Zuleta de Reales Ansaldo v. yhteisöjen tuomioistuin

(Asia F-13/06)

(2006/C 96/57)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Zuleta de Reales Ansaldo (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Vandersanden)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

Vaatimukset

| — | yhteisöjen tuomioistuimen nimittävän viranomaisen 4.5.2005 tekemä päätös, jossa kantaja nimitetään virkaan siten, että hänen palkkaluokakseen määritetään A*7 ja ikälisäkseen 2, on kumottava |
| --- | --- |

—

yhteisöjen tuomioistuimen nimittävän viranomaisen 4.5.2005 tekemä päätös, jossa kantaja nimitetään virkaan siten, että hänen palkkaluokakseen määritetään A*7 ja ikälisäkseen 2, on kumottava

| — | kantaja on luokiteltava siihen palkkaluokkaan, johon hänet olisi tavanomaisesti luokiteltu hänen läpäisemänsä avoimen kilpailun CJ/LA/25 kilpailuilmoituksen säännösten perusteella (palkkaluokka A*10, ikälisä 2) |
| --- | --- |

—

kantaja on luokiteltava siihen palkkaluokkaan, johon hänet olisi tavanomaisesti luokiteltu hänen läpäisemänsä avoimen kilpailun CJ/LA/25 kilpailuilmoituksen säännösten perusteella (palkkaluokka A*10, ikälisä 2)

| — | kantajan virkaura on määritettävä uudelleen taannehtivin vaikutuksin ja hänen edellä esitetyllä tavalla korjattu palkkaluokkansa ja ikälisänsä huomioon ottaen, lisättynä viivästyskorkoineen |
| --- | --- |

—

kantajan virkaura on määritettävä uudelleen taannehtivin vaikutuksin ja hänen edellä esitetyllä tavalla korjattu palkkaluokkansa ja ikälisänsä huomioon ottaen, lisättynä viivästyskorkoineen

| — | kantajan palkaksi on määritettävä hänen nimittämisestään alkaen palkkaluokan A*10 ikälisää 2 vastaava palkka, ja otettava tämä täysimääräisesti huomioon niissä eläkeoikeuksissa, etuuksissa ja korvauksissa, joihin hänellä on oikeus, sekä samoin on varmistettava, että kantajan osalta otetaan kyseisestä päivämäärästä alkaen huomioon ylennysmahdollisuus |
| --- | --- |

—

kantajan palkaksi on määritettävä hänen nimittämisestään alkaen palkkaluokan A*10 ikälisää 2 vastaava palkka, ja otettava tämä täysimääräisesti huomioon niissä eläkeoikeuksissa, etuuksissa ja korvauksissa, joihin hänellä on oikeus, sekä samoin on varmistettava, että kantajan osalta otetaan kyseisestä päivämäärästä alkaen huomioon ylennysmahdollisuus

| — | Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja osallistui avoimeen kilpailuun CJ/LA/25, joka järjestettiin varallaololuettelon laatimiseksi espanjankielisten juristi-lingvistien ottamiseksi palvelukseen palkkaluokissa LA7/LA6.

Kantaja läpäisi kilpailuun liittyvät kokeet, minkä jälkeen hänelle ilmoitettiin, että hänet oli nimitetty yhteisöjen tuomioistuimen käännöspalvelun koeaikaiseksi virkamieheksi 16.5.2005 alkaen ja että hänen palkkaluokakseen oli määritetty A*7 ja ikälisäkseen 2.

Kantaja riitauttaa kanteessaan sen, että hänet on sijoitettu alempaan palkkaluokkaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen N:o 723/20041 voimaantulon takia. (1)

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen. Ensimmäinen kanneperuste perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevien 12 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 2 kohdan väitettyyn lainvastaisuuteen. Toinen kanneperuste perustuu hyvän hallinnon, huolenpidon, avoimuuden, vilpittömän mielen, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteiden loukkaamiseen.

---

(1)  EUVL L 124, 27.4.2004, s. 1.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/37 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/37

---

Kanne 15.2.2006 — Chevalier Carmana ym. v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

(Asia F-14/06)

(2006/C 96/58)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Giovanna Chevalier Carmana (Pariisi, Ranska), Alice Coda (Pariisi, Ranska), Jacqueline Doucet (Pariisi, Ranska) Françoise Kluss (Ollioules, Ranska) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

Vaatimukset

| — | on todettava, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu, siinä oleva lainvastaisuusväite mukaan lukien; |
| --- | --- |

—

on todettava, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu, siinä oleva lainvastaisuusväite mukaan lukien;

| — | näin ollen kantajien maaliskuun 2005 eläkelaskelmat on kumottava ja tämän vaikutuksena on se, että sovelletaan heidän asuinmaansa pääkaupungin tason mukaista korjauskerrointa tai ainakin korjauskerrointa, jolla voidaan huomioida asianmukaisesti erot elinkustannuksissa paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan kustannuksia, ja joka vastaa siis vastaavuusperiaatetta; |
| --- | --- |

—

näin ollen kantajien maaliskuun 2005 eläkelaskelmat on kumottava ja tämän vaikutuksena on se, että sovelletaan heidän asuinmaansa pääkaupungin tason mukaista korjauskerrointa tai ainakin korjauskerrointa, jolla voidaan huomioida asianmukaisesti erot elinkustannuksissa paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan kustannuksia, ja joka vastaa siis vastaavuusperiaatetta;

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat ovat vedonneet, ovat samat kuin asiassa F-128/05, Adolf ym. v. komissio (1).

---

(1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 56.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/37 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/37

---

Kanne 15.2.2006 — Abba ym. v. Euroopan parlamentti

(Asia F-15/06)

(2006/C 96/59)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Abba ym. (edustajat: asianajajat G. Vandesanden ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Kanne on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi siihen sisältyvä lainvastaisuusväite mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

Kanne on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi siihen sisältyvä lainvastaisuusväite mukaan lukien.

| — | Kantajien vuoden 2005 maaliskuun eläkelaskelmat on näin ollen kumottava ja on sovellettava korjauskerrointa, joka on heidän asuinmaansa pääkaupungin tasoa vastaava, tai ainakin sellaista korjauskerrointa, joka heijastaa asianmukaisesti elinkustannusten eroja paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan menoja, ja joka noudattaa siten vastaavuusperiaatetta. |
| --- | --- |

—

Kantajien vuoden 2005 maaliskuun eläkelaskelmat on näin ollen kumottava ja on sovellettava korjauskerrointa, joka on heidän asuinmaansa pääkaupungin tasoa vastaava, tai ainakin sellaista korjauskerrointa, joka heijastaa asianmukaisesti elinkustannusten eroja paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan menoja, ja joka noudattaa siten vastaavuusperiaatetta.

| — | Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat vetoavat, ovat samat kuin asiassa F-128/05, Adolf ym. vastaan komissio. (1)

---

(1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 56.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/38 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/38

---

Kanne 15.2.2006 — Augenault ym. v. neuvosto

(Asia F-16/06)

(2006/C 96/60)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Françoise Augenault ym. (edustajat: asianajajat G. Vandesanden ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | Kanne on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi siihen sisältyvä lainvastaisuusväite mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

Kanne on otettava tutkittavaksi ja katsottava perustelluksi siihen sisältyvä lainvastaisuusväite mukaan lukien.

| — | Kantajien vuoden 2005 maaliskuun eläkelaskelmat on näin ollen kumottava ja on sovellettava korjauskerrointa, joka on heidän asuinmaansa pääkaupungin tasoa vastaava, tai ainakin sellaista korjauskerrointa, joka heijastaa asianmukaisesti elinkustannusten eroja paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan menoja, ja joka noudattaa siten vastaavuusperiaatetta. |
| --- | --- |

—

Kantajien vuoden 2005 maaliskuun eläkelaskelmat on näin ollen kumottava ja on sovellettava korjauskerrointa, joka on heidän asuinmaansa pääkaupungin tasoa vastaava, tai ainakin sellaista korjauskerrointa, joka heijastaa asianmukaisesti elinkustannusten eroja paikoissa, joissa kantajille oletetaan aiheutuvan menoja, ja joka noudattaa siten vastaavuusperiaatetta.

| — | Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat vetoavat, ovat samat kuin asiassa F-128/05, Adolf ym. vastaan komissio. (1)

---

(1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 56.

---

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/38 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/38

---

Kanne 21.2.2006 — Vereecken v. komissio

(Asia F-17/06)

(2006/C 96/61)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marc Vereecken (Brysseli, Belgia) (edustajat: asianajaja S. Rodrigues ja asianajaja A. Jaume)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | nimittävän viranomaisen päätökset, joilla hylättiin kantajan valitus, yhdessä nimittävän viranomaisen 19.10.2004 tekemän päätöksen kanssa sekä helmikuun 2005 ja sitä seuraavien kuukausien palkkalaskelmat sikäli kuin kantajan palkkaluokka on niissä muutettu A*8:ksi ja nimittävän viranomaisen päätös ansio-, etusija- ja hyvityspisteiden myöntämisestä henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapauden ajalta on kumottava; |
| --- | --- |

—

nimittävän viranomaisen päätökset, joilla hylättiin kantajan valitus, yhdessä nimittävän viranomaisen 19.10.2004 tekemän päätöksen kanssa sekä helmikuun 2005 ja sitä seuraavien kuukausien palkkalaskelmat sikäli kuin kantajan palkkaluokka on niissä muutettu A*8:ksi ja nimittävän viranomaisen päätös ansio-, etusija- ja hyvityspisteiden myöntämisestä henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapauden ajalta on kumottava;

| — | nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava vaikutuksista, joita riidanalaisten päätösten kumoamista aiheutuu, kuten: i) kantajan ylentäminen palkkaluokkaan A*10 (aiemmin A6) taannehtivasti 2001 lähtien tai ainakin 1.10.2004 lähtien, jolloin kantaja palasi toimeensa; ii) ainakin kantajan ylentäminen palkkaluokkaan A*9 1.10.2004 lähtien; iii) niiden pisteiden myöntäminen kantajalle, joihin hänellä on oikeus ylennyksestään lähtien, mukaan luettuna ansio- ja etusijapisteisiin sekä siirtymäkauden pisteisiin vuosien 2003, 2004 ja 2005 urakehityskertomuksissa; |
| --- | --- |

—

nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava vaikutuksista, joita riidanalaisten päätösten kumoamista aiheutuu, kuten: i) kantajan ylentäminen palkkaluokkaan A*10 (aiemmin A6) taannehtivasti 2001 lähtien tai ainakin 1.10.2004 lähtien, jolloin kantaja palasi toimeensa; ii) ainakin kantajan ylentäminen palkkaluokkaan A*9 1.10.2004 lähtien; iii) niiden pisteiden myöntäminen kantajalle, joihin hänellä on oikeus ylennyksestään lähtien, mukaan luettuna ansio- ja etusijapisteisiin sekä siirtymäkauden pisteisiin vuosien 2003, 2004 ja 2005 urakehityskertomuksissa;

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan taloudellinen vahinko, jota kantajalle on aiheutunut siitä syystä, ettei häntä ylennetty palkkaluokkaan A*10 vuoden 2001 ylennyskierroksella tai ainakin 1.10.2004 lähtien, mukaan luettuna tästä eläkkeeseen aiheutuvat vaikutukset; |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan taloudellinen vahinko, jota kantajalle on aiheutunut siitä syystä, ettei häntä ylennetty palkkaluokkaan A*10 vuoden 2001 ylennyskierroksella tai ainakin 1.10.2004 lähtien, mukaan luettuna tästä eläkkeeseen aiheutuvat vaikutukset;

| — | vastaaja on velvoitettava korvamaan se aineeton vahinko, jota kantajalle on aiheutunut siitä syystä, että vuoden 1997–1999 arviointikertomuksia ei laadittu ja että vuosien 1999–2001 arviointikertomukset ja vuosien 2003 ja 2004 urakehityskertomukset laadittiin kohtuuttoman myöhässä; |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvamaan se aineeton vahinko, jota kantajalle on aiheutunut siitä syystä, että vuoden 1997–1999 arviointikertomuksia ei laadittu ja että vuosien 1999–2001 arviointikertomukset ja vuosien 2003 ja 2004 urakehityskertomukset laadittiin kohtuuttoman myöhässä;

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on aikaisempaan palkkaluokkaan A7 sijoitettu komission virkamies, palasi kolmen vuoden mittaisen henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapauden jälkeen palvelukseen palkkaluokkaan A*8 1.10.2004.

Kantaja esittää kanteessaan neljä kanneperustetta, joista ensimmäinen perustuu perusteettomaan arviointikertomusten laatimisen laiminlyöntiin tai niiden laatimiseen kohtuuttoman myöhässä vuosilta 1997–1999 ja 1999–2001 sekä urakehityskertomuksen laatimisen laiminlyöntiin tai laatimiseen kohtuuttoman myöhässä vuosilta 2003 ja 2004.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että hänen sijoittamisensa palkkaluokkaan A*8 virkavapauden päätyttyä on vastoin henkilöstösääntöjen 6 artiklaa. Tällä päätöksellä loukataan myös vanhan ja uuden urakehyksen yhdenvertaisuutta koskevaa periaatetta sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja luottamuksensuojaa.

Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että häntä on syrjitty suhteessa virassa toimineisiin virkamiehiin, sillä virkavapautensa johdosta häneen ei ole sovellettu siirtymäsäännöksiä, joita muihin virkamiehiin sovellettiin ylennysten osalta.

Lopuksi kantaja riitauttaa neljännessä kanneperusteessaan sen, että virkavapauden aikana kertynyttä virkaikää ei ole otettu huomioon muun muassa hyvitys-, ansio ja etusijapisteitä myönnettäessä. Kantaja katsoo, että häntä on kohdeltu huonommin kuin tilapäisesti muihin tehtäviin siirrettyjä virkamiehiä.

---

III Tiedotteita

| 22.4.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 96/40 |
| --- | --- | --- | --- |

22.4.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 96/40

---

(2006/C 96/62)

Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

EUVL C 86, 8.4.2006

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 74, 25.3.2006

EUVL C 60, 11.3.2006

EUVL C 48, 25.2.2006

EUVL C 36, 11.2.2006

EUVL C 22, 28.1.2006

EUVL C 10, 14.1.2006

Nämä tekstit ovat saatavilla:

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---