----

----

I Teave

Kontrollikoda

----

ERIARUANNE nr 1/2006

Euroopa Sotsiaalfondi osaluse khota kooli poolelijätmise vähendamisel koos komisjoni vastustega

(vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 248 lõike 4 teisele lõigule)

(2006/K 99/01)

SISUKORD

SÕNASTIK

Lisad 1–3

Komisjoni vastused

SÕNASTIK

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

SISSEJUHATUS

Kooli poolelijätjate arvu tuleb 2010. aastaks poole võrra vähendada

ESFi kasutamine kooli poolelijätmise vähendamisel

Auditi ulatus ja lähenemisviis

AUDITITÄHELEPANEKUD

Komisjoni juhtimisülesande täitmine

ESFi kaasrahastatavate tegevuste juhtimine liikmesriikides

Kas vahendite eraldamisele eelnes eeldatava majanduskasu asjakohane analüüs?

1. tabel

Kooli poolelijätmise vastu võitlemise ELi kaasrahastatavate meetmete kavandatud ja tegelike kulutuste kogusumma kuues auditeeritud liikmesriigis

Kas abisaajad valiti ja vahendid eraldati vastavalt erivajadustele?

2. tabel

Kooli poolelijätmise vähendamise abisaajarühmad liikmesriikide kaupa

Kas vahendid eraldati neile, kes seda kõige enam vajasid?

Kas projektijuhtimine aitas rahastamise mõju suurendada?

Individuaalsete abisaajate valikuprotsessi tuleb tõhustada

Juhtimisteabe süsteemide ja teabevahetuse piiratus

Kas järelevalve ja hindamine oli asjakohane?

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

a)   Kas komisjon täitis oma juhtimisülesannet seoses ESFi vahendite usaldusväärse finantsjuhtimisega antud valdkonnas?

b)   Kas vahendite eraldamisele eelnes oodatava majanduskasu asjakohane analüüs?

c)   Kas abisaajad valiti ja vahendid eraldati osalejate erivajaduste alusel ning mõistlikul ja säästlikul viisil?

d)   Kas projekte rakendati selliselt, et kooli poolelijätmise vähendamise meetmete erieesmärkide ja üldeesmärgi saavutamine suurendas rahastamise mõju?

e)   Kas liikmesriikides teostati asjakohast järelevalvet ja viidi läbi hindamist tagamaks, et meetmed oleksid tõhusalt suunatud seatud eesmärkide saavutamisele?

Kontrollikoda võttis käesoleva aruande vastu 23. veebruari 2006. aasta istungil Luxembourg’is.

Kontrollikoja nimel

president

Hubert WEBER

----

(1)  Kooli poolelijätjana määratleti 18–24aastased noor, kellel on ainult põhihariduse ülemise astme haridus või sellest madalam haridustase ja kes ei käi üldhariduslikus ega kutsekoolis.

(2)  Eurostati tööturu-uuring.

(3)  Põhiharidus ehk teise taseme alumise astme haridus. Selle taseme õpe on üldjuhul suunatud ISCED 1. tasemel alustatud põhihariduse omandamise jätkamisele. Paljudes, kui mitte enamikus riikides on haridustaseme eesmärk panna alus elukestvale õppele ja inimese arengule. Selle taseme õppekavad on üldjuhul enam ainele orienteeritud, kasutatakse rohkem aineõpetajaid ning suuremal arvul ühele õppeainele spetsialiseerunud õpetajaid. Sellel tasemel toimub põhioskuste täielik rakendamine. Taseme lõpetamine langeb sageli kokku koolikohustuse lõppemisega riikides, kus koolikohustus eksisteerib.

(4)  Kooli poolelijätjana määratleti 18–24aastased noor, kellel on ainult põhihariduse ülemise astme haridus või sellest madalam haridustase ja kes ei käi üldhariduslikus ega kutsekoolis.

(5)  Vastavalt komisjoni 2002. aasta aruandele “European benchmarks on education and training: Follow-up to the Lisbon European Council” oli ELi keskmine näit 19 %. Aruande kohaselt võeti probleemi lahendamiseks mitmeid meetmeid (haridusalane nõustamine, varajase hoiatamise ja ennetamise süsteemid, individuaalsed riskirühmadele suunatud toetusalgatused ning õpetuse sisu ja lähenemisviiside mitmekesistamise meetmed).

(6)  Nõukogu otsus 2002/177/EÜ (EÜT L 60, 1.3.2002, lk 60).

(7)  KOM(2005) 549, 30. november 2005, lk 19.

(8)  Komisjoni aruanne “European benchmarks on education and training: Follow-up to the Lisbon European Council”, KOM(2002) 629, lõplik, 20. november 2002 (Euroopa Liidu Teatajas avaldamata).

(9)EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1.

(10)EÜT L 63, 3.3.2001, lk 21.

(11)  Artikli 34 lõike 1 punkt c ja artikkel 37.

(12)  Arvamus nr 2/2005 nõukogu määruse ettepaneku kohta, millega nähakse ette Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi üldsätted (KOM(2004) 492, lõplik, 14. juuli 2004) (ELT C 121, 20.5.2005, lk 14).

(13)  Komisjoni teatis “Suunised programmitöö perioodiks 2000–2006”, 2. osa: C: “Tööalase konkurentsivõime, oskuste ja liikuvuse edendamine elukestva õppe abil”, 1. juuli 1999.

(14)  ELi 2004. aasta majandusülevaade, komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta töödokumendi SEK(2004) 1368 punkt 4.1. “Puuduvad kindlad tõendid, et haridustase mõjutaks tööhõive kogumäära... osaliselt seetõttu, et uurijatele ei ole olnud andmed kättesaadavad... tööalase pädevuse suhtest koolis käidud aastatega. Teisest küljest, kui julgustada rohkem inimesi keskharidust omandama, aitaks see kaasa oskuste ühtlasemale jaotumisele... ning avaldaks eeldatavalt positiivset pikaajalist mõju tööhõivele.”

(15)  Hispaania (Andaluusia), Prantsusmaa, Portugal, Madalmaad ja Ühendkuningriik.

(16)  Mõnel juhul on tegu hinnanguliste summadega, kuna tegelikud arvud kooli poolelijätmise vähendamise tegevuste kohta ei olnud kättesaadavad.

(17)  Ainult aastate 2000–2002 tegelikud kulutused.

(18)  Ainult aastate 2000–2001 tegelikud kulutused.

(19)  Hispaania, Prantsusmaa, Portugal ja Ühendkuningriik.

(20)Improving Student retention and Achievement, P. Martinez, 2001, Learning and Skills Development Agency.

(21)  Hispaania (Andaluusia), Prantsusmaa, Portugal ja Ühendkuningriik.

(22)  Allikas: DfES Statistical Service.

(23)  Hispaania, Madalmaad ja Ühendkuningriik.

(24)  “Constructions sociales des absentéïsmes et des décrochages scolaires en France et en Angleterre”, märts 2003, aruanne Prantsusmaa haridusministeeriumi arendus- ja programmitöö eest vastutavale osakonnale, koostanud “Le Laboratoire de recherches sociales en éducation et formation – FARSEF, Observatoire Européen de la Violence Scolaire”.

(25)  Hispaania (Andaluusia) ja Madalmaad.

(26)  Iirimaa, Prantsusmaa ja Ühendkuningriik.

(27)  Youth Inc.

(28)  Portugal ja Hispaania (Andaluusia ja Kataloonia).

(29)  Iirimaa, Prantsusmaa, Madalmaad ja Ühendkuningriik.

(30)  Tööhõive, töö ja sotsiaalse ühtekuuluvuse eest vastutava ministri 6. augusti 2004. aasta kiri.

(31)  2003. aasta märtsi ringkiri 03/06 “Strategic Area Reviews”, Learning and Skills Council.

(32)  Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Madalmaad, Portugal ja Ühendkuningriik.

(33)  Future Train.

----

1. LISA

NENDE 18–24AASTASTE OSAKAAL ELANIKKONNAS, KELLEL ON PÕHIHARIDUSE ÜLEMISE ASTME HARIDUS VÕI SELLEST MADALAM HARIDUSTASE JA KES EI OSALE JÄTKUKOOLITUSES EGA KUTSEÕPPES

“Kooli poolelijätjad” on 18–24aastased isikud, kes vastavad järgmisele kahele tingimusele: haridustase on kõige enam ISCED 0, 1 või 2 ja vastajad ei ole oma sõnade kohaselt uuringule eelnenud nelja nädala jooksul osalenud üldhariduskoolituses ega kutseõppes (lugeja). Nimetaja moodustab sama vanuserühma koguarv, välja arvatud need, kes jätsid vastamata küsimustele “kõrgeim haridustase või ametikoolitus” ja “osalemine üldhariduskoolituses ja kutseõppes”. Nii lugejad kui ka nimetajad tulenevad ELi tööturu-uuringust.

Eurostati struktuurilised näitajad/sotsiaalne ühtekuuluvus/kooli poolelijätjad

Nende 18–24aastaste osakaal, kellel on põhihariduse ülemise astme haridus või sellest madalam haridustase ja kes ei osale jätkukoolituses ega kutseõppesi: märkusedKuna küsitluses kasutati ühtlustatud kontseptsioone ja määratlusi, ei ole järgnevatel puhkudel eelnevate aastate andmed üldharidusliku koolituse ja kutseõppe kohta võrreldavad:
—

2003 (CZ, DK, EL, IE, CY, HU, AT, SI, FI, SE, NO ja CH) ning 2004 (BE, LT, MT, PL, PT ja RO) koolituse laienemise tõttu,

—

2003 (SK) iseõppega seonduvate piirangute tõttu,

—

2003 (DE) harrastuskoolituse väljajätmise tõttu,

—

1999 (NL), 2000 (PT), 2003 (FR ja CH) muutuste tõttu hindamisperioodis (varasemalt üks nädal enne küsitlust; CH: ametialase koolituse puhul 12 kuud nelja nädala asemel),

—

1999 (LU) põhihariduse ülemise astme uue määratluse tõttu,

—

EL15, eurotsoon ja EL25 ei ole võrreldavad.
Küsimuste tüübi muutumise tõttu ei ole varasemate aastate andmed võrreldavad järgmistel puhkudel: IT (alates aastast 1993), PT (alates aastast 1998), BE ja UK (alates aastast 1999), FI (alates aastast 2000), SE ja BG (alates aastast 2001), LV ja LT (alates aastast 2002), HU (alates aastast 2003), FI (2003. aasta esimese kvartali osas) ja AT (2003. aasta teise kvartali osas).Väike valimimaht mõjutab osaliselt tulemuste suurt varieeruvust aja lõikes järgmistes riikides: DK, LU, IS, NO, EE, LV, LT, CY, MT ja SI.Vanuserühma (nimetaja) ei kaasatud välismaal õppivaid õpilasi (CY).ELi kogusummad põhinevad järgneval:
—

kuni 1999. aastani saadaolevad riikide andmed,

—

alates 1999. aastast viimase saadaoleva aasta andmed juhul, kui riigi andmed puuduvad, ning Ühendkuningriigi puhul ajutised andmed (kõik GCSE tasemed on välja jäetud, kuni 2005. aastal võetakse kasutusele uus ISCED 3c taseme määratlus ELi tasemel).

Allikas: Eurostat

----

2. LISA

LIIKMESRIIKIDES AUDITEERITUD PROGRAMMID

HISPAANIA

Sotsiaaltagatiste programmid

Andaluusia eesmärgi 1 rakenduskava, telg 4A, meede 15 A

Milline oli programmi olemus? Sotsiaaltagatiste programmi sihtgrupiks on õpilased, kes õppekavas olevatele erikursustele vaatamata ei täida keskkooli lõputunnistuse saamise miinimumnõudeid. Eesmärk on hõlbustada nende siirdumist tööjõuturule, andes neile samas võimaluse õpingute jätkamiseks kutsealase erikoolituse kaudu. Osalejad on enamasti 16–21aastased ja kursuste kestus varieerub kuuest kuust kahe õppeaastani. Igas klassis on kõige rohkem 20 õpilast.

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Sotsiaaltagatiste programmid on riiklikud programmid, mida haridusministeerium rakendab iga piirkonna riigikoolides vastavalt piirkonna määrustele. Programmidel on ühine viit ala hõlmav struktuur: kutsealane erikoolitus (kutseoskused); tööpraktika ja nõustamine; personaalsete ja sotsiaalsete oskuste üldkoolitus; lisategevused.

Programmid võib suunata ka konkreetsetele sihtgruppidele, nagu haridusalaste erivajadustega noortele, etniliselt ebasoodsas olukorras olevate vähemuste noortele, vangidele jne. Meetmeid võivad ellu viia keskkoolid, kohalikud omavalitsusüksused või mittetulundusühingud.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Kursuste kohta teabe levitamine Interneti, töörühmade, postitamise, reklaamide jm kaudu tagas, et sotsiaaltagatiste programmid olid laialt tuntud. Programmi rakendajad olid väga huvitatud, teotahtelised ja pühendunud, mida peeti auditis programmi õnnestumise seisukohalt oluliseks teguriks. Üheks raskuseks oli siiski see, et kooli poolelijätmise probleemi lahendamisele ei olnud asjakohast analüütilist baasi ja meetme kohta ei viidud läbi erihindamist ega järelkäsitlust.

Kataloonia — eesmärgi 3 rakenduskava, meede 4.4

Milline oli programmi olemus? Sotsiaaltagatiste programmid võeti Hispaanias kasutusele alles 1992. aastal, kuid Kataloonia haridusministeerium ja tööjõuministeerium olid sarnaseid, lõputunnistuseta õpilastele suunatud kursusi korraldanud alates aastatest 1986/1987.

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Kursused koosnesid esiteks kahe haridusministeeriumi ja omavalitsust esindava õpetaja poolt läbi viidud üldkoolitusest ning teiseks kutseõppest.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Ministeerium kavandab ja koordineerib iga omavalitsusüksuse jaoks kursusi vajaduste analüüsi põhjal aasta kaupa. See, et ministeerium juhib sotsiaaltagatiste programme ja muid sarnaseid kursusi koostöös omavalitsusüksustega, tagab minimaalse kursuste hulga ning samuti programmi järjepidevuse. Kursuste elluviimine samade inimeste poolt aastast aastasse annab lisaväärtust kogemuste ja oskusteabe näol. Programmi oluliseks koostisosaks oli hindamine, mille käigus jälgiti ja hinnati õpilaste edusamme ja saavutusi.

Programmi õnnestumist iseloomustasid muu hulgas järgmised tegurid: kursustel olid kesksel kohal praktilised õppeained, neid õpetati tavaliselt väljaspool koolisüsteemi, juhendajaid oli kogu kursuse vältel vaid kaks ning osalejate arv oli väike (tavaliselt 15), mis võimaldas personaalsemat lähenemist. See, et vastutava meeskonna koosseis püsis aastast aastasse sama, võimaldas olulise oskusteabe kogumist ja võrgustiku loomist, mis aitas kaasa hea tava levitamisele ja iga kursuse kõrgetasemelisele toetamisele ja järelevalvele.

PRANTSUSMAA

Elukestev õpe, eesmärk 3, ühtne programmdokument ajavahemikuks 2000–2006

Milline oli programmi olemus? ESF toetas kooli poolelijätmise vähendamist Prantsusmaal kolme eraldiseisva elukestva õppe valdkonda kuuluva meetme kaudu, mida rakendati eesmärgi 3 ajavahemikku 2000–2006 käsitleva ühtse programmdokumendi alusel. Meetmed liigitati eesmärgi “enneaegselt haridustee katkestanud noortele teise võimaluse andmine” alla.

Peamiseks tegevussuunaks oli toetada olemasolevaid, riiklikel määrustel põhinevaid meetmeid, mille eesmärk oli aidata õpilastel omandada keskkooliharidus. Kooli poolelijätmise määratlusest sõltuvalt jätab igal aastal kooli pooleli 60 000 kuni 150 000 noort, omandamata mingit kvalifikatsiooni. Nende 18–24aastaste, kellel on ainult põhihariduse ülemise astme haridus või sellest madalam haridustase, osakaaluks hinnati 14,2 % (2004 (1)).

Milliseid tegevusi kaasrahastati?“Sotsiaalse integratsiooni plaan” (“Mission Générale d'Insertion” — MGI) koosneb erikursustest, mille abil püütakse õpilasi motiveerida ja julgustada omandama kõrgemat haridustaset. Kursustele vastu võetud õpilased olid üle 16aastased noored, kes ei olnud asunud omandama keskharidust ning kogesid koolis raskusi või olid koolist vähem kui aasta jagu eemal olnud. Kohalike määruste järgi oli nimetatud õpilastel võimalus taotleda hindamisvestlust kooli töörühma ja hariduspsühholoogiga. Kursuse vastuvõtukomisjon pakkus õpilasele sobivat tugikursust, mille suhtes lepiti noorega kokku kursuse töörühmaga peetud intervjuu põhjal.

Erivajadustega õpilaste klassid (dispositifs relais) rajati neile õpilastele, kes omandasid keskharidust ja kellel oli õpiraskusi. Väikeste, kõige rohkem 12 õpilasega klasside abil püüti täita õpilaste erivajadusi. Personaalne õppekava, ajaplaneering ja õppetöövälised tegevused (nt sportimine) aitasid motivatsiooni kaotanud noored taas tavapärasesse haridussüsteemi kaasata.

“Katsemeetmed” (les actions pilotes) olid kohalikele vajadustele rajanevad eriprojektid. Nende raames pakuti õpilastele üldiselt õppetööväliseid tegevusi (nt pärast kooli toimuvad koduste ülesannete lahendamise tunnid, ekskursioonid, kultuuri-, kunsti- ja sporditegevus jne). Meetmetega toetati 15–20aastaste noorte karjäärivalikut ning võimaldati neil omandada kohalikes firmades esmane töökogemus. Katseprojekti “Teise võimaluse kool” eesmärk oli noorte kohandamine majanduseluga, pakkudes erikursusi ja töökogemuse omandamist vanematele õpilastele, kes olid tavakooli pooleli jätnud. Rahalist toetust saadi ka kohalikele ettevõtetele kehtestatud ettevõtlusmaksust. Kursused kestsid 8–10 kuud.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Kursuste ja meetmete oluline aspekt oli see, et need olid täpselt mugandatud vastavalt õpilaste erivajadustele. Metzi akadeemia MGI-meetme “ametialase integratsiooni tugikursused” näol oli tegemist paindliku meetmega, mille raames toimuvate kursuste sisu ei olnud ette kindlaks määratud, vaid põhines osalejate vajadustel.

IIRIMAA

Eesmärk 1, Iirimaa 2000–2003, meede 05, tööhõive ja inimressursid, kooli lõpetamise programm

Milline oli programmi olemus? Programmi juhtis keskselt haridus- ja teadusministeerium. Riikliku õpilaste ja koolide andmebaasi abil analüüsiti algul üksikasjalikult kooliõpilasi (7–18aastased), kes jätsid kooli pooleli. Seejärel seati koolid järjestusse kaalutud haridusega seotud kahjustavaid tegureid hõlmava valemi abil. Koolidel paluti esitada tegevuskavad, milles on eraldi välja toodud kooli poolelijätmise ennetamise abinõud koos maksumusega. Programmi teises faasis esitasid koolide ühendused ja kohalikud noorsooga ning ühiskondliku arenguga tegelevad organisatsioonid ettepanekuid ja rahastamistaotlusi, mille osas langetati otsus nende abikõlblikkuse kohta kooli lõpetamise programmi raames. Pärast hindamist ja heakskiitmist eraldati aastane toetus üksikasjalike ühiste tegevuskavade alusel. Projektijuhiks olnud kool vastutas projekti üldise juhtimise eest ning koordineeris piirkonna muude selliste koolide ja algkoolide vajadusi ja tegevust, kust tulevad konkreetsete keskkoolide õpilased (primary feeder schools).

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Rahastamise üheks konkreetsemaks ja kasulikumaks kasutusviisiks peeti kohaloleku registreerimise ja järelevalvesüsteemide edendamist koolides arvutistamise ja järelkontrolli meetmete abil. Koolijuhtide sõnade kohaselt olid meetmed positiivset mõju avaldanud nii õpilaste käitumisele kui ka vanemate hoiakutele. Toetust kasutati ka väiksemate erivajadustega rühmade loomiseks koolides, breakfast club'ide rajamiseks (algatus, mille eesmärk on pakkuda varakult kooli tulevatele või kodust ilma hommikust söömata lahkunud õpilastele korralikku hommikusööki) ning õppetööväliste tegevuste jaoks, millega püüti õpilasi motiveerida ja koolist puudumist vähendada.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Programmi juhiti keskselt, kuid see põhines siiski mitmeid organisatsioone ja ühendusi hõlmaval lähenemisviisil. Mitmete kontrollitud projektide puhul oli selline ühendatud lähenemisviis eriti tõhusaks vahendiks olulise majandusliku ja tehnilise toe saamisel kohalikelt organisatsioonidelt ning eriti kohapealsete partnerite leidmisel. Näiteks ühel juhul (2) pakkus kohapealne partner oskusteavet põhjaliku ja asjatundliku tegevuskava koostamisel.

Kontrollitud projektid rõhutasid samuti programmi edukust “menetlusest tõusva tulu” seisukohast. Ühe projekti esindaja kinnitas, et “orienteeritus kava rakendamisele on väga tähtis, isegi kui ei saada kogu (soovitud) toetust”. Mõne projektiga seoses täheldati ka koolituspersonali ja lapsevanemate hoiakute muutust selles osas, kuidas koolid käsitlevad õpilaste arvu vähenemisest ja koolist väljalangemise kõrgest määrast tulenevat probleemi: “kodune olukord ei olegi vahest nii palju muutunud, kuid kooli olukord küll”. Auditi käigus toodi esile eelkõige projekti rakendajate suurt huvi, teotahet ja pühendumust projektile. Seda peeti programmi õnnestumisel üheks olulisemaks teguriks.

MADALMAAD

Meede 3.3 E “Kooli poolelijätmise vähendamine”

Milline oli programmi olemus? Haridus-, kultuuri- ja teadusministeerium, kes määrati meetme ainsaks abisaajaks, pakkus finantseerimist koolidele ja organisatsioonidele, mis korraldasid kooli poolelijätmise vähendamisele suunatud projekte toetavat kutseõpet. Kuna Madalmaade koolid on iseseisvad, on neil võimalik valida, kas nimetatud projektides osaleda või mitte. Koolid ja organisatsioonid osalesid kuni 2004. aastani sellistes projektides vähe, kuid nüüd oletavad ametivõimud, et meetmega seotud ESF kaasrahastamise taotlused katavad kõik ajavahemikul 2000–2006 kasutada olevad vahendid.

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Koole kutsuti üles suunama projektid ühele või enamale riiklikes õigusaktides sätestatud valdkonnale. Nendeks olid muu hulgas personaalse karjäärinõustamise ning õpilaste nõustamis- ja tugirühmade rajamine ja koordineerimine, õpilaste vastuvõtu- ja hindamismenetluste- ja vahendite väljatöötamine, võrgustike rajamine koolides, ettevalmistava ja keskastme kutseõppe vaheline ülekandmiskord, koordineerimine kooli poolelijätmise ennetamist käsitlevate ühenduse tegevuskavadega, kohalike tööjõuturgude uute valdkondade tarbeks kutseõppe kinnitamine koostöös kohaliku ja regionaalse kaubanduse ja tööstusega, riskirühma kuuluvate laste vanematele suunatud koolipoolne toetus. Riiklikes õigusaktides sätestati ka järgmised õpilaste määratlemise kriteeriumid: kutseõppeasutustes õppivad alla 23aastased õpilased, kellel ei ole “algtaseme kvalifikatsiooni” (kutsehariduse tase 2) ja kelle puhul kooli arvates on oht, et nad jätavad kooli pooleli.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Koolid võisid vabalt kavandada oma ESFi projektid riiklikes õigusaktides sätestatud valdkondade raames. Ministeerium ei seadnud lisanõudeid ega pakkunud konkreetseid projekte käsitlevat nõustamist, kuid edendas siiski head tava, avaldades kooli poolelijätmist puudutavaid uurimusi, luues koolide arutelufoorumeid ja levitades teavet veebilehe vahendusel. Projektide valdkonnad sisaldusid üldiselt juba koolide tavategevuse suunitluses, kuid ESFi projektid laiendasid neid tegevusi riskirühma kuuluvate õpilaste kasuks. Selle tõttu põimusid projektid kooli “tavapärase” igapäevategevusega. Koolide iseseisva staatuse ja õpilaste heterogeensuse tõttu varieerusid kooli poolelijätmise vähendamise meetmed külastatud kümnes koolis suuresti. Osa koole keskendus koostööle ühiskondlike teenuste pakkujate ja kohalike ettevõtetega, teised lahendasid probleeme üksi. Ka teabevahetuses osalemise tase (oluline vahend ESFi projektide kavandamises) varieerus märgatavalt erinevate koolide vahel. Statistiliste andmete usaldusväärsus on tähtis tegur ESFi projektide tulemuste mõõtmisel. Kooli poolelijätmisega seonduvate andmete usaldusväärsemaks muutmiseks väljastas ministeerium 1999. aastal kooli poolelijätmise juhtude registreerimist käsitleva õigusakti, mille tulemusel saadi usaldusväärseid ja täielikke andmeid, mida ministeerium kasutas otsuste langetamise alusena.

PORTUGAL

PRODEP III, meede 1.2 “Alternatiivsete põhiharidustaseme kursuste pakkumine”

Milline oli programmi olemus? Portugali põhiliseks lähenemisviisiks kooli poolelijätmise vähendamisel oli mitmekesiste keskastme ja kutseõppe kursuste pakkumine koolides. Kursused põhinesid riiklikel määrustel ja olid suunatud eelkõige vähemalt 15aastastele õpilastele, kes ei olnud veel omandanud põhihariduse ülemise astme haridust. Nende 18–24aastaste, kellel on ainult põhihariduse ülemise astme haridus või sellest madalam haridustase, osakaaluks hinnati Portugalis ligikaudu 45,5 % (2004 (3)).

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Auditivalimisse kuulus kaheksa koolides ellu viidud projekti, mille kursuste abil püüti täita kooli enda õpilaste ja ka muude piirkonna noorte vajadusi, et anda neile võimalus omandada üheksaklassiline haridus (põhihariduse ülemine aste) ja saada kutsekvalifikatsioon. Kursustel osalesid 15–18aastased õpilased, kes olid küll piisavalt vanad (üle 15aastased), et koolist lahkuda, kuid ei olnud veel saanud üheksanda klassi lõputunnistust. Nimetatud õpilastele oli omane see, et nende õpingud olid ebaõnnestunud või nad olid jäänud klassi kordama. Kursused täitsid nende vajadusi, keskendudes pigem kutseoskuste omandamisele kui teoreetilistele teadmistele. Kursused hõlmasid ka ettevõtetes sooritatavat praktikat, mille eesmärk oli julgustada õpilasi end reaalselt proovile panema. See tegur oli oluline, kuna kõnealused õpilased olid kergemini valmis kooli pooleli jätma ja tööle siirduma, sest nad ei olnud piisavalt motiveeritud või olid oma klassikaaslastest vanemad.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Mõnede Lissaboni kesklinna koolide puhul pakuti kursustega uusi rahastatud tegevusi koolidele, kus õpilaste arv oli vähenemas demograafiliste protsesside tulemusena. Näiteks Escola Secundária Marquês de Pombal (Lissabonis tegutsev riiklik keskkool, mis on traditsiooniliselt spetsialiseerunud elektriinseneri erialale), mis asetseb vananeva elanikkonnaga vanalinna piirkonnas, korraldas kutseõppe kursusi, mille käigus kasutati kooli eriseadmeid.

Kui koolid taotlesid nimetatud kursuste korraldamiseks heakskiitu ja rahastamist nõuetele vastavate osalejate olemasolu põhjal, siis protsessi üheks osaks oli ka “riskirühma” kuuluvate kooliõpilaste süstemaatiline analüüsimine ja määratlemine. Ka lapstööjõu kasutamise vähendamiseks oli olemas riiklik algatus, kuid koolidel ei olnud erialgatusi alla 15aastaste, kooli poolelijätjate riskirühma kuuluvate õpilastega tegelemiseks.

Tööhõivet käsitleva Portugali riikliku tegevuskava NAP (2003–2006) eesmärk on kooli poolelijätmise vähendamine 35 %ni aastaks 2006 ning 25 %ni aastaks 2010, mis üldiselt vastab Lissaboni strateegiale. Eesmärkide saavutamine võib olla keeruline, kui võtta arvesse, et ilmselt puudub koordineeritud strateegia kooli poolelijätmise uurimiseks ja käsitlemiseks koolides enne, kui õpilased saavad 15aastaseks, kuna kooli poolelijätmist põhjustavad tegurid saavad alguse enne nimetatud ikka jõudmist. Portugali riiklikus tegevuskavas pakutakse välja varajasel tuvastamisel põhineva süsteemi kasutuselevõttu kooli poolelijätjate riskirühma kuuluvate õpilaste jaoks ning personaalset toetust õpilastele lähitulevikus.

ÜHENDKUNINGRIIK

Eesmärk 3, rakenduskava Inglismaa ja Gibraltari jaoks, 2000–2006, meede 2.2

Milline oli programmi olemus? Eesmärgi 3 rakenduskava puhul kuulus suurem osa kooli poolelijätmise vähendamise meetmetest sotsiaalse hõlvamise poliitika valdkonna meetme 2.2 alla, mille eesmärk oli arendada kohalikku ja piirkondlikku aktiivsust tööjõuturul mitmes osas ebasoodsas olukorras olevate, tõrjutuse ohus isikute toetamisel. Esialgseks sihtgrupiks olid kooli poolelijätjate riskirühma kuuluvad 13–17aastased. Pärast vahehindamist piirati sihtgruppi selliste 16–18aastaste noortega, kes ei käinud üldhariduslikus või kutsekoolis ega tööl. ESFi vahendid eraldati piirkondlike omavalitsuste asutustele, kes omakorda jagasid vahendeid projektide otsese pakkumismenetluse kaudu ja riiklikult rahastatud koolitusasutustega sõlmitud avalikel pakkumistel põhinevate kaasrahastamisskeemide kaudu.

Milliseid tegevusi kaasrahastati? Projektid olid erinevad ja nende elluviimise eest vastutasid peamiselt heategevusühingud, koolid ja muud kutseõpet ning karjäärijuhtimist pakkuvad asutused. Projektides osalevad koolid valisid tavaliselt kursustel osalejaid nende võimete, sobilikkuse ja haridusliku mineviku alusel. Kursuste pikkus varieerus 15 päevast ühe aastani, mõnedel puhkudel hõlmasid need tööpraktikat ja nende raames pakuti üldkasulikke ning kutseoskusi arendavat koolitust, nõustamist ja personaalset tuge, rühmatööd, koolisisest ja pärast kooli toimuvat tegevust ja alternatiivset koolitusprogrammi. Õpilased käisid koolis ka kursustevälisel ajal. Kõigi kontrollitud kursuste eesmärk oli teatud õppesoorituste saavutamine põhioskuste arendamise alal.

Millised aspektid mõjutasid programmi tõhusust? Meetme 2.2 alla kuuluvate kaasrahastatud tegevuste probleemiks oli see, et neil puudus ühine programm või ühiseid tunnuseid määratlev raamistik. Noorte koolitamist ja muid meetme alla kuuluvaid sihtgruppe käsitlevaid riiklikke algatusi oli küll arvukalt, kuid valdkonnale eraldatud ESFi vahendite osas puudus konkreetne määratlus või eesmärk. Ühise lähenemisviisi puudumine ilmnes ka projektide suunitlemises ja projektidele antava riskihinnangu puhul. Lisaks puudus kooli poolelijätmise probleemi käsitlemisel korralik analüütiline aluspõhi ning piirkondlikul ja kohalikul tasandil tegutsevate vastutavate organisatsioonide vahel ei toimunud teabevahetust, mis samuti mõjutas tegevuse tõhusust. Konkreetsete projektide puhul võis siiski selgelt täheldada häid tavasid projektides osalevate koolide koordineerimisel ja hindamisel. ESFi finantseerimise tulemusena saadi kursuste ja tegevuste korraldamisel ka heategevusel põhinevat tuge.

----

(1)  Eurostati tööturu-uuring, 2004.

(2)  Mullingar Community College.

(3)  Eurostati tööturu-uuring, 2004.

----

3. LISA

AUDITEERITUD RAKENDUSKAVAD, RAKENDUSASUTUSED JA PROJEKTID

----

KOMISJONI VASTUSED

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

AUDITITÄHELEPANEKUD

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

----