----

----

I Informácie

Súdny dvor

SÚDNY DVOR

----

ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

(piata komora)

z 2. februára 2006

vo veci C-143/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

(Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2002/84/ES - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

(2006/C 96/01)

Jazyk konania: holandčina

Vo veci C-143/05, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a W. Wils, splnomocnení zástupcovia) proti Belgickému kráľovstvu (v zastúpení: M. Wimmer, splnomocnený zástupca), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 29. marca 2005, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory J. Makarczyk, sudcovia R. Schintgen a J. Klučka (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 2. februára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

----

(1)Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.

----

----

Odvolanie podané 28. novembra 2005: Ricosmos B.V. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 13. septembra 2005 vo veci T-53/02, Ricosmos BV proti Komisii Európskych spoločenstiev

(Vec C-420/05 P)

(2006/C 96/02)

Jazyk konania: holandčina

Ricosmos B.V. podal 28. novembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 13. septembra 2005 vo veci T-53/02, Ricosmos BV proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje advokátska kancelária Hertoghs advokáti a finanční poradcovia, so sídlom v Parkstraat 8, à (4818 SK) Breda, Holandsko.

Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

V odôvodnení svojho opravného prostriedku proti vyššieuvedenému rozsudku odvolateľ uvádza nasledovné tvrdenia:

----

(1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/0006, s. 3).

----

----

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uzneseniami Finanzgericht Hamburg z 10. a 12. januára 2006, ktorý súvisí s konaniami: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Veci C-37/06 a C-58/06)

(2006/C 96/03)

Jazyk konania: nemčina

Finanzgericht Hamburg (Nemecko) podal uzneseniami z 10. a 12. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaniami: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 23. januára 2006 a 3. februára 2006.

Finanzgericht Hamburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

----

(1)  Ú. v. ES. L 82, s. 19.

(2)  Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133.

----

----

Vec C-50/06

(2006/C 96/04)

----

----

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Köln z 26. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG

(Vec C-55/06)

(2006/C 96/05)

Jazyk konania: nemčina

Verwaltungsgericht Köln podal uznesením z 26. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG, a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 2. februára 2006.

Verwaltungsgericht Köln žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

----

(1)  Ú. v. ES L 336, s. 4; Mim. vyd. 13/026, s. 83.

----

----

Odvolanie podané 3. februára 2006: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 24. novembra 2005 vo veci T-236/02: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev

(Vec C-59/06 P)

(2006/C 96/06)

Jazyk konania: taliančina

Luigi Marcuccio podal 3. februára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 24. novembra 2005 vo veci T-236/02: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje L. Garofalo, avvocato.

Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

Zrušil napadnutý rozsudok a vyhovel návrhom odvolateľa.

Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

Odvolateľ tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa obsahuje právne vady z dôvodu:

----

----

Žaloba podaná 6. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

(Vec C-67/06)

(2006/C 96/07)

Jazyk konania: gréčtina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Minás Konstantinidis a Amparo Alcover San Pedro, členovia právneho servisu Komisie, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 6. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.

Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 18. júla 2004.

----

(1)Ú. v. ES L 189, 18.7.2002, s. 12; Mim. vyd. 15/007, s. 101.

----

----

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Köln z 19. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern

(Vec C-73/06)

(2006/C 96/08)

Jazyk konania: nemčina

Finanzgericht Köln podal uznesením z 19. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 8. februára 2006.

Finanzgericht Köln žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

----

(1)  Ú.v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79.

----

----

Žaloba podaná 14. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

(Vec C-91/06)

(2006/C 96/09)

Jazyk konania: nemčina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Bernhard Schima a Florence Simonetti, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 14. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.

Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Lehota na prebratie smernice 2001/42 do vnútroštátneho práva uplynula 21. júla 2004.

----

(1)Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006 s. 157.

----

----

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Hamburg z 23. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Vec C-96/06)

(2006/C 96/10)

Jazyk konania: nemčina

Finanzgericht Hamburg (Nemecko) podal uznesením z 23. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 17. februára 2006.

Finanzgericht Hamburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

----

(1)  Ú. v. ES L 82, s. 19.

(2)  Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133.

----

----

Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Oberlandesgericht Stuttgart zo 7. februára 2006, ktorý súvisí s konaním: Raiffeisenbank Mutlangen e. G. proti Roland Schabel, vedľajší účastníci konania: 1. predseda Landgericht Unkel, 2. Bezirkrevisor Stiglmair

(Vec C-99/06)

(2006/C 96/11)

Jazyk konania: nemčina

Oberlandesgericht Stuttgart podal rozhodnutím zo 7. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Raiffeisenbank Mutlangen e. G. proti Roland Schabel, vedľajší účastníci konania: 1. predseda Landgericht Unkel, 2. Bezirkrevisor Stiglmair a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 21. februára 2006.

Oberlandesgericht Stuttgart žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:

Má sa smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenená a doplnená smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (1) vykladať v tom zmysle, že poplatky vyberané štátnym notárom za notárske osvedčenie právneho úkonu patriaceho do pôsobnosti tejto smernice v platnom znení, predstavujú daň v zmysle uvedenej smernice, ak podľa uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy jednak môžu aj štátni notári vykonávať notársku činnosť, pričom sú sami veriteľmi predmetných poplatkov, a jednak ak sú štátni notári povinní odvádzať z poplatkov za osvedčenie skutočností týkajúcich sa právnych záležitostí obchodných spoločností, na ktoré sa vzťahuje smernica, len paušálnu náhradu výdavkov vo výške 15 % týchto poplatkov do štátnej pokladnice, ale za iné činnosti sú povinní odviesť do štátnej pokladnice poplatky presahujúce (paušálnu) náhradu výdavkov, ktoré používa štát na úhradu svojich výdavkov?

----

(1)  Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 11.

----

----

Žaloba podaná 21. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

(Vec C-102/06)

(2006/C 96/12)

Jazyk konania: nemčina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Carmel O'Reilly a Wolfgang Bogensberger, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.

Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 6. februára 2005.

----

(1)Ú. v. EÚ L 31, 6.2.2003, s. 18; Mim. vyd. 19/006. s. 101.

----

----

Žaloba podaná 22. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu

(Vec C-104/06)

(2006/C 96/13)

Jazyk konania: švédčina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: L. Ström van Lier a R. Lyar, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Švédskemu kráľovstvu.

Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Švédsky zákon o dani z príjmov obsahuje ustanovenia o odklade platenia dane z prevodu súkromných obytných nehnuteľností a práv k nim. Daňovník môže odložiť zaplatenie dane, ak získa príjmy z kapitálových ziskov z predaja trvalého obydlia vo Švédsku a nadobudol alebo zamýšľa nadobudnúť náhradnú obytnú nehnuteľnosť vo Švédsku a odsťahoval sa alebo zamýšľa odsťahovať sa do tejto náhradnej obytnej nehnuteľnosti. Odklad dane však nie je prípustný v prípade, ak sa predaný a novonadobudnutý majetok nachádzajú mimo švédskeho územia. Tieto podmienky predstavujú jasnú prekážku výkonu základných slobôd zakotvených v Zmluve ES a Dohode o EHP.

Švédske predpisy nie sú vhodným prostriedkom na zabezpečenie koherencie švédskeho daňového systému, pretože pokiaľ ide o jednotlivého daňovníka neexistuje žiadny priamy vzťah medzi daňovou výhodou (odklad platenia dane) a kompenzáciou tejto výhody prostredníctvom dane v rámci toho istého zdaňovania. Za týchto okolností sú švédske predpisy neprimerané cieľu, ktorý sa má dosiahnuť.

----

----

Žaloba podaná 27. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Slovenskej republike

(Vec C-114/06)

(2006/C 96/14)

Jazyk konania: slovenčina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Zavvos a Tomáš Kukal v postavení splnomocnených zástupcov, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 27. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Slovenskej republike.

Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. mája 2004.

----

(1)  Ú. v. ES, L 235, s. 6.

----

----

Žaloba podaná 2. marca 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

(Vec C-123/06)

(2006/C 96/15)

Jazyk konania: gréčtina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Dominique Maidani a Georgios Zavvos, poradcovia právneho oddelenia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 2. marca 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.

Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

V prejednávanej veci článok 34 smernice 2001/34/ES stanovuje, že členské štáty príjmu všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou do 5. mája 2004 a okamžite o nich informujú Komisiu.

----

(1)Ú. v. ES L 125, 5.5.2001, s. 15; Mim. vyd. 06/004, s. 15.

----

----

Žaloba podaná 2. marca 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

(Vec C-124/06)

(2006/C 96/16)

Jazyk konania: gréčtina

Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gerald Braun, člen právneho servisu Komisie a Georgios Zavvos, právny poradca právneho servisu, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 2. marca 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.

Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

V prejednávanej veci článok 5 smernice 2003/51/ES stanovuje, že členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2005 a že o tom bezodkladne informujú Komisiu.

----

(1)Ú. v. EÚ L 178, 17.7.2003, s. 16; Mim. vyd. 17/001, s. 273.

----

SÚD PRVÉHO STUPŇA

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Le Levant 001 a i./Komisia

(Vec T-34/02) (1)

(„Štátna pomoc - Pojem zainteresovanej strany - Výzva na predloženie pripomienok - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES - Opatrenie daňového odpočtu pri niektorých zámorských investíciách - Rozvojová pomoc spojená so stavbou lodí - Posúdenie podľa článku 87 ods. 1 ES - Povinnosť odôvodnenia“)

(2006/C 96/17)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: EURL Le Levant 001 (Paríž, Francúzsko) a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: P. Kirch a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet, splnomocnený zástupca)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2001/882/ES z 25. júla 2001 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom vo forme rozvojovej pomoci pre osobnú loď Le Levant, ktorú vyrobil Alstom Leroux Naval pre prevádzku v Saint-Pierre-et-Miquelon (Ú. v. L 327, s. 37)

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006 – Cementbouw Handel & Industrie/Komisia

(Vec T-282/02) (1)

(„Hospodárska súťaž - Kontrola koncentrácií podnikov - Články 2, 3 a 8 nariadenia (EHS) č. 4064/89 - Pojem koncentrácia - Vytvorenie dominantného postavenia - Povolenie viazané na dodržanie určitých podmienok - Zásada proporcionality“)

(2006/C 96/18)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Cementbouw Handel & Industrie BV (Le Cruquius, Holandsko) (v zastúpení: W. Knibbeler, O. Brouwer a P. Kreijger, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne A. Nijenhuis, K. Wiedner a W. Mölls, neskôr Nijenhuis, É. Gippini Fournier a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/756/ES z 26. júna 2002 týkajúceho sa konania o uplatnení nariadenia Rady EHS č. 4064/89, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou EHP (vec COMP/M.2650 – Haniel/Cementbouw/JV [CVK]) (Ú. v. EÚ L 282, 2003, s. 1, korigendum Ú. v. EÚ L 285, 2003, s. 52)

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. ES C 274, 9.11.2002.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006 – Il Ponte Finanziaria/ÚHVT

(Vec T-194/03) (1)

(„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok ‚Bainbridge’ - Skoršie národné slovné, obrazové a trojrozmerné ochranné známky obsahujúce slovný prvok ‚Bridge’ - Dôkaz o používaní - Používanie v inej forme - ‚Obranné’ známky - Príbuzné ochranné známky“)

(2006/C 96/19)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobca: Il Ponte Finanziaria (Scandicci, Taliansko) (v zastúpení: P. L. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina a M. Boletto, advokáti)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Buffolo a O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl, (Numana, Taliansko) (v zastúpení: D. Marchi, advokát)

Predmet veci

Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. marca 2003 (vec R 1015/2001-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Il Ponte Finanziaria SpA a Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. februára 2006 – V/Komisia

(Spojené veci T-200/03 a T-313/03) (1)

(„Úradníci - Prepustenie pre nespôsobilosť - Článok 51 Služobného poriadku - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Povinnosť starostlivosti - Právo na obhajobu - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Odôvodnenie - Hodnotiaca správa - Prípustnosť - Záujem na konaní“)

(2006/C 96/20)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: V (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)

Predmet veci

Zrušenie rozhodnutia, ktorým menovací orgán prepustil žalobkyňu pre nespôsobilosť, ako aj návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobkyne za obdobie 1999/2001

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Nestlé/ÚHVT

(Vec T-74/04) (1)

(„Ochranná známka spoločenstva - Konanie o námietkach - Prihláška obrazovej známky Spoločenstva obsahujúca slovnú zložku ‚QUICKY’ - Skoršia obrazová národná, medzinárodná ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovnú zložku ‚Quick’ - Skoršia slovná národná ochranná známka QUICKIES - Nebezpečenstvo zámeny - Zamietnutie zápisu - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)

(2006/C 96/21)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Evrard a P. Péters, advokáti)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Quick restaurants SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

Predmet veci

Žaloba na neplatnosť proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. decembra 2003 (vec R 922/2001-2) týkajúca sa konania o námietkach medzi spoločnosťou Nestlé SA a Quick restaurants SA

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Adam/Komisia

(Vec T-342/04) (1)

(„Úradníci - Odmeňovanie - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods.1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku - Pojem ‚služba uskutočnená pre iný štát’“)

(2006/C 96/22)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Herta Adam (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. septembra 2003, ktorým sa žalobkyni zamietol priznať príspevok na expatriáciu stanovený v článku 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Standertskjöld-Nordenstam a Heyraud/Komisia

(Spojené veci T-437/04 a T-441/04) (1)

(„Úradníci - Povýšenie v rámci tzv. ‚druhej časti postupu’ - Hodnotiace obdobie 2003 - Nezaradenie do zoznamu úradníkov vybraných na účely povýšenia do platovej triedy A3 - Porušenie článku 45 Služobného poriadku a zásady rovnosti zaobchádzania“)

(2006/C 96/23)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: Holger Standertskjöld-Nordenstam (Waterloo, Belgicko) (v zastúpení: T. Demaseure, advokát) a Jean-Claude Heyraud (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrhy na zrušenie rozhodnutí Komisie nezapísať mená žalobcov na zoznam úradníkov s najvyšším počtom bodov za zásluhy na účely povýšenia do platovej triedy A3 v rámci tzv. „druhej časti postupu“ povyšovania za rok 2003

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.

----

----

Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006 – Karatzoglou/AER

(Vec T-471/04) (1)

(„Dočasný zamestnanec - Zrušenie zmluvy - Článok 47 ods. 2 písm. a) PZOZ - Dodržiavanie ustanovení zmluvy - Legitímna dôvera“)

(2006/C 96/24)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Georgios Karatzoglou (Ioannina, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

Žalovaná: Európska agentúra pre obnovu (EAR) (v zastúpení: J.-N. Louis, S. Orlandi, X. Martin a C. Manolopoulos, advokáti)

Predmet veci

Návrh na zrušenie rozhodnutia EAR z 26. februára 2004 zrušujúceho pracovnú zmluvu žalobcu

Výrok rozsudku

----

(1)Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.

----

----

Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. februára 2006 – Centro Europa 7/Komisia

(Vec T-338/04) (1)

(„Článok 86 ods. 3 ES - Zamietnutie sťažnosti - Žaloba o neplatnosť - Námietka neprípustnosti“)

(2006/C 96/25)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobca: Centro Europa 7 Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: V. Ripa di Meana a R. Mastroianni, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a F. Amato, splnomocnení zástupcovia)

Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Mediaset SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Bay, advokát)

Predmet veci

Návrh na zrušenie listu Komisie zo 4. júna 2004 [D(2004)471] v časti, v ktorej zamieta sťažnosť žalobcu, podľa ktorej Talianska republika porušila ustanovenia článkov 86 ES a 82 ES

Výrok uznesenia

----

(1)Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.

----

----

Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 17. februára 2006 – Nijs/Dvor audítorov

(Vec T-171/05 RII)

(„Konanie o predbežnom opatrení - Úradníci - Nový návrh - Článok 109 rokovacieho poriadku - Nové skutkové okolnosti“)

(2006/C 96/26)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

Žalovaný: Európsky dvor audítorov (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)

Predmet veci

Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Dvora audítorov z 2. decembra 2004 o povýšení iného úradníka ako žalobcu na miesto hlavného prekladateľa so zaradením do platovej triedy LA 5 v holandskej sekcii prekladateľskej služby generálneho sekretariátu Dvora audítorov

Výrok uznesenia

----

----

Žaloba podaná 14. decembra 2005 – Daishowa Seiki/ÚHVT

(Vec T-438/05)

(2006/C 96/27)

Jazyk žaloby: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Daishowa Seiki Co. Ltd (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: T. Krüger, Rechtsanwalt)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim, Nemecko)

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „BIG PLUS“ pre výrobky triedy 7 (kovové obrábacie stroje a ich časti a držiaky nástrojov) – prihláška ochrannej známky č. 1 073 964

Majiteľ namietanej ochrannej známky alebo označenia: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG

Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná obrazová ochranná známka „Plus“ pre výrobky patriace okrem iného do tried 6 a 8

Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže medzi porovnávanými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny, jednak z dôvodu neexistencie podobnosti výrobkov a ochranných známok, a jednak z dôvodu, že sa rozlišovacia spôsobilosť namietanej ochrannej známky obmedzuje na grafické stvárnenie.

----

----

Žaloba podaná 25. januára 2006 – Trioplast Wittenheim/Komisia

(Vec T-26/06)

(2006/C 96/28)

Jazyk konania: švédčina

Účastníci konania

Žalobca: Trioplast Wittenheim (Wittenheim, Francúzsko) (v zastúpení: Tommy Pettersson, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca napáda rozhodnutie Komisie vo veci COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia [K(2005) 4634, konečné znenie] (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), v ktorom bola žalobcovi uložená pokuta vo výške 17,85 miliónov eur za účasť na zosúladených postupoch v rozpore s článkom 81 ES na trhu s priemyselnými vrecami v Belgicku, Nemecku, Španielsku, Francúzsku, Luxembursku a Holandsku.

Žalobca nepopiera, že sa zúčastňoval zosúladených postupov až do 23. marca 1999, ale tvrdí, že porušovanie sa z jeho strany skončilo v marci 1999, keď sa o ňom dozvedel nový vlastník – Trioplast Industrier. Žalobca sa preto domnieva, že Komisia sa dopustila omylu v posúdení, pokiaľ ide o dĺžku trvania porušovania.

Žalobca okrem toho uvádza, že pokiaľ ide o závažnosť porušenia, Komisia mu uložila príliš vysokú základnú sumu, ak sa vezme do úvahy jeho podiel na trhu v porovnaní s ostatnými podnikmi, ktoré sa zúčastnili zosúladených postupov.

Na podporu svojej žaloby žalobca tiež uvádza, že Komisia uplatnila nesprávny spôsob výpočtu výšky pokuty a že mala použiť iný spôsob, ktorý by zohľadnil skutočnosť, že porušenie zo strany žalobcu sa vzťahuje na tri rôzne obdobia, pretože žalobca mal počas trvania porušovania troch rôznych vlastníkov (St. Gobain, FLS a Trioplast Industrier). Podľa žalobcu má spôsob výpočtu použitý Komisiou za následok, že solidárna zodpovednosť FLS a Trioplast Industrier prevyšuje celkovú sumu pokuty, ktorá bola uložená žalobcovi, a že týmto dvom podnikom sa prakticky ukladá solidárna povinnosť platiť aj za obdobie, v ktorom žiaden z týchto podnikov nebol vlastníkom žalobcu.

Žalobca dodáva, že Komisia mala zohľadniť skutočnosť, že v predmetnej veci sa na porušenie zo strany žalobcu vzťahujú poľahčujúce okolnosti, pretože jeho účasť na porušení bola vo všeobecnosti malá a pasívna. Okrem toho Komisia podľa žalobcu nezohľadnila pravidlo 10 % zakotvené v nariadení č. 1/2003 (1) a mala byť viac zhovievavá.

Napokon žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásadu právnej istoty a zásadu proporcionality.

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

----

----

Žaloba podaná 27. januára 2006 – Justerini & Brooks Limited/ÚHVT

(Vec T-32/06)

(2006/C 96/29)

Jazyk žaloby: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: Justerini & Brooks Limited (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Cordery, solicitor)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Elia Canelo Gutierrez (Talavera de la Reina, Španielsko)

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „J&B“ pre tovary a služby v triedach 14, 18, 21, 25, 33 a 43 (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2 696 383)

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Elia Canelo Gutierrez

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: medzinárodná obrazová ochranná známka „JOB“ pre výrobky v triede 33 (zápis č. 275 247)

Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietka sa zamieta

Rozhodnutie odvolacieho senátu: napadnuté rozhodnutie sa ruší a vracia sa námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 8 ods. 2 bodu iii) a článku 73 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 a procesných náležitostí, tak ako sú obsiahnuté v rôznych pravidlách nariadenia Rady (ES) č. 2868/95.

----

----

Žaloba podaná 26. januára 2006 – Bundesverband deutscher Banken/Komisia

(Vec T-36/06)

(2006/C 96/30)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: Bundesverband deutscher Banken e. V. Berlin (Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Niemeyer a K.-S. Scholz, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca napáda rozhodnutie Komisie K(2005)3232 konečné znenie zo 6. septembra 2005, v ktorom Komisia rozhodla, že oznámený vklad osobitného majetku Hessischer Investitionsfonds do Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) ako vklad tichého spoločníka nepredstavuje štátnu pomoc.

Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

Po prvé tvrdí, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 Zmluvy o ES.

Po druhé žalobca odôvodňuje svoju žalobu tým, že žalovaná tým, že potvrdila primeranosť dohodnutej odmeny za vklad do Helaba, porušila zásadu trhovo konajúceho investora a tým článok 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

Okrem toho žalobca uvádza, že Komisia nesprávne odpočítala náklady na refinancovanie z dôvodu nelikvidnosti vkladu do Helaba. Z tohoto dôvodu došlo k porušeniu zásady trhovo konajúceho investora a tým k porušeniu článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.

Napokon žalobca namieta porušenie práva byť vypočutý, pretože Komisia upustila od začatia konania vo veci formálneho zisťovania ohľadom vkladu do Helaba podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES v spojení s článkom 6 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1).

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES

----

----

Žaloba podaná 7. februára 2006 – MEGGLE/ÚHVT

(Vec T-37/06)

(2006/C 96/31)

Jazyk žaloby: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: MEGGLE Aktiengesellschaft (Wasserburg a. Inn, Nemecko) (v zastúpení: T. Raab, advokát)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Clover Corporation Limited (North Sydney, Austrália)

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Clover Corporation Limited

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „HiQ s trojlístkom“ pre tovary tried 5, 29 a 30 (prihláška č. 2 171 114)

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, na ktorom sa zakladá námietka: žalobca

Ochranná známka alebo označenie, na ktorom sa zakladá námietka: nemecká obrazová ochranná známka „trojlístok“ pre tovary tried 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 a 33 (č. 980 458) a nemecká obrazová ochranná známka „trojlístok“ pre tovary tried 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33 (č. 396 52 600)

Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

Dôvody žaloby: článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) bol nesprávne uplatnený, pretože existuje nebezpečenstvo zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami. Tieto vykazujú vysokú podobnosť a skoršia ochranná známka má výraznú rozlišovaciu spôsobilosť. Článok 74 ods. 1 prvá a druhá veta nariadenia č. 40/94 bol porušený, pretože žalovaný úrad porušil povinnosť preskúmať uvedené skutočnosti.

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva.

----

----

Žaloba podaná 9. februára 2006 – Trioplast Industrier/Komisia

(Vec T-40/06)

(2006/C 96/32)

Jazyk konania: švédčina

Účastníci konania

Žalobca: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (v zastúpení: Tommy Pettersson, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcu sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-26/06, Trioplast Wittenheim/Komisia.

----

----

Žaloba podaná 6. februára 2006 – Poľská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

(Vec T-41/06)

(2006/C 96/33)

Jazyk konania: poľština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: Paweł Szałamacha, splnomocnený zástupca)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa navrhuje, aby sa rozhodnutie Európskej komisie z 18. októbra 2005 vo veci COMP/M.3894, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia medzi Unicredito Italiano SpA (UCI) a Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG (HVB) za zlučiteľnú so spoločným trhom, vyhlásilo za neplatné. Každá z týchto bánk má podiely na bankových inštitúciách v Poľsku a podľa žalobkyne bude následkom navrhnutej koncentrácie prevzatie kontroly UCI nad podielom, ktorý drží HVB na poľskom trhu.

Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tieto žalobné dôvody:

----

(1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31).

(2)  Dohoda medzi Štátnou pokladnicou Poľskej republiky a Unicredito Italiano SpA a Allianz AG z 23. júna 1999 o predaji akcií Bank Polska Kasa Opieki Spółka Akcyjna – Grupa Pekao S. A.

(3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 802/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 133, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 88)

----

----

Žaloba podaná 21. februára 2006 – Fardem Packaging/Komisia

(Vec T-51/06)

(2006/C 96/34)

Jazyk konania: holandčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Fardem Packaging B.V. (Edam, Holandsko) (v zastúpení: F. J. Leeflang, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2005 v konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), ktorým bola žalobkyňa označená za spoločne a nerozdielne zodpovednú za účasť na kartelovej dohode a ktoré jej ukladá pokutu.

Na podporu svojej žaloby sa žalobkyňa odvoláva na porušenie článkov 81 ES, 253 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 ako aj na porušenie zásady riadnej starostlivosti, povinnosti odôvodniť rozhodnutie a zásady rovnosti zaobchádzania.

Žalobkyňa najprv uvádza, že Komisia nepochopila jej námietku týkajúcu sa jej obchodnej politiky pred a po roku 1997. Žalobkyňa nepopiera svoju účasť na kartelovej dohode, poukazuje však na to, že pred rokom 1997 bola úplne závislá od svojej vtedajšej materskej spoločnosti. Po roku 1997 však bola nezávislá a jej úmysly sa postupom času podstatne zmenili.

Žalobkyňa sa okrem toho domnieva, že Komisia vychádza z nesprávneho posúdenia skutkového stavu, pokiaľ ide o účasť žalobkyne v skupinách „Valveplast“, „Benelux“ a „Teppema“, ako aj pokiaľ ide o jej účasť v skupinách „Belgicko“ a „Vrecia-bloky“. Žalobkyňa uvádza, že Komisia bez primeraného uváženia dospela k viacerým záverom, ktoré boli vo vzťahu k istým druhom správania nepresné. Komisia navyše nezohľadnila skutočnosť, že skupiny „Belgicko“ a „Vrecia-bloky“ skončili svoju činnosť pred rokom 1997.

Žalobkyňa navyše tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkový stav, pokiaľ ide vymedzenie geografického trhu. Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na to, že v Španielsku nedosahuje žiadny obrat a vo Francúzsku iba minimálny.

Žalobkyňa okrem toho vytýka Komisii, že na ňu neaplikovala oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút, a že niektoré skutočnosti uvádzané žalobkyňou nezohľadnila ako poľahčujúce okolnosti.

V súvislosti so stanovením základnej čiastky pokuty žalobkyňa vytýka stanovenie individuálnych trhových podielov na základe dosiahnutých obratov namiesto na základe tonáže, rozličné zaobchádzanie s kategóriami na základe podielu na trhu a vyjadrenie tohto rozlišovania podľa kategórií, ako aj viazanie základnej čiastky pokuty na každú zo stanovených kategórií.

Nakoniec žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne rozhodla, že žalobkyňa a spoločnosť Kendrion N.V. tvorili hospodársky celok, v dôsledku čoho bola spoločnosti Kendrion neprávom uložená pokuta za porušenie povinností žalobkyňou.

----

----

Žaloba podaná 13. januára 2006 – Harry's Morato/ÚHVT

(Vec T-52/06)

(2006/C 96/35)

Jazyk žaloby: taliančina

Účastníci konania

Žalobca: Harry's Morato SpA (Altavilla Vicentina, Taliansko) (v zastúpení: Niccoló Ferretti, Giovanni Casucci a Fabio Trevisan, avvocati)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník pred odvolacím senátom: Ferrero OhG mbH

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Morato“ (prihláška č. 1 849 439) pre výrobky triedy 30

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: FERRERO OHG mbH

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: nemecká slovná ochranná známka „MORETTO“ (č. 39.707.273) pre výrobky triedy 30

Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

Dôvody žaloby: zánik práv z ochrannej známky „MORETTO“ z dôvodu nepoužívania, ako aj nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (pravdepodobnosť zámeny).

----

----

Žaloba podaná 22. februára 2006 – Kendrion/Komisia

(Vec T-54/06)

(2006/C 96/36)

Jazyk konania: holandčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Kendrion N.V. (Zeist, Holandsko) (v zastúpení: P. Glazener a C.C. Meijer, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa napadla rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2005 v konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), ktorým bola vyslovená zodpovednosť žalobkyne za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže a ktorým jej bola uložená pokuta.

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa poukazuje na porušenie článkov 81 ES, 253 ES a článku 15 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 z dôvodu, že výroková časť rozhodnutia je v rozpore s jeho odôvodnením. Kým v odôvodnení napadnutého rozhodnutia jej nie vytýkaná individuálna účasť na porušení, výroková časť žalobkyni vytýka porušenie článku 81 ES.

Žalobkyňa okrem toho uvádza, že boli porušené články 81 ES, 253 ES a článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003, keďže Komisia nesprávne usúdila, že žalobkyňa a spoločnosť Fardem Packaging B.V. tvoria hospodársky celok, v dôsledku čoho jej neprávom uložila pokutu za porušenie, ktorého sa dopustila spoločnosť Ferdem Packaging B.V..

Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia okrem článkov 81 ES, 253 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 porušila tiež všeobecné právne zásady, konkrétne zásadu riadnej starostlivosti, zákaz svojvoľného rozhodovania, zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality.

Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia jej vytýka porušenie, ktorého sa dopustila spoločnosť Fardem Packaging, v rozpore s ďalšími rozhodnutiami Komisie, v ktorých nebola konštatovaná zodpovednosť materskej spoločnosti. Okrem toho bola žalobkyni ako materskej spoločnosti uložená vyššia pokuta ako dcérskej spoločnosti, ktorá sa porušenia dopustila. So žalobkyňou sa zaobchádzalo rozdielne ako s inými materskými spoločnosťami, ktoré boli spoločne a nerozdielne zodpovedné za porušenia, ktorých sa dopustili ich dcérske spoločnosti. Pokuta uložená žalobkyni je navyše v rozpore so zásadou proporcionality a zásadou náležitej starostlivosti.

Nakoniec sa žalobkyňa odvoláva na porušenie usmernení k metóde stanovovania pokút najmä tým, že článok 5 písm. b) nebol použitý. Komisia náležite nezohľadnila osobitnú povahu podniku.

----

----

Žaloba podaná 22. februára 2006 – RKW/Komisia

(Vec T-55/06)

(2006/C 96/37)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Hellmann, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca napáda rozhodnutie Komisie K(2005)4634, konečné znenie z 30. novembra 2005 v prípade COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia. V napadnutom rozhodnutí bola žalobcovi uložená pokuta za porušenie článku 81 ES, keďže podľa Komisie sa zúčastnil na viacerých dohodách a zosúladených postupoch v sektore priemyselných vriec v Belgicku, Nemecku, Španielsku, Francúzsku, Luxembursku a Holandsku.

Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu, podľa ktorej musí byť konanie správneho orgánu zákonné. Metóda, ktorú na uloženie pokuty zvolila žalovaná, nemá oporu v splnomocňujúcom predpise, konkrétne v článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 (1) alebo v článku 23 nariadenia 1/2003 (2). V tejto súvislosti žalobca tiež tvrdí, že boli porušené zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality.

Okrem toho žalobca tvrdí, že bol nesprávne uplatnený článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 a usmernenia k metóde stanovovania pokút. Chybné bolo najmä predloženie a hodnotenie dôkazov vo vzťahu k žalobcovi. Naviac bola žalobcovi vo svetle predchádzajúcej administratívnej praxe uložená neprimerane vysoká pokuta. Pokiaľ ide o východiskovú sumu pokuty stanovenú podľa závažnosti porušenia, žalobca tvrdí, že s ním vo viacerých ohľadoch nebolo zaobchádzané rovnako ako s ostatnými subjektami, ktorým bolo napadnuté rozhodnutie určené. Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila dĺžku trvania porušenia a nevzala do úvahy poľahčujúce okolnosti. Nakoniec žalobca tvrdí, že článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 bol tiež porušený, pretože pokuta bola vo svetle uplatnenia Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút nesprávne stanovená.

----

(1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 17 Prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. č. 13 z 21. februára 1962, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).

(2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES 2003 L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

----

----

Žaloba podaná 17. februára 2006 – Francúzsko/Komisia

(Vec T-56/06)

(2006/C 96/38)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Francúzska republika (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: G. de Bergues, S. Ramet, splnomocnení zástupcovia)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Rozhodnutím z 30. júna 1997, ktoré bolo vydané na návrh Komisie v súlade s postupom stanoveným smernicou 92/81/EHS (1), Rada povolila niektorým členským štátom uplatňovať alebo ponechať si v prípade minerálnych olejov určených na osobitné účely znížené sadzby spotrebných daní alebo oslobodenia od týchto spotrebných daní. V štyroch na seba naväzujúcich rozhodnutiach Rada predĺžila platnosť tohto povolenia do 31. decembra 2006. Francúzsku bolo povolené uplatňovať znížené sadzby spotrebných daní alebo oslobodenia od spotrebných daní v prípade ťažkých vykurovacích olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regióne Gardanne.

Listom z 30. októbra 2001 Komisia oznámila Francúzku svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy ES (2) týkajúce sa oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regióne Gardanne. V náväznosti na toto konanie Komisia 7. decembra 2005 vydala sporné rozhodnutie (3), v ktorom konštatovala, že oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regiónoch Gardanne, Shannon a na Sardínii, ktoré uskutočnili Francúzsko, Írsko a Taliansko, predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, ktorá je čiastočne nezlučiteľná so spoločným trhom, a vyzvala preto dotknuté členské štáty, aby zabezpečili vrátenie tejto štátnej pomoci.

Predmetnou žalobou Francúzsko navrhuje čiastočne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka oslobodenia poskytnutého Francúzskom v regióne Gardanne.

Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza niekoľko žalobných dôvodov, pričom prvý z nich sa opiera o nesprávny výklad pojmu štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Uvádza, že Komisia sa dopustila právneho omylu, keď predpokladala existenciu štátnej pomoci, hoci neboli splnené všetky podmienky potrebné pre kvalifikáciu ako štátnej pomoci, tak ako sú uvedené v rozsudku Altmark (4), najmä podmienka narušenia hospodárskej súťaže alebo narušenia fungovania vnútorného trhu. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nie je oprávnená navrhnúť Rade, aby táto na základe smernice 92/81/EHS vydala rozhodnutie dovoľujúce oslobodenie od spotrebnej dane a nebránila sa predĺženiu jeho platnosti a súčasne konštatovať, že toto oslobodenie predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.

Druhý žalobný dôvod žalobkyne sa opiera o chýbajúce odôvodnenie, keďže napadnuté rozhodnutie je v rozpore s odôvodnením Komisie týkajúcom sa zistenia narušenia hospodárskej súťaže.

V treťom žalobnom dôvode, ktorý je podporný, žalobkyňa uvádza, že požiadavka vrátenia štátnej pomoci obsiahnutá v článku 5 napadnutého rozhodnutia je v rozpore so zásadou legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou dodržania primeranej lehoty. Tvrdí, že osoby, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie, by sa mali môcť odvolávať na zásadu právnej istoty a zásadu legitimnej dôvery do okamihu vydania dotknutého rozhodnutia, a teda nie ako sa Komisia domnieva, do okamihu uverejnenia rozhodnutia o začatí formálneho šetrenia. Žalobkyňa okrem toho uvádza, že nečinnosť Komisie po dobu štyroch rokov od vydania rozhodnutia o začatí konania až do vydania konečného rozhodnutia je rovnako v rozpore so zásadou legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou dodržania primeranej lehoty.

----

(1)  Smernica Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúry spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316, s. 12).

(2)  Uverejnené v Ú. v. ES C 30, 2. februára 2002, s. 21.

(3)  Rozhodnutie K (2005) 4436 konečné znenie, štátne pomoci č. C 78-79-80/2001.

(4)  Rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2004, Altmark Trans, C-280/00, Zb. s. I-7747.

----

----

Žaloba podaná 17. februára 2006 – Marly/ÚHVT

(Vec T-57/06)

(2006/C 96/39)

Jazyk žaloby: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Marly SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Mouffe, advokát)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Erdal Gessellschaft m.b.H. (Hallein, Rakúsko)

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka TOPIX pre výrobky triedy 3 (prihláška č. 2326072)

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Erdal Gesselschaft m.b.H.

Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: medzinárodná slovná ochranná známka TOFIX pre výrobky tried 3 a 4

Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovuje pre všetky sporné tovary

Rozhodnutie odvolacieho senátu: žaloba sa zamieta

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 vzhľadom na to, že existuje vizuálne a koncepčné rozlíšenie medzi kolidujúcimi ochrannými známkami a veľmi veľký rozdiel medzi tovarmi označenými oboma ochrannými známkami.

----

----

Žaloba podaná 22. februára 2006 – Halte/Komisia

(Vec T-58/06)

(2006/C 96/40)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens H.A.L.T.E (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J.-L. Lesquins, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Touto žalobou sa združenie zoskupujúce spoločnosti z oblasti dopravy tovaru, prepravy a logistiky navrhuje, aby Súd prvého stupňa určil, že došlo k nečinnosti Komisie tým, že posledná uvedená protiprávne nezačala oficiálne preskúmavacie konanie uvedené v článku 88 ES a nenariadila predbežné opatrenie pozastavenia vyplácania pomoci, proti ktorej namietal žalobca v sťažnosti týkajúcej sa pomoci na reštrukturalizáciu poskytnutej zo strany SNCF, verejnoprávneho podniku vo výlučnom vlastníctve členského štátu Francúzsko, v prospech spoločnosti prepravy tovarov SCS SERNAM.

Na podporu svojej žaloby na nečinnosť žalobca uvádza tvrdenia, ktoré možno v podstate zoskupiť do dvoch žalobných dôvodov.

Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 88 ods. 2 ES. Žalobca uvádza, že uplynutie lehoty v dĺžke viac ako šesť mesiacov od jeho prvej sťažnosti, napriek tomu, že Komisia o prípade vedela, pretože už skôr vydala rozhodnutia, ktorých porušenie bolo predmetom sťažnosti, poukazuje na vážne ťažkosti Komisie pritom, ako posudzovala zlučiteľnosť predmetnej pomoci so spoločným trhom. Preto je podľa žalobcu Komisia povinná začať oficiálne konanie preskúmania pomoci, ktorá je predmetom sťažnosti. Okrem toho žalobca uvádza, že prípadné neoznámenie pomoci francúzskymi orgánmi nezbavuje Komisiu povinnosti starostlivosti a toho, že je povinná vykonávať svoju vyšetrovaciu právomoc hneď, ako má informácie o štátnej pomoci, ktorá by mohla byť v rozpore so zásadami spoločného trhu, najmä v rámci sťažnosti uvádzajúcej porušenie jej skoršieho rozhodnutia, ktorým boli stanovené podmienky zlučiteľnosti štátnej pomoci so spoločným trhom (1).

Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 nariadenia Rady č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (teraz článok 88) (2). Žalobca uvádza, že Komisia mala nariadiť predbežné opatrenie pozastavenia vyplácania pomoci, keďže bola podľa žalobcu splnená podmienka objektívnej naliehavosti.

----

(1)  Ide o rozhodnutie Komisie z 20. októbra 2004 o štátnej pomoci čiastočne poskytnutej Francúzskom v prospech podniku Sernam [neoficiálny preklad], K(2004) 3940, konečné znenie.

(2)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339, nariadenie vykonané nariadením Komisie č. 794/2004 z 21. apríla 2004 (Ú. v. ES L 182, s. 2; Mim. vyd. 08/004, s. 3).

----

----

Žaloba podaná 16. februára 2006 – Talianska republika/Komisia

(Vec T-60/06)

(2006/C 96/41)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: Giacomo Aiello, avvocato dello Stato)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Predmetnou žalobou žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2005) 4436, konečné znenie, zo 7. decembra 2005 týkajúce sa oslobodenia od spotrebnej dane uskutočneného vo Francúzsku, Írsku a Taliansku v prípade minerálnych olejov používaných ako palivo na účely výroby oxidu hlinitého v regióne Gardanne, v oblasti Shannon a na Sardínii.

Vo vzťahu k žalobkyni sa v tomto rozhodnutí konštatovalo:

Na odôvodnenie svojich návrhov žalobkyňa uvádza:

Žalobkyňa sa napokon odvoláva na porušenie zásady legitímnej dôvery a domnienky zákonnosti ustanovení Spoločenstva.

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – FLS Plast/Komisia

(Vec T-64/06)

(2006/C 96/42)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: FLS Plast A/S (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, a M. Thill-Tayara, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Podľa napadnutého rozhodnutia Komisia zistila, že žalobca porušil článok 81 ES tým, že sa zúčastnil na viacerých dohodách a zosúladených postupoch v odvetví priemyselných plastikových vriec v Belgicku, Francúzsku, Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Španielsku, ktoré pozostávali z určovania ceny, stanovenia spoločných modelov určovania ceny, rozdelenia trhu a prideľovania predajných kvót, rozdelenia odberateľov, dohôd a objednávok, zosúladených ponúk ako odpovedí na verejné obstarávanie a výmeny individualizovaných informácií. Porušenie zo strany žalobcu sa týkalo konania inej spoločnosti, Troplast Wittenheim SA („TW“), o ktorej sa zistilo, že sa zúčastnila na dotknutom karteli. Žalobca bol vlastníkom akcií TW a počas väčšej časti obdobia, za ktoré mu bola pripísaná zodpovednosť, bola TW jeho 100 % dcérskou spoločnosťou. Spoločnosti TW bola uložená pokuta a žalobca bol povinný zaplatiť spoločne a nerozdielne časť tejto pokuty.

Bez toho, aby bola spochybňovaná existencia kartelu alebo účasť jeho bývalej dcérskej spoločnosti, žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila právnej chyby pri stanovení pokuty, ktorú mu uložila. Žalobca poukazuje na to, že časť pokuty uloženej TW, ktorú je žalobca povinný zaplatiť, je zjavne neprimeraná vo vzťahu k obdobiu, počas ktorého vlastnil akcie v TW.

Žalobca ďalej uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásady zákazu diskriminácie a proporcionality v rozsahu, v akom pripisuje zodpovednosť za konanie TW aj žalobcovi, aj jeho vlastnej materskej spoločnosti, hoci sa Komisia rozhodla neadresovať napadnuté rozhodnutie sprostredkujúcim holdingovým spoločnostiam a ani ho týmto spoločnostiam s výnimkou žalobcu neadresovala.

Žalobca tiež tvrdí, že si nebol vedomý nezákonného konania TW, neovplyvňoval jeho manažment a nebol súčasťou podniku (TW) zúčastneného na porušení uvedenom v napadnutom rozhodnutí, a preto je napadnuté rozhodnutie nezákonné a malo by byť zrušené.

Alternatívne žalobca žiada, aby Súdny dvor znížil v rámci výkonu svojej neobmedzenej právomoci pokutu. V tejto súvislosti uvádza, že pokuta uložená TW bola príliš vysoká, keďže prax ani závažnosť porušenia neodôvodňujú úroveň základnej sumy pokuty; Komisia sa dopustila omylu, keď stanovila trvanie porušenia pre TW; a Komisia neposúdila, či sú pokuty uložené TW a žalobcovi v súlade s pravidlom 10 % maximálnej hranice.

V súvislosti s pokutou, ktorá mu bola uložená, žalobca tiež tvrdí, že je neprimerane vysoká berúc do úvahy absenciu odstrašujúceho účinku, trvanie a intenzitu porušenia. Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila chyby tým, že neznížila jeho zodpovednosť v súlade s oznámením o zhovievavosti a predovšetkým tým, že na žalobcu neuplatnila 30 % zníženie, ktoré priznala TW, a odmietla mu priznať zníženie. Nakoniec sa žalobca dovoláva porušenia zásady ne bis in idem a zásady, podľa ktorej by pokuty mali odrážať konkrétne okolnosti žalobcu; v tejto súvislosti poukazuje na to, že hoci bol materskou spoločnosťou TW len 35 % obdobia, v ktorom bola TW súčasťou kartelu, je v zmysle rozhodnutia povinný zaplatiť 85,7 % pokuty uloženej TW.

----

----

Žaloba podaná 24. februára 2006 – FLSmidth/Komisia

(Vec T-65/06)

(2006/C 96/43)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobca: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Dánsko) (v zastúpení: J.-E. Svensson, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Podľa napadnutého rozhodnutia Komisia zistila, že žalobca porušil článok 81 ES tým, že sa zúčastnil na viacerých dohodách a zosúladených postupoch odvetví priemyselných plastikových vriec v Belgicku, Francúzsku, Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Španielsku, ktoré pozostávali z určovania ceny, stanovenia spoločných modelov výpočtu ceny, rozdelenia trhu a prideľovania predajných kvót, rozdelenia odberateľov, dohôd a objednávok, zosúladených ponúk ako odpovedí na verejné obstarávanie a výmeny individualizovaných informácií.

Porušenie zo strany žalobcu sa týkalo konania inej spoločnosti, Troplast Wittenheim SA („TW“), ktorá bola založená na účel účasti v dotknutom karteli. Ďalšia spoločnosť FLS Plast, vo vzťahu ku ktorej bol žalobca holdingom, vlastnila podiel na spoločnosti TW a počas väčšej časti obdobia, za ktorý je žalobca povinný zaplatiť pokutu, bola TW 100 % dcérskou spoločnosťou FLS Plast. Pokuta bola uložená TW a žalobca spolu s FLS Plast sú spoločne a nerozdielne zodpovední za časť tejto pokuty.

Na podporu svojej žaloby žalobca predovšetkým tvrdí, že Komisia správne neuplatnila test zodpovednosti materskej spoločnosti, pretože nepredložila dôkazy o tom, že v súvislosti so žalobcom existovali skutočnosti, ktoré by podporovali predpoklad o vplyve materskej spoločnosti na TW. Žalobca tiež tvrdí, že Komisia v každom prípade neuplatnila správny právny test, keďže na situáciu, ako je tá vo veci samej, kde sa podľa Komisie účasť TW v karteli začala dlho pred jej akvizíciou zo strany žalobcovej dcérskej spoločnosti a táto účasť pokračovala dlho po jej predaji, sa uplatňujú prísnejšie kritériá. Žalobca sa v každom prípade domnieva, že preukázal, že TW o svojom konaní na trhu rozhodla nezávisle a nevykonávala pokyny žalobcu.

Žalobca tiež tvrdí, že skutočnosť, že mu bola pripísaná zodpovednosť, je diskriminačná, neprimeraná a svojvoľná, pretože pri žiadnej zo skupín, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie, nebola zodpovednosť pripísaná konajúcej dcérskej spoločnosti, materskej spoločnosti a materskej spoločnosti materskej spoločnosti, ako tomu bolo v prípade TW a žalobcu. Okrem toho, aj keď TW predtým patrila do inej skupiny, Komisia nepripísala žiadnu zodpovednosť za účasť TW na karteli žiadnemu z členov tejto skupiny. Nakoniec, zodpovednosť pripísaná žalobcovi je neprimeraná, keďže žalobca je povinný zaplatiť 85,7 % pokuty uloženej TW, hoci mal v tejto spoločnosti podiel len počas 8 rokov z celkových 20, v rámci ktorých bola spoločnosť údajne členom kartelu.

Žalobca sa tiež dovoláva naposledy uvedených tvrdení v súvislosti so svojim subsidiárnym návrhom, aby mu uložená pokuta bola znížená. Ďalej tvrdí, že pokuta, ktorá mu bola uložená, je neprimerane vysoká, keďže Komisia nestanovila žalobcovi samostatnú základnú sumu pokuty berúc do úvahy absenciu jeho zodpovednosti. Tiež uvádza, že Komisia sa dopustila právnej chyby tým, že nevzala do úvahy určité poľahčujúce okolnosti v jeho prospech.

Nakoniec žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila ďalších právnych chýb tým, že TW pripísala zodpovednosť za obdobie od roku 1982 do roku 1988; uložila tejto spoločnosti pokutu, ktorá je neprimeraná, neprimerane vysoká a prekračuje 10 % maximálneho obratu; a neuplatnila na žalobcovi ako vedľajšom zodpovednom zhovievavosť, ktorá bola preukázaná hlavnému zodpovednému TW alebo mu aspoň nepriznala nezávislé zníženie pokút na základe oznámenia o zhovievavosti.

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen/Komisia

(Vec T-66/06)

(2006/C 96/44)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobca: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Hellmann, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca napáda rozhodnutie Komisie K(2005) 4635, konečné znenie, z 30. novembra 2005 v prípade COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia. V napadnutom rozhodnutí bola spoločne a nerozdielne uložená pokuta spoločnosti RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (RKW) a žalobcovi za porušenie článku 81 ES. Podľa Komisie sa zúčastnili na viacerých dohodách a zosúladených postupoch v sektore priemyselných vriec v Belgicku, Nemecku, Španielsku, Francúzsku, Luxembursku a Holandsku.

Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu, podľa ktorej musí byť konanie správneho orgánu zákonné. Žalovaná rozhodla o spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti žalobcu a RKW bez právneho základu alebo splnomocňujúceho predpisu, ktoré by jej to umožňovali.

Okrem toho žalobca tvrdí, že mu bola pripísaná aj zodpovednosť za porušenie zo strany RKW. Podmienky takejto zodpovednosti stanovené Súdnym dvorom neboli splnené. Okrem toho bola podľa žalobcu tým, že mu bola pripísaná zodpovednosť za porušenie zo strany RKW, porušená zásada zákonnosti konania správneho orgánu, pretože metóda, ktorú na uloženie pokuty zvolila žalovaná, nemá oporu v splnomocňujúcom predpise, konkrétne v článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 (1). V tejto súvislosti žalobca tiež tvrdí, že boli porušené zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality.

Okrem toho žalobca tvrdí, že bol nesprávne uplatnený článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 a usmernenia k metóde stanovovania pokút. Chybné bolo najmä predloženie a hodnotenie dôkazov vo vzťahu k RKW. Naviac bola RKW vo svetle predchádzajúcej administratívnej praxe uložená neprimerane vysoká pokuta. Pokiaľ ide o východiskovú sumu pokuty stanovenú podľa závažnosti porušenia, žalobca tvrdí, že s RKW vo viacerých ohľadoch nebolo zaobchádzané rovnako ako s ostatnými subjektami, ktorým bolo napadnuté rozhodnutie určené. Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila dĺžku trvania porušenia a nevzala v súvislosti s RKW do úvahy poľahčujúce okolnosti. Nakoniec žalobca tvrdí, že článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/1962 bol tiež porušený, pretože pokuta bola vo svetle uplatnenia Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút nesprávne stanovená.

----

(1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 17. Prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. č. 13 z 21. februára 1962, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).

----

----

Žaloba podaná 20. februára 2006 – Elini N.V./ÚHVT

(Vec T-67/06)

(2006/C 96/45)

Jazyk žaloby: holandčina

Účastníci konania

Žalobca: Elini N. V. (Antwerpy, Belgicko) (v zastúpení: F. Cornette a S. Tilsley, advokáti)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rolex S.A. (Ženeva, Švajčiarsko)

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Elini N. V.

Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Elini“ pre tovary triedy 14 (šperky, hodinky, remienky k náramkovým hodinkám, hodinkové sklíčka, puzdrá a retiazky na hodinky, drahé kamene)

Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, na ktorom sa zakladá námietka: Rolex S. A.

Ochranná známka alebo označenie, na ktorom sa zakladá námietka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „Cellini“ pre tovary zaradené okrem iného do triedy 14 (prihláška č. 1 456 102)

Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky

Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky

Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – Stempher a Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher/Komisia

(Vec T-68/06)

(2006/C 96/46)

Jazyk konania: holandčina

Účastníci konania

Žalobcovia: Stempher B.V. (Rijssen, Holandsko) a Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher C. V. (v zastúpení: J. K. de Pree, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcov

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobcovia napádajú rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2005 v konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia).

Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 81 ES a s článkami 7 a 23 nariadenia 1/2003 (1) z dôvodu, že neexistujú dostatočné dôkazy odôvodňujúce konštatovanie, že žalobcovia porušili článok 81 ES.

Okrem toho žalobcovia uvádzajú, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 25 nariadenia č. 1/2003 a predtým platného nariadenia č. 2988/74 (2), keďže oprávnenie stíhať vytýkané porušenie bolo premlčané.

Podporne žalobcovia uvádzajú, že článok 2 napadnutého rozhodnutia je v rozpore s článkom 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 a s usmerneniami týkajúcimi sa ukladania pokút (3). Závažnosť porušenia, ktoré je žalobcom vytýkané, bola nesprávne posúdená a porušenie bolo nesprávne kvalifikované ako veľmi závažné. Žalobcovia navyše tvrdia, že pri uložení pokuty boli zohľadnené nesprávne skutočnosti a nepresné údaje. To malo za následok uloženie neprimerane vysokej pokuty.

Nakoniec žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušilo podstatné formálne náležitosti, ako aj povinnosť odôvodniť rozhodnutie, keďže nebolo vykonané riadne vyšetrovanie a tak porušenie, ktorého sa žalobcovia mali dopustiť, ako ani trh, na ktorom k tomuto porušeniu došlo, neboli správne vymedzené. Podľa žalobcov rovnako neboli vymedzené kritéria, na základe ktorých bola posudzovaná závažnosť porušenia, z ktorého sú obvinení.

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

(2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2988/74 z 26. novembra 1974 o premlčacej lehote v stíhaní a pri výkone rozhodnutia v oblasti právnej úpravy dopravy a hospodárskej súťaže Európskeho hospodárskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 319, 1974, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 61).

(3)  Oznámenie Komisie – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171).

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – Aughinish Alumina/Komisia

(Vec T-69/06)

(2006/C 96/47)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Írsko) (v zastúpení: J. Handoll a C. Waterson, solicitors)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

V napadnutom rozhodnutí Komisia konštatovala, že oslobodenie od spotrebnej dane z ťažkých vykurovacích olejov, používaných ako palivo na výrobu hliníka, poskytované Írskom a inými štátmi do 31. decembra 2003, predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Komisia síce konštatovala, že by sa nemalo žiadať vrátenie pomoci poskytnutej v období od 17. júla 1990 do 2. februára 2002, v rozsahu, v akom bola nezlučiteľná so spoločným trhom, a že pomoc poskytnutá v období od 3. februára 2002 do 31. decembra 2003 bola zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 ES, pokiaľ jej príjemcovia zaplatili aspoň 13,01 eur za 1 000 kg ťažkého vykurovacieho oleja, súčasne však rozhodla, že tá istá pomoc nebola zlúčiteľná so spoločným trhom, pokiaľ jej príjemcovia nezaplatili túto sumu a vyzvala okrem iných aj Írsko na prijatie všetkých opatrení potrebných na to, aby príjemcovia vrátili túto pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.

Žalobkyňa, írsky podnik, ktorý bol príjemcom údajnej štátnej pomoci, navrhuje zrušiť napadnuté rozhodnutie. Na podporu svojej žaloby najprv uvádza, že Komisia nesprávne považovala spornú pomoc za existujúcu pomoc v zmysle článku 88 ods. 1 ES. V tejto súvislosti uvádza tri rôzne dôvody: pomoc bola predmetom záväzného prísľubu, ktorý bol daný pred pristúpením Írska; pomoc bola oznámená v januári 1983 a Komisia až v roku 2000 zvažovala, či začne konanie; ak by sa aj táto pomoc mala považovať za nedovolenú pomoc, Komisia nesprávne konštatovala, že ju možno iba čiastočne považovať za existujúcu pomoc v zmysle článku 15 nariadenia č. 659/99 (1).

Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou právnej istoty, keďže spochybňuje rozhodnutia, ktoré vydala Rada podľa článku 93 ES a Komisia neuskutočnila konanie, ktoré jej umožňuje článok 8 smernice 92/81 (2) na účely objasnenia otázky existencie štátnej pomoci alebo iných skutočností, a neusilovala sa ani dosiahnuť zrušenie dotknutých rozhodnutí Rady.

Podľa názoru žalobkyne navyše Komisia nezohľadnila základné požiadavky článkov 3 ES a 157 ES, zamerané na posilnenie konkurencieschopnosti priemyslu Spoločenstva a na zabezpečenie jej nevyhnutných podmienok.

Žalobkyňa sa okrem toho odvoláva na zásadu legitímnej dôvery a zásadu právnej istoty. V tejto súvislosti opätovne poukazuje na to, že Komisia za 17 rokov po oznámení pomoci neprijala žiadne negatívne opatrenia a nenapadla rozhodnutia Rady, ktorými sa oslobodenie predĺžilo do konca decembra 2006.

Konanie podľa článku 88 ods. 2 ES trvalo 43 mesiacov, teda neprimerane dlho, čo je v rozpore so zásadou správneho úradného postupu a zásadou právnej istoty.

Žalobkyňa sa nakoniec domnieva, že Komisia nevykonala riadny prieskum relevantných trhov a ich konkurenčnej štruktúry, hoci to bolo nevyhnutné vzhľadom na to, že samotná Komisia skôr pripustila, že nedošlo k narušeniu hospodárskej súťaže, a s ohľadom na skutočnosť, že Rada odsúhlasila oslobodenia do 31. decembra 2006.

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 27. 3. 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

(2)  Smernica Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúry spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316, 31. 10. 1992, s. 12).

----

----

Žaloba podaná 28. februára 2006 – Audi/ÚHVT

(Vec T-70/06)

(2006/C 96/48)

Jazyk konania: nemčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Audi Aktiengesellschaft (Ingolstadt, Nemecko) (v zastúpení: O. Gillert, F. Schiwek, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Vorsprung durch Technik“ pre výrobky a služby tried 9, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 a 45 – prihláška č. 3 016 292

Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky

Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania

Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže prihlasovaná ochranná známka vykazuje dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť a napadnuté rozhodnutie neobsahuje žiadne zistenie o príslušnej skupine verejnosti.

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – Groupe Gascogne/Komisia

(Vec T-72/06)

(2006/C 96/49)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francúzsko) (v zastúpení: C. Lazarus, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Touto žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2005) 4634, konečné znenie, z 30. novembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES (prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), v ktorom Komisia rozhodla, že podniky, ktorým bolo rozhodnutie určené a medzi ktoré patrí i žalobca, porušili článok 81 ES tým, že sa zúčastnili na dohodách a zosúladených postupoch v sektore priemyselných vriec v Belgicku, Francúzsku, Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Španielsku. V časti rozhodnutia, ktorá sa týkala žalobcu, Komisia rozhodla, že je so Sachsa Verpackung GmbH spoločne a nerozdielne zodpovedný za porušenie z dôvodu svojho postavenia materskej spoločnosti Sachsa Verpackung. Subsidiárne žalobca navrhuje zrušiť výlučne článok 2 písm. i), na základe ktorého je mu uložená pokuta, a subsidiárne v druhom rade navrhuje zmenu tohto článku s cieľom zníženia uloženej pokuty.

Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

V prvom žalobnom dôvode, ktorý je hlavným dôvodom, žalobca tvrdí, že Komisia porušila ustanovenia článku 81 ods. 1 ES tým, že mu pripísala spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť za konanie spoločnosti Sachsa a tým, že rozhodla, že je spoločne a nerozdielne zodpovedný za zaplatenie pokuty uloženej spoločnosti Sachsa.

V druhom žalobnom dôvode, ktorý žalobca uvádza subsidiárne, tvrdí, že Komisia sa dopustila právnej chyby tým, že nesprávne vyložia pojem podnik v zmysle článku 81 ES a že mu následne uložila pokutu vypočítanú na základe konsolidovaného obratu Groupe Gascogne, hoci podľa žalobcu mala vychádzať z kumulovaného obratu Groupe Gascogne a Sachsa, a nevysvetlila dôvody, pre ktoré by ostatné dcérske spoločnosti Groupe Gascogne mali byť zahrnuté do „podniku“, zodpovedného za konanie Sachsa, ktoré bolo v napadnutom rozhodnutí označené za protisúťažné.

V treťom žalobnom dôvode, predloženom subsidiárne v druhom rade, žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že spoločne a nerozdielne uložila spoločnosti Sachsa a Groupe Gascogne údajne neprimerane vysokú pokutu najmä preto, že sa neuistila o existencii primeraného vzťahu medzi uloženou pokutou a skutočným obratom Groupe Gascogne v sektore plastikových vriec.

----

----

Žaloba podaná 27. februára 2006 – Bayer CropScience a i./Komisia

(Vec T-75/06)

(2006/C 96/50)

Jazyk konania: angličtina

Účastníci konania

Žalobcovia: Bayer Crop Science AG (Mohan nad Rýnom, Nemecko) Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Holandsko), Teko AE (Atény, Grécko) a Aragonesas Agro SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcov

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Smernica Rady 91/414 (2) o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (známa ako „smernica o prípravkoch na ochranu rastlín“) stanovuje, že členské štáty nepovolia prípravok, pokiaľ nie je zapísaný v prílohe I smernice. Žalobcovia – výrobcovia endosulfánu – požadujú zrušenie napadnutého rozhodnutia, ktorým bolo zamietnuté zaradenie endosulfánu do uvedenej prílohy.

Na podporu svojej žaloby predovšetkým uvádzajú viacero údajných nezrovnalostí v konaní, najmä: že posúdenie obsiahnuté v tomto rozhodnutí sa zakladá na iných kritériách, než aké sú špecifikované v smernici 91/414, je neúplné a iba selektívne používa údaje, ktoré Komisii poskytli žalobcovia, že nové usmernenia a kritériá Komisie sa uplatnili retroaktívne po podaní žiadosti a predložení údajov zo strany žalobcov a že Komisia odmietla konzultácie so žalobcami o zmene posudkových kritérií a stratégie.

Žalobcovia ďalej uvádzajú, že z hmotnoprávneho hľadiska napadnuté rozhodnutie porušuje článok 95 ods. 3 ES a článok 5 ods. 1 smernice 91/414. Sú toho názoru, že Komisia porušila povinnosť, ktorá jej vyplýva z týchto ustanovení, t. j. povinnosť posúdiť účinné látky a zahrnúť ich do prílohy I s ohľadom na súčasné vedecké a technické poznatky a podmieniť ich zahrnutie do prílohy výlučne splnením podmienok vymenovaných v článku 5.

Žalobcovia tiež uvádzajú porušenie viacerých všeobecných zásad práva Spoločenstva, a to: zásady proporcionality, zásady legitímnej dôvery a právnej istoty, povinnosti starostlivého a nestranného posúdenia, práva na spravodlivé konanie (právo na obhajobu a právo byť vypočutý), zásady kvality a nezávislosti vedeckého posudku, zásady rovnosti zaobchádzania, zásady, že osobitný predpis má prednosť pred všeobecným predpisom a napokon zásady estoppel.

----

(1)Ú. v. EÚ L 317, 3.12.2005, s. 25.

(2)Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332.

----

----

Žaloba podaná 13. februára 2006 – Talianska republika/Komisia

(Vec T-77/06)

(2006/C 96/51)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: Paolo Gentili, avvocato dello Stato)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-345/04, Talianska republika/Komisia (1).

----

(1)Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.

----

----

Žaloba podaná 23. februára 2006 – Sachsa Verpackung/Komisia

(Vec T-79/06)

(2006/C 96/52)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Nemecko) (v zastúpení: F. Puel a L. François-Martin, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Touto žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2005)4634, konečné znenie, z 30. novembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES (Prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), v ktorom Komisia rozhodla, že podniky, ktorým bolo rozhodnutie adresované a medzi ktoré patrí i žalobca, porušili článok 81 ES tým, že sa zúčastnili na dohodách a zosúladených postupoch v odvetví priemyselných vriec v Belgicku, Francúzsku, Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Španielsku. V časti rozhodnutia, ktorá sa týkala žalobcu, Komisia rozhodla, že sa zúčastnil na jednotlivom a sústavnom porušení a nariadila mu zaplatiť pokutu.

Na podporu svojho prvého žalobného návrhu, ktorý predkladá ako svoj hlavný návrh, sa žalobca odvoláva na tri žalobné dôvody.

Po prvé vytýka Komisii, že sa dopustila zjavného omylu v posúdení, pokiaľ ide o stupeň účasti žalobcu v karteli, a to tým, že dospela k názoru, že sa aktívne zúčastnil na stanovení všeobecných kvót, rozdelení odberateľov a určovaní cien.

Druhý žalobný dôvod vyplýva z nedostatku odôvodnenia v rozsahu, v akom Komisia dostatočne právne neodôvodnila účasť žalobcu v nemeckej podskupine kartelu.

V treťom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 23 ods. 2 nariadenia ES č. 1/2003 (1) a článok 15 nariadenia č. 17/62 (2) v rozsahu, v akom podľa žalobcu Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že žalobca nebol nezávislým podnikom a rozhodla, opäť nesprávne, že Groupe Gascogne, jeho materská spoločnosť, má byť spoločne a nerozdielne zaviazaná na zaplatenie pokuty. Žalobca ďalej uvádza, že Komisia sa dopustila chyby pri určení časti pokuty, ktorá prináleží žalobcovi za obdobie jeho účasti na porušení a ktorá následne prekročila maximálnu hranicu 10 % jeho obratu.

Na podporu svojho subsidiárneho návrhu žalobca tvrdí, že Komisia neposúdila správne sumu pokuty a že porušila zásadu proporcionality tým, že nesprávne zhodnotila závažnosť a trvanie porušenia a nevzala do úvahy poľahčujúce okolnosti a spoluprácu žalobcu v zmysle oznámenia o zhovievavosti (3).

----

(1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES 2003 L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/0021, s. 205).

(2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 17 Prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. č. 13 z 21. februára 1962, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).

(3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES 2002, C 45, s. 3; Mim. Vyd. 08/002, s. 155).

----

SÚD PRE VEREJNÚ SLUŽBU EURÓPSKEJ ÚNIE

----

Žaloba podaná 13. decembra 2005 – Gesner/ÚHVT

(Vec F-119/05)

(2006/C 96/53)

Jazyk konania: španielčina

Účastníci konania

Žalobkyňa: Charlotte Gesner (Kildedalsvej, Dánsko) (v zastúpení: J. Vazquez Vazquez a C. Amo Quiñones, abogados)

Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa, do 15. apríla 2005 dočasná zamestnankyňa ÚHVT, trpí od roku 2003 poruchou platničky a rôznymi chorobami chrbtice. Napriek tomu, že sa podrobila chirurgickému zákroku a rôznym lekárskym a fyzioterapeutickým ošetreniam, naďalej trpela silnými bolesťami chrbta a skutočnosť, že musela stráviť veľa času v sedacej polohe, zhoršovala jej stav, takže bola nepretržite niekoľko mesiacov v práci neprítomná.

Dňa 11. marca 2005 žalobkyňa podala na ÚHVT žiadosť o zvolanie posudkovej komisie, aby tento orgán rozhodol, že je neschopná plniť svoje pracovné povinnosti v agentúre, a aby jej priznal nárok na invalidný dôchodok.

ÚHVT túto možnosť zamietol na základe dvoch tvrdení. Po prvé preto, že článok 59 Služobného poriadku sa podľa jeho názoru musí vykladať tak, že rozhodnutie o zvolaní posudkovej komisie prináleží menovaciemu orgánu. Po druhé preto, lebo jej práceneschopnosť trvala len 294 dní v priebehu posledných troch rokov, takže nedosiahla požadovanú dĺžku obdobia podľa článku 59 ods. 4 Služobného poriadku.

Vo svojej žalobe žalobkyňa uvádza štyri hlavné žalobné dôvody. V prvom z nich tvrdí, že menovací orgán si nemôže prisvojiť právo zvolať posudkovú komisiu. Keby tomu tak bolo, menovací orgán by vopred subjektívne a svojvoľne určil, či je úradník alebo zamestnanec dostatočne chorý nato, aby bol predvolaný pred posudkovú komisiu.

V druhom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia je chybné. Uplatnenie časových období podľa článku 59 ods. 4 Služobného poriadku by znemožnilo získanie nároku na invalidný dôchodok tým úradníkom alebo zamestnancom, ktorí nesplnili požiadavku týchto období, avšak môžu byť práceneschopní z dôvodu úrazu alebo choroby, ktorých príznaky sa prejavia rýchlejšie.

V treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že ustanoveniami, ktoré sa majú uplatniť na zvolanie posudkovej komisie, nemusia byť iba ustanovenia článku 59 Služobného poriadku, ale aj ustanovenia právnej úpravy v oblasti nároku na invalidný dôchodok, t. j. články 31 až 33 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev, článok 9 Služobného poriadku a jeho príloha VIII.

V poslednom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie a zásadou rovnosti zaobchádzania. ÚHVT by zabránil svojmu personálu zvolať posudkovú komisiu, hoci ostatný personál inštitúcií Spoločenstva túto možnosť pravdepodobne má. Okrem toho, zamestnanci ÚHVT so zmluvou na dobu kratšiu ako tri roky by ťažko získali nárok na invalidný dôchodok, pretože nech už by boli akokoľvek chorí, nikdy by nedosiahli časové obdobie stanovené v článku 59 ods. 4 Služobného poriadku.

----

----

Žaloba podaná 13. januára 2006 – Scafarto/Komisia

(Vec F-6/06)

(2006/C 96/54)

Jazyk konania: taliančina

Účastníci konania

Žalobca: Nicola Scafarto (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. D'Antuono a G. Somma, avvocati)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca, ktorý bol uvedený na rezervnom zozname výberového konania EUR/A/155/2000 pre triedy A6 a A7, bol po nadobudnutí účinnosti nového služobného poriadku zamestnaný Komisiou a zaradený do triedy A*6.

Vo svojej žalobe predovšetkým tvrdí, že rozhodnutie o stanovení jeho triedy porušuje článok 31 služobného poriadku.

Ďalej uvádza, že toto rozhodnutie je v každom prípade protiprávne, keďže jeho právny základ, teda článok 12 prílohy XIII služobného poriadku, je protiprávny, lebo porušuje tieto zásady: zásadu právnej istoty, ochrany legitímnych očakávaní, zákazu diskriminácie, rovnosti zaobchádzania, primeranosti a správneho úradného postupu. Napokon a subsidiárne dodáva, že aj keď ochrana legitímnych očakávaní nie je vždy neobmedzená, každá výnimka z nej a každá odchýlka od nej musí byť riadne odôvodnená, pričom táto podmienka nie je v tejto veci splnená.

----

----

Žaloba podaná 23. januára 2006 – B/Komisia

(Vec F-7/06)

(2006/C 96/55)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: B (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa, ktorá je úradníčkou Komisie, napáda rozhodnutie o konečnom určení jej práv, ktorým jej žalovaná odmietla priznať príspevok na expatriáciu.

Na podporu svojej žaloby uvádza v prvom rade porušenie článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku. Takisto uvádza námietku nezákonnosti v tom zmysle, že uplatnenie podmienky štátnej príslušnosti stanovenej v prvej zarážke uvedeného ustanovenia na úradníkov, ktorí majú štátnu príslušnosť tak členského štátu výkonu práce ako aj iného členského štátu, porušuje zásady nediskriminácie a rovnosti zaobchádzania.

Žalobkyňa ďalej tvrdí, že v každom prípade spĺňa podmienku pobytu stanovenú v druhej zarážke predmetného ustanovenia.

Subsidiárne žalobkyňa uvádza porušenie článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje skutočnosť, že žalobkyňa spĺňa tak kritérium štátnej príslušnosti ako aj kritérium pobytu stanovené v tomto ustanovení.

Ďalej žalobkyňa subsidiárne uvádza porušenie článku 4 ods. 3 prílohy VII služobného poriadku v rozsahu, v akom toto ustanovenie nemožno vykladať v tom zmysle, že úradníkovi s dvojakým občianstvom ukladá vzdať sa občianstva členského štátu výkonu práce na to, aby mal nárok na príspevok na expatriáciu.

----

----

Žaloba podaná 5. januára 2006 – André/Komisia

(Vec F-10/06)

(2006/C 96/56)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Daniel André (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Jourdan, advokát)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca, konferenčný tlmočník, poskytuje služby pre rôzne tlmočnícke útvary orgánov Spoločenstva. Jeho služby sa uskutočňujú v rámci pracovných zmlúv stanovujúcich dni a miesto požadovaného tlmočenia. Tieto zmluvy sa, pokiaľ ide o mzdové podmienky, riadia Dohovorom, ktorým sa stanovujú pracovné podmienky a mzda konferenčných tlmočníkov zamestnávaných orgánmi Európskej únie [neoficiálny preklad].

V tejto veci žalobca napáda rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta žalobcovi vyplatiť paušálna cestovná náhrada stanovená v článku 7 uvedeného dohovoru, ktorý podrobne upravujú „vykonávacie pravidlá“ nachádzajúce sa v prílohe tohto dohovoru.

Vo svojej žalobe žalobca spochybňuje výklad uvedených ustanovení, ktorý prijala žalovaná, podľa ktorého je vyplatenie uvedenej náhrady podmienené sine qua non existenciou ušlého zisku z dôvodu služobnej cesty. Komisia mala usúdiť, že prvým dňom vykonávania práce žalobcu bol 12. január 2005, aj keď tento pracoval pre orgán Spoločenstva už 10. a 11. januára 2005.

Podľa žalobcu text dohovoru neobsahuje, a to ani implicitne, dodatočné podmienky požadované žalovanou. Žalovaná teda nezákonne mení rozsah tohto dohovoru.

Žalobca nakoniec tvrdí, že existencia nadväzujúcich pracovných zmlúv s jedným alebo viacerými orgánmi Spoločenstva neumožňuje odňať mu nárok na spornú náhradu.

----

----

Žaloba podaná 9. februára 2006 – Zuleta de Reales Ansaldo/Súdny dvor

(Vec F-13/06)

(2006/C 96/57)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyňa: Leticia Zuleta de Reales Ansaldo (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát)

Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkyne

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobkyňa sa zúčastnila na výberovom konaní CJ/LA/25, ktorého cieľom bolo vytvorenie zoznamu uchádzačov vhodných na prijatie ako právnych revízorov španielskeho jazyka pre platové triedy LA7/LA6.

Potom ako žalobkyňa uspela v testoch výberového konania bola informovaná, že bola vymenovaná za úradníka v skúšobnej dobe na riaditeľstve prekladov Súdneho dvora od 16. mája 2005 so zaradením do triedy A*7 stupňa 2.

Vo svojej žalobe napáda žalobkyňa skutočnosť, že bola zaradená do nižšej platovej triedy z dôvodu nadobudnutia účinnosti nariadenia Rady č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (1).

Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody. Prvý pozostáva z námietky nezákonnosti proti článku 12 ods. 3 a článku 13 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku. Druhý spočíva v porušení zásad riadneho úradného postupu, riadnej starostlivosti, transparentnosti, dobrej viery, rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie.

----

(1)Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1.

----

----

Žaloba podaná 15. februára 2006 – Chevalier Carmana a i./Súdny dvor Európskych spoločenstiev

(Vec F-14/06)

(2006/C 96/58)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobkyne: Giovanna Chevalier Carmana (Paríž, Francúzsko), Alice Coda (Paríž, Francúzsko), Jacqueline Doucet (Paríž, Francúzsko), Françoise Kluss (Ollioules; Francúzsko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobkýň

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobkyňami sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvádzanými v rámci veci F-128/05 Adolf a i./Komisia (1).

----

(1)Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná 15. februára 2006 – Abba a i./Európsky parlament

(Vec F-15/06)

(2006/C 96/59)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: Abba a i. (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaný: Európsky parlament

Návrhy žalobcov

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcami sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvádzanými v rámci veci F-128/05 Adolf a i./Komisia (1).

----

(1)Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná 15. februára 2006 – Augenault a i./Rada

(Vec F-16/06)

(2006/C 96/60)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobcovia: Françoise Augenault a i. (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaná: Rada Európskej únie

Návrhy žalobcov

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcami sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvádzanými v rámci veci F-128/05 Adolf a i./Komisia (1).

----

(1)Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná 21. februára 2006 – Vereecken/Komisia

(Vec F-17/06)

(2006/C 96/61)

Jazyk konania: francúzština

Účastníci konania

Žalobca: Marc Vereecken (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

Návrhy žalobcu

Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

Žalobca, úradník Komisie bývalej triedy A7 bol 1. októbra 2004 opätovne dosadený do platovej triedy A*8, v nadväznosti na trojročné pracovné voľno z osobných dôvodov.

V svojej žalobe sa dovoláva štyroch žalobných dôvodov, z ktorých prvý je založený na chybnom nevypracovaní a neskorom vypracovaní jeho hodnotiacich správ za obdobia 1997-1999 a 1999-2001 a správ o služobnom postupe za roky 2003 a 2004.

V druhom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že jeho zaradenie do platovej triedy A*8 v nadväznosti na jeho pracovné voľno z osobných dôvodov je v rozpore s článkom 6 Služobného poriadku. Toto rozhodnutie porušuje tiež zásadu rovnosti medzi starou a novou kariérnou štruktúrou, ako aj zásadu rovnosti zaobchádzania a legitímnej dôvery.

V treťom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že bol diskriminovaný vo vzťahu k úradníkom, ktorí boli funkčne činní, nakoľko z dôvodu, že bol na pracovnom voľne z osobných dôvodov nemal prospech z prechodných opatrení, ktoré boli uplatnené na týchto úradníkov v oblasti povyšovania.

Nakoniec, vo štvrtom žalobnom dôvode žalobca napáda nezohľadnenie dĺžky služobného pomeru, ktorú získal pred a počas svojho pracovného voľna z osobných dôvodov, najmä pokiaľ ide o pridelenie jeho bodov pre kompenzáciu, jeho bodov pre hodnotenie a prioritu. Domnieva sa, že takto bol v porovnaní s pridelenými úradníkmi poškodený.

----

III Oznámenia

----

(2006/C 96/62)

Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006

Predchádzajúce publikácie

Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006

Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006

Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006

Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006

Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006

Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006

Tieto texty sú dostupné na adresách:

----