----

----

I Informacija

Komisija

----

Euro kursas (1)

2006 m. balandžio 24 d.

(2006/C 97/01)

1 euro= 

----

(1)

Šaltinis: valiutų perskaičiavimo kursai paskelbti ECB.

----

----

VALSTYBĖS PAGALBA — ISPANIJA

Valstybės Pagalba C 1/2006 (ex NN 103/2005) — Chupa Chups

Kvietimas pateikti pastabas pagal EB Sutarties 88 straipsnio 2 dalį

(2006/C 97/02)

(Tekstas svarbus EEE)

Toliau pateiktu 2006 m. sausio 25 d. autentiška kalba parengtu laišku Komisija praneša Ispanijai apie savo sprendimą pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos pagalbos.

Per vieną mėnesį nuo šios santraukos ir prie jos pridėto laiško paskelbimo dienos suinteresuotosios šalys gali pateikti savo pastabas dėl pagalbos, į kurią atsižvelgdama Komisija pradeda procedūrą, šiuo adresu:

Šios pastabos bus perduotos Ispanijai. Pastabas pateikianti suinteresuotoji šalis gali pateikti pagrįstą raštišką prašymą neatskleisti jos tapatybės.

SANTRAUKOS TEKSTAS

Procedūra

2005 m. balandžio 22 d. laišku Komisija gavo konkurentų skundą dėl Chupa Chups S.A. suteiktos tariamos valstybės pagalbos priemonės. Komisija paprašė informacijos 2005 m. birželio 10 d. ir 2005 m. rugsėjo 7 d. laiškais, į kuriuos Ispanija atsakė 2005 m. rugpjūčio 11 d., 2005 m. spalio 26 d., 2005 m. lapkričio 18 d. ir 2005 m. gruodžio 12 d. laiškais.

Aprašymas

Pagalbos gavėju būtų Chupa Chups S.A. — 1940 m. Ispanijoje įkurtos šeimai priklausančios pramoninės grupės kontroliuojančioji bendrovė. Jos pagrindinė veikla — saldainių gamyba ir prekyba, ypač čiulpinukų (70 % prekybos), kurių Chupa Chups tiekia daugiausia pasaulyje (metinė gamyba sudaro 17 000 tonų arba 12 mln. vienetų per dieną, prekiaujama 150 šalių). Šiuo metu grupė valdo 4 gamybos centrus, esančius Rusijoje, Meksikoje, Sant Esteve de Sesrovirese (Barselona) ir Vilamajore (Astūrija).

2003 m. rugsėjo 5 d.Instituto Catalán de Finanzas (toliau — ICF, Katalonijos regioninės valdžios finansų agentūra), atsižvelgdama į 2002 m. pradėtą bendrovės finansinį restruktūrizavimą, suteikė 35 mln. EUR kreditą. Kita vertus, gavus Ispanijos valdžios institucijų pateiktą informaciją paaiškėjo kitos bendrovei suteiktos priemonės:

1) valstybės dotacijos, kurios 2004 m. pabaigoje sudarė 12,57 mln. EUR; 2) Astūrijos regioninės valdžios garantija 4,4 mln. EUR kreditui; 3) 12,96 mln. EUR mokesčių atidėjimas, dėl kurio buvo sutarta 2004 m.; 4) Ispanijos Ministerio de Ciencia y Tecnología suteiktas 2,8 mln. EUR kreditas be palūkanų; 5) 1,58 mln. EUR kitų nenurodytų subsidijų (subvenciones de explotación).

Įvertinimas

Šiuo metu Komisija mano, kad priemonės, dėl kurių ginčijamasi, yra valstybės pagalba. Visų pirma, pirmiau minėtas ICF kreditas ir mokesčių atidėjimas neatitinka privataus kreditoriaus elgesio normaliomis rinkos sąlygomis. Nors atrodo, kad, remiantis Bendrijos gairėmis dėl valstybės pagalbos, bendrovė atitinka reikalavimus pagalbai gauti sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, šiame etape Komisija negali įvertinti, ar pagalba atitinka šias gaires, nes nėra gavusi jokio restruktūrizavimo plano.

Išvada

Atsižvelgdama į pirmiau nurodytas abejones, Komisija nusprendė pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.

RAŠTO TEKSTAS

„Por la presente, la Comisión tiene el honor de comunicar a España que, tras haber examinado la información facilitada por sus autoridades sobre la medida arriba indicada, ha decidido incoar el procedimiento previsto en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE.

PROCEDIMIENTO

DESCRIPCIÓN DEL BENEFICIARIO Y DE LAS MEDIDAS DE AYUDA

EVALUACIÓN DE LA AYUDA

1.   Existencia de ayuda estatal

Crédito con el ICF

Moratoria fiscal

Subvenciones públicas, avales públicos y crédito subvencionado

2.   Excepciones al amparo del artículo 87, apartados 2 y 3, del Tratado CE

DECISIÓN

----

(1)  344 millones de euros en 2002; 294 millones de euros en 2003; 261 millones de euros en 2004.

(2)  Varias operaciones entre junio y diciembre de 2004, incluida la división de las actividades inmobiliarias y la incorporación de la propiedad de las marcas mediante el incremento de capital.

(3)  El ICF es una entidad de capital público, adscrita a la Consejería de Economía y Finanzas de la Generalidad de Cataluña, que tiene como misión facilitar financiación a los sectores privado y público de la economía catalana. Como institución de crédito público, está especializada en la financiación a medio y largo plazo con especial atención a la pequeña y mediana empresa. El ICF cuenta con personalidad jurídica, patrimonio y tesorería propios, así como autonomía de gestión para el cumplimiento de sus fines. El ICF fue creado por la Ley 2/1985 de 14 de enero.

(4)  La “Casa Batlló” es un emblemático edificio de Gaudí en el centro de Barcelona, declarado “Monumento Histórico-Artístico de Interés Nacional” por España. No obstante, el crédito incluía garantías adicionales para cubrir el riesgo de que algún organismo público adujera un derecho de compra preferencial sobre el edificio. Al final, esto no se produjo y se eliminaron las garantías adicionales. Según las autoridades españolas, la hipoteca sobre la Casa Batlló por el crédito del ICF es de primer grado.

(5)  El crédito fue firmado con un plazo de reembolso de 3 años. A 31 de diciembre de 2004, el importe de 4,4 millones de euros había sido totalmente utilizado.

(6)  5,5 % hasta el 31.12.2003; 4,75 % en 2004; 5 % a partir de 2005.

(7)  El importe deberá rembolsarse en pagos bianuales en un plazo de 6 años y el primer pago se efectuará el 20 de enero de 2006.

(8)  Además, el 29 de diciembre de 2000 ese mismo Ministerio concedió un crédito sin intereses de 1,5 millones de euros en aplicación del régimen aprobado “Actuaciones de Reindustrialización” (N 102/97, N 72/98, N 35/99, N 182/01).

(9)  Las “subvenciones de explotación” generalmente van destinadas a compensar un déficit de actividades específicas o a aportar unos ingresos mínimos.

(10)DO C 244 de 1.10.2004, p. 2.

----

Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas

----

Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonė Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl teisės valstybių narių institucijoms, atsakingoms už vidaus saugumą, ir Europolui naudotis Vizų informacine sistema (VIS) teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo ir tyrimo tikslais (KOM (2005) 600 galutinis)

(2006/C 97/03)

EUROPOS DUOMENŲ APSAUGOS PRIEŽIŪROS PAREIGŪNAS,

atsižvelgdamas į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 286 straipsnį,

atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, ypač į jos 8 straipsnį,

atsižvelgdamas į 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo,

atsižvelgdamas į 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo, ypač į jo 41 straipsnį,

atsižvelgdamas į 2005 m. lapkričio 29 d. gautą Komisijos prašymą pateikti nuomonę laikantis Reglamento (EB) Nr. 45/2001 28 straipsnio 2 dalies,

PRIĖMĖ ŠIĄ NUOMONĘ:

1.   ĮŽANGA

1.1.   Įžanginė pastaba

2005 m. lapkričio 24 d. laišku Komisija Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui (EDAPP) išsiuntė pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl teisės valstybių narių institucijoms, atsakingoms už vidaus saugumą, ir Europolui naudotis Vizų informacine sistema (VIS) teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo ir tyrimo tikslais (toliau — pasiūlymas). EDAPP supratimu šiuo laišku prašoma teikti konsultacijas Bendrijos institucijoms ir įstaigoms, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 45/2001 28 straipsnio 2 dalyje. EDAPP mano, kad ši nuomonė turėtų būti paminėta sprendimo preambulėje.

EDAPP mano, kad svarbu pateikti nuomonę šiuo opiu klausimu, kadangi šis pasiūlymas tiesiogiai susijęs su VIS sukūrimu; EDAPP vykdys VIS priežiūrą ir jau pateikė nuomonę dėl jos 2005 m. kovo 23 d. (1) Toje nuomonėje jau buvo numatyta prielaida dėl teisėsaugos institucijų prieigos (žr. toliau); naujų prieigos prie VIS teisių suteikimas turi lemiamą įtaką sistemai duomenų apsaugos srityje. Todėl pateikus pirmąją nuomonę, būtina pateikti nuomonę dėl šio pasiūlymo.

1.2.   Pasiūlymo svarba

a)   Pasiūlymo aplinkybės

Šis pasiūlymas yra svarbus ne tik dėl jo privalumų, tačiau ir dėl to, kad jis dera su bendra tendencija suteikti teisėsaugos institucijoms prieigą prie kelių didelio masto informacijos ir identifikavimo sistemų. Tai greta kitų klausimų minima 2005 m. lapkričio 24 d. Komisijos komunikate dėl Europos duomenų bazių teisingumo ir vidaus reikalų srityje geresnio veiksmingumo, didesnio sąveikumo ir optimalios sąveikos (2), visų pirma jo 4.6 punkte: „Dėl kovos su terorizmu ir nusikalstamumu pažymėtina, kad Taryba nurodė, jog tai, kad vidaus saugumo institucijos neturi teisės prieiti prie VIS duomenų, jos nuomone yra trūkumas. Tas pats pasakytina apie visus SIS II imigracijos ir EURODAC duomenis“.

Todėl šis pasiūlymas galėtų būti laikomas pirmuoju dokumentu iš panašių teisinių dokumentų, parengtų dėl kitų duomenų bazių, ir todėl labai svarbu pradžioje apibrėžti atvejus, kai ši prieiga būtų leistina.

b)   Naujos prieigos prie VIS pasekmės

EDAPP neabejotinai pripažįsta, kad teisėsaugos institucijos turi turėti galimybę pasinaudoti geriausiomis prieinamomis priemonėmis, kad nustatytų teroro aktų ar kitų sunkių nusikaltimų kaltininkus. Jis taip pat žino, kad VIS duomenys kai kuriomis aplinkybėmis šioms institucijoms gali būti esminis informacijos šaltinis.

Tačiau negalima teigti, kad prieigos prie į pirmą ramstį patenkančių duomenų bazių suteikimas teisėsaugos tarnyboms yra nereikšminga priemonė, nors prieiga ir suteikiama dėl labai svarbių kovos su terorizmu priežasčių. Būtina prisiminti, kad VIS yra informacinė sistema, sukurta Europos vizų politikos taikymo tikslais, o ne kaip teisėsaugos priemonė. Prieigos įprasta tvarka galimybė iš tiesų rimtai pažeistų tikslo apribojimo principą. Tokiu būdu būtų neproporcingai kišamasi į keliautojų, kurie sutiko, kad jų duomenys būtų tvarkomi vizos gavimo tikslu ir tikisi, kad jų duomenys bus renkami, tikrinami ir perduodami tik šiuo tikslu, privatumą.

Informacinės sistemos yra sukurtos konkrečiam tikslui ir šis tikslas nulemia su prieiga susijusias apsaugos priemones, saugumą ir prieigos sąlygas; todėl suteikus nuolatinės prieigos galimybę kitokiu nei pradiniu tikslu, būtų ne tik pažeistas tikslo apribojimo principas, tačiau tai galėtų pirmiau minėtus elementus padaryti netinkamus ar nepakankamus.

Remiantis panašiais argumentais galima teigti, kad taip žymiai pakeitus sistemą galėtų būti pripažinti negaliojančiais poveikio įvertinimo tyrimo (kuriame buvo nagrinėtas sistemos naudojimas tik pradiniu tikslu) rezultatai. Tai taip pat taikoma ir duomenų apsaugos institucijų nuomonėms. Būtų galima teigti, kad naujas pasiūlymas pakeičia jų atliktos reikalavimų atitikimo analizės prielaidas.

c)   Griežtas šios prieigos ribojimas

Atsižvelgdamas į šiame dokumente pirmiau minėtus teiginius, EDAPP norėtų pabrėžti, kad prieiga prie VIS teisėsaugos institucijoms gali būti suteikta tik konkrečiomis aplinkybėmis, konkrečiu atveju, kartu nustatant griežtas apsaugos priemones. Kitaip tariant, teisėsaugos institucijų teisė naudotis duomenis privalo būti apribota tinkamomis techninėmis ir teisinėmis priemonėmis, apsiribojant konkrečiais atvejais.

EDAPP tai jau pabrėžė savo nuomonėje dėl VIS: „EDAAP supranta, kad teisėsaugos institucijos yra suinteresuotos, kad joms būtų suteikta teisė naudotis VIS; 2005 m. kovo 7 d. buvo patvirtintos Tarybos išvados šiuo klausimu. Nors VIS paskirtis yra bendros vizų politikos gerinimas, tačiau turėtų būti pabrėžta, kad teisėsaugos institucijų galimybė įprasta tvarka naudotis VIS neatitiktų šios paskirties. Nors pagal Direktyvos 95/46/EB 13 straipsnį tokia teisė galėtų būti suteikta ad hoc pagrindu konkrečiomis aplinkybėmis ir taikant atitinkamas apsaugos priemones, tačiau galimybė nuolat naudotis VIS negali būti suteikta“.

Taigi, galima pateikti tokią esminių reikalavimų santrauką:

1.3.   Pradinės pastabos

EDAPP pripažįsta, kad šiame siūlomame dokumente daug dėmesio skirta duomenų apsaugai — visų pirma prieigą suteikiant tik konkrečiais atvejais ir tik kovos su sunkiais nusikaltimais tikslais (3).

Be kitų teigiamų elementų, EDAPP taip pat konkrečiai norėtų paminėti:

2.   PASIŪLYMO ANALIZĖ

2.1.   Įžanginė pastaba

Siekiant suteikti prieigą institucijoms trečiojo ramsčio pagrindu, pasiūlyme dėl VIS, kuris iš esmės patenka į pirmąjį ramstį, turėtų būti numatyta pereinamoji sąlyga, kuri iš esmės nustatytų galimą trečiojo ramsčio teisinio dokumento (tokio, kaip šis pasiūlymas) turinį. Tuo metu, kai EDAPP priėmė savo nuomonę dėl VIS, ši pereinamoji sąlyga dar nebuvo nustatyta ir EDAPP negalėjo dėl jos pateikti pastabų. Todėl visos pastabos šioje nuomonėje pateikiamos su išlyga dėl pereinamosios sąlygos turinio.

2.2   Prieigos tikslas

Siekiant užtikrinti tinkamą prieigos apribojimą, svarbu gerai apibrėžti prieigos prie VIS sąlygas. Palankiai galima vertinti tai, kad ne tik siūlomame sprendime, bet ir aiškinamajame memorandume ir konstatuojamosiose dalyse (visų pirma žr. 7 konstatuojamąją dalį) aiškiai nurodoma, kad sprendimo tikslas — suteikti prieigą tik konkrečiu atveju.

Galima pateikti vieną pastabą dėl 5 straipsnio, kad ja būtų galima remtis aiškinant šį straipsnį. 5 straipsnyje prieigos apimtį apriboja esminės sąlygos:

Turi būti tenkinamos visos šios sąlygos; b punkte nustatyta sąlyga labiau susijusi su ratione materiae apimties apibrėžimu. Praktiškai tai reiškia, kad siekianti prieigos institucija turi būti susidūrusi su sunkiu nusikaltimu, kaip nurodyta pasiūlymo b punkte; taip pat tai turi būti konkretus atvejis, kaip nurodyta c punkte. Be to, institucija turi galėti įrodyti, kad tuo konkrečiu atveju naudojimasis VIS duomenimis padės užkirsti kelią, atskleisti ar tirti tą nusikaltimą, kaip numatyta d punkte.

Net ir aiškinant 5 straipsnį šiuo būdu, EDAPP kelia susirūpinimą lanksti d punkto teksto formuluotė: žodis „padės“ gali būti aiškinamas gana plačiai. Esama daug atvejų, kai VIS duomenys gali „padėti“ užkirsti kelią sunkiam nusikaltimui ar jį tirti. EDAPP mano, kad siekiant pateisinti prieigą prie VIS, suteikiamą nukrypstant nuo tikslo apribojimo principo, toks naudojimasis duomenimis turėtų „žymiai padėti“ užkirsti kelią konkrečiam nusikaltimui, jį atskleisti ar tirti, bei siūlo atitinkamai pakeisti 5 straipsnį.

10 straipsnyje nustatoma, kad įrašuose turėtų būti nurodomas konkretus prieigos tikslas. „Konkretus tikslas“ turėtų apimti elementus, dėl kurių prieiga prie VIS yra būtina, kaip apibrėžta 5 straipsnio 1 dalies d punkte. Tai padėtų užtikrinti, kad visais naudojimosi VIS atvejais būtų tikrinama, ar tai būtina, ir sumažintų prieigos įprasta tvarka pavojų.

2.3.   Paieškos VIS duomenų bazėje priemonės

5 straipsnio 2 ir 3 dalyse numatoma dviejų pakopų prieiga prie VIS duomenų: prieiga prie duomenų rinkinio galima tik tuo atveju, jei pagal pirmąjį duomenų rinkinį buvo gauti teigiami rezultatai. Tai yra teisingas požiūris. Tačiau atrodo, kad pirmasis duomenų rinkinys yra labai platus. Visų pirma 5 straipsnio 2 dalies e ir i punktuose minimų duomenų svarba pirmajam duomenų rinkiniui gali būti ginčijama.

Todėl EDAPP reikalauja, kad 5 straipsnio 2 dalies e ir i punktuose nurodyti duomenys būtų laikomi papildoma informacija, su kuria susipažinti galima tik tokiu atveju, kai pirmosios užklausos metu paaiškėja, kad duomenys jau yra sistemoje, bei reikalauja šiuos duomenis perkelti į 5 straipsnio 3 dalį.

Kita alternatyva — galimybę duomenų bazėje vykdyti užklausą pagal nuotraukas turėtų apsvarstyti patariamasis komitetas, atlikdamas šios technologijos įvertinimą; ši galimybė turėtų būti taikoma tik tuomet, kai technologijos bus pakankamai tobulos ir galės būti laikomos pakankamai patikimomis.

2.4.   Taikymas valstybėms narėms, kurioms VIS reglamentas netaikomas

Valstybių narių, nedalyvaujančių VIS, institucijos, atsakingos už vidaus saugumą, gali naudotis prieiga prie VIS duomenų. Šios tarnybos užklausą turi vykdyti per dalyvaujančią valstybę narę, tinkamai laikydamosi 5 straipsnio 1 dalies b–d punktų (t. y. konkrečiu atveju) ir raštu pateikti tinkamai pagrįstą prašymą.

EDAPP norėtų pabrėžti, kad reikia nustatyti tam tikras duomenų tvarkymo po užklausos sąlygas. VIS dalyvaujančioms valstybėms narėms taikoma ši taisyklė — gavus duomenis iš VIS, jie turi būti tvarkomi pagal pamatinį sprendimą dėl duomenų apsaugos trečiojo ramsčio srityje (žr. toliau). Ta pati sąlyga turėtų būti taikoma valstybėms narėms, kurioms VIS reglamentas netaikomas, tačiau kurios naudojasi VIS duomenimis. Tokie patys argumentai turėtų būti taikomi įrašų tvarkymui tolesnės priežiūros tikslais. Todėl EDAPP siūlo pasiūlymo 6 straipsnį papildyti nauja dalimi, kurioje būtų nustatyta, kad sprendimo 8 ir 10 straipsniai taikomi valstybėms narėms, kurioms VIS reglamentas netaikomas.

2.5.   Duomenų apsaugos tvarka

a)   Pamatinio sprendimo dėl duomenų apsaugos trečiojo ramsčio srityje taikymas

Kadangi už vidaus saugumą atsakingų institucijų prieiga yra VIS tikslo išimtis, tokiai prieigai turėtų būti taikoma nuolatinė duomenų apsaugos tvarka, užtikrinanti aukštą iš VIS gautų duomenų, kuriuos tvarko nacionalinės institucijos ar Europolas, apsaugos lygį

Pasiūlymo 8 straipsnyje nustatyta, kad Tarybos pamatinis sprendimas dėl policijos ir teismų bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose metu tvarkomų asmens duomenų apsaugos (toliau — pamatinis sprendimas) taikomas duomenų tvarkymui pagal siūlomą sprendimą. Todėl duomenų apsaugos srityje šis sprendimas turėtų būti laikomas lex specialis, papildantis ar apibūdinantis lex generalis (t. y. pamatinį sprendimą). Pavyzdžiui, tolesnio duomenų perdavimo taisyklės šiame pasiūlyme yra griežtesnės ir jų turėtų būti laikomasi. Tai taikytina ir prieigos prie duomenų suteikimo pagrindams.

b)   Taikymo sritis

EDAPP palankiai vertina tai, kad duomenų apsaugos tvarka pagal pamatinį sprendimą yra taikoma visais asmens duomenų tvarkymo pagal siūlomą sprendimą atvejais. Tai reiškia, kad duomenų apsaugos lygis turi būti lygiavertis, nepriklausomai nuo to, kokios institucijos naudojasi VIS duomenimis.

Kadangi 2 straipsnyje šioms institucijoms apibrėžti naudojamas funkcijų kriterijus („valstybių narių institucijos, atsakingos už teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevenciją, atskleidimą ar tyrimą“), todėl šis apibrėžimas galėtų apimti žvalgybos tarnybas bei teisėsaugos institucijas. Todėl žvalgybos tarnyboms, kurios naudojasi VIS, iš esmės taikomos tokios pačios duomenų apsaugos pareigos — akivaizdu, kad tai yra teigiamas elementas.

Tačiau kadangi gali būti kai kurių abejonių dėl šio aiškinimo, t. y. dėl pamatinio sprendimo taikymo žvalgybos tarnyboms, kai jos naudojasi prieiga prie VIS duomenų, EDAPP siūlo alternatyvią teksto formuluotę, pavyzdžiui:

„Tai atvejais, kai pamatinis sprendimas (...) netaikomas, valstybės narės numato duomenų apsaugos lygį, kuris yra bent lygiavertis pamatiniame sprendime užtikrintam duomenų apsaugos lygiui.“

c)   Priežiūra

Dėl 8 straipsnio teksto formuluotės reikėtų paaiškinti, kad 1 dalis yra susijusi su duomenų tvarkymu valstybių narių teritorijoje. 2 ir 3 dalyse paaiškinama jų taikymo sritis (Europolo ir Komisijos vykdomas duomenų tvarkymas) ir turėtų būti aiškiai nustatyta, kad 1 dalis susijusi su kita prielaida.

Priežiūros kompetencijos paskirstymas pagal atitinkamą skirtingų subjektų veiklą yra teisingas požiūris. Tačiau trūksta vieno elemento: poreikio užtikrinti koordinuotą priežiūrą. Kaip jau pažymėta EDAPP nuomonėje dėl VIS: „Dėl VIS priežiūros taip pat yra svarbu pabrėžti, kad tam tikru mastu turėtų būti koordinuojama nacionalinių priežiūros institucijų ir EDAPP priežiūra. Iš tiesų būtina suderinti šio reglamento įgyvendinimą ir toliau kartu spręsti bendras problemas.

Tad šiuo tikslu į [pasiūlymo dėl VIS] 35 straipsnį turėtų būti įtraukta nuostata, kad bent kartą per metus EDAPP surengia susitikimą su nacionalinėmis priežiūros institucijomis.“

Tai taikoma ir šiam konkrečiam naudojimuisi VIS sistema (šiuo atveju — taip pat dalyvaujant Europolo jungtinei priežiūros institucijai). Priežiūra turėtų būti visiškai suderinta su „pirmojo ramsčio VIS“ priežiūra, kadangi tai yra ta pati sistema. Be to, vykdant kitų didelės apimties informacinių sistemų, pvz. „Eurodac“, priežiūrą, taip pat pasirinktas tas pats modelis — EDAPP surengia koordinavimo susitikimus, kuriuose dalyvauja visos susijusios šalys.

EDAPP žino, kad tam tikro lygio koordinavimas numatytas pasiūlyme, kuriame minimas būsimos darbo grupės asmenų apsaugai tvarkant asmens duomenis, kuri bus sukurta pagal siūlomo pamatinio sprendimo 31 straipsnį, vaidmuo. Tačiau reikėtų pakartoti, kad pati priežiūra nėra to patariamojo komiteto užduotis.

EDAPP siūlo įrašyti nuostatą, numatančią, kad EDAPP rengiamuose „pirmojo ramsčio VIS“ priežiūros koordinavimo susitikimuose taip pat būtų nagrinėjamas duomenų tvarkymas pagal šį pasiūlymą, ir todėl juose taip pat turėtų būti atstovaujama Europolo jungtinei priežiūros institucijai.

2.6.   Savikontrolė

Pasiūlymo 12 straipsnyje numatomos VIS stebėsenos sistemos. EDAPP mano, kad vykdant šią stebėseną turėtų būti nagrinėjami ne tik rezultatai, ekonominis efektyvumas ir paslaugų kokybės aspektai, bet ir atitiktis teisiniams reikalavimams, visų pirma duomenų apsaugos srityje. 12 straipsnis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.

Siekiant vykdyti šią tvarkymo teisėtumo savikontrolę, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė pasinaudoti pagal pasiūlymo 10 straipsnį tvarkomais įrašais. Todėl 10 straipsnyje turėtų būti numatyta, kad šie įrašai saugomi ne tik siekiant kontroliuoti duomenų apsaugą bei užtikrinti duomenų saugumą, bet taip pat siekiant vykdyti reguliarią VIS savikontrolę. Savikontrolės ataskaitos padės atlikti priežiūros užduotis EDAPP ir kitiems priežiūros pareigūnams, kuriems bus sudarytos geresnės galimybės pasirinkti priežiūros prioritetines sritis.

3.   IŠVADA

Atsižvelgdamas į pirmiau minėtus teiginius, EDAPP pabrėžia, kad labai svarbu už vidaus saugumą atsakingoms institucijoms ir Europolui suteikti prieigą tik konkrečiu atveju ir laikantis griežtų apsaugos priemonių. Pasiūlyme šis tikslas pasiektas iš esmės patenkinamu būdu, tačiau galimi šioje nuomonėje siūlomi kai kurie patobulinimai:

Briuselis, 2006 m. sausio 20 d.

Peter HUSTINX

Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas

----

(1)  Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonė dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Vizų informacinės sistemos (VIS) ir apsikeitimo duomenimis apie trumpalaikes vizas tarp valstybių narių (KOM (2004) 835 galutinis).

(2)  KOM (2005) 597 galutinis.

(3)  Tai taip pat atitinka 2005 m. kovo ir liepos mėn. Europos Vadovų Tarybos išvadas, kuriose prašoma, kad prieiga prie VIS būtų suteikta už vidaus saugumą atsakingoms institucijoms „griežtai laikantis asmens duomenų apsaugą reglamentuojančių taisyklių“.

----

Klaidų ištaisymas

----

Komisijos komunikato, parengto įgyvendinant 1990 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvą 90/396/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su dujas deginančiais prietaisais, suderinimo, klaidų ištaisymas

(2006 m. vasario 28 d. Europos Sąjungos oficialusis leidinys, C 49)

(2006/C 97/04)

5 puslapis:

Pakeisti:

į:

----