# Den Europæiske Unions C 65/17.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 65 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 49. årgang17. marts 2006 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 65

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

49. årgang17. marts 2006

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | II   Forberedende retsakter |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005 |
| 2006/C 065/1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Handlingsplan på statsstøtteområdet – Mindre og bedre målrettet statsstøtte: en reformplan for 2005-2009 KOM(2005)107 endelig - [SEK(2005) 795] | 1 |
| 2006/C 065/2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og om Forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011)KOM(2005) 119 endelig/2 – 2005/0043 (COD) – 2005/0044 (CNS) | 9 |
| 2006/C 065/3 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)KOM(2005) 121 endelig — 2005/0050 (COD) | 22 |
| 2006/C 065/4 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for registreringsattester for motorkøretøjer KOM(2005) 237 endelig — 2005/0104 (COD) | 27 |
| 2006/C 065/5 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 69/169/EØF for så vidt angår midlertidige kvantitative restriktioner for indførsel i Finland af øl KOM(2005) 427 endelig — 2005/0175 (CNS) | 29 |
| 2006/C 065/6 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Transportsikkerhed | 30 |
| 2006/C 065/7 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten KOM(2005) 117 endelig — 2005/0045 (CNS) | 38 |
| 2006/C 065/8 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning KOM(2005) 137 endelig | 41 |
| 2006/C 065/9 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Blandede selskaber i EU's fiskerisektor. Den nuværende situation og fremtidsudsigterne | 46 |
| 2006/C 065/0 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg KOM(2005) 402 endelig — 2005/0171 CNS | 50 |
| 2006/C 065/1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Teknologiparkers rolle i den industrielle omlægning i de nye EU-medlemsstater | 51 |
| 2006/C 065/2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen om Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolleKOM(2005) 120 endelig | 58 |
| 2006/C 065/3 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013 — Det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder KOM(2005) 124 endelig — 2005/0034 (CNS) | 63 |
| 2006/C 065/4 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) — Mod et retfærdigt samfundKOM(2005) 225 endelig — 2005/0107 (COD) | 70 |
| 2006/C 065/5 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler | 73 |
| 2006/C 065/6 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen: Høringsdokument om statsstøtte til innovation KOM(2005) 436 endelig | 86 |
| 2006/C 065/7 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Kommissionens bidrag til tænkepausen og tiden derefter: Plan D for demokrati, dialog og debat KOM(2005) 494 endelig | 92 |
| 2006/C 065/8 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien | 94 |
| 2006/C 065/9 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til visse foranstaltninger, der skal forenkle momsopkrævningen og hjælpe med til at bekæmpe svig og unddragelse, og om ophævelse af visse beslutninger om at tillade fravigelser KOM(2005) 89 endelig — 2005/0019 (CNS) | 103 |
| 2006/C 065/0 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Vedvarende energikilder | 105 |
| 2006/C 065/1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog — Realkredit i EU KOM(2005) 327 endelig | 113 |
| 2006/C 065/2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed KOM(2005) 184 endelig | 120 |
| 2006/C 065/3 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: | 131 |
| 2006/C 065/4 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010) KOM(2005) 177 endelig | 134 |
| 2006/C 065/5 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hygiejnebestemmelser og håndværksmæssig forarbejdning | 141 |

Informationsnummer

Indhold

Side

II   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005

2006/C 065/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Handlingsplan på statsstøtteområdet – Mindre og bedre målrettet statsstøtte: en reformplan for 2005-2009 KOM(2005)107 endelig - [SEK(2005) 795]

KOM(2005)107 endelig - [SEK(2005) 795]

1

2006/C 065/2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) og om Forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011)KOM(2005) 119 endelig/2 – 2005/0043 (COD) – 2005/0044 (CNS)

KOM(2005) 119 endelig/2 – 2005/0043 (COD) – 2005/0044 (CNS)

9

2006/C 065/3

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)KOM(2005) 121 endelig — 2005/0050 (COD)

KOM(2005) 121 endelig — 2005/0050 (COD)

22

2006/C 065/4

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for registreringsattester for motorkøretøjer KOM(2005) 237 endelig — 2005/0104 (COD)

KOM(2005) 237 endelig — 2005/0104 (COD)

27

2006/C 065/5

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 69/169/EØF for så vidt angår midlertidige kvantitative restriktioner for indførsel i Finland af øl KOM(2005) 427 endelig — 2005/0175 (CNS)

KOM(2005) 427 endelig — 2005/0175 (CNS)

29

2006/C 065/6

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Transportsikkerhed

30

2006/C 065/7

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten KOM(2005) 117 endelig — 2005/0045 (CNS)

KOM(2005) 117 endelig — 2005/0045 (CNS)

38

2006/C 065/8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning KOM(2005) 137 endelig

KOM(2005) 137 endelig

41

2006/C 065/9

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Blandede selskaber i EU's fiskerisektor. Den nuværende situation og fremtidsudsigterne

46

2006/C 065/0

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg KOM(2005) 402 endelig — 2005/0171 CNS

KOM(2005) 402 endelig — 2005/0171 CNS

50

2006/C 065/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Teknologiparkers rolle i den industrielle omlægning i de nye EU-medlemsstater

51

2006/C 065/2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen om Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolleKOM(2005) 120 endelig

KOM(2005) 120 endelig

58

2006/C 065/3

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013 — Det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder KOM(2005) 124 endelig — 2005/0034 (CNS)

KOM(2005) 124 endelig — 2005/0034 (CNS)

63

2006/C 065/4

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) — Mod et retfærdigt samfundKOM(2005) 225 endelig — 2005/0107 (COD)

KOM(2005) 225 endelig — 2005/0107 (COD)

70

2006/C 065/5

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler

73

2006/C 065/6

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen: Høringsdokument om statsstøtte til innovation KOM(2005) 436 endelig

KOM(2005) 436 endelig

86

2006/C 065/7

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Kommissionens bidrag til tænkepausen og tiden derefter: Plan D for demokrati, dialog og debat KOM(2005) 494 endelig

KOM(2005) 494 endelig

92

2006/C 065/8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien

94

2006/C 065/9

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til visse foranstaltninger, der skal forenkle momsopkrævningen og hjælpe med til at bekæmpe svig og unddragelse, og om ophævelse af visse beslutninger om at tillade fravigelser KOM(2005) 89 endelig — 2005/0019 (CNS)

KOM(2005) 89 endelig — 2005/0019 (CNS)

103

2006/C 065/0

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Vedvarende energikilder

105

2006/C 065/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog — Realkredit i EU KOM(2005) 327 endelig

KOM(2005) 327 endelig

113

2006/C 065/2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed KOM(2005) 184 endelig

KOM(2005) 184 endelig

120

2006/C 065/3

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

131

2006/C 065/4

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010) KOM(2005) 177 endelig

KOM(2005) 177 endelig

134

2006/C 065/5

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hygiejnebestemmelser og håndværksmæssig forarbejdning

141

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Handlingsplan på statsstøtteområdet – Mindre og bedre målrettet statsstøtte: en reformplan for 2005-2009

KOM(2005)107 endelig - [SEK(2005) 795]

(2006/C 65/01)

Kommissionen besluttede den 8. juni 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog med på sin 422. plenarforsamling, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 117 stemmer for, 2 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har altid fremhævet betydningen af statsstøttekontrol som en af de grundlæggende måder til at sikre:






  — | en korrekt konkurrencepolitik, der også skal ses som et instrument til sikring af konvergens mellem medlemsstaternes økonomier, |
| --- | --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har altid fremhævet betydningen af statsstøttekontrol som en af de grundlæggende måder til at sikre:

—

en korrekt konkurrencepolitik, der også skal ses som et instrument til sikring af konvergens mellem medlemsstaternes økonomier,

| — | en styrkelse af EU's innovationsindsats og konkurrencekraft, |
| --- | --- |

—

en styrkelse af EU's innovationsindsats og konkurrencekraft,

| — | samhørigheden mellem alle Fællesskabets regioner og en bæredygtig udvikling i disse. |
| --- | --- |

—

samhørigheden mellem alle Fællesskabets regioner og en bæredygtig udvikling i disse.

| 1.2 | Bestemmelserne om statsstøtte er baseret på selve de grundlæggende tekster bag Fællesskabets oprettelse - EKSF-traktaten og EF-traktaten. I modsætning til EKSF-traktaten, som ikke eksisterer længere, indeholder EF-traktaten ikke et absolut forbud mod statsstøtte. Thi ud over en opregning af forbud indeholder traktaten fravigelser (1) og nogle undtagelser (2), som giver Kommissionen – og undtagelsesvis også Rådet – vide skønsbeføjelser med hensyn til at give tilladelse til statsstøtte gennem en undtagelse fra hovedreglen. |
| --- | --- |

1.2

Bestemmelserne om statsstøtte er baseret på selve de grundlæggende tekster bag Fællesskabets oprettelse - EKSF-traktaten og EF-traktaten. I modsætning til EKSF-traktaten, som ikke eksisterer længere, indeholder EF-traktaten ikke et absolut forbud mod statsstøtte. Thi ud over en opregning af forbud indeholder traktaten fravigelser (1) og nogle undtagelser (2), som giver Kommissionen – og undtagelsesvis også Rådet – vide skønsbeføjelser med hensyn til at give tilladelse til statsstøtte gennem en undtagelse fra hovedreglen.

| 1.3 | Endvidere indgår artikel 87, 88 og 89, som regulerer dette komplekse område, i 2. afdeling i afsnit VI om fælles regler om konkurrence, fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne for netop at understrege, at man i forbindelse med statsstøtte bør se på, hvilken indvirkning støtten kan få på konkurrencen på markedet. |
| --- | --- |

1.3

Endvidere indgår artikel 87, 88 og 89, som regulerer dette komplekse område, i 2. afdeling i afsnit VI om fælles regler om konkurrence, fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne for netop at understrege, at man i forbindelse med statsstøtte bør se på, hvilken indvirkning støtten kan få på konkurrencen på markedet.

| 1.3.1 | I denne forbindelse har EØSU tidligere understreget, at en ny handlingsplan på statsstøtteområdet skal være i overensstemmelse med målene i EF-traktatens artikel 2 med henblik på bl.a. at sikre et velfungerende indre marked, ligestilling, en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af den økonomiske virksomhed, en bæredygtig og ikke-inflationær vækst, høj konkurrenceevne og en høj grad af konvergens, højnelse af livskvaliteten, økonomisk og social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.3.1

I denne forbindelse har EØSU tidligere understreget, at en ny handlingsplan på statsstøtteområdet skal være i overensstemmelse med målene i EF-traktatens artikel 2 med henblik på bl.a. at sikre et velfungerende indre marked, ligestilling, en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af den økonomiske virksomhed, en bæredygtig og ikke-inflationær vækst, høj konkurrenceevne og en høj grad af konvergens, højnelse af livskvaliteten, økonomisk og social samhørighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne.

| 1.4 | Som Kommissionen selv siger, er statsstøtte faktisk er »en form for statslig indgriben, som bruges til at fremme en bestemt økonomisk aktivitet. Statsstøtte indebærer, at visse økonomiske sektorer eller aktiviteter favoriseres frem for andre. Statsstøtte fordrejer dermed konkurrencen ved at skelne mellem virksomheder, der modtager støtte, og andre, som ikke gør« (3). |
| --- | --- |

1.4

Som Kommissionen selv siger, er statsstøtte faktisk er »en form for statslig indgriben, som bruges til at fremme en bestemt økonomisk aktivitet. Statsstøtte indebærer, at visse økonomiske sektorer eller aktiviteter favoriseres frem for andre. Statsstøtte fordrejer dermed konkurrencen ved at skelne mellem virksomheder, der modtager støtte, og andre, som ikke gør« (3).

| 1.4.1 | I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, omfatter begrebet statsstøtte ikke kun den støtte, som ydes af de offentlige myndigheder, og som finansieres over de offentlige kasser, men også foranstaltninger, der har til formål at nedbringe de omkostninger, der normalt er del af en virksomheds udgifter. |
| --- | --- |

1.4.1

I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, omfatter begrebet statsstøtte ikke kun den støtte, som ydes af de offentlige myndigheder, og som finansieres over de offentlige kasser, men også foranstaltninger, der har til formål at nedbringe de omkostninger, der normalt er del af en virksomheds udgifter.

| 1.5 | Det Europæiske Råd i marts 2005 gentog målet om at fortsætte nedbringelsen af det generelle niveau for statsstøtte, idet der dog skal tages hensyn til eventuelle markedssvigt. Denne position ligger i forlængelse af, hvad der blev aftalt på Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 og Det Europæiske Råd i Stockholm i 2001, og tager afsæt i kravet om at rette statsstøtten mod de fælles horisontale mål, herunder samhørighedsmålene. |
| --- | --- |

1.5

Det Europæiske Råd i marts 2005 gentog målet om at fortsætte nedbringelsen af det generelle niveau for statsstøtte, idet der dog skal tages hensyn til eventuelle markedssvigt. Denne position ligger i forlængelse af, hvad der blev aftalt på Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 og Det Europæiske Råd i Stockholm i 2001, og tager afsæt i kravet om at rette statsstøtten mod de fælles horisontale mål, herunder samhørighedsmålene.

| 1.5.1 | I sin seneste meddelelse om midtvejsrevisionen af Lissabon-strategien bekræftede Kommissionen målet om at reducere statsstøtten og omdirigere den for at løse problemerne med markedssvigt, specielt i sektorer med et højt vækstpotentiale, samt at stimulere innovation (4). |
| --- | --- |

1.5.1

I sin seneste meddelelse om midtvejsrevisionen af Lissabon-strategien bekræftede Kommissionen målet om at reducere statsstøtten og omdirigere den for at løse problemerne med markedssvigt, specielt i sektorer med et højt vækstpotentiale, samt at stimulere innovation (4).

| 1.6 | Europa-Parlamentet har også for nyligt givet udtryk for sin mening om statsstøtte (5) og fremhævede i den forbindelse, at den skal bruges på en forsvarlig måde, som giver valuta for pengene, eftersom den:






  — | svarer til mere end 50 % af Den Europæiske Unions årsbudget, |
| --- | --- | --- |

1.6

Europa-Parlamentet har også for nyligt givet udtryk for sin mening om statsstøtte (5) og fremhævede i den forbindelse, at den skal bruges på en forsvarlig måde, som giver valuta for pengene, eftersom den:

—

svarer til mere end 50 % af Den Europæiske Unions årsbudget,

| — | har følger for de offentlige finanser, konkurrencen og private virksomheders evne til at investere i en globaliseret økonomi, |
| --- | --- |

—

har følger for de offentlige finanser, konkurrencen og private virksomheders evne til at investere i en globaliseret økonomi,

| — | finansieres af europæiske skatteydere. |
| --- | --- |

—

finansieres af europæiske skatteydere.

| 1.6.1 | Den 2. maj 2005 vedtog Europa-Parlamentet endvidere en beslutning om styrkelse af den europæiske konkurrenceevne: Konsekvenser af de industrielle ændringer for politikken vedrørende de små og mellemstore virksomheder og disses rolle (6), hvori det støttede målet om at reducere den samlede støtte til virksomheder, men mindede om, at visse former for støtte er hensigtsmæssige, når det drejer sig om at afhjælpe markedssvigt, det gælder f.eks. støtte til F&U, uddannelse og rådgivningstjenester. |
| --- | --- |

1.6.1

Den 2. maj 2005 vedtog Europa-Parlamentet endvidere en beslutning om styrkelse af den europæiske konkurrenceevne: Konsekvenser af de industrielle ændringer for politikken vedrørende de små og mellemstore virksomheder og disses rolle (6), hvori det støttede målet om at reducere den samlede støtte til virksomheder, men mindede om, at visse former for støtte er hensigtsmæssige, når det drejer sig om at afhjælpe markedssvigt, det gælder f.eks. støtte til F&U, uddannelse og rådgivningstjenester.

| 1.6.2 | Parlamentet understregede betydningen af statsstøtte for små og mellemstore virksomheder i medlemsstaterne og opfordrede Kommissionen til inden for strukturfondene at bibeholde alle instrumenter, som støtter økonomisk og socioøkonomisk omstilling i regioner, der rammes af virksomhedsflytninger. Det opfordrede til at tage mere hensyn til små virksomheder og mikrovirksomheder (7) i disse regioner og generelt i alle samhørighedspolitikkerne. |
| --- | --- |

1.6.2

Parlamentet understregede betydningen af statsstøtte for små og mellemstore virksomheder i medlemsstaterne og opfordrede Kommissionen til inden for strukturfondene at bibeholde alle instrumenter, som støtter økonomisk og socioøkonomisk omstilling i regioner, der rammes af virksomhedsflytninger. Det opfordrede til at tage mere hensyn til små virksomheder og mikrovirksomheder (7) i disse regioner og generelt i alle samhørighedspolitikkerne.

| 1.6.3 | Europa-Parlamentet foreslog som en del af planen om en reform af statsstøtteordninger, at der skulle anvendes en klar fremgangsmåde med henblik på at fremme innovation på tværs af alle sektorer inden for rammerne af Lissabon-målene. |
| --- | --- |

1.6.3

Europa-Parlamentet foreslog som en del af planen om en reform af statsstøtteordninger, at der skulle anvendes en klar fremgangsmåde med henblik på at fremme innovation på tværs af alle sektorer inden for rammerne af Lissabon-målene.

| 1.7 | Domstolen har ved mange lejligheder givet udtryk for sin egen holdning til statsstøtte og har skabt en egentlig case-by-case-law gennem en retspraksis med konsekvente, meget detaljerede retningslinjer, senest i form af dommen om tjenesteydelser af almen interesse og Altmark-dommen af 24. juli 2003 (8). |
| --- | --- |

1.7

Domstolen har ved mange lejligheder givet udtryk for sin egen holdning til statsstøtte og har skabt en egentlig case-by-case-law gennem en retspraksis med konsekvente, meget detaljerede retningslinjer, senest i form af dommen om tjenesteydelser af almen interesse og Altmark-dommen af 24. juli 2003 (8).

| 1.8 | I sin meddelelse fra april 2005 om resultattavle vedrørende statsstøtte (9) er Kommissionen fortrøstningsfuld med hensyn til medlemsstaternes reaktioner på Lissabon-strategien, idet den bemærker, at der har været et lille fald i støtteniveauet i forhold til BNP og endnu mere positive tiltag i form af omdirigering af støtten i overensstemmelse med forslag fra forskellige Europæiske Råd. Men der står stadig meget tilbage at gøre. |
| --- | --- |

1.8

I sin meddelelse fra april 2005 om resultattavle vedrørende statsstøtte (9) er Kommissionen fortrøstningsfuld med hensyn til medlemsstaternes reaktioner på Lissabon-strategien, idet den bemærker, at der har været et lille fald i støtteniveauet i forhold til BNP og endnu mere positive tiltag i form af omdirigering af støtten i overensstemmelse med forslag fra forskellige Europæiske Råd. Men der står stadig meget tilbage at gøre.

| 1.8.1 | Kommissionen oprettede i 2001 statsstøtteregistret og resultattavlen vedrørende statsstøtte, som skulle danne grundlag for en drøftelse af en strategi for reduktion af det overordnede statsstøtteniveau og omdirigere støtten til horisontale mål. Disse værktøjer blev udviklet yderligere i 2002. EØSU har udtrykt påskønnelse for Kommissionens bestræbelser på at opnå større gennemsigtighed på statsstøtteområdet, hvilket er særligt vigtigt, når det gælder de medlemsstater, som lige har tiltrådt EU. |
| --- | --- |

1.8.1

Kommissionen oprettede i 2001 statsstøtteregistret og resultattavlen vedrørende statsstøtte, som skulle danne grundlag for en drøftelse af en strategi for reduktion af det overordnede statsstøtteniveau og omdirigere støtten til horisontale mål. Disse værktøjer blev udviklet yderligere i 2002. EØSU har udtrykt påskønnelse for Kommissionens bestræbelser på at opnå større gennemsigtighed på statsstøtteområdet, hvilket er særligt vigtigt, når det gælder de medlemsstater, som lige har tiltrådt EU.

| 1.9 | EØSU glæder sig over, at den årlige samlede statsstøtte i 2003 var faldet med 3,6 % siden 1999 og med næsten 30 % siden 1996. Det bemærker imidlertid også, at tallet på 53 milliarder euro (10), hvoraf mere end 60 % er øremærket til produktions- og serviceindustrien, fortsat er højt. Det udtrykker endvidere bekymring over de mulige konkurrenceforvridninger, som kunne opstå på grund af forskellene i statsstøtten i medlemsstaterne og i de forskellige regioner i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.9

EØSU glæder sig over, at den årlige samlede statsstøtte i 2003 var faldet med 3,6 % siden 1999 og med næsten 30 % siden 1996. Det bemærker imidlertid også, at tallet på 53 milliarder euro (10), hvoraf mere end 60 % er øremærket til produktions- og serviceindustrien, fortsat er højt. Det udtrykker endvidere bekymring over de mulige konkurrenceforvridninger, som kunne opstå på grund af forskellene i statsstøtten i medlemsstaterne og i de forskellige regioner i medlemsstaterne.

| 1.9.1 | EØSU udtrykte i en tidligere udtalelse (11) tilfredshed med, at Kommissionen med jævne mellemrum belyser og præciserer reglerne, og bemærkede, at særlig opmærksomhed bør rettes mod gruppefritagelsesforordningen og beskæftigelsesstøtte, som skal gøre det lettere for medlemsstaterne at skabe arbejdspladser. |
| --- | --- |

1.9.1

EØSU udtrykte i en tidligere udtalelse (11) tilfredshed med, at Kommissionen med jævne mellemrum belyser og præciserer reglerne, og bemærkede, at særlig opmærksomhed bør rettes mod gruppefritagelsesforordningen og beskæftigelsesstøtte, som skal gøre det lettere for medlemsstaterne at skabe arbejdspladser.

| 1.9.2 | EØSU er helt enig med Kommissionen i, at statsstøttebestemmelserne skal justeres over tid, så der tages højde for udviklingen på det politiske, økonomiske og retlige område. Derfor revideres instrumenter til vurdering af statsstøtten periodisk og har ofte en begrænset løbetid (12). |
| --- | --- |

1.9.2

EØSU er helt enig med Kommissionen i, at statsstøttebestemmelserne skal justeres over tid, så der tages højde for udviklingen på det politiske, økonomiske og retlige område. Derfor revideres instrumenter til vurdering af statsstøtten periodisk og har ofte en begrænset løbetid (12).

| 1.10 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fremlagt et forslag til udformning af en generel reform på området (13), som er baseret på en integreret tilgang, der i høj grad inddrager markedsfejl. |
| --- | --- |

1.10

EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fremlagt et forslag til udformning af en generel reform på området (13), som er baseret på en integreret tilgang, der i høj grad inddrager markedsfejl.

| 1.10.1 | Udvalget mener, at en eventuel ny ramme, der vedtages, skal sikre en nødvendig afvejning af hensynet til statsstøttepolitikken og udviklingshensyn og underkastes en revision, der sigter på forenkling og grundige konsekvensvurderinger. |
| --- | --- |

1.10.1

Udvalget mener, at en eventuel ny ramme, der vedtages, skal sikre en nødvendig afvejning af hensynet til statsstøttepolitikken og udviklingshensyn og underkastes en revision, der sigter på forenkling og grundige konsekvensvurderinger.

| 1.10.2 | Revisionen skal hvile på klare målsætninger, brede høringer og fyldestgørende oplysninger. Den nye ramme skal – udover at etablere et klart kontrolsystem - sikre sammenhæng i politikkerne, koncentration af tiltagene samt øget forenkling, gennemsigtighed og retssikkerhed. |
| --- | --- |

1.10.2

Revisionen skal hvile på klare målsætninger, brede høringer og fyldestgørende oplysninger. Den nye ramme skal – udover at etablere et klart kontrolsystem - sikre sammenhæng i politikkerne, koncentration af tiltagene samt øget forenkling, gennemsigtighed og retssikkerhed.

| 1.10.3 | Den foreslåede ramme bør være i samklang med:






  — | målene for den integrerede strategi for konkurrenceevne, som blev lagt fast af Det Europæiske Råd i november 2004 med henblik på at genoplive Lissabon-dagsordenen hvad angår økonomisk udvikling, beskæftigelsesvækst og iværksætterfremme, |
| --- | --- | --- |

1.10.3

Den foreslåede ramme bør være i samklang med:

—

målene for den integrerede strategi for konkurrenceevne, som blev lagt fast af Det Europæiske Råd i november 2004 med henblik på at genoplive Lissabon-dagsordenen hvad angår økonomisk udvikling, beskæftigelsesvækst og iværksætterfremme,

| — | hensynet til en forenkling af Fællesskabets statsstøttepolitik, som er blevet mere og mere kompleks i takt med de løbende regeltilføjelser, der også har øget den administrative byrde for både medlemsstaterne og modtagerne, |
| --- | --- |

—

hensynet til en forenkling af Fællesskabets statsstøttepolitik, som er blevet mere og mere kompleks i takt med de løbende regeltilføjelser, der også har øget den administrative byrde for både medlemsstaterne og modtagerne,

| — | hensynet til retssikkerheden og den administrative gennemsigtighed med klare, enkle og på forhånd fastlagte regler, der er nemme at forstå og anvende for virksomhederne og deres rådgivere, |
| --- | --- |

—

hensynet til retssikkerheden og den administrative gennemsigtighed med klare, enkle og på forhånd fastlagte regler, der er nemme at forstå og anvende for virksomhederne og deres rådgivere,

| — | princippet om det økonomisk acceptable i støtte, som sigter på at afhjælpe markedsfejl ved at mindske usikkerheden og dermed sikre markedsaktørerne en tilstrækkelig grad af forudseelighed, |
| --- | --- |

—

princippet om det økonomisk acceptable i støtte, som sigter på at afhjælpe markedsfejl ved at mindske usikkerheden og dermed sikre markedsaktørerne en tilstrækkelig grad af forudseelighed,

| — | mekanismerne og procedurerne for identificering og notificering af foranstaltninger, der er uforenelige med det indre marked for EU-25. Disse bør sikre praktiske metoder til aktivt at inddrage interessenterne, domstolene, den akademiske verden, erhvervslivet og civilsamfundet. |
| --- | --- |

—

mekanismerne og procedurerne for identificering og notificering af foranstaltninger, der er uforenelige med det indre marked for EU-25. Disse bør sikre praktiske metoder til aktivt at inddrage interessenterne, domstolene, den akademiske verden, erhvervslivet og civilsamfundet.

| 1.10.4 | Desuden spiller følgende elementer en stor rolle:






  — | støttemodtagernes størrelse og lokalisering og den samlede støtte, der ydes (jf. »de minimis«-forordningen), |
| --- | --- | --- |

1.10.4

Desuden spiller følgende elementer en stor rolle:

—

støttemodtagernes størrelse og lokalisering og den samlede støtte, der ydes (jf. »de minimis«-forordningen),

| — | den nye rammes forenelighed med Fællesskabets miljøpolitik (de nye bestemmelser om handelen med emissioner), |
| --- | --- |

—

den nye rammes forenelighed med Fællesskabets miljøpolitik (de nye bestemmelser om handelen med emissioner),

| — | innovationspolitik (vademecum fra november 2004 og ny meddelelse fra 2005) og politikken for forskning og teknologisk udvikling (ny ramme for F&U-støtte for 2006), |
| --- | --- |

—

innovationspolitik (vademecum fra november 2004 og ny meddelelse fra 2005) og politikken for forskning og teknologisk udvikling (ny ramme for F&U-støtte for 2006),

| — | industripolitikken for de forskellige sektorer, |
| --- | --- |

—

industripolitikken for de forskellige sektorer,

| — | samhørighedspolitikken (revision af retningslinjerne for regional støtte for 2006), |
| --- | --- |

—

samhørighedspolitikken (revision af retningslinjerne for regional støtte for 2006),

| — | erhvervspolitikken (»de minimis«-forordningen og revisionen af bestemmelserne om risikovillig kapital), |
| --- | --- |

—

erhvervspolitikken (»de minimis«-forordningen og revisionen af bestemmelserne om risikovillig kapital),

| — | forbrugernes stilling og fordelene for de europæiske borgere. |
| --- | --- |

—

forbrugernes stilling og fordelene for de europæiske borgere.

| 1.11 | Efter EØSU's mening er det vigtigste med hensyn til udarbejdelsen af en fælles ramme for statsstøtte imidlertid, at der lanceres en moderne politik, som samstemmende støttes af alle medlemsstater, eftersom globaliseringen stiller krav om overgangsprocesser og omstruktureringer i alle Unionens økonomier. |
| --- | --- |

1.11

Efter EØSU's mening er det vigtigste med hensyn til udarbejdelsen af en fælles ramme for statsstøtte imidlertid, at der lanceres en moderne politik, som samstemmende støttes af alle medlemsstater, eftersom globaliseringen stiller krav om overgangsprocesser og omstruktureringer i alle Unionens økonomier.

| 1.12 | Virksomhederne er som potentielle og faktiske modtagere af statsstøtte, sammen med den offentlige sektor, særligt godt placerede til at vurdere, hvor effektive de skabte instrumenter er. De kan yde et praktisk bidrag til overvågningen af løsninger, der harmonerer med en moderne europæisk statsstøttepolitik, og kan komme med nyttige forslag til nye retningslinjer. |
| --- | --- |

1.12

Virksomhederne er som potentielle og faktiske modtagere af statsstøtte, sammen med den offentlige sektor, særligt godt placerede til at vurdere, hvor effektive de skabte instrumenter er. De kan yde et praktisk bidrag til overvågningen af løsninger, der harmonerer med en moderne europæisk statsstøttepolitik, og kan komme med nyttige forslag til nye retningslinjer.

| 1.12.1 | Endvidere er det virksomhederne, som på deres egen krop oplever retsusikkerheden og de lange godkendelsestider i støttesystemerne samt de alvorlige konsekvenser ved at skulle tilbagebetale støtte, der erklæres ulovlig. De hører derfor til dem, der ville få mest ud af en klar og entydig tolkning af Fællesskabets lovgivning og af, at vanskelighederne og uensartethederne i fortolkningen og gennemførelsen af reglerne blev ryddet af vejen. |
| --- | --- |

1.12.1

Endvidere er det virksomhederne, som på deres egen krop oplever retsusikkerheden og de lange godkendelsestider i støttesystemerne samt de alvorlige konsekvenser ved at skulle tilbagebetale støtte, der erklæres ulovlig. De hører derfor til dem, der ville få mest ud af en klar og entydig tolkning af Fællesskabets lovgivning og af, at vanskelighederne og uensartethederne i fortolkningen og gennemførelsen af reglerne blev ryddet af vejen.

2.   Mod en afbalanceret ramme for reform af statsstøtten

| 2.1 | EØSU er overbevist om, at Kommissionens reformforslag kan blive en værdifuld smeltedigel, hvor man kan opnå en overordnet balance mellem:






  — | hensynet til samtlige medlemsstaters udvikling hen imod en bæredygtig vidensøkonomi med flere og bedre arbejdsplader og en høj levestandard, |
| --- | --- | --- |

2.1

EØSU er overbevist om, at Kommissionens reformforslag kan blive en værdifuld smeltedigel, hvor man kan opnå en overordnet balance mellem:

—

hensynet til samtlige medlemsstaters udvikling hen imod en bæredygtig vidensøkonomi med flere og bedre arbejdsplader og en høj levestandard,

| — | globaliseringens bindinger, herunder med hensyn til fuld overholdelse af WTO's bestemmelser, |
| --- | --- |

—

globaliseringens bindinger, herunder med hensyn til fuld overholdelse af WTO's bestemmelser,

| — | lige betingelser på det store indre marked i det udvidede Europa for virksomheder, forbrugere, skatteydere og civilsamfundets grupper i det hele taget. |
| --- | --- |

—

lige betingelser på det store indre marked i det udvidede Europa for virksomheder, forbrugere, skatteydere og civilsamfundets grupper i det hele taget.

| 2.2 | EØSU støtter fuldt ud princippet bag reformen »Mindre og bedre målrettet statsstøtte«, som har til formål at gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige på de indenlandske og internationale markeder samt at skabe de rigtige betingelser for at belønne de mest effektive virksomheder. |
| --- | --- |

2.2

EØSU støtter fuldt ud princippet bag reformen »Mindre og bedre målrettet statsstøtte«, som har til formål at gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige på de indenlandske og internationale markeder samt at skabe de rigtige betingelser for at belønne de mest effektive virksomheder.

| 2.3 | EØSU støtter fuldt ud den linje, Kommissionen lægger, og som har til formål at forenkle bestemmelserne med henblik på at give de erhvervsdrivende større sikkerhed og lette medlemsstaternes administrative byrder. EØSU er faktisk overbevist om, at usikkerhed om, hvad der er lovlig og, hvad der er ulovlig statsstøtte, i virkeligheden kan så tvivl om legitimiteten af Kommissionens statsstøttekontrol. |
| --- | --- |

2.3

EØSU støtter fuldt ud den linje, Kommissionen lægger, og som har til formål at forenkle bestemmelserne med henblik på at give de erhvervsdrivende større sikkerhed og lette medlemsstaternes administrative byrder. EØSU er faktisk overbevist om, at usikkerhed om, hvad der er lovlig og, hvad der er ulovlig statsstøtte, i virkeligheden kan så tvivl om legitimiteten af Kommissionens statsstøttekontrol.

| 2.4 | EØSU mener, at den foreslåede reform af Fællesskabets statsstøttebestemmelser overordnet bør tilgodese hensynet til:






  — | større inddragelse, fra institutionernes side, af de involverede aktører, i første række virksomhederne, i politikbeslutningerne og -implementeringen, |
| --- | --- | --- |

2.4

EØSU mener, at den foreslåede reform af Fællesskabets statsstøttebestemmelser overordnet bør tilgodese hensynet til:

—

større inddragelse, fra institutionernes side, af de involverede aktører, i første række virksomhederne, i politikbeslutningerne og -implementeringen,

| — | justering af de eksisterende bestemmelser i forhold til de nye udfordringer med henblik på at støtte Lissabon-målene og skabe større nytte for befolkningen, |
| --- | --- |

—

justering af de eksisterende bestemmelser i forhold til de nye udfordringer med henblik på at støtte Lissabon-målene og skabe større nytte for befolkningen,

| — | skabelse af specifikke instrumenter, som giver virksomheder passende incitamenter til at ekspandere, |
| --- | --- |

—

skabelse af specifikke instrumenter, som giver virksomheder passende incitamenter til at ekspandere,

| — | vedtagelse af nye bestemmelser for statsstøtte til innovation og F&U, |
| --- | --- |

—

vedtagelse af nye bestemmelser for statsstøtte til innovation og F&U,

| — | klarere betingelser for ydelse af skattemæssig støtte ved at tage rammerne for støttetiltag i form af skattefordele op til revision med sigte på at sikre ugunstigt stillede områder lige muligheder gennem et attraktivt, enkelt instrument med begrænset indvirkning på konkurrencen, |
| --- | --- |

—

klarere betingelser for ydelse af skattemæssig støtte ved at tage rammerne for støttetiltag i form af skattefordele op til revision med sigte på at sikre ugunstigt stillede områder lige muligheder gennem et attraktivt, enkelt instrument med begrænset indvirkning på konkurrencen,

| — | indførelse af mekanismer for efterfølgende vurdering og overvågning af foranstaltningernes omkostningseffektivitet under hensyntagen til deres indvirkning på det indre markeds funktionsevne, |
| --- | --- |

—

indførelse af mekanismer for efterfølgende vurdering og overvågning af foranstaltningernes omkostningseffektivitet under hensyntagen til deres indvirkning på det indre markeds funktionsevne,

| — | større internationalt samarbejde om samordning af Fællesskabets politik med tredjelandes politikker, navnlig lande, hvis lovgivning ikke indeholder begrænsninger med hensyn til statsstøtte. |
| --- | --- |

—

større internationalt samarbejde om samordning af Fællesskabets politik med tredjelandes politikker, navnlig lande, hvis lovgivning ikke indeholder begrænsninger med hensyn til statsstøtte.

| 2.5 | Statsstøttepolitikken er en integrerende del af konkurrencepolitikken og dermed en af de fællesskabspolitikker, der påvirker den økonomiske udvikling mest. EØSU mener derfor, at statsstøttepolitikken mere specifikt bør anvendes til at opnå en udvikling af høj kvalitet, der tilgodeser Lissabon-målene, således at den kan spille rollen som motor for en sund økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling. |
| --- | --- |

2.5

Statsstøttepolitikken er en integrerende del af konkurrencepolitikken og dermed en af de fællesskabspolitikker, der påvirker den økonomiske udvikling mest. EØSU mener derfor, at statsstøttepolitikken mere specifikt bør anvendes til at opnå en udvikling af høj kvalitet, der tilgodeser Lissabon-målene, således at den kan spille rollen som motor for en sund økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling.

| 2.6 | Konkurrenceevne er et mål for markedets evne til effektivt at skabe varer og tjenesteydelser med højt værdiindhold i en globaliseret verden med det sigte at forbedre levestandarden i samfundet og sikre et højt beskæftigelsesniveau. Det må imidlertid indrømmes, at det ikke er lykkedes EU at fremme europæiske virksomheders vækst eller opkvalificere humanressourcerne og komme op på højere kvalitetsniveauer for teknologisk forskning, innovation, uddannelse og internationalisering, som krævet i Lissabon-strategien. |
| --- | --- |

2.6

Konkurrenceevne er et mål for markedets evne til effektivt at skabe varer og tjenesteydelser med højt værdiindhold i en globaliseret verden med det sigte at forbedre levestandarden i samfundet og sikre et højt beskæftigelsesniveau. Det må imidlertid indrømmes, at det ikke er lykkedes EU at fremme europæiske virksomheders vækst eller opkvalificere humanressourcerne og komme op på højere kvalitetsniveauer for teknologisk forskning, innovation, uddannelse og internationalisering, som krævet i Lissabon-strategien.

3.   Reformen og Lissabon-strategien (Mindre og bedre målrettet statsstøtte)

| 3.1 | EØSU støtter en ny generel fællesskabsramme for statsstøtte, der er baseret på en støttepolitik, som:






  — | er mere målrettet og selektiv, |
| --- | --- | --- |

3.1

EØSU støtter en ny generel fællesskabsramme for statsstøtte, der er baseret på en støttepolitik, som:

—

er mere målrettet og selektiv,

| — | er sammenhængende og fuldt integreret med Lissabon-strategien, fuldførelsen af det indre marked og andre fællesskabspolitikker, |
| --- | --- |

—

er sammenhængende og fuldt integreret med Lissabon-strategien, fuldførelsen af det indre marked og andre fællesskabspolitikker,

| — | er baseret på forenkling, gennemsigtighed og retssikkerhed i procedurerne og bestemmelserne, |
| --- | --- |

—

er baseret på forenkling, gennemsigtighed og retssikkerhed i procedurerne og bestemmelserne,

| — | giver virksomhederne og de faglige organisationer en mere institutionel rolle i beslutningstagningen og implementeringen samt i vurderingen og overvågningen af støttens effektivitet, |
| --- | --- |

—

giver virksomhederne og de faglige organisationer en mere institutionel rolle i beslutningstagningen og implementeringen samt i vurderingen og overvågningen af støttens effektivitet,

| — | er baseret på deling af ansvaret, således at de nationale organer får et koordineringsansvar, |
| --- | --- |

—

er baseret på deling af ansvaret, således at de nationale organer får et koordineringsansvar,

| — | er koblet til de internationale organers og de vigtigste europæiske partneres støttepolitik, |
| --- | --- |

—

er koblet til de internationale organers og de vigtigste europæiske partneres støttepolitik,

| — | respekterer det indre markeds spilleregler, |
| --- | --- |

—

respekterer det indre markeds spilleregler,

| — | garanterer forenelighed i EU's offentlige støtte. |
| --- | --- |

—

garanterer forenelighed i EU's offentlige støtte.

| 3.2 | EØSU mener, at Fællesskabets statsstøttepolitik nu skal yde et aktivt bidrag med hensyn til at gøre Europa mere eftertragtet for investorer og arbejdsgivere, styrke virksomhedernes konkurrenceevne, støtte forsknings- og innovationstiltag samt fremme udvikling og udbredelsen af nye kompetencer og opkvalificering af menneskelige ressourcer. |
| --- | --- |

3.2

EØSU mener, at Fællesskabets statsstøttepolitik nu skal yde et aktivt bidrag med hensyn til at gøre Europa mere eftertragtet for investorer og arbejdsgivere, styrke virksomhedernes konkurrenceevne, støtte forsknings- og innovationstiltag samt fremme udvikling og udbredelsen af nye kompetencer og opkvalificering af menneskelige ressourcer.

| 3.3 | EØSU mener, at der bør indføres en generel gruppefritagelsesforordning, der skal udvide og forenkle Fællesskabets undtagelsesramme for uddannelses- og beskæftigelsesstøtte, som fremmer de støttetiltag, der er mest gennemsigtige og fokuserer mest på specifikke mål; tiltagene skal indkredses i tæt samråd med de virksomheder og sociale partnere, der som modtagere af støtten har bedst mulighed for at vurdere de foreslåede instrumenters effektivitet. |
| --- | --- |

3.3

EØSU mener, at der bør indføres en generel gruppefritagelsesforordning, der skal udvide og forenkle Fællesskabets undtagelsesramme for uddannelses- og beskæftigelsesstøtte, som fremmer de støttetiltag, der er mest gennemsigtige og fokuserer mest på specifikke mål; tiltagene skal indkredses i tæt samråd med de virksomheder og sociale partnere, der som modtagere af støtten har bedst mulighed for at vurdere de foreslåede instrumenters effektivitet.

| 3.4 | Hvad angår systemet for støtte med regionalt sigte, støtter EØSU intentionen i den nye programmeringsramme for 2007-2013 om at fremme udviklingen i de ugunstigt stillede regioner (NUTS II-regioner (»statistisk virkning« og »økonomisk udvikling«) og NUTS III-regioner (»tyndt befolkede områder«) samt fjerntliggende øer og bjergområder. Det sker ved at gøre op med støtteafhængighed, reducere de maksimale støtteintensiteter, forhindre, at støttedifferentialet mellem de mindst udviklede regioner overstiger 10 %, og imødegå potentielle bølger af virksomhedsudflytninger som følge af umådeholdne forskelle i støtten (ikke mere end 20 % for NUTS III-regioner) mellem grænseregioner. |
| --- | --- |

3.4

Hvad angår systemet for støtte med regionalt sigte, støtter EØSU intentionen i den nye programmeringsramme for 2007-2013 om at fremme udviklingen i de ugunstigt stillede regioner (NUTS II-regioner (»statistisk virkning« og »økonomisk udvikling«) og NUTS III-regioner (»tyndt befolkede områder«) samt fjerntliggende øer og bjergområder. Det sker ved at gøre op med støtteafhængighed, reducere de maksimale støtteintensiteter, forhindre, at støttedifferentialet mellem de mindst udviklede regioner overstiger 10 %, og imødegå potentielle bølger af virksomhedsudflytninger som følge af umådeholdne forskelle i støtten (ikke mere end 20 % for NUTS III-regioner) mellem grænseregioner.

| 3.4.1 | EØSU støtter Kommissionens fremgangsmåde med at variere de regionale støtteintensiteter for forskellige typer virksomheder, men mener, at faren for at bremse de mindre virksomheders størrelsesmæssige vækst kunne undgås ved at sikre en ensartet forhøjelse på 20 % for såvel små og som mellemstore virksomheder. I forbindelse med de foreslåede grænser for støtten til store virksomheders investeringer i regioner, der er omfattet af de nye undtagelser, bør der tages højde for den nye klassificering af virksomheder, der er fastlagt i Kommissionens henstilling fra 2003 (14). |
| --- | --- |

3.4.1

EØSU støtter Kommissionens fremgangsmåde med at variere de regionale støtteintensiteter for forskellige typer virksomheder, men mener, at faren for at bremse de mindre virksomheders størrelsesmæssige vækst kunne undgås ved at sikre en ensartet forhøjelse på 20 % for såvel små og som mellemstore virksomheder. I forbindelse med de foreslåede grænser for støtten til store virksomheders investeringer i regioner, der er omfattet af de nye undtagelser, bør der tages højde for den nye klassificering af virksomheder, der er fastlagt i Kommissionens henstilling fra 2003 (14).

| 3.5 | Hvad angår mindre støttebeløb, støtter EØSU, at loftet for »de minimis«-støtten hæves, ikke mindst for at sikre en større grad af koncentration og forenkling i Fællesskabets støtteindsats. |
| --- | --- |

3.5

Hvad angår mindre støttebeløb, støtter EØSU, at loftet for »de minimis«-støtten hæves, ikke mindst for at sikre en større grad af koncentration og forenkling i Fællesskabets støtteindsats.

| 3.6 | EØSU mener, at Kommissionen burde fokusere på statsstøtte, der har en afgørende indvirkning på handelen, i stedet for at spilde ressourcerne på at analysere store mængder sager af hovedsageligt lokal interesse; her er en afklaring af, hvad der nærmere ligger i begrebet »local concern«, nødvendig. |
| --- | --- |

3.6

EØSU mener, at Kommissionen burde fokusere på statsstøtte, der har en afgørende indvirkning på handelen, i stedet for at spilde ressourcerne på at analysere store mængder sager af hovedsageligt lokal interesse; her er en afklaring af, hvad der nærmere ligger i begrebet »local concern«, nødvendig.

| 3.7 | EØSU mener, at statsstøttekontrollen bør være afvejet og effektiv, samt at komplekse notifikationsprocedurer bør undgås i sager, som er af mindre økonomisk betydning for konkurrencen i Fællesskabet. |
| --- | --- |

3.7

EØSU mener, at statsstøttekontrollen bør være afvejet og effektiv, samt at komplekse notifikationsprocedurer bør undgås i sager, som er af mindre økonomisk betydning for konkurrencen i Fællesskabet.

| 3.8 | EØSU støtter kraftigt forslaget fra Kommissionen (februar 2004) om statsstøtte af ubetydelig beløbsstørrelse. Forslaget sigter på, at medlemsstaterne sikres større fleksibilitet og enklere procedurer samt tilstrækkelig handlefrihed til at indføre støtteforanstaltninger, der fremmer opfyldelsen af Lissabon-målene, alt imens Kommissionen bibeholder de fornødne kontrolmuligheder. |
| --- | --- |

3.8

EØSU støtter kraftigt forslaget fra Kommissionen (februar 2004) om statsstøtte af ubetydelig beløbsstørrelse. Forslaget sigter på, at medlemsstaterne sikres større fleksibilitet og enklere procedurer samt tilstrækkelig handlefrihed til at indføre støtteforanstaltninger, der fremmer opfyldelsen af Lissabon-målene, alt imens Kommissionen bibeholder de fornødne kontrolmuligheder.

| 3.9 | Hvad angår sektorstøtte, bør der i overensstemmelse med den linje, Kommissionen har udstukket for gruppefritagelser, sikres sammenhæng mellem EU's sektorpolitikker og støtteordningerne inden for transport, energi, information og kommunikation. I Lissabon-strategien blev der fastlagt specifikke mål for den kulturelle og den audiovisuelle sektor samt film- og idrætssektoren, hvor der er et stort potentiale for innovation, vækst og jobskabelse. |
| --- | --- |

3.9

Hvad angår sektorstøtte, bør der i overensstemmelse med den linje, Kommissionen har udstukket for gruppefritagelser, sikres sammenhæng mellem EU's sektorpolitikker og støtteordningerne inden for transport, energi, information og kommunikation. I Lissabon-strategien blev der fastlagt specifikke mål for den kulturelle og den audiovisuelle sektor samt film- og idrætssektoren, hvor der er et stort potentiale for innovation, vækst og jobskabelse.

| 3.10 | Fællesskabets ramme for statsstøtte til miljøbeskyttelse udløber i 2007. Her er det også vigtigt at forsøge at opfylde Lissabon-målene ved at lette handelen med CO2-emissioner (nationale fordelingsplaner for handelen med emissioner) som en del af målene i Kyoto-protokollen. |
| --- | --- |

3.10

Fællesskabets ramme for statsstøtte til miljøbeskyttelse udløber i 2007. Her er det også vigtigt at forsøge at opfylde Lissabon-målene ved at lette handelen med CO2-emissioner (nationale fordelingsplaner for handelen med emissioner) som en del af målene i Kyoto-protokollen.

| 3.11 | Støtte til innovation (i henhold til grønbogen (15)): EØSU mener, at den eksisterende ramme bør udvides til at omfatte typer af støtte til innovative aktiviteter, som ikke er omfattet af de nuværende retningslinjer, og at der bør opstilles klare, generelle forenelighedskriterier, som indrømmer medlemsstaterne bredere råderum med hensyn til at gribe ind uden notifikationsforpligtelse. |
| --- | --- |

3.11

Støtte til innovation (i henhold til grønbogen (15)): EØSU mener, at den eksisterende ramme bør udvides til at omfatte typer af støtte til innovative aktiviteter, som ikke er omfattet af de nuværende retningslinjer, og at der bør opstilles klare, generelle forenelighedskriterier, som indrømmer medlemsstaterne bredere råderum med hensyn til at gribe ind uden notifikationsforpligtelse.

| 3.11.1 | Med henblik på forbedringer på dette område opfordrer EØSU Kommissionen til, med hjælp fra Eurostat, at specificere mere nøjagtigt, hvilke produktions- og serviceaktiviteter der i øjeblikket kan defineres som innovative. En vejledning ville være til stor nytte for denne følsomme sektor. |
| --- | --- |

3.11.1

Med henblik på forbedringer på dette område opfordrer EØSU Kommissionen til, med hjælp fra Eurostat, at specificere mere nøjagtigt, hvilke produktions- og serviceaktiviteter der i øjeblikket kan defineres som innovative. En vejledning ville være til stor nytte for denne følsomme sektor.

| 3.11.2 | I den forbindelse glæder EØSU sig over offentliggørelsen den 21. september 2005 af meddelelsen om statsstøtte og innovation, som indeholder en fællesskabsramme for denne nøglesektor og identificerer både de mest åbenlyse markedssvigt og egnede foranstaltninger for de tilfælde, som kan afhjælpes. |
| --- | --- |

3.11.2

I den forbindelse glæder EØSU sig over offentliggørelsen den 21. september 2005 af meddelelsen om statsstøtte og innovation, som indeholder en fællesskabsramme for denne nøglesektor og identificerer både de mest åbenlyse markedssvigt og egnede foranstaltninger for de tilfælde, som kan afhjælpes.

| 3.12 | Endvidere skal der udarbejdes klare, på forhånd fastlagte kriterier for måling af, hvilke markedsfejl der kan hæmme optimale innovationsforanstaltninger og -instrumenter i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien. Samtidig skal medlemsstaterne og deres regioner imidlertid have tilstrækkeligt råderum til at gøre indgrebene målrettede og effektive, så de kan omsætte den prækompetitive forskning til kommerciel og markedsmæssig innovation. |
| --- | --- |

3.12

Endvidere skal der udarbejdes klare, på forhånd fastlagte kriterier for måling af, hvilke markedsfejl der kan hæmme optimale innovationsforanstaltninger og -instrumenter i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien. Samtidig skal medlemsstaterne og deres regioner imidlertid have tilstrækkeligt råderum til at gøre indgrebene målrettede og effektive, så de kan omsætte den prækompetitive forskning til kommerciel og markedsmæssig innovation.

| 3.13 | Det er vigtigt, at statsstøtte, der fremmer de små og mellemstore virksomheders investeringer i innovative projekter, også tilskynder virksomhederne til at vokse samt omfatter:






  — | støtte til regionale og tværregionale innovationsnetværk, |
| --- | --- | --- |

3.13

Det er vigtigt, at statsstøtte, der fremmer de små og mellemstore virksomheders investeringer i innovative projekter, også tilskynder virksomhederne til at vokse samt omfatter:

—

støtte til regionale og tværregionale innovationsnetværk,

| — | fremme af politikken for industrielle teknologiparker og -distrikter, |
| --- | --- |

—

fremme af politikken for industrielle teknologiparker og -distrikter,

| — | mobilisering af business angels og serviceudbydere, såsom venture technologists, mæglere og patentkonsulenter, |
| --- | --- |

—

mobilisering af business angels og serviceudbydere, såsom venture technologists, mæglere og patentkonsulenter,

| — | etablering af teknologioverførselscentre og centre for venturekapital, |
| --- | --- |

—

etablering af teknologioverførselscentre og centre for venturekapital,

| — | uddannelse og ansættelse af personale med tekniske kompetencer. |
| --- | --- |

—

uddannelse og ansættelse af personale med tekniske kompetencer.

| 3.14 | EØSU mener, at den nye ramme også bør tage højde for alle de eksterne faktorer, som influerer på innovationsprocessen, så som:






  — | virksomhedskultur orienteret imod innovation, |
| --- | --- | --- |

3.14

EØSU mener, at den nye ramme også bør tage højde for alle de eksterne faktorer, som influerer på innovationsprocessen, så som:

—

virksomhedskultur orienteret imod innovation,

| — | netværket af forbindelser med virksomheder, organisationer og offentlige organer, som er vigtige for skabelse og spredning af viden og innovation, og indbyrdes forbindelser mellem disse, |
| --- | --- |

—

netværket af forbindelser med virksomheder, organisationer og offentlige organer, som er vigtige for skabelse og spredning af viden og innovation, og indbyrdes forbindelser mellem disse,

| — | referencerammen af love og administrative regler, navnlig på området immaterielle ejendomsrettigheder, |
| --- | --- |

—

referencerammen af love og administrative regler, navnlig på området immaterielle ejendomsrettigheder,

| — | adgang til kapitalmarkedet, navnlig hvad angår risikovillig kapital og opstartskapital (revision af meddelelsen om investeringskapital), |
| --- | --- |

—

adgang til kapitalmarkedet, navnlig hvad angår risikovillig kapital og opstartskapital (revision af meddelelsen om investeringskapital),

| — | uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester og forbindelser mellem den akademiske og videnskabelige verden og erhvervslivet, |
| --- | --- |

—

uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester og forbindelser mellem den akademiske og videnskabelige verden og erhvervslivet,

| — | støttestrukturer (såsom »væksthuse«, distriktsnetværk, industri- og teknologiparker) og innovationsformidling. |
| --- | --- |

—

støttestrukturer (såsom »væksthuse«, distriktsnetværk, industri- og teknologiparker) og innovationsformidling.

| 3.14.1 | Mere generelt mener det, at det i forbindelse med revisionen af retningslinjerne vedrørende horisontal støtte, såsom støtte til forskning, innovation, miljøbeskyttelse og menneskelige ressourcer, vil være hensigtsmæssigt:






  — | at de intensiteter, der i dag er fastlagt for den horisontale støtte, øges, |
| --- | --- | --- |

3.14.1

Mere generelt mener det, at det i forbindelse med revisionen af retningslinjerne vedrørende horisontal støtte, såsom støtte til forskning, innovation, miljøbeskyttelse og menneskelige ressourcer, vil være hensigtsmæssigt:

—

at de intensiteter, der i dag er fastlagt for den horisontale støtte, øges,

| — | at de regionale bonusser for indgreb i mindre udviklede områder opretholdes, |
| --- | --- |

—

at de regionale bonusser for indgreb i mindre udviklede områder opretholdes,

| — | at en »samhørighedsbonus« for indgreb, der samfinansieres af strukturfondene, indføres for områder, der ikke er støtteberettigede, eller områder, som ikke længere er støtteberettigede i henhold til artikel 83, litra c). |
| --- | --- |

—

at en »samhørighedsbonus« for indgreb, der samfinansieres af strukturfondene, indføres for områder, der ikke er støtteberettigede, eller områder, som ikke længere er støtteberettigede i henhold til artikel 83, litra c).

| 3.15 | Hvad angår støtte til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, bør det understreges, at disse tjenesteydelser indgår som et grundlæggende element i den sociale og regionale samhørighed. På baggrund af de kriterier, der blev opstillet i Altmark-dommen (16) og efterfølgende lagt fast i Kommissionens beslutning af 13. juli 2005, er det derfor nødvendigt at præcisere, hvad der ligger i begrebet »en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet«, og at sikre retssikkerheden, når det drejer sig om kompensation for varetagelse af en public service-opgave, der er statsstøtte, som er forenelig med traktaten. |
| --- | --- |

3.15

Hvad angår støtte til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, bør det understreges, at disse tjenesteydelser indgår som et grundlæggende element i den sociale og regionale samhørighed. På baggrund af de kriterier, der blev opstillet i Altmark-dommen (16) og efterfølgende lagt fast i Kommissionens beslutning af 13. juli 2005, er det derfor nødvendigt at præcisere, hvad der ligger i begrebet »en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet«, og at sikre retssikkerheden, når det drejer sig om kompensation for varetagelse af en public service-opgave, der er statsstøtte, som er forenelig med traktaten.

| 3.16 | EØSU mener, at der i den fremtidige lovgivning bør tages højde for, at ansvaret for at definere tjenesteydelser af almen økonomisk interesse ligger hos nationale, regionale og lokale institutioner med demokratisk legitimitet på området (17). |
| --- | --- |

3.16

EØSU mener, at der i den fremtidige lovgivning bør tages højde for, at ansvaret for at definere tjenesteydelser af almen økonomisk interesse ligger hos nationale, regionale og lokale institutioner med demokratisk legitimitet på området (17).

4.   Enklere og mere gennemsigtige procedurer

| 4.1 | EØSU mener, at der kan tages et stort skridt i retning af en enklere og mere gennemsigtig støttepolitik, hvis Kommissionen forstærker sin fokus i støttepolitikken på elementer, der med stor sandsynlighed vil skabe betydelige konkurrenceforvridninger. |
| --- | --- |

4.1

EØSU mener, at der kan tages et stort skridt i retning af en enklere og mere gennemsigtig støttepolitik, hvis Kommissionen forstærker sin fokus i støttepolitikken på elementer, der med stor sandsynlighed vil skabe betydelige konkurrenceforvridninger.

| 4.2 | Forsinkelserne i behandlingen af sager skal fjernes ved hjælp af forbedrede og mere strømlinede administrative procedurer, lige som medlemsstaterne skal påtage sig deres ansvar med hensyn til at sikre gennemsigtighed og effektivitet. |
| --- | --- |

4.2

Forsinkelserne i behandlingen af sager skal fjernes ved hjælp af forbedrede og mere strømlinede administrative procedurer, lige som medlemsstaterne skal påtage sig deres ansvar med hensyn til at sikre gennemsigtighed og effektivitet.

| 4.3 | Endelig finder EØSU det yderst ønskeligt, at der udvikles kodekser for god praksis med fuld inddragelse af alle berørte parter, og navnlig virksomhederne som modtagere af støtte. |
| --- | --- |

4.3

Endelig finder EØSU det yderst ønskeligt, at der udvikles kodekser for god praksis med fuld inddragelse af alle berørte parter, og navnlig virksomhederne som modtagere af støtte.

5.   Reformen og EU-25

| 5.1 | Situationen efter udvidelsen kræver tilpasninger i statsstøttepolitikken med henblik på at gøre alle EU's regioner lige eftertragtede som nye lokaliseringer for virksomheder og investeringer samt sikre fair konkurrence mellem naboregioner. |
| --- | --- |

5.1

Situationen efter udvidelsen kræver tilpasninger i statsstøttepolitikken med henblik på at gøre alle EU's regioner lige eftertragtede som nye lokaliseringer for virksomheder og investeringer samt sikre fair konkurrence mellem naboregioner.

| 5.2 | De 10 nye medlemsstater giver i dag betydeligt større statsstøtte til virksomheder end de 15 gamle medlemsstater, målt i procent af BNP, men der er en tendens til, at denne situation gradvist vil blive udlignet. I perioden 2000-2003 udgjorde statsstøtten i de nye medlemsstater i gennemsnit 1,42 % af BNP sammenlignet med et gennemsnit på 0,4 % i EU-15. |
| --- | --- |

5.2

De 10 nye medlemsstater giver i dag betydeligt større statsstøtte til virksomheder end de 15 gamle medlemsstater, målt i procent af BNP, men der er en tendens til, at denne situation gradvist vil blive udlignet. I perioden 2000-2003 udgjorde statsstøtten i de nye medlemsstater i gennemsnit 1,42 % af BNP sammenlignet med et gennemsnit på 0,4 % i EU-15.

| 5.3 | Ifølge Lissabon-strategien skal støtten anvendes til at nå horisontale mål. I 2002 var 73 % øremærket til dette formål i EU-15 mod 22 % i de nye medlemsstater (18). |
| --- | --- |

5.3

Ifølge Lissabon-strategien skal støtten anvendes til at nå horisontale mål. I 2002 var 73 % øremærket til dette formål i EU-15 mod 22 % i de nye medlemsstater (18).

| 5.4 | På den anden side bør det anerkendes, at de nye medlemsstater har tilpasset sig særdeles godt til markedsøkonomien. Der står dog stadig meget tilbage at gøre for det udvidede EU, når det drejer sig om at reducere det samlede støtteniveau og styrke konkurrenceevnen, befordre en bæredygtig og sammenhængende udvikling samt fremhjælpe den nye europæiske vidensøkonomi. |
| --- | --- |

5.4

På den anden side bør det anerkendes, at de nye medlemsstater har tilpasset sig særdeles godt til markedsøkonomien. Der står dog stadig meget tilbage at gøre for det udvidede EU, når det drejer sig om at reducere det samlede støtteniveau og styrke konkurrenceevnen, befordre en bæredygtig og sammenhængende udvikling samt fremhjælpe den nye europæiske vidensøkonomi.

6.   Inddragelse af interessenterne: virksomheder og civilsamfundet

| 6.1 | EØSU mener, at en bedre styring af praksis og procedurer i forbindelse med statsstøtte er en nødvendighed. Det kræver øget inddragelse af de direkte interessenter, navnlig virksomheder og civilsamfundet, da det jo er dem, som i første række oplever retsusikkerheden og de lange behandlingstider for Fællesskabets godkendelse af støtteordninger samt de alvorlige konsekvenser ved at skulle tilbagebetale støtte, som er uberettiget eller ulovlig. |
| --- | --- |

6.1

EØSU mener, at en bedre styring af praksis og procedurer i forbindelse med statsstøtte er en nødvendighed. Det kræver øget inddragelse af de direkte interessenter, navnlig virksomheder og civilsamfundet, da det jo er dem, som i første række oplever retsusikkerheden og de lange behandlingstider for Fællesskabets godkendelse af støtteordninger samt de alvorlige konsekvenser ved at skulle tilbagebetale støtte, som er uberettiget eller ulovlig.

| 6.2 | Som modtagere af statsstøtte og samtidig som indbyrdes konkurrerende er virksomhederne godt rustet til at:






  — | vurdere effektiviteten af de iværksatte instrumenter, overvåge de vedtagne løsninger og definere bedste praksis takket være de kompetencer og den erfaring, de ligger inde med, |
| --- | --- | --- |

6.2

Som modtagere af statsstøtte og samtidig som indbyrdes konkurrerende er virksomhederne godt rustet til at:

—

vurdere effektiviteten af de iværksatte instrumenter, overvåge de vedtagne løsninger og definere bedste praksis takket være de kompetencer og den erfaring, de ligger inde med,

| — | fremme udbredelse af Fællesskabets lovgivning på en måde, der er klar, gennemsigtig og direkte tilgængelig for brugerne, uanset om de yder eller modtager støtte, |
| --- | --- |

—

fremme udbredelse af Fællesskabets lovgivning på en måde, der er klar, gennemsigtig og direkte tilgængelig for brugerne, uanset om de yder eller modtager støtte,

| — | bidrage til at løse vanskelighederne og usikkerhederne i forbindelse med fortolkningen og gennemførelsen af regler, som kan drage legitimiteten af statsstøttekontrollen i tvivl, |
| --- | --- |

—

bidrage til at løse vanskelighederne og usikkerhederne i forbindelse med fortolkningen og gennemførelsen af regler, som kan drage legitimiteten af statsstøttekontrollen i tvivl,

| — | indføre former for privat håndhævelse (»private enforcement«), hvilket vil fremme overholdelsen og den fulde gennemførelse af den europæiske lovgivning. |
| --- | --- |

—

indføre former for privat håndhævelse (»private enforcement«), hvilket vil fremme overholdelsen og den fulde gennemførelse af den europæiske lovgivning.

| 6.3 | EØSU mener derfor, at:






  — | institutionerne bør inddrage virksomhederne mere ind i politikbeslutningerne og i politikgennemførelsen, |
| --- | --- | --- |

6.3

EØSU mener derfor, at:

—

institutionerne bør inddrage virksomhederne mere ind i politikbeslutningerne og i politikgennemførelsen,

| — | der skal indføres mekanismer til efterfølgende vurdering og overvågning af foranstaltningernes omkostningseffektivitet, |
| --- | --- |

—

der skal indføres mekanismer til efterfølgende vurdering og overvågning af foranstaltningernes omkostningseffektivitet,

| — | Kommissionens beslutninger skal være fuldt tilgængelige på internettet på et af Kommissionens arbejdssprog samt på den pågældende medlemsstats sprog, |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutninger skal være fuldt tilgængelige på internettet på et af Kommissionens arbejdssprog samt på den pågældende medlemsstats sprog,

| — | virksomheder skal holdes underrettet om igangværende notifikationsprocesser, således at de kan vurdere, hvorvidt de indrømmelser, der er givet på nationalt og lokalt plan, stemmer overens med EU's grundlæggende regler og procedurer for støtte, og således at de kan samarbejde med myndigheder på forskellige planer om at sikre mere effektiv gennemførelse af EU's statsstøttepolitik, |
| --- | --- |

—

virksomheder skal holdes underrettet om igangværende notifikationsprocesser, således at de kan vurdere, hvorvidt de indrømmelser, der er givet på nationalt og lokalt plan, stemmer overens med EU's grundlæggende regler og procedurer for støtte, og således at de kan samarbejde med myndigheder på forskellige planer om at sikre mere effektiv gennemførelse af EU's statsstøttepolitik,

| — | der bør ske en proaktiv overvågning af gennemførelsen af lovgivningen med deltagelse af repræsentanter for erhvervslivet og civilsamfundet, der skal drages ind i økonomiske analyser af markedssvigt og udeblevne resultater i bestemte sektorer eller industrier, |
| --- | --- |

—

der bør ske en proaktiv overvågning af gennemførelsen af lovgivningen med deltagelse af repræsentanter for erhvervslivet og civilsamfundet, der skal drages ind i økonomiske analyser af markedssvigt og udeblevne resultater i bestemte sektorer eller industrier,

| — | der skal indføres systematiske, fælles mekanismer for overvågning af markedsfejl baseret på klart definerede og gennemsigtige kriterier samt iværksættes støtteforanstaltninger, som ikke har nogen væsentlig indvirkning på konkurrencen i det indre marked og som stemmer overens med Lissabon-strategien. |
| --- | --- |

—

der skal indføres systematiske, fælles mekanismer for overvågning af markedsfejl baseret på klart definerede og gennemsigtige kriterier samt iværksættes støtteforanstaltninger, som ikke har nogen væsentlig indvirkning på konkurrencen i det indre marked og som stemmer overens med Lissabon-strategien.

7.   Mod en statsstøttepolitik, som er et instrument til vækst og en del af en fælles vision om integreret, sammenhængende økonomisk udvikling i EU-25-27, og som skaber nye arbejdspladser og virksomheder

| 7.1 | EØSU mener, at der skal tegnes et klart billede af statsstøttens merværdi for fremtidens EU set i lyset af målene om en konkurrencedygtig, bæredygtig og sammenhængende udvikling i medlemsstaterne, som blev vedtaget i Lissabon og som er blevet gentaget mange gange på forskellige europæiske topmøder siden 2000. |
| --- | --- |

7.1

EØSU mener, at der skal tegnes et klart billede af statsstøttens merværdi for fremtidens EU set i lyset af målene om en konkurrencedygtig, bæredygtig og sammenhængende udvikling i medlemsstaterne, som blev vedtaget i Lissabon og som er blevet gentaget mange gange på forskellige europæiske topmøder siden 2000.

| 7.1.1 | De nøglesektorer, der er identificeret i Lissabon-strategien, kræver store, målrettede finansielle midler. Det skal afspejle sig fuldt ud i medlemsstaternes budget- og strukturpolitikker. Der er brug for en på forhånd fastlagt overordnet ramme for sammenhængende og indbyrdes forenelige tiltag, som alle politikker, herunder Fællesskabets konkurrencepolitik, skal indgå i og afpasses efter. |
| --- | --- |

7.1.1

De nøglesektorer, der er identificeret i Lissabon-strategien, kræver store, målrettede finansielle midler. Det skal afspejle sig fuldt ud i medlemsstaternes budget- og strukturpolitikker. Der er brug for en på forhånd fastlagt overordnet ramme for sammenhængende og indbyrdes forenelige tiltag, som alle politikker, herunder Fællesskabets konkurrencepolitik, skal indgå i og afpasses efter.

| 7.2 | Fuldførelsen af et indre marked i Europa, som kan konkurrere på lige fod med de øvrige aktører på det globale marked, stiller efter EØSU's mening krav om en vidtrækkende modernisering af de europæiske økonomiske politikker, navnlig statsstøttepolitikken, både hvad angår implementering og udformning. Dette gælder også, hvis der skal opbygges en omfattende infrastruktur og skabes store immaterielle investeringer, som på deres side er forudsætningen for et velfungerende, teknologisk avanceret og konkurrencedygtigt marked. |
| --- | --- |

7.2

Fuldførelsen af et indre marked i Europa, som kan konkurrere på lige fod med de øvrige aktører på det globale marked, stiller efter EØSU's mening krav om en vidtrækkende modernisering af de europæiske økonomiske politikker, navnlig statsstøttepolitikken, både hvad angår implementering og udformning. Dette gælder også, hvis der skal opbygges en omfattende infrastruktur og skabes store immaterielle investeringer, som på deres side er forudsætningen for et velfungerende, teknologisk avanceret og konkurrencedygtigt marked.

| 7.3 | Efter udvalgets mening bør medlemsstaterne og regionerne gennem opstilling af generelle forenelighedskriterier tilskyndes til at gennemføre støttepolitikker, der tilgodeser hensynet til en konkurrencedygtig økonomi og fri konkurrence. |
| --- | --- |

7.3

Efter udvalgets mening bør medlemsstaterne og regionerne gennem opstilling af generelle forenelighedskriterier tilskyndes til at gennemføre støttepolitikker, der tilgodeser hensynet til en konkurrencedygtig økonomi og fri konkurrence.

| 7.4 | Hvis markedet ikke formår at gøre de europæiske virksomheder konkurrencedygtige og forstærke deres kompetence med hensyn til teknologisk innovation, uddannelse og internationalisering, skal den europæiske statsstøttepolitik fremme og ikke hæmme politikker og ordninger, der har til formål at stimulere virksomhedernes vækst og øge deres evne til at tiltrække nye investeringer, ny viden og ny kapital til Europa. |
| --- | --- |

7.4

Hvis markedet ikke formår at gøre de europæiske virksomheder konkurrencedygtige og forstærke deres kompetence med hensyn til teknologisk innovation, uddannelse og internationalisering, skal den europæiske statsstøttepolitik fremme og ikke hæmme politikker og ordninger, der har til formål at stimulere virksomhedernes vækst og øge deres evne til at tiltrække nye investeringer, ny viden og ny kapital til Europa.

8.   Afsluttende henstillinger

| 8.1 | EØSU udtrykker sin støtte til en modernisering af den europæiske statsstøttepolitik baseret på en ny proaktiv fremgangsmåde og en ny overordnet fællesskabsramme. I den forbindelse anbefaler udvalget navnlig følgende:






  — | en politik, der imødegår problemerne på en hensigtsmæssig måde og afhjælper eller fjerner markedssvigt, |
| --- | --- | --- |

8.1

EØSU udtrykker sin støtte til en modernisering af den europæiske statsstøttepolitik baseret på en ny proaktiv fremgangsmåde og en ny overordnet fællesskabsramme. I den forbindelse anbefaler udvalget navnlig følgende:

—

en politik, der imødegår problemerne på en hensigtsmæssig måde og afhjælper eller fjerner markedssvigt,

| — | en politik, der yder et kraftigt bidrag til den fulde gennemførelse af det indre marked uden at skabe konkurrenceforvridninger, |
| --- | --- |

—

en politik, der yder et kraftigt bidrag til den fulde gennemførelse af det indre marked uden at skabe konkurrenceforvridninger,

| — | en mere sammenhængende og integreret politik, der fremmer opfyldelsen af de forskellige dele af Lissabon-strategien, med det formål at skabe et på globalt plan mere konkurrencedygtigt og innovativt Europa ved at udvikle virksomhederne, opkvalificere arbejdsstyrken og højne livskvaliteten i samfundet, |
| --- | --- |

—

en mere sammenhængende og integreret politik, der fremmer opfyldelsen af de forskellige dele af Lissabon-strategien, med det formål at skabe et på globalt plan mere konkurrencedygtigt og innovativt Europa ved at udvikle virksomhederne, opkvalificere arbejdsstyrken og højne livskvaliteten i samfundet,

| — | forstærke industriens og servicesektorens fundament gennem virksomhedsvækst og ved at tilpasse erhvervslivet og arbejdsmarkedet til de nye målsætninger for industripolitikken og til de nye krav, globaliseringen stiller, |
| --- | --- |

—

forstærke industriens og servicesektorens fundament gennem virksomhedsvækst og ved at tilpasse erhvervslivet og arbejdsmarkedet til de nye målsætninger for industripolitikken og til de nye krav, globaliseringen stiller,

| — | kraftig understøttelse af produkt- og procesinnovation i alle dens aspekter (19), |
| --- | --- |

—

kraftig understøttelse af produkt- og procesinnovation i alle dens aspekter (19),

| — | en proaktiv fremgangsmåde, der skal gøre Europa mere eftertragtet for investorer og bedre i stand til at skabe arbejdspladser, gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige, stimulere forskning og innovation og endelig fremme udvikling og udbredelse af nye kompetencer og opkvalificering af de menneskelige ressourcer, |
| --- | --- |

—

en proaktiv fremgangsmåde, der skal gøre Europa mere eftertragtet for investorer og bedre i stand til at skabe arbejdspladser, gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige, stimulere forskning og innovation og endelig fremme udvikling og udbredelse af nye kompetencer og opkvalificering af de menneskelige ressourcer,

| — | øget fokus på faktorer, som virkelig forvrider konkurrencen på det indre marked og de internationale markeder, uden at skabe unødige og bekostelige, tunge administrative procedurer, når det gælder behandlingen af begrænsede, lokale sager, som ikke skaber nævneværdige forvridninger, |
| --- | --- |

—

øget fokus på faktorer, som virkelig forvrider konkurrencen på det indre marked og de internationale markeder, uden at skabe unødige og bekostelige, tunge administrative procedurer, når det gælder behandlingen af begrænsede, lokale sager, som ikke skaber nævneværdige forvridninger,

| — | en fremgangsmåde, der er baseret på forenklede, gennemsigtige og forudsigelige procedurer og regler, jævnsides med foranstaltninger, der er baseret på faste, ikke-skønsmæssige kriterier, som er forenelige med Lissabon-dagsordenens mål om en harmonisk, sammenhængende og konkurrencedygtig udvikling på globalt plan, |
| --- | --- |

—

en fremgangsmåde, der er baseret på forenklede, gennemsigtige og forudsigelige procedurer og regler, jævnsides med foranstaltninger, der er baseret på faste, ikke-skønsmæssige kriterier, som er forenelige med Lissabon-dagsordenens mål om en harmonisk, sammenhængende og konkurrencedygtig udvikling på globalt plan,

| — | øget institutionel inddragelse af virksomhederne i beslutnings- og gennemførelsesprocesserne, i vurderingen og overvågning af effektiviteten samt i den praktiske håndhævelse, |
| --- | --- |

—

øget institutionel inddragelse af virksomhederne i beslutnings- og gennemførelsesprocesserne, i vurderingen og overvågning af effektiviteten samt i den praktiske håndhævelse,

| — | en tættere kobling mellem EU's, WTO's og de større europæiske globale aktørers regulering og lovgivning, |
| --- | --- |

—

en tættere kobling mellem EU's, WTO's og de større europæiske globale aktørers regulering og lovgivning,

| — | en fremadrettet, fælles vision, som inddrager alle erhvervslivets og arbejdsmarkedets aktører og alle politiske beslutningsniveauer, med det formål forudgående at efterprøve, om der i praksis er forenelighed mellem lovgivning og udvikling. |
| --- | --- |

—

en fremadrettet, fælles vision, som inddrager alle erhvervslivets og arbejdsmarkedets aktører og alle politiske beslutningsniveauer, med det formål forudgående at efterprøve, om der i praksis er forenelighed mellem lovgivning og udvikling.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Artikel 87, stk. 2.

1

(2)  Artikel 87, stk. 3.

2

(3)  KOM(2005) 147 af 20.4. 2005.

3

(4)  Informationssamfundet er ikke altid nemt at forstå. Informationssamfundets produkter indeholder en stor vidensandel. Muligheden for at producere stadigt mere innovative og vidensbaserede varer og tjenester skal opmuntres og støttes, også med statsstøtte.

4

(5)  Europa-Parlamentets beslutning nr. P6_TA(2005)0033 af 22.2.2005.

5

(6)  Europa-Parlamentets beslutning nr. A6-0148/2005 af 12.5.2005.

6

(7)  Se henstilling 2003/361/EF (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36-41).

7

(8)  Sag C-280/00, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark Sml. 2003 I, s. 7747.

8

(9)  Se fodnote 3.

9

(10)  På EU-plan.

10

(11)  EUT C 108 af 30.4.2004, s. 19.

11

(12)  SEK(2005) 795 af 7.6.2005.

12

(13)  KOM(2004) 293 af 20.4.2004.

13

(14)  EUT L 124 af 20.5.2003.

14

(15)  KOM(95) 688.

15

(16)  Sag C-280/00, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark Sml. 2003 I, s. 7747.

16

(17)  Undtagelsen om kompensation for varetagelse af public service-opgave (artikel 86, stk. 2) bør være omfattende nok til at sikre tilstrækkelig fleksibilitet, den nødvendige dynamik samt den mindst mulige administrative byrde.

17

(18)  På EU-plan gik ca. 73 % af den samlede støtte (med undtagelse af landbrug, fiskeri og transport) i 2002 til horisontale mål, herunder forskning og udvikling, små og mellemstore virksomheder, miljø og regional økonomisk udvikling. De resterende 27 % blev rettet mod specifikke sektorer (primært fremstilling, kul og finansielle tjenesteydelser), herunder støtte til redning og omstrukturering. Andelen af støtte til horisontale mål steg med 7 procentpoint i perioden 1998-2000 til 2000-2002. Dette skyldtes hovedsageligt de væsentlige stigninger i støtten til miljø (+ 7 procentpoint) og forskning og udvikling (+ 4 procentpoint). Denne positive tendens blev observeret i de fleste medlemsstater, dog i forskellig grad. Faktisk var næsten al den støtte, der blev tildelt i 2002 i adskillige medlemsstater (Belgien, Danmark, Grækenland, Italien, Østrig og Finland), øremærket til horisontale mål (KOM(2004) 256 endelig).

18

(19)  Jf. Grønbogen om innovation (1995).

19

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/9

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013)« og om »Forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011)«

KOM(2005) 119 endelig/2 – 2005/0043 (COD) – 2005/0044 (CNS)

(2006/C 65/02)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 25. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Gerd Wolf til ordfører og Antonello Pezzini til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling, den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 123 stemmer for og 4 hverken for eller imod:

Indhold

| 1. | Resumé og henstillinger |
| --- | --- |

1.

| 2. | Indledning |
| --- | --- |

2.

| 3. | Resumé af Kommissionens forslag |
| --- | --- |

3.

| 4. | Generelle bemærkninger |
| --- | --- |

4.

| 5. | Særlige bemærkninger |
| --- | --- |

5.

| 6. | EURATOM-programmet |
| --- | --- |

6.

1.   Resumé og henstillinger

| 1.1 | Lissabon-målene (1) vedrører Europas position i henseende til den globale konkurrence, hvis væsentlige kendetegn er det globale kapløb om tiltagende investeringer i forskning og udvikling, både i de traditionelle industrinationer (f.eks. USA, EU og Japan) og i de hurtigt voksende nye økonomiske magter (f.eks. Kina, Indien, Brasilien og Korea) med deres væsentligt billigere arbejdskraft. |
| --- | --- |

1.1

Lissabon-målene (1) vedrører Europas position i henseende til den globale konkurrence, hvis væsentlige kendetegn er det globale kapløb om tiltagende investeringer i forskning og udvikling, både i de traditionelle industrinationer (f.eks. USA, EU og Japan) og i de hurtigt voksende nye økonomiske magter (f.eks. Kina, Indien, Brasilien og Korea) med deres væsentligt billigere arbejdskraft.

| 1.2 | En effektiv og avanceret forskning og udvikling, som tildeles tilstrækkelig støtte, er nemlig et afgørende fundament og en forudsætning for innovation, konkurrencedygtighed og velstand og hermed også for kulturel udfoldelse og social sikkerhed. Investeringer i forskning og udvikling fører – med en betydelig forstærkende kraft – til en øget økonomiske styrke, hvilket er baggrunden for det i Barcelona (2) fastlagte 3 %-mål, der som følge af det globale kapløb imidlertid er et »moving target«. |
| --- | --- |

1.2

En effektiv og avanceret forskning og udvikling, som tildeles tilstrækkelig støtte, er nemlig et afgørende fundament og en forudsætning for innovation, konkurrencedygtighed og velstand og hermed også for kulturel udfoldelse og social sikkerhed. Investeringer i forskning og udvikling fører – med en betydelig forstærkende kraft – til en øget økonomiske styrke, hvilket er baggrunden for det i Barcelona (2) fastlagte 3 %-mål, der som følge af det globale kapløb imidlertid er et »moving target«.

| 1.3 | En EU-finansieret forskning og udvikling skaber en væsentlig europæisk merværdi. Forskning og udvikling åbner perspektiver, som i høj grad overgår visse medlemsstaters kapacitet og har allerede muliggjort en europæisk udvikling af verdensomspændende betydning. Forskning og udvikling har en afgørende og stimulerende løftestangs- og integrationseffekt på medlemsstaternes nødvendige og mere omfangsrige nationale forskningsprogrammer, hvilket også fører til en gruppering af ressourcer. De bringer de europæiske forskningseliter, den europæiske industri og de europæiske beslutningstagere sammen, og de er en katalysator for europæisk integration, samhørighed og identitetsdannelse. De er det centrale element i det europæiske forskningsrum. |
| --- | --- |

1.3

En EU-finansieret forskning og udvikling skaber en væsentlig europæisk merværdi. Forskning og udvikling åbner perspektiver, som i høj grad overgår visse medlemsstaters kapacitet og har allerede muliggjort en europæisk udvikling af verdensomspændende betydning. Forskning og udvikling har en afgørende og stimulerende løftestangs- og integrationseffekt på medlemsstaternes nødvendige og mere omfangsrige nationale forskningsprogrammer, hvilket også fører til en gruppering af ressourcer. De bringer de europæiske forskningseliter, den europæiske industri og de europæiske beslutningstagere sammen, og de er en katalysator for europæisk integration, samhørighed og identitetsdannelse. De er det centrale element i det europæiske forskningsrum.

| 1.4 | Kommissionens forslag om at hæve sine hidtidige udgifter og nu afsætte knap 8 % af det samlede fællesskabsbudget til disse mål er et prisværdigt og afgjort nødvendigt første skridt i den rigtige retning. Det er et vigtigt mindstebidrag, som bør øges på lang sigt, i bestræbelserne på ikke at sætte – med derimod at bevare og styrke – Europas position som den moderne videnskabs og tekniks vugge på spil. Lissabon-målene vil, selv på længere sigt, ikke kunne nås uden denne indsats. |
| --- | --- |

1.4

Kommissionens forslag om at hæve sine hidtidige udgifter og nu afsætte knap 8 % af det samlede fællesskabsbudget til disse mål er et prisværdigt og afgjort nødvendigt første skridt i den rigtige retning. Det er et vigtigt mindstebidrag, som bør øges på lang sigt, i bestræbelserne på ikke at sætte – med derimod at bevare og styrke – Europas position som den moderne videnskabs og tekniks vugge på spil. Lissabon-målene vil, selv på længere sigt, ikke kunne nås uden denne indsats.

| 1.5 | Ikke alene den samfundsøkonomiske konkurrenceevne, men også den kulturelle og politiske værdsættelse og indflydelse samt den heraf følgende tiltrækningskraft for investorer, videnskabsfolk og ingeniører (»hjerneflugt«) afhænger af den videnskabelige og tekniske effektivitet. EU skal fortsat være en vigtig og eftertragtet samarbejdsparter og må ikke miste sin verdenspolitiske betydning i det globale netværk. |
| --- | --- |

1.5

Ikke alene den samfundsøkonomiske konkurrenceevne, men også den kulturelle og politiske værdsættelse og indflydelse samt den heraf følgende tiltrækningskraft for investorer, videnskabsfolk og ingeniører (»hjerneflugt«) afhænger af den videnskabelige og tekniske effektivitet. EU skal fortsat være en vigtig og eftertragtet samarbejdsparter og må ikke miste sin verdenspolitiske betydning i det globale netværk.

| 1.6 | EØSU opfordrer derfor Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og navnlig medlemsstaternes stats- og regeringschefer til i fuld udstrækning at tilvejebringe de hårdt tiltrængte investeringer i forskning og udvikling som foreslået af Kommissionen og ikke gøre dem til en kastebold eller et offer for forhandlingerne om det fremtidige samlede EU-budget. Denne beslutning bliver en afgørende test af den europæiske politiks evne til at afstikke de fremtidige retningslinjer. |
| --- | --- |

1.6

EØSU opfordrer derfor Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og navnlig medlemsstaternes stats- og regeringschefer til i fuld udstrækning at tilvejebringe de hårdt tiltrængte investeringer i forskning og udvikling som foreslået af Kommissionen og ikke gøre dem til en kastebold eller et offer for forhandlingerne om det fremtidige samlede EU-budget. Denne beslutning bliver en afgørende test af den europæiske politiks evne til at afstikke de fremtidige retningslinjer.

| 1.7 | Endvidere appellerer EØSU til medlemsstaternes stats- og regeringschefer og til den europæiske industri om også i de nationale forskningsprogrammer og i de industrielle fremmeforanstaltninger at bidrage til, at 3 %-målet nås snarest muligt. |
| --- | --- |

1.7

Endvidere appellerer EØSU til medlemsstaternes stats- og regeringschefer og til den europæiske industri om også i de nationale forskningsprogrammer og i de industrielle fremmeforanstaltninger at bidrage til, at 3 %-målet nås snarest muligt.

| 1.8 | EØSU bifalder den grundlæggende udformning af begge de af Kommissionen foreslåede rammeprogrammer (RP 7 og RP 7 Euratom). Dette gælder ikke alene deres tematiske indhold og struktur, men også i stort omfang balancen mellem de enkelte programmålsætninger og –elementer |
| --- | --- |

1.8

EØSU bifalder den grundlæggende udformning af begge de af Kommissionen foreslåede rammeprogrammer (RP 7 og RP 7 Euratom). Dette gælder ikke alene deres tematiske indhold og struktur, men også i stort omfang balancen mellem de enkelte programmålsætninger og –elementer

| 1.9 | EØSU udtrykker glæde over, at delprogrammerne »energi«, »sikkerhed« og »rumfart« inddrages på ny. At sikre en tilstrækkelig, billig og bæredygtig energiforsyning i EU er et af de vigtigste og prioriterede problemer i spændingsfeltet mellem bæredygtighed, miljøvenlighed og konkurrenceevne, og løsningen herpå ligger i en tilstrækkelig forskning og udvikling. Den seneste tids terrorangreb har gjort det klart, at sikkerhedsspørgsmålet er yderst relevant. |
| --- | --- |

1.9

EØSU udtrykker glæde over, at delprogrammerne »energi«, »sikkerhed« og »rumfart« inddrages på ny. At sikre en tilstrækkelig, billig og bæredygtig energiforsyning i EU er et af de vigtigste og prioriterede problemer i spændingsfeltet mellem bæredygtighed, miljøvenlighed og konkurrenceevne, og løsningen herpå ligger i en tilstrækkelig forskning og udvikling. Den seneste tids terrorangreb har gjort det klart, at sikkerhedsspørgsmålet er yderst relevant.

| 1.10 | Mange af de problemer, der mangler at blive løst, indebærer en indsats på et bredt tværsnit af felter, der berører en række delprogrammer, herunder humaniora og samfundsøkonomi. Her henstiller EØSU, at man til enhver tid sikrer en overordnet samordning og de nødvendige tværforbindelser, hvilket kan påvirke de nuværende budgetoverslag for de enkelte delprogrammer. Dette gælder også den muligvis for lille budgetandel, der er afsat til samfundsvidenskabelige undersøgelser. |
| --- | --- |

1.10

Mange af de problemer, der mangler at blive løst, indebærer en indsats på et bredt tværsnit af felter, der berører en række delprogrammer, herunder humaniora og samfundsøkonomi. Her henstiller EØSU, at man til enhver tid sikrer en overordnet samordning og de nødvendige tværforbindelser, hvilket kan påvirke de nuværende budgetoverslag for de enkelte delprogrammer. Dette gælder også den muligvis for lille budgetandel, der er afsat til samfundsvidenskabelige undersøgelser.

| 1.11 | EØSU bifalder, at Kommissionen har til hensigt at forenkle de administrative procedurer, reducere de hermed forbundne omkostninger og således øge de europæiske forskningsprogrammers effektivitet. Den nuværende arbejds- og omkostningsbyrde ved ansøgnings- og bevillingsprocedurer er for høj og udgør en hindring for brugerne fra forskerkredse og erhvervslivet. Det skal kunne betale sig for deltagerne at engagere sig i det europæiske forskningsprogram, herunder med hensyn til de risici, der er forbundet med indgivelsen af ansøgninger. Dette gælder navnlig for små aktører som SMV'er og for mindre forskningsgrupper fra universiteter og forskningscentre. |
| --- | --- |

1.11

EØSU bifalder, at Kommissionen har til hensigt at forenkle de administrative procedurer, reducere de hermed forbundne omkostninger og således øge de europæiske forskningsprogrammers effektivitet. Den nuværende arbejds- og omkostningsbyrde ved ansøgnings- og bevillingsprocedurer er for høj og udgør en hindring for brugerne fra forskerkredse og erhvervslivet. Det skal kunne betale sig for deltagerne at engagere sig i det europæiske forskningsprogram, herunder med hensyn til de risici, der er forbundet med indgivelsen af ansøgninger. Dette gælder navnlig for små aktører som SMV'er og for mindre forskningsgrupper fra universiteter og forskningscentre.

| 1.12 | Det er i den sammenhæng vigtigt, at der sikres en tilstrækkelig kontinuitet i ansøgnings- og støtteprocedurerne samt i samarbejdsstrukturerne og organisationsformerne (instrumenter). Nye instrumenter som de fælles teknologiinitiativer bør indføres med stor omtanke og i første omgang kun i en forsøgsperiode. |
| --- | --- |

1.12

Det er i den sammenhæng vigtigt, at der sikres en tilstrækkelig kontinuitet i ansøgnings- og støtteprocedurerne samt i samarbejdsstrukturerne og organisationsformerne (instrumenter). Nye instrumenter som de fælles teknologiinitiativer bør indføres med stor omtanke og i første omgang kun i en forsøgsperiode.

| 1.13 | I lyset af den afgørende rolle, som de små og mellemstore virksomheder spiller for Lissabon-processen, bifalder EØSU, at Kommissionen har til hensigt i endnu højere grad at inddrage SMV'erne i forsknings-, udviklings- og innovationsprocessen. Udvalget henstiller derfor, at det dertil øremærkede budget om nødvendigt øges yderligere, såfremt de midler, som skal afsættes til rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) – der ikke behandles her, men som har en vigtig støttende og formidlende rolle – viser sig at være utilstrækkelige. |
| --- | --- |

1.13

I lyset af den afgørende rolle, som de små og mellemstore virksomheder spiller for Lissabon-processen, bifalder EØSU, at Kommissionen har til hensigt i endnu højere grad at inddrage SMV'erne i forsknings-, udviklings- og innovationsprocessen. Udvalget henstiller derfor, at det dertil øremærkede budget om nødvendigt øges yderligere, såfremt de midler, som skal afsættes til rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) – der ikke behandles her, men som har en vigtig støttende og formidlende rolle – viser sig at være utilstrækkelige.

| 1.14 | En forudsætning for fremgang for sådanne SMV'er, der specifikt er blevet grundlagt for at udvikle og markedsføre innovative højteknologiske produkter, er frem for alt, at de får en tilstrækkelig startkapital og risikovillig kapital til at klare sig igennem de første fem til ti år. |
| --- | --- |

1.14

En forudsætning for fremgang for sådanne SMV'er, der specifikt er blevet grundlagt for at udvikle og markedsføre innovative højteknologiske produkter, er frem for alt, at de får en tilstrækkelig startkapital og risikovillig kapital til at klare sig igennem de første fem til ti år.

| 1.15 | EØSU støtter Det Fælles Forskningscenters rolle og de opgaver, som centret varetager på mange områder, herunder analyse af de fremtidige udviklingstendenser på det videnskabsteknologiske, økonomiske og sociale område og deres betydning for den politiske rådgivning. |
| --- | --- |

1.15

EØSU støtter Det Fælles Forskningscenters rolle og de opgaver, som centret varetager på mange områder, herunder analyse af de fremtidige udviklingstendenser på det videnskabsteknologiske, økonomiske og sociale område og deres betydning for den politiske rådgivning.

| 1.16 | Med hensyn til en række yderligere, detaljerede bemærkninger og henstillinger henviser udvalget til de mere udførligere afsnit 2, 4 og 5 i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.16

Med hensyn til en række yderligere, detaljerede bemærkninger og henstillinger henviser udvalget til de mere udførligere afsnit 2, 4 og 5 i denne udtalelse.

2.   Indledning

| 2.1 | Europas økonomiske, sociale og kulturelle fremtid. Europas fremtidige udvikling og dets stilling i den globale magtstruktur bestemmes ikke mindst af konkurrencen på verdensmarkedet, hvor industriens og økonomiens struktur samt arbejdsmarkeds- og råstofsituationen er i forandring. Vækst, fremgang og økonomisk styrke – og den deraf følgende evne til sociale ydelser og kulturel udfoldelse – afhænger i afgørende grad af den foreliggende viden og investeringerne i forskning og teknologisk udvikling. Investeringer i forskning og udvikling fører – med en betydelig forstærkende kraft – til en øget økonomisk styrke. |
| --- | --- |

2.1

Europas økonomiske, sociale og kulturelle fremtid. Europas fremtidige udvikling og dets stilling i den globale magtstruktur bestemmes ikke mindst af konkurrencen på verdensmarkedet, hvor industriens og økonomiens struktur samt arbejdsmarkeds- og råstofsituationen er i forandring. Vækst, fremgang og økonomisk styrke – og den deraf følgende evne til sociale ydelser og kulturel udfoldelse – afhænger i afgørende grad af den foreliggende viden og investeringerne i forskning og teknologisk udvikling. Investeringer i forskning og udvikling fører – med en betydelig forstærkende kraft – til en øget økonomisk styrke.

| 2.2 | Den globale konkurrencesituation. Her konkurrerer Europa på den ene side med de traditionelle industrinationer som USA, Japan og Rusland – hvor især USA's (3) investeringer i alle forsknings- og udviklingsrelevante sektorer klart overgår EU's investeringer og dermed hele tiden øger forspringet – og på den anden side med de hastigt ekspanderende økonomiske magter som Kina, Indien, Brasilien, Korea osv. |
| --- | --- |

2.2

Den globale konkurrencesituation. Her konkurrerer Europa på den ene side med de traditionelle industrinationer som USA, Japan og Rusland – hvor især USA's (3) investeringer i alle forsknings- og udviklingsrelevante sektorer klart overgår EU's investeringer og dermed hele tiden øger forspringet – og på den anden side med de hastigt ekspanderende økonomiske magter som Kina, Indien, Brasilien, Korea osv.

| 2.3 | Globalt forskningskapløb. Sidstnævnte lande råder ikke alene over langt billigere arbejdskraft end EU. De har nu også en hurtigt voksende videnskabelig og teknisk standard og foretager betragtelige investeringer i uddannelse, forskning og udvikling. Det bliver hermed stadig sværere for EU at sikre sine betydeligt højere lønninger og meget strengere sociale og miljømæssige standarder ved at øge sit videnskabelige og tekniske forspring og herigennem garantere bedre produkter og metoder. Europa må derfor gøre sit bedste for ikke at tabe det globale kapløb om at øge investeringerne i forskning og udvikling, som er af afgørende betydning for dets fremtid. |
| --- | --- |

2.3

Globalt forskningskapløb. Sidstnævnte lande råder ikke alene over langt billigere arbejdskraft end EU. De har nu også en hurtigt voksende videnskabelig og teknisk standard og foretager betragtelige investeringer i uddannelse, forskning og udvikling. Det bliver hermed stadig sværere for EU at sikre sine betydeligt højere lønninger og meget strengere sociale og miljømæssige standarder ved at øge sit videnskabelige og tekniske forspring og herigennem garantere bedre produkter og metoder. Europa må derfor gøre sit bedste for ikke at tabe det globale kapløb om at øge investeringerne i forskning og udvikling, som er af afgørende betydning for dets fremtid.

| 2.4 | Almen værdsættelse og attraktivitet – internationalt samarbejde. Den videnskabelige og tekniske effektivitet er ikke alene afgørende for den samfundsøkonomiske konkurrenceevne og den heraf følgende tiltrækningskraft for investorer, videnskabsfolk og ingeniører (»hjerneflugt«), men også for den kulturelle og politiske værdsættelse og indflydelse. EU skal fortsat være en vigtig og eftertragtet samarbejdsparter og må ikke miste sin verdenspolitiske betydning i det globale netværk. |
| --- | --- |

2.4

Almen værdsættelse og attraktivitet – internationalt samarbejde. Den videnskabelige og tekniske effektivitet er ikke alene afgørende for den samfundsøkonomiske konkurrenceevne og den heraf følgende tiltrækningskraft for investorer, videnskabsfolk og ingeniører (»hjerneflugt«), men også for den kulturelle og politiske værdsættelse og indflydelse. EU skal fortsat være en vigtig og eftertragtet samarbejdsparter og må ikke miste sin verdenspolitiske betydning i det globale netværk.

| 2.5 | Lissabon-strategien. Det Europæiske Råd (marts 2000) i Lissabon besluttede derfor at gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden (4). Siden da har gennemførelsen af Lissabon-strategien, der omfatter oprettelsen af et stærkt europæisk forskningsrum, været et centralt omdrejningspunkt i den europæiske politik. Det Europæiske Råd i Barcelona (foråret 2002) fastsatte desuden kvantitative mål for fremme af forskning: EU's samlede forskningsudgifter skal frem til 2010 øges til 3 % af BNP, hvoraf to tredjedele skal komme fra den private sektor (3 %-mål). EØSU henviser dog til, at dette mål i lyset af det globale investeringskapløb udgør et »ikke-statisk mål«, og at man – hvis dette mål ikke nås rettidigt – vil blive hægtet endnu mere af. |
| --- | --- |

2.5

Lissabon-strategien. Det Europæiske Råd (marts 2000) i Lissabon besluttede derfor at gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden (4). Siden da har gennemførelsen af Lissabon-strategien, der omfatter oprettelsen af et stærkt europæisk forskningsrum, været et centralt omdrejningspunkt i den europæiske politik. Det Europæiske Råd i Barcelona (foråret 2002) fastsatte desuden kvantitative mål for fremme af forskning: EU's samlede forskningsudgifter skal frem til 2010 øges til 3 % af BNP, hvoraf to tredjedele skal komme fra den private sektor (3 %-mål). EØSU henviser dog til, at dette mål i lyset af det globale investeringskapløb udgør et »ikke-statisk mål«, og at man – hvis dette mål ikke nås rettidigt – vil blive hægtet endnu mere af.

| 2.6 | Behov for et stærkt EU-forskningsprogram. En EU-finansieret forskning og udvikling supplerer ikke alene medlemsstaternes forskningsprogrammer, men fører også til en betydelig europæisk merværdi. De åbner perspektiver, som i høj grad overgår visse medlemsstaters kapacitet, og de har allerede muliggjort en europæisk udvikling i verdenssammenhæng (5). Forskningen og udviklingen har en afgørende og stimulerende løftestangs- og integrationseffekt på medlemsstaternes nødvendige og mere omfangsrige nationale forskningsprogrammer. De afspejler videnskabens, forskningens og produktionens internationale karakter og det hertil nødvendige internationale arbejdsmarked. |
| --- | --- |

2.6

Behov for et stærkt EU-forskningsprogram. En EU-finansieret forskning og udvikling supplerer ikke alene medlemsstaternes forskningsprogrammer, men fører også til en betydelig europæisk merværdi. De åbner perspektiver, som i høj grad overgår visse medlemsstaters kapacitet, og de har allerede muliggjort en europæisk udvikling i verdenssammenhæng (5). Forskningen og udviklingen har en afgørende og stimulerende løftestangs- og integrationseffekt på medlemsstaternes nødvendige og mere omfangsrige nationale forskningsprogrammer. De afspejler videnskabens, forskningens og produktionens internationale karakter og det hertil nødvendige internationale arbejdsmarked.

| 2.7 | Katalysator for europæisk integration og samhørighed. En EU-finansieret forskning og udvikling bringer desuden de europæiske forskningseliter, den europæiske industri og de europæiske beslutningstagere sammen og er en katalysator for europæisk integration, samhørighed og identitetsdannelse. |
| --- | --- |

2.7

Katalysator for europæisk integration og samhørighed. En EU-finansieret forskning og udvikling bringer desuden de europæiske forskningseliter, den europæiske industri og de europæiske beslutningstagere sammen og er en katalysator for europæisk integration, samhørighed og identitetsdannelse.

| 2.8 | Kommissionens forslag. Forslagene vedrører de konkrete og finansielle foranstaltninger, som EU har stærkt behov for til fremme af forskning og udvikling og således til opnåelse af Lissabon-målene. Foranstaltningerne omfatter, trods en tilvækst, stadigvæk kun en relativt lille del, nu nemlig knap 8 %, af det foreslåede samlede EU-budget for perioden 2007-2013. |
| --- | --- |

2.8

Kommissionens forslag. Forslagene vedrører de konkrete og finansielle foranstaltninger, som EU har stærkt behov for til fremme af forskning og udvikling og således til opnåelse af Lissabon-målene. Foranstaltningerne omfatter, trods en tilvækst, stadigvæk kun en relativt lille del, nu nemlig knap 8 %, af det foreslåede samlede EU-budget for perioden 2007-2013.

| 2.9 | Kommissionens forslag hænger også sammen med forslaget om oprettelse af et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013), som ikke behandles her. Dette program vil navnlig kunne fungere som bindeled mellem det her forelagte rammeprogram og den i mange SMV'er nødvendige innovation. |
| --- | --- |

2.9

Kommissionens forslag hænger også sammen med forslaget om oprettelse af et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013), som ikke behandles her. Dette program vil navnlig kunne fungere som bindeled mellem det her forelagte rammeprogram og den i mange SMV'er nødvendige innovation.

| 2.10 | Opstilling af prioriteter som en test. Det er derfor en afgørende test for den europæiske politiks alvor, effektivitet og troværdighed, at de foreslåede foranstaltninger vedtages og tildeles den nødvendige prioritet af Parlamentet, Rådet og – for så vidt angår de finansielle overslag – især af medlemsstaterne (jf. også punkterne 4.2. til 4.6). |
| --- | --- |

2.10

Opstilling af prioriteter som en test. Det er derfor en afgørende test for den europæiske politiks alvor, effektivitet og troværdighed, at de foreslåede foranstaltninger vedtages og tildeles den nødvendige prioritet af Parlamentet, Rådet og – for så vidt angår de finansielle overslag – især af medlemsstaterne (jf. også punkterne 4.2. til 4.6).

3.   Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1 | Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) – forkortet RP 7 – adskiller sig på følgende punkter fra sin forgænger:






  — | Det omfatter EU-25 straks fra begyndelsen |
| --- | --- | --- |

3.1

Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) – forkortet RP 7 – adskiller sig på følgende punkter fra sin forgænger:

—

Det omfatter EU-25 straks fra begyndelsen

| — | Det strækker sig over to år mere end det tidligere program. |
| --- | --- |

—

Det strækker sig over to år mere end det tidligere program.

| — | Det indebærer en signifikant forøgelse af såvel det samlede budget som det årlige budget. |
| --- | --- |

—

Det indebærer en signifikant forøgelse af såvel det samlede budget som det årlige budget.

| — | Det tilvejebringer en klar og forståelig strukturering af de foreslåede programmer og programdele. |
| --- | --- |

—

Det tilvejebringer en klar og forståelig strukturering af de foreslåede programmer og programdele.

| — | Det omfatter eksplicit energiforskning, sikkerhedsforskning og rumfart som nye programdele. |
| --- | --- |

—

Det omfatter eksplicit energiforskning, sikkerhedsforskning og rumfart som nye programdele.

| 3.2 | Derimod skal Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011) – forkortet RP 7 Euratom – gælde for det samme tidsrum, men det omfatter naturligvis også EU-25. |
| --- | --- |

3.2

Derimod skal Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011) – forkortet RP 7 Euratom – gælde for det samme tidsrum, men det omfatter naturligvis også EU-25.

| 3.3 | RP 7-rammeprogrammet omfatter fire særprogrammer, som svarer til de fire hovedmål for europæisk forskningspolitik, nemlig:






  — | Samarbejde

  Denne programdel omfatter 61 % af budgetmidlerne og udgør dermed hovedparten af RP 7. Der skal ydes støtte til grænseoverskridende samarbejde mellem forskningsaktiviteter, herunder til samarbejde mellem EU og tredjelande. |
| --- | --- | --- |

3.3

RP 7-rammeprogrammet omfatter fire særprogrammer, som svarer til de fire hovedmål for europæisk forskningspolitik, nemlig:

—

Samarbejde

Denne programdel omfatter 61 % af budgetmidlerne og udgør dermed hovedparten af RP 7. Der skal ydes støtte til grænseoverskridende samarbejde mellem forskningsaktiviteter, herunder til samarbejde mellem EU og tredjelande.

| — | Idéer

  Styret af et selvstændigt europæisk forskningsråd skal der i den europæiske konkurrence ydes støtte til »frontlinjeforskning«, hvilket kan omfatte alle videnskabelige (herunder humanistiske) og teknologiske fagområder. |
| --- | --- |

—

Idéer

Styret af et selvstændigt europæisk forskningsråd skal der i den europæiske konkurrence ydes støtte til »frontlinjeforskning«, hvilket kan omfatte alle videnskabelige (herunder humanistiske) og teknologiske fagområder.

| — | Mennesker

  Støtten til uddannelse og karriereudvikling for forskere, de såkaldte »Marie Curie-aktiviteter«, vil blive forøget og udvidet, og der skal etableres stærkere forbindelser til de nationale systemer. |
| --- | --- |

—

Mennesker

Støtten til uddannelse og karriereudvikling for forskere, de såkaldte »Marie Curie-aktiviteter«, vil blive forøget og udvidet, og der skal etableres stærkere forbindelser til de nationale systemer.

| — | Kapacitet

  Der vil blive ydet støtte til aspekter af den europæiske forsknings- og innovationskapacitet: udbygning og etablering af forskningsinfrastruktur, forskning til gavn for SMV'er, regionale forskningsbaserede kompetenceklynger, frigørelse af hele forskningspotentialet i EU's »konvergensregioner«, spørgsmål om »forholdet mellem videnskab og samfund« og »tværgående« internationalt samarbejde. |
| --- | --- |

—

Kapacitet

Der vil blive ydet støtte til aspekter af den europæiske forsknings- og innovationskapacitet: udbygning og etablering af forskningsinfrastruktur, forskning til gavn for SMV'er, regionale forskningsbaserede kompetenceklynger, frigørelse af hele forskningspotentialet i EU's »konvergensregioner«, spørgsmål om »forholdet mellem videnskab og samfund« og »tværgående« internationalt samarbejde.

| — | Det Fælles Forskningscenter

  Derudover bliver der et særprogram for Det Fælles Forskningscenters ikke-nukleare aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Det Fælles Forskningscenter

Derudover bliver der et særprogram for Det Fælles Forskningscenters ikke-nukleare aktiviteter.

| 3.4 | Det foreslåede maksimumsbeløb for Fællesskabets finansieringsbidrag under RP 7 udgør 72 726 mio. EUR. Beløbets fordeling mellem aktionerne og aktiviteterne, jf. artikel 2, stk. 2 til 6, fastsættes således procentvis:






  Samarbejde | 61,1% |
| --- | --- | --- |
| Idéer | 16,3% |
| Mennesker | 9,8% |
| Kapacitet | 10,3% |
| Det Fælles Forskningscenters ikke-nukleare aktiviteter | 2,5% |

3.4

Det foreslåede maksimumsbeløb for Fællesskabets finansieringsbidrag under RP 7 udgør 72 726 mio. EUR. Beløbets fordeling mellem aktionerne og aktiviteterne, jf. artikel 2, stk. 2 til 6, fastsættes således procentvis:

Samarbejde

61,1%

Idéer

16,3%

Mennesker

9,8%

Kapacitet

10,3%

Det Fælles Forskningscenters ikke-nukleare aktiviteter

2,5%

| 3.5 | Der er foreslået et samlet budget på 44 432 mio. euro til programmet»Samarbejde«, som vil blive opdelt i tematiske, prioriterede delprogrammer. Der skal her sikres sammenhæng mellem delprogrammerne, og der skal være mulighed for tværtematiske projekter. Programmet omfatter følgende ni forskningstemaer, som skal behandles inden for rammerne af et grænseoverskridende samarbejde i EU. Den foreslåede procentvise budgettildeling er ligeledes angivet.












  — | Sundhed |
| --- | --- | --- |

3.5

Der er foreslået et samlet budget på 44 432 mio. euro til programmet»Samarbejde«, som vil blive opdelt i tematiske, prioriterede delprogrammer. Der skal her sikres sammenhæng mellem delprogrammerne, og der skal være mulighed for tværtematiske projekter. Programmet omfatter følgende ni forskningstemaer, som skal behandles inden for rammerne af et grænseoverskridende samarbejde i EU. Den foreslåede procentvise budgettildeling er ligeledes angivet.

—

Sundhed

18,7%

| — | Fødevarer, landbrug og bioteknologi |
| --- | --- |

—

Fødevarer, landbrug og bioteknologi

5,5%

| — | Informations- og kommunikationsteknologi |
| --- | --- |

—

Informations- og kommunikationsteknologi

28,5%

| — | Nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og ny produktionsteknologi |
| --- | --- |

—

Nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og ny produktionsteknologi

10,9%

| — | Energi |
| --- | --- |

—

Energi

6,6%

| — | Miljø (herunder klimaændringer) |
| --- | --- |

—

Miljø (herunder klimaændringer)

5,7%

| — | Transport (herunder luftfartsteknik) |
| --- | --- |

—

Transport (herunder luftfartsteknik)

13,3%

| — | Samfundsøkonomi og humaniora |
| --- | --- |

—

Samfundsøkonomi og humaniora

1,8%

| — | Sikkerhed, rummet |
| --- | --- |

—

Sikkerhed, rummet

8,9%

| 3.6 | RP 7 Euratom omfatter to særprogrammer. |
| --- | --- |

3.6

RP 7 Euratom omfatter to særprogrammer.

| 3.6.1 | Det ene af disse dækker to områder:






  — | Fusionsenergiforskning: for at udvikle teknologien til en sikker, bæredygtig, miljømæssigt forsvarlig og økonomisk levedygtig energikilde. |
| --- | --- | --- |

3.6.1

Det ene af disse dækker to områder:

—

Fusionsenergiforskning: for at udvikle teknologien til en sikker, bæredygtig, miljømæssigt forsvarlig og økonomisk levedygtig energikilde.

| — | Nuklear fission og strålingsbeskyttelse: for at fremme en sikker udnyttelse af nuklear fission og andre anvendelser af stråling i erhvervsliv og medicin. |
| --- | --- |

—

Nuklear fission og strålingsbeskyttelse: for at fremme en sikker udnyttelse af nuklear fission og andre anvendelser af stråling i erhvervsliv og medicin.

| 3.6.2 | Det andet dækker Det Fælles Forskningscenters aktiviteter på kerneenergiområdet. |
| --- | --- |

3.6.2

Det andet dækker Det Fælles Forskningscenters aktiviteter på kerneenergiområdet.

| 3.6.3 | Det samlede maksimumsbeløb for gennemførelse af RP 7 Euratom i perioden 2007-2011 er 3 092 mio. euro. Den procentvise opdeling af beløbet er som følger:












  a) | Forskning i fusionsenergi |
| --- | --- | --- |

3.6.3

Det samlede maksimumsbeløb for gennemførelse af RP 7 Euratom i perioden 2007-2011 er 3 092 mio. euro. Den procentvise opdeling af beløbet er som følger:

a)

Forskning i fusionsenergi

69,8%

| b) | Nuklear fission og strålingsbeskyttelse |
| --- | --- |

b)

Nuklear fission og strålingsbeskyttelse

12,8%

| c) | Det Fælles Forskningscenters aktiviteter på det nukleare område |
| --- | --- |

c)

Det Fælles Forskningscenters aktiviteter på det nukleare område

17,4%

| 3.7 | Hertil kommer en udførlig beskrivelse og drøftelse af de foreslåede forskningsprincipper og –instrumenter. De er i forvejen blevet behandlet i en meddelelse fra Kommissionen (6), som udvalget i sin tid tog udførligt stilling (7) til. |
| --- | --- |

3.7

Hertil kommer en udførlig beskrivelse og drøftelse af de foreslåede forskningsprincipper og –instrumenter. De er i forvejen blevet behandlet i en meddelelse fra Kommissionen (6), som udvalget i sin tid tog udførligt stilling (7) til.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | Det forelagte kommissionsforslag er et særdeles omfangsrigt dokument, som omfatter et udstrakt forsknings- og udviklingsprogram med mange enkeltheder, aspekter og forbindelser til andre aktioner. Derfor er det i denne udtalelse hverken muligt udtrykkeligt at redegøre for alle foreslåede programelementer og procedurer eller at kommentere disse. De detaljerede bemærkninger er derfor forbeholdt aspekter, som udvalget tillægger særlig opmærksomhed. Det henviser til sine tidligere henstillinger (8) om relevante, særlige emner og fremhæver, at disse også har relevans for behandlingen af det 7. rammeprogram. Yderligere kommentarer vil blive fremsat i udvalgets senere udtalelser om Kommissionens meddelelser om »særprogrammet« (9) og »adgangsreglerne« (10). |
| --- | --- |

4.1

Det forelagte kommissionsforslag er et særdeles omfangsrigt dokument, som omfatter et udstrakt forsknings- og udviklingsprogram med mange enkeltheder, aspekter og forbindelser til andre aktioner. Derfor er det i denne udtalelse hverken muligt udtrykkeligt at redegøre for alle foreslåede programelementer og procedurer eller at kommentere disse. De detaljerede bemærkninger er derfor forbeholdt aspekter, som udvalget tillægger særlig opmærksomhed. Det henviser til sine tidligere henstillinger (8) om relevante, særlige emner og fremhæver, at disse også har relevans for behandlingen af det 7. rammeprogram. Yderligere kommentarer vil blive fremsat i udvalgets senere udtalelser om Kommissionens meddelelser om »særprogrammet« (9) og »adgangsreglerne« (10).

| 4.2 | Udvalget anser de to foreslåede budgetter for et mindstebidrag, som bør øges på lang sigt, i bestræbelserne på ikke at sætte - men derimod bevare og styrke - Europas position som den moderne videnskabs og tekniks vugge på spil. Det opfatter dette som et prisværdigt og afgjort nødvendigt første skridt, så i det mindste Fællesskabet arbejder på at nå det politiske 3 %-mål
   (11), som blev opstillet af de europæiske stats- og regeringschefer på topmødet i Barcelona. |
| --- | --- |

4.2

Udvalget anser de to foreslåede budgetter for et mindstebidrag, som bør øges på lang sigt, i bestræbelserne på ikke at sætte - men derimod bevare og styrke - Europas position som den moderne videnskabs og tekniks vugge på spil. Det opfatter dette som et prisværdigt og afgjort nødvendigt første skridt, så i det mindste Fællesskabet arbejder på at nå det politiske 3 %-mål
   (11), som blev opstillet af de europæiske stats- og regeringschefer på topmødet i Barcelona.

| 4.3 | Uden passende finansiel støtte kan det 7. rammeprogram og det 7. Euratom-rammeprogram ikke opfylde sine opgaver som led i gennemførelsen af Lissabon-strategien: der er sågar en fare for, at EU vil falde yderligere tilbage i det globale kapløb. Forskning og udvikling er udgangspunktet for og drivkraften bag innovationsprocessen hen imod konkurrencedygtige produkter og teknologier. F&U kan udløse en sneboldseffekt, som også vil påvirke den økonomiske dynamik og beskæftigelsessituationen |
| --- | --- |

4.3

Uden passende finansiel støtte kan det 7. rammeprogram og det 7. Euratom-rammeprogram ikke opfylde sine opgaver som led i gennemførelsen af Lissabon-strategien: der er sågar en fare for, at EU vil falde yderligere tilbage i det globale kapløb. Forskning og udvikling er udgangspunktet for og drivkraften bag innovationsprocessen hen imod konkurrencedygtige produkter og teknologier. F&U kan udløse en sneboldseffekt, som også vil påvirke den økonomiske dynamik og beskæftigelsessituationen

| 4.4 | Kommissionens forslag er desuden et klart signal til medlemsstaterne om også for deres vedkommende at følge dette eksempel og gøre alt for, at de nationale forskningsbudgetter hurtigst muligt når 3 %-målet. |
| --- | --- |

4.4

Kommissionens forslag er desuden et klart signal til medlemsstaterne om også for deres vedkommende at følge dette eksempel og gøre alt for, at de nationale forskningsbudgetter hurtigst muligt når 3 %-målet.

| 4.5 | Udvalget anser derfor det samlede omfang af de to budgetter, som der skal træffes beslutning om, for en afgørende prøvesten for EU's politik, dens troværdighed og dens evne til at opnå resultater. Det er netop budgetterne, som viser, om EU's politik i praksis opstiller de nødvendige prioriteter og anlægger den rigtige tilgang, så EU undgår at sakke agterud i den globale konkurrence og så Lissabon-målene kan nås. |
| --- | --- |

4.5

Udvalget anser derfor det samlede omfang af de to budgetter, som der skal træffes beslutning om, for en afgørende prøvesten for EU's politik, dens troværdighed og dens evne til at opnå resultater. Det er netop budgetterne, som viser, om EU's politik i praksis opstiller de nødvendige prioriteter og anlægger den rigtige tilgang, så EU undgår at sakke agterud i den globale konkurrence og så Lissabon-målene kan nås.

| 4.6 | Opfordring. Derfor appellerer udvalget til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og især til medlemsstaternes stats- og regeringschefer om at stille de af Kommissionen foreslåede, presserende nødvendige investeringer i forskning og udvikling til rådighed og ikke gøre forslagene til en kastebold eller et offer for forhandlinger om EU's fremtidige samlede budget. I modsat fald vil der ikke blot opstå store ulemper, men Lissabon-strategiens mål vil heller ikke kunne konkretiseres, og både EU-politikkens anseelse og troværdighed vil lide skade. |
| --- | --- |

4.6

Opfordring. Derfor appellerer udvalget til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og især til medlemsstaternes stats- og regeringschefer om at stille de af Kommissionen foreslåede, presserende nødvendige investeringer i forskning og udvikling til rådighed og ikke gøre forslagene til en kastebold eller et offer for forhandlinger om EU's fremtidige samlede budget. I modsat fald vil der ikke blot opstå store ulemper, men Lissabon-strategiens mål vil heller ikke kunne konkretiseres, og både EU-politikkens anseelse og troværdighed vil lide skade.

| 4.7 | Endvidere appellerer EØSU til medlemsstaternes stats- og regeringschefer og til den europæiske industri om også i de store nationale forskningsprogrammer og i de industrielle fremmeforanstaltninger at bidrage stærkt til, at 3 %-målet nås snarest muligt. |
| --- | --- |

4.7

Endvidere appellerer EØSU til medlemsstaternes stats- og regeringschefer og til den europæiske industri om også i de store nationale forskningsprogrammer og i de industrielle fremmeforanstaltninger at bidrage stærkt til, at 3 %-målet nås snarest muligt.

| 4.8 | EØSU bifalder den grundlæggende udformning af begge de af Kommissionen foreslåede rammeprogrammer (RP 7 og RP 7 Euratom). Dette gælder både deres tematiske indhold og struktur, og i stort omfang også balancen mellem de enkelte programmålsætninger og –elementer |
| --- | --- |

4.8

EØSU bifalder den grundlæggende udformning af begge de af Kommissionen foreslåede rammeprogrammer (RP 7 og RP 7 Euratom). Dette gælder både deres tematiske indhold og struktur, og i stort omfang også balancen mellem de enkelte programmålsætninger og –elementer

| 4.9 | Udvalget udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen i forslaget har medtaget mange af dets henstillinger eller har lagt særlig vægt på dem. Med hensyn til forskningsemnerne i særprogrammet »Samarbejde« vedrører dette f.eks. dets udtalelser om nanoteknologi
   (12)
  , bioteknologi
   (13)
  sundhedsforskning
   (14)
  , informationsteknologi
   (15), energiforskning
   (16) (herunder fusionsforskning (17)), rumfart
   (18) og sikkerhedsforskning
   (19). Det skal her gentages, at udvalget tillægger alle disse emner stor betydning og bakker stærkt op om behandlingen af dem. Mangler, som udvalget ønsker at sætte fingeren på, eller særlige synspunkter, omtales senere. |
| --- | --- |

4.9

Udvalget udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen i forslaget har medtaget mange af dets henstillinger eller har lagt særlig vægt på dem. Med hensyn til forskningsemnerne i særprogrammet »Samarbejde« vedrører dette f.eks. dets udtalelser om nanoteknologi
   (12)
  , bioteknologi
   (13)
  sundhedsforskning
   (14)
  , informationsteknologi
   (15), energiforskning
   (16) (herunder fusionsforskning (17)), rumfart
   (18) og sikkerhedsforskning
   (19). Det skal her gentages, at udvalget tillægger alle disse emner stor betydning og bakker stærkt op om behandlingen af dem. Mangler, som udvalget ønsker at sætte fingeren på, eller særlige synspunkter, omtales senere.

| 4.10 | Med hensyn til rumfart og sikkerhedsforskning havde udvalget anbefalet og givet en begrundelse for at holde fremmeindsatsen og afviklingen heraf uden for det 7. rammeprogram. Det erkender dog, at der også er fordele – f.eks. enklere administration og bedre sammenhæng og synergi med andre programdele – ved en medtagelse i det 7. rammeprogram. Derfor går det ind for, at man forsøger først at medtage disse programdele i det 7. rammeprogram og ud fra de indhøstede erfaringer eller ved en midtvejsvurdering eller i det 8. rammeprogram om nødvendigt uddrager de fornødne konsekvenser. |
| --- | --- |

4.10

Med hensyn til rumfart og sikkerhedsforskning havde udvalget anbefalet og givet en begrundelse for at holde fremmeindsatsen og afviklingen heraf uden for det 7. rammeprogram. Det erkender dog, at der også er fordele – f.eks. enklere administration og bedre sammenhæng og synergi med andre programdele – ved en medtagelse i det 7. rammeprogram. Derfor går det ind for, at man forsøger først at medtage disse programdele i det 7. rammeprogram og ud fra de indhøstede erfaringer eller ved en midtvejsvurdering eller i det 8. rammeprogram om nødvendigt uddrager de fornødne konsekvenser.

| 4.10.1 | »Rumbaserede applikationer i det europæiske samfunds tjeneste«, som hører under delprogrammet Rummet, er et typisk tværgående tema (se kapitel 5), som hænger sammen med emnerne sikkerhed, miljø og informationsteknologi. |
| --- | --- |

4.10.1

»Rumbaserede applikationer i det europæiske samfunds tjeneste«, som hører under delprogrammet Rummet, er et typisk tværgående tema (se kapitel 5), som hænger sammen med emnerne sikkerhed, miljø og informationsteknologi.

| 4.10.2 | De i øjeblikket desværre aktuelle emner sikkerhedsforskning, såsom »Beskyttelse mod terrorisme og kriminalitet«, »Infrastruktur- og forsyningssystemsikkerhed«, »Grænsesikkerhed«, »Sikkerhed og samfund« osv. er tværgående temaer og bør inden for humaniora og samfundsvidenskabelig forskning suppleres med emner som »Konflikt- og fredsforskning« og »Kulturforskning« for at indhente mere viden om baggrundene for konflikter og mulighederne for at undgå eller forebygge konflikter. Der bør lægges særlig vægt på bekæmpelse af terrorisme og kontrol (se tillige punkt 6.4.3) med truende masseudryddelsesvåben. |
| --- | --- |

4.10.2

De i øjeblikket desværre aktuelle emner sikkerhedsforskning, såsom »Beskyttelse mod terrorisme og kriminalitet«, »Infrastruktur- og forsyningssystemsikkerhed«, »Grænsesikkerhed«, »Sikkerhed og samfund« osv. er tværgående temaer og bør inden for humaniora og samfundsvidenskabelig forskning suppleres med emner som »Konflikt- og fredsforskning« og »Kulturforskning« for at indhente mere viden om baggrundene for konflikter og mulighederne for at undgå eller forebygge konflikter. Der bør lægges særlig vægt på bekæmpelse af terrorisme og kontrol (se tillige punkt 6.4.3) med truende masseudryddelsesvåben.

| 4.11 | Med hensyn til særprogrammet »Ideer« udtrykker udvalget tilfredshed med, at dets henstillinger (20) også er taget til følge. De vedrørte primært autonom forvaltning af dette program udført af et europæisk forskningsråd, som skal bestå af internationalt anerkendte, fremtrædende videnskabsfolk; udvalget gentager sin henstilling om også at inddrage fremstående videnskabsfolk fra industriforskningen. Udvalget er derfor endnu mere tilbøjeligt til at henstille til Parlamentet og Rådet at godkende denne nye form for støtte til forskning, som bør udformes i stil med Medical Research Council (UK) eller Deutsche Forschungsgemeinschaft (D). |
| --- | --- |

4.11

Med hensyn til særprogrammet »Ideer« udtrykker udvalget tilfredshed med, at dets henstillinger (20) også er taget til følge. De vedrørte primært autonom forvaltning af dette program udført af et europæisk forskningsråd, som skal bestå af internationalt anerkendte, fremtrædende videnskabsfolk; udvalget gentager sin henstilling om også at inddrage fremstående videnskabsfolk fra industriforskningen. Udvalget er derfor endnu mere tilbøjeligt til at henstille til Parlamentet og Rådet at godkende denne nye form for støtte til forskning, som bør udformes i stil med Medical Research Council (UK) eller Deutsche Forschungsgemeinschaft (D).

| 4.11.1 | Dette program, som tager sigte på at fremme toppræstationer inden for alle videnskabelige og teknologiske områder, skal skabe en europæisk merværdi og bidrage til EU's konkurrenceevne i global sammenhæng. Udvalget ønsker især at påpege (21), at kun en fri og uafhængig grundforskning, en forskning uden hindringer – men dog ikke uden grænser – formår at levere den vigtigste råvare til den fremtidige velstand, nemlig ny viden. Selv industrien kan bakke op om grundforsknings betydning og støtten til denne forskning (22). |
| --- | --- |

4.11.1

Dette program, som tager sigte på at fremme toppræstationer inden for alle videnskabelige og teknologiske områder, skal skabe en europæisk merværdi og bidrage til EU's konkurrenceevne i global sammenhæng. Udvalget ønsker især at påpege (21), at kun en fri og uafhængig grundforskning, en forskning uden hindringer – men dog ikke uden grænser – formår at levere den vigtigste råvare til den fremtidige velstand, nemlig ny viden. Selv industrien kan bakke op om grundforsknings betydning og støtten til denne forskning (22).

| 4.11.2 | Dette svarer også til udvalgets gentagne henstillinger om at tillægge samtlige 3 grundspillere i innovationstrekanten grundforskning, anvendt forskning og udvikling (produkt- og procesudvikling) den vægt, som tilkommer dem, og dermed alt i alt skabe optimale forudsætninger for fremgang. Set ud fra en anden synsvinkel er dette også nødvendigt som følge af den tværvidenskabelige tilgang, som Kommissionen foreslår. Desuden ønsker udvalget endnu en gang at påpege, at grænserne mellem begreberne grundforskning, anvendt forskning og udvikling altid har været flydende og vilkårlige og derfor absolut ikke bør fremhæves på kunstig vis gennem administrative tiltag. |
| --- | --- |

4.11.2

Dette svarer også til udvalgets gentagne henstillinger om at tillægge samtlige 3 grundspillere i innovationstrekanten grundforskning, anvendt forskning og udvikling (produkt- og procesudvikling) den vægt, som tilkommer dem, og dermed alt i alt skabe optimale forudsætninger for fremgang. Set ud fra en anden synsvinkel er dette også nødvendigt som følge af den tværvidenskabelige tilgang, som Kommissionen foreslår. Desuden ønsker udvalget endnu en gang at påpege, at grænserne mellem begreberne grundforskning, anvendt forskning og udvikling altid har været flydende og vilkårlige og derfor absolut ikke bør fremhæves på kunstig vis gennem administrative tiltag.

| 4.12 | Udvalget ser også positivt på, at aktiviteterne styrkes inden for delprogrammet »Mennesker« og inden for Marie Curie-programmet, som indgår heri. Dette program har desuden hidtil vist sig at være et usædvanligt fremgangsrigt og vigtigt instrument til uddannelse og støtte for europæiske forskere samt til at gøre det europæiske forskningsrum mere attraktivt for forskere fra alle dele af verden. Udvalget gentager, at forskere ikke bare skaber ny viden. De udgør også de vigtigste formidlere af denne viden mellem forskellige lande og kontinenter og mellem forskningsorganisationer og industri, dvs. mellem forskningen og dens anvendelsesområder. |
| --- | --- |

4.12

Udvalget ser også positivt på, at aktiviteterne styrkes inden for delprogrammet »Mennesker« og inden for Marie Curie-programmet, som indgår heri. Dette program har desuden hidtil vist sig at være et usædvanligt fremgangsrigt og vigtigt instrument til uddannelse og støtte for europæiske forskere samt til at gøre det europæiske forskningsrum mere attraktivt for forskere fra alle dele af verden. Udvalget gentager, at forskere ikke bare skaber ny viden. De udgør også de vigtigste formidlere af denne viden mellem forskellige lande og kontinenter og mellem forskningsorganisationer og industri, dvs. mellem forskningen og dens anvendelsesområder.

| 4.12.1 | Som led i dette program bør også målene Livslang uddannelse og karriereudvikling samt Karriereforløb og partnerskaber på tværs af erhvervslivet og den akademiske verden fremhæves. Mens det første mål tager sigte på de unge forskeres kvalifikationer – og især på deres fortsatte faglige udvikling – (se tillige næste punkt) omhandler det andet mål den vigtige opgave med at indføre og yde støtte til langsigtede samarbejdsprogrammer mellem organisationer i den akademiske verden og erhvervslivet, navnlig SMV'er. Med andre ord drejer det sig om at støtte ovennævnte innovationstrekant. Derfor bør især mobiliteten mellem den offentlige sektor og den private sektor fremhjælpes. Dette bør også omfatte mobilitet til og partnerskaber med f.eks. landbrug eller politiske institutioner. |
| --- | --- |

4.12.1

Som led i dette program bør også målene Livslang uddannelse og karriereudvikling samt Karriereforløb og partnerskaber på tværs af erhvervslivet og den akademiske verden fremhæves. Mens det første mål tager sigte på de unge forskeres kvalifikationer – og især på deres fortsatte faglige udvikling – (se tillige næste punkt) omhandler det andet mål den vigtige opgave med at indføre og yde støtte til langsigtede samarbejdsprogrammer mellem organisationer i den akademiske verden og erhvervslivet, navnlig SMV'er. Med andre ord drejer det sig om at støtte ovennævnte innovationstrekant. Derfor bør især mobiliteten mellem den offentlige sektor og den private sektor fremhjælpes. Dette bør også omfatte mobilitet til og partnerskaber med f.eks. landbrug eller politiske institutioner.

| 4.12.2 | Dermed berører udvalget tillige universiteternes nøglefunktion som forsknings- og uddannelsesinstitutioner. For at kunne varetage deres opgave må universiteternes materielle/udstyrsmæssige udrustning, deres personalebudget og deres organisationsstruktur afstemmes efter dette mål (jf. tillige punkt 4.15.4). Her findes de største underskud – især i sammenligning med de førende universiteter i USA. Udvalget udtrykker derfor tilfredshed med, at Kommissionen er ved at udarbejde en særlig meddelelse om dette vigtige spørgsmål, som udvalget vil tage stilling til. På dette sted skal kun foregribes det for det 7. rammeprogram vigtige synspunkt, at der må findes støtteinstrumenter, som er afpasset efter den for universitetsforskningsgrupper gængse projektstørrelse. |
| --- | --- |

4.12.2

Dermed berører udvalget tillige universiteternes nøglefunktion som forsknings- og uddannelsesinstitutioner. For at kunne varetage deres opgave må universiteternes materielle/udstyrsmæssige udrustning, deres personalebudget og deres organisationsstruktur afstemmes efter dette mål (jf. tillige punkt 4.15.4). Her findes de største underskud – især i sammenligning med de førende universiteter i USA. Udvalget udtrykker derfor tilfredshed med, at Kommissionen er ved at udarbejde en særlig meddelelse om dette vigtige spørgsmål, som udvalget vil tage stilling til. På dette sted skal kun foregribes det for det 7. rammeprogram vigtige synspunkt, at der må findes støtteinstrumenter, som er afpasset efter den for universitetsforskningsgrupper gængse projektstørrelse.

| 4.13 | Udvalget udtrykker også tilfredshed med Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe en sammenhængende erhvervsprofil for europæiske forskere, at udvikle et pålideligt karriereforløb og at tilpasse bestemmelserne om det indre marked hertil. Udvalget har allerede tidligere påpeget (23), at humankapital er den mest følsomme og værdifulde ressource for forskning og udvikling, og at det støtter Kommissionens bestræbelser på at udbygge og opretholde de menneskelige ressourcer. Udvalget er enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at gennemføre forbedringer af såvel forskernes personlige kontraktforhold som tilpasningen/overførslen af alle elementer af social sikring og pensionsordninger, hvilket er vigtigt for enhver form for mobilitet. |
| --- | --- |

4.13

Udvalget udtrykker også tilfredshed med Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe en sammenhængende erhvervsprofil for europæiske forskere, at udvikle et pålideligt karriereforløb og at tilpasse bestemmelserne om det indre marked hertil. Udvalget har allerede tidligere påpeget (23), at humankapital er den mest følsomme og værdifulde ressource for forskning og udvikling, og at det støtter Kommissionens bestræbelser på at udbygge og opretholde de menneskelige ressourcer. Udvalget er enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at gennemføre forbedringer af såvel forskernes personlige kontraktforhold som tilpasningen/overførslen af alle elementer af social sikring og pensionsordninger, hvilket er vigtigt for enhver form for mobilitet.

| 4.13.1 | Hvis det ikke lykkes at tilbyde dygtige, unge videnskabsfolk et attraktivt og planlagt karriereforløb (USA: tenure-track), vil disse forske uden for Europa eller kaste sig over andre opgaver. Mobilitet for videnskabsfolk er ikke blot nødvendig og ønskelig inden for EU, men også mellem EU og mange andre lande; dette må dog ikke føre til et nettotab (brain-drain) af de allermest begavede. Et særligt aspekt udgøres af muligheden for, at begge parter i et parforhold gør karriere, hvilket er vigtigt for familiesammenholdet. |
| --- | --- |

4.13.1

Hvis det ikke lykkes at tilbyde dygtige, unge videnskabsfolk et attraktivt og planlagt karriereforløb (USA: tenure-track), vil disse forske uden for Europa eller kaste sig over andre opgaver. Mobilitet for videnskabsfolk er ikke blot nødvendig og ønskelig inden for EU, men også mellem EU og mange andre lande; dette må dog ikke føre til et nettotab (brain-drain) af de allermest begavede. Et særligt aspekt udgøres af muligheden for, at begge parter i et parforhold gør karriere, hvilket er vigtigt for familiesammenholdet.

| 4.13.2 | Udvalget henviser i denne forbindelse til Kommissionens henstilling af 11. marts 2005 om et europæisk charter for forskere
   (24) og en adfærdskodeks for ansættelse af forskere, som tager sigte på opfyldelse af ovennævnte målsætninger. Udvalget går i høj grad ind for den hensigt, som Kommissionen giver udtryk for, og flere af de særlige bestemmelser, som tjener dette formål. Derfor beklager det, at det anbefalede regelsæt er alt for vidtgående på nogle punkter og dermed vanskeliggør det videnskabelige samfunds accept af regelværket og dets principielt rigtige indhold. Nogle af de valgte formuleringer og henstillinger anses oven i købet for vildledende eller i det mindste for at være uklare og kunne føre til misforståelser (25). Dette kan bl.a. besværliggøre en forenkling (se næste punkt) af procedurerne eller føre til forkerte beslutninger. Udvalget henstiller derfor, at det vigtige regelværk tages op til revision ved lejlighed. |
| --- | --- |

4.13.2

Udvalget henviser i denne forbindelse til Kommissionens henstilling af 11. marts 2005 om et europæisk charter for forskere
   (24) og en adfærdskodeks for ansættelse af forskere, som tager sigte på opfyldelse af ovennævnte målsætninger. Udvalget går i høj grad ind for den hensigt, som Kommissionen giver udtryk for, og flere af de særlige bestemmelser, som tjener dette formål. Derfor beklager det, at det anbefalede regelsæt er alt for vidtgående på nogle punkter og dermed vanskeliggør det videnskabelige samfunds accept af regelværket og dets principielt rigtige indhold. Nogle af de valgte formuleringer og henstillinger anses oven i købet for vildledende eller i det mindste for at være uklare og kunne føre til misforståelser (25). Dette kan bl.a. besværliggøre en forenkling (se næste punkt) af procedurerne eller føre til forkerte beslutninger. Udvalget henstiller derfor, at det vigtige regelværk tages op til revision ved lejlighed.

| 4.14 | Udvalget udtrykker i denne sammenhæng tilfredshed med Kommissionens hensigt om at forenkle og dermed, til gavn for ansøgerne, mærkbart forbedre en række foranstaltninger og forskrifter for ansøgnings- og beslutningsprocesserne under nøgleordet »forenkling«. De nuværende høje omkostninger og den omfattende arbejdsbyrde ved ansøgnings- og godkendelsesprocedurer udgør i sidste instans én af de største hindringer for brugerne inden for forskning og industri. Sidstnævnte gælder i særdeleshed små og mellemstore virksomheder med deres betydelige innovationspotentiale samt for mindre forskningsgrupper ved universiteter. Mere forskningsvenlige procedurer skulle kunne føre til en markant forøgelse af den europæiske forskningsstøttes effektivitet og samtidig bidrage til at forbedre den europæiske befolknings opfattelse af Bruxelles, som desværre er præget af ordene »bureaukrati« og »overregulering«. Der skal her mindes om udvalgets tidligere henstilling herom og opbakningen til Marimon-rapporten (26). Det bør kunne betale sig for deltagerne at engagere sig i det europæiske forskningsprogram – inklusive omkostninger og risici for forslagsstillerne. |
| --- | --- |

4.14

Udvalget udtrykker i denne sammenhæng tilfredshed med Kommissionens hensigt om at forenkle og dermed, til gavn for ansøgerne, mærkbart forbedre en række foranstaltninger og forskrifter for ansøgnings- og beslutningsprocesserne under nøgleordet »forenkling«. De nuværende høje omkostninger og den omfattende arbejdsbyrde ved ansøgnings- og godkendelsesprocedurer udgør i sidste instans én af de største hindringer for brugerne inden for forskning og industri. Sidstnævnte gælder i særdeleshed små og mellemstore virksomheder med deres betydelige innovationspotentiale samt for mindre forskningsgrupper ved universiteter. Mere forskningsvenlige procedurer skulle kunne føre til en markant forøgelse af den europæiske forskningsstøttes effektivitet og samtidig bidrage til at forbedre den europæiske befolknings opfattelse af Bruxelles, som desværre er præget af ordene »bureaukrati« og »overregulering«. Der skal her mindes om udvalgets tidligere henstilling herom og opbakningen til Marimon-rapporten (26). Det bør kunne betale sig for deltagerne at engagere sig i det europæiske forskningsprogram – inklusive omkostninger og risici for forslagsstillerne.

| 4.14.1 | Udvalget er klar over, at disse forhold vedrører spændingsfeltet mellem den nødvendige åbenhed, Den Europæiske Revisionsrets forskrifter og det faglige vurderingsspillerum for alle beslutningstagere. Dette kan og bør føre til, at Kommissionen eller andre organer, som Kommissionen har uddelegeret opgaver til, påtager sig et større ansvar for de pågældende organer (i hvilken forbindelse man også må være opmærksom på de risici, som knytter sig til deres personlige ansvar). Dette indebærer samtidig langt større krav til de pågældende aktørers sagkundskab; Udvalget gentager derfor sin henstilling, at der til den ende er behov for specifikke sagkyndige med mange års erfaring. Udvalget henviser til sine tidligere henstillinger på dette felt (27). |
| --- | --- |

4.14.1

Udvalget er klar over, at disse forhold vedrører spændingsfeltet mellem den nødvendige åbenhed, Den Europæiske Revisionsrets forskrifter og det faglige vurderingsspillerum for alle beslutningstagere. Dette kan og bør føre til, at Kommissionen eller andre organer, som Kommissionen har uddelegeret opgaver til, påtager sig et større ansvar for de pågældende organer (i hvilken forbindelse man også må være opmærksom på de risici, som knytter sig til deres personlige ansvar). Dette indebærer samtidig langt større krav til de pågældende aktørers sagkundskab; Udvalget gentager derfor sin henstilling, at der til den ende er behov for specifikke sagkyndige med mange års erfaring. Udvalget henviser til sine tidligere henstillinger på dette felt (27).

| 4.14.2 | Et særligt vigtigt synspunkt med hensyn til innovation og overskridelse af middelmådigheden er den nødvendige beredvillighed til også at acceptere uvished og risikoen for manglende succes. Videnskabeligt-teknologiske landvindinger og higen efter det ukendte kan ikke planlægges eller fremlægges på en sådan måde, at succes kan garanteres – tværtimod, hvis man ved alt i forvejen, kan der ikke opstå ny viden. Derfor må »fiasko« opfattes som en nyttig erkendelse i »trial-and-error«-processen. Muligheder og risici er to sider af én og samme medalje. |
| --- | --- |

4.14.2

Et særligt vigtigt synspunkt med hensyn til innovation og overskridelse af middelmådigheden er den nødvendige beredvillighed til også at acceptere uvished og risikoen for manglende succes. Videnskabeligt-teknologiske landvindinger og higen efter det ukendte kan ikke planlægges eller fremlægges på en sådan måde, at succes kan garanteres – tværtimod, hvis man ved alt i forvejen, kan der ikke opstå ny viden. Derfor må »fiasko« opfattes som en nyttig erkendelse i »trial-and-error«-processen. Muligheder og risici er to sider af én og samme medalje.

| 4.14.3 | Oprettelse af eksterne agenturer kan kun anbefales, hvis dette indebærer en markant forbedring af de administrative procedurer eller der kan påvises en klar reduktion i omkostningerne. Eventuelle yderligere eller eksterne administrationsomkostninger må under ingen omstændigheder begrænse det budget, som står til rådighed for forskningen. |
| --- | --- |

4.14.3

Oprettelse af eksterne agenturer kan kun anbefales, hvis dette indebærer en markant forbedring af de administrative procedurer eller der kan påvises en klar reduktion i omkostningerne. Eventuelle yderligere eller eksterne administrationsomkostninger må under ingen omstændigheder begrænse det budget, som står til rådighed for forskningen.

| 4.15 | Udvalget udtrykker særlig tilfredshed med de vigtige programdele i programmet »Kapacitet«, som omfatter punkterne forskningsinfrastruktur, forskning til gavn for små og mellemstore virksomheder, videnbaserede regioner, forskningspotentiale, forholdet mellem videnskab og samfund og internationalt samarbejde. |
| --- | --- |

4.15

Udvalget udtrykker særlig tilfredshed med de vigtige programdele i programmet »Kapacitet«, som omfatter punkterne forskningsinfrastruktur, forskning til gavn for små og mellemstore virksomheder, videnbaserede regioner, forskningspotentiale, forholdet mellem videnskab og samfund og internationalt samarbejde.

| 4.15.1 | Det vigtige mål om at involvere små og mellemstore virksomheder mere i forsknings- og innovationsprocessen og at tilvejebringe passende rammevilkår og instrumenter hertil skal også fremhæves. |
| --- | --- |

4.15.1

Det vigtige mål om at involvere små og mellemstore virksomheder mere i forsknings- og innovationsprocessen og at tilvejebringe passende rammevilkår og instrumenter hertil skal også fremhæves.

| 4.15.2 | Finansiel støtte gennem programmet innovation kan udvikle sig til et yderligere godt instrument for støtte til små og mellemstore virksomheder
   (28); imidlertid bør de forskellige procedurers omfang også her være realistisk og afpasset efter SMV. Afhængigt af innovationsprogrammets succes finder udvalget, at det bør overvejes yderligere at forhøje omfanget af den særlige SMV-støtte på i øjeblikket 15 %, bl.a. af hensyn til behovene i de nye medlemsstater. Udvalget henviser i denne forbindelse til sine tidligere fremførte synspunkter om, at de små og mellemstore virksomheder, som udelukkende er stiftet for at udvikle og markedsføre nye højteknologiske produkter, har behov for tilstrækkelig startkapital og risikovillig kapital for at blive en succes og for med held at kunne overleve de første 5-10 år. Økonomisk forskning og økonomisk politik kan yde vigtige bidrag hertil. |
| --- | --- |

4.15.2

Finansiel støtte gennem programmet innovation kan udvikle sig til et yderligere godt instrument for støtte til små og mellemstore virksomheder
   (28); imidlertid bør de forskellige procedurers omfang også her være realistisk og afpasset efter SMV. Afhængigt af innovationsprogrammets succes finder udvalget, at det bør overvejes yderligere at forhøje omfanget af den særlige SMV-støtte på i øjeblikket 15 %, bl.a. af hensyn til behovene i de nye medlemsstater. Udvalget henviser i denne forbindelse til sine tidligere fremførte synspunkter om, at de små og mellemstore virksomheder, som udelukkende er stiftet for at udvikle og markedsføre nye højteknologiske produkter, har behov for tilstrækkelig startkapital og risikovillig kapital for at blive en succes og for med held at kunne overleve de første 5-10 år. Økonomisk forskning og økonomisk politik kan yde vigtige bidrag hertil.

| 4.15.3 | Lige så vigtigt er målet om at optimere og videreudvikle forskningsinfrastrukturen, at opbygge regionale forskningsorienterede klynger og at støtte og frigøre forskningspotentialet i EU's konvergensregioner og randområder. Hvad enten man udbygger eksisterende forskningsinfrastrukturer eller etablerer nye, vil oprettelsen af regionale forskningsbaserede kompetenceklynger blive fremmet og stimuleret. Men også her er det i første række forsyningen med tilstrækkelig risikovillig kapital, der er afgørende for resultaterne. |
| --- | --- |

4.15.3

Lige så vigtigt er målet om at optimere og videreudvikle forskningsinfrastrukturen, at opbygge regionale forskningsorienterede klynger og at støtte og frigøre forskningspotentialet i EU's konvergensregioner og randområder. Hvad enten man udbygger eksisterende forskningsinfrastrukturer eller etablerer nye, vil oprettelsen af regionale forskningsbaserede kompetenceklynger blive fremmet og stimuleret. Men også her er det i første række forsyningen med tilstrækkelig risikovillig kapital, der er afgørende for resultaterne.

| 4.15.4 | Udvalget fremhæver især betydningen af tilstrækkelige infrastrukturtiltag for universiteternes færdigheder (jf. pkt. 4.12.2). I denne sammenhæng gør udvalget opmærksom på, at der allerede flere steder i EU er opstået vellykkede klynger af højteknologifirmaer, som ligger omkring visse universiteter og/eller forskningscentre og som også medfører vækst og innovation i det omkringliggende erhvervsområde (poles of economic growth). Se tillige punkt 4.16.2. |
| --- | --- |

4.15.4

Udvalget fremhæver især betydningen af tilstrækkelige infrastrukturtiltag for universiteternes færdigheder (jf. pkt. 4.12.2). I denne sammenhæng gør udvalget opmærksom på, at der allerede flere steder i EU er opstået vellykkede klynger af højteknologifirmaer, som ligger omkring visse universiteter og/eller forskningscentre og som også medfører vækst og innovation i det omkringliggende erhvervsområde (poles of economic growth). Se tillige punkt 4.16.2.

| 4.15.5 | Senere i dette dokument vendes tilbage til betydningen af europæiske superdatacentre som værende et vigtigt infrastrukturtiltag (se pkt. 5.8). |
| --- | --- |

4.15.5

Senere i dette dokument vendes tilbage til betydningen af europæiske superdatacentre som værende et vigtigt infrastrukturtiltag (se pkt. 5.8).

| 4.15.6 | Udvalget henstiller på den anden side, at temaområdet »Forholdet mellem videnskab og samfund« flyttes (29) fra programmet »Kapacitet« til delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora« under programmet »Samarbejde« på den betingelse, at også programmet »Ideer« deltager. Herigennem kan de potentielle synergivirkninger inden for disse temaer udnyttes bedre, og der kan skabes de nødvendige tværgående forbindelser. Det bør også fremgå tydeligere, at budgettet til disse overlappende temaområder i alt andrager 3 % af de tematiske, prioriterede programmer. |
| --- | --- |

4.15.6

Udvalget henstiller på den anden side, at temaområdet »Forholdet mellem videnskab og samfund« flyttes (29) fra programmet »Kapacitet« til delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora« under programmet »Samarbejde« på den betingelse, at også programmet »Ideer« deltager. Herigennem kan de potentielle synergivirkninger inden for disse temaer udnyttes bedre, og der kan skabes de nødvendige tværgående forbindelser. Det bør også fremgå tydeligere, at budgettet til disse overlappende temaområder i alt andrager 3 % af de tematiske, prioriterede programmer.

| 4.15.7 | Et godt og frugtbart internationalt samarbejde inden for forskning og uddannelse er et væsentligt element i det globale partnerskab og er vigtigt inden for videnskabelig forskning og udvikling. I delprogrammet »Kapacitet« indgår der tiltag til »Internationalt samarbejde«
   (30) til gavn for det vigtige spørgsmål omkring samarbejdet (se tillige punkt 4.13.1) med kandidatlande, nabolande, udviklingslande og nyindustrialiserede lande. Udvalget udtrykker tilfredshed med, at det mindst lige så vigtige samarbejde med videnskabeligt og teknisk særligt højt udviklede lande som USA og Japan gøres muligt i delprogrammerne »Samarbejde« og »Mennesker« og i visse tilfælde sågar er institutionaliseret gennem særlige bilaterale aftaler. Udvalget erkender, at dette samarbejde må bero på relevante faglige behov; det henstiller dog at lade disse vigtige forhold fremstå tydeligere og at fremhæve dem. |
| --- | --- |

4.15.7

Et godt og frugtbart internationalt samarbejde inden for forskning og uddannelse er et væsentligt element i det globale partnerskab og er vigtigt inden for videnskabelig forskning og udvikling. I delprogrammet »Kapacitet« indgår der tiltag til »Internationalt samarbejde«
   (30) til gavn for det vigtige spørgsmål omkring samarbejdet (se tillige punkt 4.13.1) med kandidatlande, nabolande, udviklingslande og nyindustrialiserede lande. Udvalget udtrykker tilfredshed med, at det mindst lige så vigtige samarbejde med videnskabeligt og teknisk særligt højt udviklede lande som USA og Japan gøres muligt i delprogrammerne »Samarbejde« og »Mennesker« og i visse tilfælde sågar er institutionaliseret gennem særlige bilaterale aftaler. Udvalget erkender, at dette samarbejde må bero på relevante faglige behov; det henstiller dog at lade disse vigtige forhold fremstå tydeligere og at fremhæve dem.

| 4.16 | Kontinuitet og instrumenter til forskningsfremme (støtteformer). Udvalget har allerede i sin tidligere udtalelse fremlagt henstillinger, som nu gentages eftertrykkeligt. Udvalget ønsker atter at fremhæve, at bevarelse af allerede afprøvede instrumenter udgør et vigtigt bidrag til at sikre det store behov for bedre kontinuitet. Man bør også garantere fleksibiliteten for projektforslagsstillerne ved valget af instrument. Valget af et bestemt instrument (som Kommissionen ikke favoriserer) i bedømmelsesproceduren bør imidlertid ikke sanktioneres, og man bør heller ikke rangordne instrumenterne. Efter udvalgets mening udgør det 7. rammeprograms forlængede løbetid et bidrag til større kontinuitet – dog ud fra den forudsætning, at bevillingstildelingerne er passende. |
| --- | --- |

4.16

Kontinuitet og instrumenter til forskningsfremme (støtteformer). Udvalget har allerede i sin tidligere udtalelse fremlagt henstillinger, som nu gentages eftertrykkeligt. Udvalget ønsker atter at fremhæve, at bevarelse af allerede afprøvede instrumenter udgør et vigtigt bidrag til at sikre det store behov for bedre kontinuitet. Man bør også garantere fleksibiliteten for projektforslagsstillerne ved valget af instrument. Valget af et bestemt instrument (som Kommissionen ikke favoriserer) i bedømmelsesproceduren bør imidlertid ikke sanktioneres, og man bør heller ikke rangordne instrumenterne. Efter udvalgets mening udgør det 7. rammeprograms forlængede løbetid et bidrag til større kontinuitet – dog ud fra den forudsætning, at bevillingstildelingerne er passende.

| 4.16.1 | Nogle af instrumenterne har fået nye betydninger, mens andre er helt nye. I den forbindelse gentager udvalget sin generelle henstilling, nemlig at man på den ene side bør være forsigtig med at indføre nye instrumenter eller med at omdøbe sådanne – af hensyn til kontinuiteten – mens man på den anden side bør gøre det klart, at der i de nødvendige forsøg med nye instrumenter indledningsvis kan være tale om en testfase. |
| --- | --- |

4.16.1

Nogle af instrumenterne har fået nye betydninger, mens andre er helt nye. I den forbindelse gentager udvalget sin generelle henstilling, nemlig at man på den ene side bør være forsigtig med at indføre nye instrumenter eller med at omdøbe sådanne – af hensyn til kontinuiteten – mens man på den anden side bør gøre det klart, at der i de nødvendige forsøg med nye instrumenter indledningsvis kan være tale om en testfase.

| 4.16.2 | Ud over de tidligere nævnte teknologiplatforme udgør også de fælles teknikinitiativer et sådant nyt instrument, som skal tjene til etablering af langfristede offentlig-private partnerskaber. Selv om udvalget hidtil har savnet klare fremlæggelser fra Kommissionens side, bl.a. om forskelle i forholdet til teknologiplatforme, næres der i erhvervslivet, og især i små og mellemstore virksomheder, store forhåbninger til initiativer. De kan bl.a. føre til samarbejdsnetværker mellem storvirksomheder og SMV, men også med universiteter og forskningscentre, samt generelt til flere F&U-investeringer i den private sektor (se tillige pkt. 4.15.4). Derfor bør rammevilkårene og funktionsmåden for sådanne fælles teknikinitiativer ikke bare uddybes yderligere, men der bør også efter et passende tidsrum foretages en vurdering af, om forventningerne til dette instrument er opfyldt. |
| --- | --- |

4.16.2

Ud over de tidligere nævnte teknologiplatforme udgør også de fælles teknikinitiativer et sådant nyt instrument, som skal tjene til etablering af langfristede offentlig-private partnerskaber. Selv om udvalget hidtil har savnet klare fremlæggelser fra Kommissionens side, bl.a. om forskelle i forholdet til teknologiplatforme, næres der i erhvervslivet, og især i små og mellemstore virksomheder, store forhåbninger til initiativer. De kan bl.a. føre til samarbejdsnetværker mellem storvirksomheder og SMV, men også med universiteter og forskningscentre, samt generelt til flere F&U-investeringer i den private sektor (se tillige pkt. 4.15.4). Derfor bør rammevilkårene og funktionsmåden for sådanne fælles teknikinitiativer ikke bare uddybes yderligere, men der bør også efter et passende tidsrum foretages en vurdering af, om forventningerne til dette instrument er opfyldt.

| 4.16.3 | Når nye instrumenter indføres, bør Kommissionen påse, at de fejl, som er begået ved indførelsen »ekspertisenetværk« (inden for det 6. rammeprogram), ikke gentages. Dér førte en forfejlet informationspolitik til forvirring og til forskellige fortolkninger fra alle berørte parters side, også inden for Kommissionen. Udvalget går ud fra, at det vil få lejlighed til at udtale sig om dette emnes detaljer i en kommende udtalelse. Det udtrykker tilfredshed med Kommissionens forslag om også i støtteformerne at indbefatte EF-traktatens artikel 169 og 171. |
| --- | --- |

4.16.3

Når nye instrumenter indføres, bør Kommissionen påse, at de fejl, som er begået ved indførelsen »ekspertisenetværk« (inden for det 6. rammeprogram), ikke gentages. Dér førte en forfejlet informationspolitik til forvirring og til forskellige fortolkninger fra alle berørte parters side, også inden for Kommissionen. Udvalget går ud fra, at det vil få lejlighed til at udtale sig om dette emnes detaljer i en kommende udtalelse. Det udtrykker tilfredshed med Kommissionens forslag om også i støtteformerne at indbefatte EF-traktatens artikel 169 og 171.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1 | De særlige bemærkninger gælder først og fremmest de tematiske delprogrammer under programmet »Samarbejde«, der udgør det centrale element i rammeprogrammet. EØSU gentager her sin støtte til Kommissionens forslag som helhed og opfordrer til deres gennemførelse. |
| --- | --- |

5.1

De særlige bemærkninger gælder først og fremmest de tematiske delprogrammer under programmet »Samarbejde«, der udgør det centrale element i rammeprogrammet. EØSU gentager her sin støtte til Kommissionens forslag som helhed og opfordrer til deres gennemførelse.

| 5.2 | EØSU behandler først det vigtige spørgsmål »tværfaglige, multidisciplinære temaer«, som i sagens natur kræver overordnet koordinering og styring og derfor ofte omfatter delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora« (jf. punkt 5.8). På trods af, at de enkelte programmer bl.a. af administrative årsager nødvendigvis har en finmasket struktur, bør det derfor sikres, at man erkender, bearbejder og udnytter den overordnede sammenhæng mellem en række af de problemer, som der skal tages fat på. EØSU henstiller således, at man sørger for overordnet samordning og de nødvendige tværgående forbindelser. |
| --- | --- |

5.2

EØSU behandler først det vigtige spørgsmål »tværfaglige, multidisciplinære temaer«, som i sagens natur kræver overordnet koordinering og styring og derfor ofte omfatter delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora« (jf. punkt 5.8). På trods af, at de enkelte programmer bl.a. af administrative årsager nødvendigvis har en finmasket struktur, bør det derfor sikres, at man erkender, bearbejder og udnytter den overordnede sammenhæng mellem en række af de problemer, som der skal tages fat på. EØSU henstiller således, at man sørger for overordnet samordning og de nødvendige tværgående forbindelser.

| 5.2.1 | Temaet sikkerhedsforskning og bekæmpelse af terrorisme er allerede behandlet ovenfor i kapitel 4. |
| --- | --- |

5.2.1

Temaet sikkerhedsforskning og bekæmpelse af terrorisme er allerede behandlet ovenfor i kapitel 4.

| 5.2.2 | Som yderligere eksempel kan nævnes den demografiske udvikling
   (31). Den hermed forbundne nødvendige forskning spænder fra indsamling af demografiske oplysninger, årsagssammenhænge og udviklingstendenser til den foruroligende lave fødselsrate i mange medlemslande og følgerne af en stadig stigende gennemsnitlig forventet levetid. I det sidste tilfælde handler det om den nødvendige geriatriske/medicinske forskning og plejeteknik. (32) Et særligt vigtigt aspekt er de socioøkonomiske spørgsmål, der indgår i hele denne komplekse problematik. |
| --- | --- |

5.2.2

Som yderligere eksempel kan nævnes den demografiske udvikling
   (31). Den hermed forbundne nødvendige forskning spænder fra indsamling af demografiske oplysninger, årsagssammenhænge og udviklingstendenser til den foruroligende lave fødselsrate i mange medlemslande og følgerne af en stadig stigende gennemsnitlig forventet levetid. I det sidste tilfælde handler det om den nødvendige geriatriske/medicinske forskning og plejeteknik. (32) Et særligt vigtigt aspekt er de socioøkonomiske spørgsmål, der indgår i hele denne komplekse problematik.

| 5.2.3 | I virkeligheden er sundhed (jf. punkt 5.9) også et tværgående tema, da det påvirkes af livsform (arbejdsforhold), miljøaspekter, ernæring, vaccinationsberedskab, stofmisbrug etc. |
| --- | --- |

5.2.3

I virkeligheden er sundhed (jf. punkt 5.9) også et tværgående tema, da det påvirkes af livsform (arbejdsforhold), miljøaspekter, ernæring, vaccinationsberedskab, stofmisbrug etc.

| 5.3 | Nogle delprogrammer er imidlertid også eo ipso i høj grad tværgående programmer. Disse programmers resultater er nemlig ikke kun umiddelbart gavnlige for den europæiske industris effektivitet, men fremmer også de andre delprogrammer på grund af den tematiske sammenhæng mellem programmerne. (Jf. tillige punkt 5.2.). |
| --- | --- |

5.3

Nogle delprogrammer er imidlertid også eo ipso i høj grad tværgående programmer. Disse programmers resultater er nemlig ikke kun umiddelbart gavnlige for den europæiske industris effektivitet, men fremmer også de andre delprogrammer på grund af den tematiske sammenhæng mellem programmerne. (Jf. tillige punkt 5.2.).

| 5.4 | Dette gælder i særlig grad delprogrammerne informations- og kommunikationsteknologi (IKT), bioteknologi, nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og ny produktionsteknologi. Hertil kommer, at delprogrammet energi er tæt forbundet med delprogrammerne miljø og transport. Der kan derfor højst foretages en kvalitativ vurdering af balancen mellem de enkelte delprogrammer. Nedenstående bemærkninger skal ses i lyset af denne begrænsning. |
| --- | --- |

5.4

Dette gælder i særlig grad delprogrammerne informations- og kommunikationsteknologi (IKT), bioteknologi, nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og ny produktionsteknologi. Hertil kommer, at delprogrammet energi er tæt forbundet med delprogrammerne miljø og transport. Der kan derfor højst foretages en kvalitativ vurdering af balancen mellem de enkelte delprogrammer. Nedenstående bemærkninger skal ses i lyset af denne begrænsning.

| 5.5 | Informations- og kommunikationsteknologier (IKT) er således af central betydning for alle områder inden for industri, økonomi, tjenesteydelser, videnskab og teknik, herunder sikkerhed og forsvar. De er af afgørende betydning i den globale konkurrence. I lyset af behovet for supercomputere inden for mange vigtige områder, herunder klimaforskning, sikkerhedsforskning, materialeforskning samt syntese af nye lægemidler, halter Europa betydeligt bagefter, navnlig i forhold til Japan og USA. Dette gælder både supercomputercentre – som mere hensigtsmæssigt kan dækkes af programmerne for kapacitet eller infrastruktur – og selvstændig europæisk udvikling af den fornødne hardware og software. |
| --- | --- |

5.5

Informations- og kommunikationsteknologier (IKT) er således af central betydning for alle områder inden for industri, økonomi, tjenesteydelser, videnskab og teknik, herunder sikkerhed og forsvar. De er af afgørende betydning i den globale konkurrence. I lyset af behovet for supercomputere inden for mange vigtige områder, herunder klimaforskning, sikkerhedsforskning, materialeforskning samt syntese af nye lægemidler, halter Europa betydeligt bagefter, navnlig i forhold til Japan og USA. Dette gælder både supercomputercentre – som mere hensigtsmæssigt kan dækkes af programmerne for kapacitet eller infrastruktur – og selvstændig europæisk udvikling af den fornødne hardware og software.

| 5.5.1 | Det er imidlertid påfaldende, at langt den største del af budgettet, som det var tilfældet under RP6, er blevet tildelt IKT-delprogrammet. I betragtning af andre temaers (f.eks. energi og sundhed) betydning, også for hele samfundsøkonomien, kan man spørge, om muligheden for en vis vægtforskydning ikke bør holdes åben for at sikre en konsekvent tilgang til delprogrammerne. Svaret herpå afhænger bl.a. af, i hvilket omfang IKT-programmet bidrager til de andre programmer, f.eks. sikkerhedsforskning og rumforskning. |
| --- | --- |

5.5.1

Det er imidlertid påfaldende, at langt den største del af budgettet, som det var tilfældet under RP6, er blevet tildelt IKT-delprogrammet. I betragtning af andre temaers (f.eks. energi og sundhed) betydning, også for hele samfundsøkonomien, kan man spørge, om muligheden for en vis vægtforskydning ikke bør holdes åben for at sikre en konsekvent tilgang til delprogrammerne. Svaret herpå afhænger bl.a. af, i hvilket omfang IKT-programmet bidrager til de andre programmer, f.eks. sikkerhedsforskning og rumforskning.

| 5.5.2 | I lyset heraf anbefaler EØSU, at det ved forvaltningen af RP7 generelt gøres muligt at udvise den tilstrækkelige fleksibilitet i fordelingen af budgetmidler mellem de enkelte delprogrammer eller gøre brug af den tilsigtede programsammenhæng, f.eks. i form af fælles udbud for delprogrammer. De bemærkninger, der er fremsat vedrørende IKT, gælder også delprogrammerne transport og rumfart (f.eks. luftfartsteknik). |
| --- | --- |

5.5.2

I lyset heraf anbefaler EØSU, at det ved forvaltningen af RP7 generelt gøres muligt at udvise den tilstrækkelige fleksibilitet i fordelingen af budgetmidler mellem de enkelte delprogrammer eller gøre brug af den tilsigtede programsammenhæng, f.eks. i form af fælles udbud for delprogrammer. De bemærkninger, der er fremsat vedrørende IKT, gælder også delprogrammerne transport og rumfart (f.eks. luftfartsteknik).

| 5.5.3 | EØSU giver på ny udtryk for sin tilfredshed med, at opbygningen af Galileo-projektet er påbegyndt. Dette projekt er et mønstereksempel på anvendelsen af nærhedsprincippet. Denne teknologi og navnlig dens anvendelse er forbundet med stor innovationsværdi og indeholder endvidere i udvalgets øjne de elementer, der er kendetegnende for et tværfagligt og horisontalt projekt. |
| --- | --- |

5.5.3

EØSU giver på ny udtryk for sin tilfredshed med, at opbygningen af Galileo-projektet er påbegyndt. Dette projekt er et mønstereksempel på anvendelsen af nærhedsprincippet. Denne teknologi og navnlig dens anvendelse er forbundet med stor innovationsværdi og indeholder endvidere i udvalgets øjne de elementer, der er kendetegnende for et tværfagligt og horisontalt projekt.

| 5.6 | EØSU bifalder endnu engang, at det vigtige delprogram energi indgår i RP7, hvilket det allerede har anbefalet ved flere lejligheder, men selv om også RP7-Euratom er kraftigt fokuseret på energiforskning, mener udvalget, at dette vitale og højaktuelle tema bør tillægges endnu større vægt. Energi er et vigtigt brændstof for en konkurrencedygtig nationaløkonomi, som for EU-landenes vedkommende i øjeblikket i meget betænkelig grad er afhængig af import. Hertil kommer, at der på mellemlang sigt på globalt plan vil være knaphed på energiressourcer. Nøglen til løsning af energiproblemet ligger i forskning og udvikling. |
| --- | --- |

5.6

EØSU bifalder endnu engang, at det vigtige delprogram energi indgår i RP7, hvilket det allerede har anbefalet ved flere lejligheder, men selv om også RP7-Euratom er kraftigt fokuseret på energiforskning, mener udvalget, at dette vitale og højaktuelle tema bør tillægges endnu større vægt. Energi er et vigtigt brændstof for en konkurrencedygtig nationaløkonomi, som for EU-landenes vedkommende i øjeblikket i meget betænkelig grad er afhængig af import. Hertil kommer, at der på mellemlang sigt på globalt plan vil være knaphed på energiressourcer. Nøglen til løsning af energiproblemet ligger i forskning og udvikling.

| 5.6.1 | EØSU anser det derfor for positivt, at der er lagt så stor vægt på udvikling af vedvarende energikilder. De spiller en afgørende rolle i den samlede energi- og miljøproblematik (global opvarmning). Her henviser EØSU til sine talrige udtalelser (33), som dækker den samlede vifte af forskningsbehov vedrørende vedvarende energikilder – fra jordvarme over biomasse, solenergi og vindkraft til oplagringsmetoder. Med støtte fra RP7 får vedvarende energikilder et yderligere vigtigt skub fremad. Dette suppleres af de forskellige støtteforanstaltninger til markedsintroduktion (f.eks. lovgivning om salg af elektricitet fra vedvarende energi til nettet), som skal fremme udviklingen af produkter, der kan markedsføres. Udvalget anbefaler i den forbindelse også, at der foretages nærmere undersøgelser af energibalancen i systemer, der anvender vedvarende energi, da der f.eks. for nylig har været udtrykt tvivl om det konkrete energiudbytte ved nogle biobrændstoffer (34). |
| --- | --- |

5.6.1

EØSU anser det derfor for positivt, at der er lagt så stor vægt på udvikling af vedvarende energikilder. De spiller en afgørende rolle i den samlede energi- og miljøproblematik (global opvarmning). Her henviser EØSU til sine talrige udtalelser (33), som dækker den samlede vifte af forskningsbehov vedrørende vedvarende energikilder – fra jordvarme over biomasse, solenergi og vindkraft til oplagringsmetoder. Med støtte fra RP7 får vedvarende energikilder et yderligere vigtigt skub fremad. Dette suppleres af de forskellige støtteforanstaltninger til markedsintroduktion (f.eks. lovgivning om salg af elektricitet fra vedvarende energi til nettet), som skal fremme udviklingen af produkter, der kan markedsføres. Udvalget anbefaler i den forbindelse også, at der foretages nærmere undersøgelser af energibalancen i systemer, der anvender vedvarende energi, da der f.eks. for nylig har været udtrykt tvivl om det konkrete energiudbytte ved nogle biobrændstoffer (34).

| 5.6.2 | Udvalget henviser imidlertid især til, at anvendelsen af de »konventionelle« fossile brændstoffer, kul, olie og naturgas
   (35) fortsat er og endnu i nogle årtier vil være rygraden i EU's og verdens energiforsyning. Derfor er alle forsknings- og udviklingstiltag, som bidrager til mere effektiv udvinding, transport og udnyttelse af disse energikilder – og dermed direkte eller indirekte til en reduktion af drivhusgasemissionerne – af største samfundsøkonomisk og miljøpolitisk betydning. Disse punkter er ganske vist omfattet af delprogrammet energi under CO2-reduktion (inklusive CO2-adskillelse) og effektivitetsforbedring, men der bør også sikres tilstrækkelig finansiering. Endvidere kan forbindelser med delprogrammerne »materialer« og »transport« skabe synergieffekter. EØSU bifalder endvidere det beslægtede kul- og stålforskningsprogram (36). |
| --- | --- |

5.6.2

Udvalget henviser imidlertid især til, at anvendelsen af de »konventionelle« fossile brændstoffer, kul, olie og naturgas
   (35) fortsat er og endnu i nogle årtier vil være rygraden i EU's og verdens energiforsyning. Derfor er alle forsknings- og udviklingstiltag, som bidrager til mere effektiv udvinding, transport og udnyttelse af disse energikilder – og dermed direkte eller indirekte til en reduktion af drivhusgasemissionerne – af største samfundsøkonomisk og miljøpolitisk betydning. Disse punkter er ganske vist omfattet af delprogrammet energi under CO2-reduktion (inklusive CO2-adskillelse) og effektivitetsforbedring, men der bør også sikres tilstrækkelig finansiering. Endvidere kan forbindelser med delprogrammerne »materialer« og »transport« skabe synergieffekter. EØSU bifalder endvidere det beslægtede kul- og stålforskningsprogram (36).

| 5.6.3 | Udvalget anbefaler derfor, at man ud over forsknings- og udviklingsforanstaltningerne inden for vedvarende energi også tillægger energiteknologier, der anvender fossile brændstoffer, den betydning, de fortjener. Dette er så meget vigtigere, som en stor del af de hidtidige kraftværker, der anvender fossile brændstoffer, i de kommende årtier skal erstattes, og at der i den forbindelse skal bygges nye (flere hundrede i EU!). Det er af stor økonomisk og miljømæssig betydning, at dette sker under anvendelse af den mest moderne teknik. Sidst, men ikke mindst, er der spørgsmålet om, hvornår kulbaserede udvindingsteknologier i lyset af de høje oliepriser udgør et økonomisk konkurrencedygtigt alternativ. |
| --- | --- |

5.6.3

Udvalget anbefaler derfor, at man ud over forsknings- og udviklingsforanstaltningerne inden for vedvarende energi også tillægger energiteknologier, der anvender fossile brændstoffer, den betydning, de fortjener. Dette er så meget vigtigere, som en stor del af de hidtidige kraftværker, der anvender fossile brændstoffer, i de kommende årtier skal erstattes, og at der i den forbindelse skal bygges nye (flere hundrede i EU!). Det er af stor økonomisk og miljømæssig betydning, at dette sker under anvendelse af den mest moderne teknik. Sidst, men ikke mindst, er der spørgsmålet om, hvornår kulbaserede udvindingsteknologier i lyset af de høje oliepriser udgør et økonomisk konkurrencedygtigt alternativ.

| 5.6.4 | For mere udførlige bemærkninger henviser EØSU til sine tidligere og aktuelle udtalelser (37) om energiforskning og energiproblematikken. |
| --- | --- |

5.6.4

For mere udførlige bemærkninger henviser EØSU til sine tidligere og aktuelle udtalelser (37) om energiforskning og energiproblematikken.

| 5.7 | I sidste ende er energiteknologiske forbedringer også en af de vigtigste foranstaltninger mod klimaændringer og andre uønskede miljøpåvirkninger (38). |
| --- | --- |

5.7

I sidste ende er energiteknologiske forbedringer også en af de vigtigste foranstaltninger mod klimaændringer og andre uønskede miljøpåvirkninger (38).

| 5.7.1 | Den indholdsmæssige forbindelse mellem disse to delprogrammer bør derfor udnyttes til at optimere begge programmer. Mens forskningsindsatsen i forbindelse med delprogrammet miljø (herunder klimaændringer) hovedsagelig skal føre til en diagnose, skal delprogrammet energi navnlig fokusere på behandling. |
| --- | --- |

5.7.1

Den indholdsmæssige forbindelse mellem disse to delprogrammer bør derfor udnyttes til at optimere begge programmer. Mens forskningsindsatsen i forbindelse med delprogrammet miljø (herunder klimaændringer) hovedsagelig skal føre til en diagnose, skal delprogrammet energi navnlig fokusere på behandling.

| 5.7.2 | Selv inden for delprogrammet miljø er det imidlertid nødvendigt at finde og udnytte de vigtigste forbindelser og synergier mellem analyse/diagnose (f.eks. »havbundens geologi«) og en mulig behandling (f.eks. »beskyttelse af havbunden«). |
| --- | --- |

5.7.2

Selv inden for delprogrammet miljø er det imidlertid nødvendigt at finde og udnytte de vigtigste forbindelser og synergier mellem analyse/diagnose (f.eks. »havbundens geologi«) og en mulig behandling (f.eks. »beskyttelse af havbunden«).

| 5.8 | Også delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora«, suppleret, som anbefalet i punkt 4.15.5, med programmet »Videnskab og samfund«, bør opfattes som et tværgående tema. Udvalget henviser endvidere til, at det tidligere har anbefalet en tættere forbindelse mellem naturvidenskab og humaniora (herunder samfundsvidenskab), disses aktører samt deres metoder og kriterier (39). Socialvidenskab og humaniora bør også beskæftige sig med årsagssammenhænge i sikkerhedsforskningen. |
| --- | --- |

5.8

Også delprogrammet »Samfundsøkonomi og humaniora«, suppleret, som anbefalet i punkt 4.15.5, med programmet »Videnskab og samfund«, bør opfattes som et tværgående tema. Udvalget henviser endvidere til, at det tidligere har anbefalet en tættere forbindelse mellem naturvidenskab og humaniora (herunder samfundsvidenskab), disses aktører samt deres metoder og kriterier (39). Socialvidenskab og humaniora bør også beskæftige sig med årsagssammenhænge i sikkerhedsforskningen.

| 5.8.1 | I den forbindelse finder EØSU det positivt, at Kommissionen fremhæver betydningen af samfundsøkonomiske undersøgelser af, hvordan den bedste metode kan udvikles for det indre marked og for Lissabon-strategien i lyset af den globale konkurrence og andre følger af globaliseringen. Udvalget understreger det vigtige i undersøgelser og politisk debat (jf. endvidere programmet for Det Fælles Forskningscenter, punkt 5.10.1) om årsagerne til arbejdsløshed, stærke og svage sider ved forskellige økonomiske systemer samt om årsagerne til og virkningerne af den demografiske udvikling og om, hvordan denne udvikling kan vendes. Sidst, men ikke mindst, fremhæver udvalget det nødvendige i mere dybtgående undersøgelser af årsagssammenhængen mellem forskning, innovation og velstand. |
| --- | --- |

5.8.1

I den forbindelse finder EØSU det positivt, at Kommissionen fremhæver betydningen af samfundsøkonomiske undersøgelser af, hvordan den bedste metode kan udvikles for det indre marked og for Lissabon-strategien i lyset af den globale konkurrence og andre følger af globaliseringen. Udvalget understreger det vigtige i undersøgelser og politisk debat (jf. endvidere programmet for Det Fælles Forskningscenter, punkt 5.10.1) om årsagerne til arbejdsløshed, stærke og svage sider ved forskellige økonomiske systemer samt om årsagerne til og virkningerne af den demografiske udvikling og om, hvordan denne udvikling kan vendes. Sidst, men ikke mindst, fremhæver udvalget det nødvendige i mere dybtgående undersøgelser af årsagssammenhængen mellem forskning, innovation og velstand.

| 5.8.2 | Det handler ikke kun om retsvidenskaben, men også om det videnskabelige grundlag for alle EU's politikområder, herunder socialpolitik, lovgivningspolitik, økonomisk politik (valuta- og pengepolitik, skattepolitik, innovationspolitik osv.) og sikkerhedspolitik. Frem for alt drejer det sig om de politiske, økonomiske og retlige spørgsmål i forbindelse med den fortsatte indre udvikling af EU, herunder det indre marked, samhørighed, integration og styreformer. |
| --- | --- |

5.8.2

Det handler ikke kun om retsvidenskaben, men også om det videnskabelige grundlag for alle EU's politikområder, herunder socialpolitik, lovgivningspolitik, økonomisk politik (valuta- og pengepolitik, skattepolitik, innovationspolitik osv.) og sikkerhedspolitik. Frem for alt drejer det sig om de politiske, økonomiske og retlige spørgsmål i forbindelse med den fortsatte indre udvikling af EU, herunder det indre marked, samhørighed, integration og styreformer.

| 5.8.3 | EØSU understreger endvidere det særligt aktuelle spørgsmål om EU's politiske og kulturelle identitet og dets grænser. I den forbindelse er det vigtigt at finde frem til de fælles træk i en europæisk kultur inden for kunst, videnskab, teknik og mode og inden for idéhistorie, retsvæsen, værdisystemer og statsforvaltning. Idéen om den moderne stat opstod i Europa (og blev første gang virkeliggjort i USA). Dette indebærer imidlertid også mere dybtgående studier af kulturbegrebet, dets facetter, uklarheder, værdihierarkier og af de misforståelser, det giver anledning til. |
| --- | --- |

5.8.3

EØSU understreger endvidere det særligt aktuelle spørgsmål om EU's politiske og kulturelle identitet og dets grænser. I den forbindelse er det vigtigt at finde frem til de fælles træk i en europæisk kultur inden for kunst, videnskab, teknik og mode og inden for idéhistorie, retsvæsen, værdisystemer og statsforvaltning. Idéen om den moderne stat opstod i Europa (og blev første gang virkeliggjort i USA). Dette indebærer imidlertid også mere dybtgående studier af kulturbegrebet, dets facetter, uklarheder, værdihierarkier og af de misforståelser, det giver anledning til.

| 5.8.4 | I lyset af de mange vigtige delspørgsmål vil det budget, der er øremærket til delprogrammet »samfundsøkonomi og humaniora«, trods det foreslåede input fra budgettet for »videnskab og samfund«, måske være for lavt. For endeligt at afgøre, om dette er tilfældet, er det nødvendigt at medregne de humanistiske delopgaver, som skal indgå i andre delprogrammer, f.eks. energi. |
| --- | --- |

5.8.4

I lyset af de mange vigtige delspørgsmål vil det budget, der er øremærket til delprogrammet »samfundsøkonomi og humaniora«, trods det foreslåede input fra budgettet for »videnskab og samfund«, måske være for lavt. For endeligt at afgøre, om dette er tilfældet, er det nødvendigt at medregne de humanistiske delopgaver, som skal indgå i andre delprogrammer, f.eks. energi.

| 5.8.5 | Sidst, men ikke mindst, fremhæver udvalget samtlige etiske aspekter i spændingsfeltet mellem viden, forskning og anvendelse, mellem risici og muligheder. Et vigtigt spørgsmål, også i forbindelse med Lissabon-strategien, er sammenhængene og modsætningerne mellem ideologisk/dogmatiske holdninger, risikoberedskab og fremskridt. |
| --- | --- |

5.8.5

Sidst, men ikke mindst, fremhæver udvalget samtlige etiske aspekter i spændingsfeltet mellem viden, forskning og anvendelse, mellem risici og muligheder. Et vigtigt spørgsmål, også i forbindelse med Lissabon-strategien, er sammenhængene og modsætningerne mellem ideologisk/dogmatiske holdninger, risikoberedskab og fremskridt.

| 5.8.6 | Dermed kommer vi igen ind på temaområdet videnskab og samfund. EØSU har allerede afgivet en omfattende udtalelse (40) herom. I overensstemmelse med denne tidligere udtalelse bifalder udvalget det spektrum af temaer, som Kommissionens foreslår. Hertil hører spørgsmålet om, hvordan videnskabelig forskning og erkendelse kan bringes tættere på borgerne, den gensidige forståelse styrkes og befolkningen, navnlig de unge, motiveres til at gå i gang med en videnskabelig karriere. Der er her behov for et forum, hvor borgerne og forbrugerne kan komme i kontakt med videnskab og forskning og give udtryk for deres meninger. |
| --- | --- |

5.8.6

Dermed kommer vi igen ind på temaområdet videnskab og samfund. EØSU har allerede afgivet en omfattende udtalelse (40) herom. I overensstemmelse med denne tidligere udtalelse bifalder udvalget det spektrum af temaer, som Kommissionens foreslår. Hertil hører spørgsmålet om, hvordan videnskabelig forskning og erkendelse kan bringes tættere på borgerne, den gensidige forståelse styrkes og befolkningen, navnlig de unge, motiveres til at gå i gang med en videnskabelig karriere. Der er her behov for et forum, hvor borgerne og forbrugerne kan komme i kontakt med videnskab og forskning og give udtryk for deres meninger.

| 5.8.6.1 | I den forbindelse er det navnlig vigtigt med foranstaltninger, der muliggør direkte kontakt eller endog konkret deltagelse: gode tekniske museer, særlige laboratorier, studiebesøg osv. Frem for alt må en god og effektiv undervisning i naturvidenskabelige fag igen gives tilstrækkelig vægt i læreplanerne for de ældste klasser. I den forbindelse er det navnlig vigtigt at fremme interessen og forståelsen for naturvidenskab og teknologi. Sund dømmekraft kræver tilstrækkelig viden. |
| --- | --- |

5.8.6.1

I den forbindelse er det navnlig vigtigt med foranstaltninger, der muliggør direkte kontakt eller endog konkret deltagelse: gode tekniske museer, særlige laboratorier, studiebesøg osv. Frem for alt må en god og effektiv undervisning i naturvidenskabelige fag igen gives tilstrækkelig vægt i læreplanerne for de ældste klasser. I den forbindelse er det navnlig vigtigt at fremme interessen og forståelsen for naturvidenskab og teknologi. Sund dømmekraft kræver tilstrækkelig viden.

| 5.8.6.2 | Naturvidenskabelige kundskaber er endvidere nødvendige for at træne hjernen og danne sig et klart verdensbillede. |
| --- | --- |

5.8.6.2

Naturvidenskabelige kundskaber er endvidere nødvendige for at træne hjernen og danne sig et klart verdensbillede.

| 5.8.6.3 | Det er imidlertid lige så vigtigt, at forskerne selv og deres synsvinkler inddrages mere i debatten og i beslutningsprocesserne. |
| --- | --- |

5.8.6.3

Det er imidlertid lige så vigtigt, at forskerne selv og deres synsvinkler inddrages mere i debatten og i beslutningsprocesserne.

| 5.9 | Et særlig vigtigt delprogram er det meget brede tema sundhed, som udvalget allerede har behandlet flere gange. Dette tema omfatter enhver forsknings- og udviklingsindsats, der har at gøre med diagnose, behandling, lindring og forebyggelse af sygdomme. |
| --- | --- |

5.9

Et særlig vigtigt delprogram er det meget brede tema sundhed, som udvalget allerede har behandlet flere gange. Dette tema omfatter enhver forsknings- og udviklingsindsats, der har at gøre med diagnose, behandling, lindring og forebyggelse af sygdomme.

| 5.9.1 | I den forbindelse bør der lægges størst vægt på behandling eller forebyggelse af sygdomme, som er kendetegnet ved særlig høj mortalitet og morbiditet – hos børn, voksne og ældre, eller som i tilfælde af ukontrollerede epidemier kan føre til særlig høj dødelighed. |
| --- | --- |

5.9.1

I den forbindelse bør der lægges størst vægt på behandling eller forebyggelse af sygdomme, som er kendetegnet ved særlig høj mortalitet og morbiditet – hos børn, voksne og ældre, eller som i tilfælde af ukontrollerede epidemier kan føre til særlig høj dødelighed.

| 5.9.2 | Den fortsatte stigning i den gennemsnitlige levealder skyldes dels de hidtidige lægevidenskabelige fremskridt og dels et stadig bedre og sundere udbud af fødevarer. Dette indebærer imidlertid, at livsstilsbetingede sygdomme (forårsaget af f.eks. fedme (41) eller rygning) samt erhvervsbetingede og aldersbetingede sygdomme og skavanker træder i forgrunden. Betydningen af sidstnævnte er understreget flere gange ovenfor (42). Det er et emne, der ikke kun berører medicinske og menneskelige aspekter, men – for så vidt angår arbejdsevne og plejeudgifter – også samfundsøkonomiske aspekter. Dette gælder også hele spørgsmålet om organiseringen og finansieringen af sundhedssystemet og udnyttelsen af medicinske fremskridt samt handicapforskning, dvs. forbedring af livskvaliteten for handicappede og af deres muligheder for at blive integreret på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

5.9.2

Den fortsatte stigning i den gennemsnitlige levealder skyldes dels de hidtidige lægevidenskabelige fremskridt og dels et stadig bedre og sundere udbud af fødevarer. Dette indebærer imidlertid, at livsstilsbetingede sygdomme (forårsaget af f.eks. fedme (41) eller rygning) samt erhvervsbetingede og aldersbetingede sygdomme og skavanker træder i forgrunden. Betydningen af sidstnævnte er understreget flere gange ovenfor (42). Det er et emne, der ikke kun berører medicinske og menneskelige aspekter, men – for så vidt angår arbejdsevne og plejeudgifter – også samfundsøkonomiske aspekter. Dette gælder også hele spørgsmålet om organiseringen og finansieringen af sundhedssystemet og udnyttelsen af medicinske fremskridt samt handicapforskning, dvs. forbedring af livskvaliteten for handicappede og af deres muligheder for at blive integreret på arbejdsmarkedet.

| 5.9.3 | Handicap- og sundhedsproblematikken er imidlertid ikke sammenfaldende, og handicapspørgsmål bør derfor tages op inden for alle programmets relevante indsatsområder. |
| --- | --- |

5.9.3

Handicap- og sundhedsproblematikken er imidlertid ikke sammenfaldende, og handicapspørgsmål bør derfor tages op inden for alle programmets relevante indsatsområder.

| 5.9.4 | EØSU henviser endvidere til sundhedsspørgsmålets internationale dimension: dels samarbejde mellem lande, der driver intensiv og effektiv forskning, dels udviklingshjælp på sundhedsområdet. Hermed får samarbejdet med WHO (Verdenssundhedsorganisationen) særlig betydning. |
| --- | --- |

5.9.4

EØSU henviser endvidere til sundhedsspørgsmålets internationale dimension: dels samarbejde mellem lande, der driver intensiv og effektiv forskning, dels udviklingshjælp på sundhedsområdet. Hermed får samarbejdet med WHO (Verdenssundhedsorganisationen) særlig betydning.

| 5.9.5 | Også den globale udbredelse af nye patogener er et internationalt tema, hvor samarbejdet med WHO er meget vigtigt. |
| --- | --- |

5.9.5

Også den globale udbredelse af nye patogener er et internationalt tema, hvor samarbejdet med WHO er meget vigtigt.

| 5.9.6 | Endvidere giver det internationale samarbejde mulighed for grundigere kliniske undersøgelser ikke kun af befolkningen i almindelighed, men også mere aldersspecifikke undersøgelser af børn, voksne og ældre. |
| --- | --- |

5.9.6

Endvidere giver det internationale samarbejde mulighed for grundigere kliniske undersøgelser ikke kun af befolkningen i almindelighed, men også mere aldersspecifikke undersøgelser af børn, voksne og ældre.

| 5.9.7 | Det betydelige forsknings- og udviklingsarbejde, der foregår i det private erhvervsliv (medicinalindustrien og producenter af medicinsk udstyr) er et godt eksempel på anvendelsen af artikel 169 på partnerskaber mellem det private erhvervsliv og forskning finansieret af det offentlige (herunder medlemsstaterne). |
| --- | --- |

5.9.7

Det betydelige forsknings- og udviklingsarbejde, der foregår i det private erhvervsliv (medicinalindustrien og producenter af medicinsk udstyr) er et godt eksempel på anvendelsen af artikel 169 på partnerskaber mellem det private erhvervsliv og forskning finansieret af det offentlige (herunder medlemsstaterne).

| 5.10 | Det Fælles Forskningscenter - FFC (ikke-nukleare aktiviteter) |
| --- | --- |

5.10

Det Fælles Forskningscenter - FFC (ikke-nukleare aktiviteter)

| 5.10.1 | FFC yder videnskabelig og teknisk støtte til EU's politikker inden for områder som bæredygtig udvikling, klimabeskyttelse, fødevarer, energi, transport, kemikalier, alternativer til dyreforsøg, forskningspolitik, informationsteknologi, referencemetoder og –materialer, bioteknologi (risici, farer og samfundsøkonomiske virkninger) samt økonometriske modellerings- og analyseteknikker. En yderligere opgave er udvikling af videnskabelige og teknologiske referencedata for forskellige områder inden for miljø- og fødevarekontrollen. Dette er også et værdifuldt bidrag ved udarbejdelsen af fællesskabslovgivning. |
| --- | --- |

5.10.1

FFC yder videnskabelig og teknisk støtte til EU's politikker inden for områder som bæredygtig udvikling, klimabeskyttelse, fødevarer, energi, transport, kemikalier, alternativer til dyreforsøg, forskningspolitik, informationsteknologi, referencemetoder og –materialer, bioteknologi (risici, farer og samfundsøkonomiske virkninger) samt økonometriske modellerings- og analyseteknikker. En yderligere opgave er udvikling af videnskabelige og teknologiske referencedata for forskellige områder inden for miljø- og fødevarekontrollen. Dette er også et værdifuldt bidrag ved udarbejdelsen af fællesskabslovgivning.

| 5.10.2 | EØSU betragter det også som en EU-opgave at samordne de nationale metrologi- og standardiseringsorganers indsats og samtidig deltage i deres programmer. I det indre markeds og, mere generelt, den europæiske integrations ånd bør det overvejes at oprette et »europæisk standardiseringsorgan« under medvirken af de relevante nationale organer, de berørte industrier og FFC. Den hidtidige mangfoldighed af organer skulle give mulighed for at anvende parallelle metoder, sammenligne strategier og lancere innovative foranstaltninger i et klima med særlig pålidelige ressourcer og god koordinering. |
| --- | --- |

5.10.2

EØSU betragter det også som en EU-opgave at samordne de nationale metrologi- og standardiseringsorganers indsats og samtidig deltage i deres programmer. I det indre markeds og, mere generelt, den europæiske integrations ånd bør det overvejes at oprette et »europæisk standardiseringsorgan« under medvirken af de relevante nationale organer, de berørte industrier og FFC. Den hidtidige mangfoldighed af organer skulle give mulighed for at anvende parallelle metoder, sammenligne strategier og lancere innovative foranstaltninger i et klima med særlig pålidelige ressourcer og god koordinering.

| 5.10.3 | EØSU konstaterer med tilfredshed, at FFC's aktiviteter er integreret i det internationale forskersamfund. Udvalget mener imidlertid også, at en sådan integration er af stor betydning inden for samfundsøkonomi og humaniora, som er omtalt i punkt 5.8. |
| --- | --- |

5.10.3

EØSU konstaterer med tilfredshed, at FFC's aktiviteter er integreret i det internationale forskersamfund. Udvalget mener imidlertid også, at en sådan integration er af stor betydning inden for samfundsøkonomi og humaniora, som er omtalt i punkt 5.8.

6.   Det 7. rammeprogram for Euratom (RP7-Euratom)

| 6.1 | Kontrolleret kernefusion. Udvalget gentager det synspunkt, det fremsatte for nylig i sin udtalelse (43) om »Fusionsenergi«, nemlig at en fredelig udnyttelse af fusionsenergi kan udgøre et væsentligt bidrag til en langsigtet løsning på energiproblemet hvad angår bæredygtighed, miljøbelastning og konkurrenceevne. Hverken kernefission eller kernefusion afgiver drivhusgasser, men kernefusion har yderligere vigtige fordele. |
| --- | --- |

6.1

Kontrolleret kernefusion. Udvalget gentager det synspunkt, det fremsatte for nylig i sin udtalelse (43) om »Fusionsenergi«, nemlig at en fredelig udnyttelse af fusionsenergi kan udgøre et væsentligt bidrag til en langsigtet løsning på energiproblemet hvad angår bæredygtighed, miljøbelastning og konkurrenceevne. Hverken kernefission eller kernefusion afgiver drivhusgasser, men kernefusion har yderligere vigtige fordele.

| 6.1.1 | EØSU ønsker Kommissionen og de andre deltagende aktører til lykke med de vellykkede forhandlinger (i tråd med udvalgets anbefalinger), som førte til, at det vigtige internationale projekt ITER havnede i Europa. Med ITER
   (44) tages et afgørende skridt i retning af en fremtidig demonstrationsreaktor (DEMO). Dette indebærer imidlertid også en kontraktmæssig forpligtelse til finansiering af ITER og de dermed forbundne nødvendige forberedelses- og ledsageprogrammer samt forberedelsesprogrammerne til DEMO. |
| --- | --- |

6.1.1

EØSU ønsker Kommissionen og de andre deltagende aktører til lykke med de vellykkede forhandlinger (i tråd med udvalgets anbefalinger), som førte til, at det vigtige internationale projekt ITER havnede i Europa. Med ITER
   (44) tages et afgørende skridt i retning af en fremtidig demonstrationsreaktor (DEMO). Dette indebærer imidlertid også en kontraktmæssig forpligtelse til finansiering af ITER og de dermed forbundne nødvendige forberedelses- og ledsageprogrammer samt forberedelsesprogrammerne til DEMO.

| 6.1.2 | I den forbindelse opfordrer udvalget også medlemsstaterne til i så stor udstrækning som muligt at yde deres eget bidrag til det europæiske fusionsprogram og give passende støtte til de deltagende laboratorier. EØSU er klar over, at fusionsprogrammet dermed er trådt ind i en fase, hvis gennemførelse kræver en betragtelig og øget tilførsel af midler. I betragtning af denne energikildes potentiale og energiproblemets alvor er en sådan ressourcetildeling imidlertid nødvendig og berettiget. |
| --- | --- |

6.1.2

I den forbindelse opfordrer udvalget også medlemsstaterne til i så stor udstrækning som muligt at yde deres eget bidrag til det europæiske fusionsprogram og give passende støtte til de deltagende laboratorier. EØSU er klar over, at fusionsprogrammet dermed er trådt ind i en fase, hvis gennemførelse kræver en betragtelig og øget tilførsel af midler. I betragtning af denne energikildes potentiale og energiproblemets alvor er en sådan ressourcetildeling imidlertid nødvendig og berettiget.

| 6.1.3 | For en mere udførlig behandling af dette emne henviser udvalget til sin nylige udtalelse (45) herom. I den forbindelse fremhæver det udviklingsarbejdet til forberedelse af DEMO (materialeudvikling, kappeudvikling, systemkoncept osv.) samt forskning i forbedrede indeslutningskoncepter. |
| --- | --- |

6.1.3

For en mere udførlig behandling af dette emne henviser udvalget til sin nylige udtalelse (45) herom. I den forbindelse fremhæver det udviklingsarbejdet til forberedelse af DEMO (materialeudvikling, kappeudvikling, systemkoncept osv.) samt forskning i forbedrede indeslutningskoncepter.

| 6.2 | Nuklear fission og strålingsbeskyttelse. Kerneenergi er den betydeligste kilde til kulstoffri grundlastelektricitet, der er til rådighed på nuværende tidspunkt. I dele af befolkningen er der imidlertid bekymring med hensyn til driftsrisici og sikker deponering af brugt kernebrændsel. EØSU henviser til sine udtalelser om kernespaltning (46) og den såkaldte nukleare pakke (47). Allerede i sidstnævnte udtalelse understregede udvalget, at det ser meget positivt på, at Kommissionen også fremover vil støtte og koordinere forskning i sikkerheden ved nukleare anlæg og bortskaffelse af radioaktivt affald. De af Kommissionen foreslåede foranstaltninger bidrager hertil og hilses velkommen. |
| --- | --- |

6.2

Nuklear fission og strålingsbeskyttelse. Kerneenergi er den betydeligste kilde til kulstoffri grundlastelektricitet, der er til rådighed på nuværende tidspunkt. I dele af befolkningen er der imidlertid bekymring med hensyn til driftsrisici og sikker deponering af brugt kernebrændsel. EØSU henviser til sine udtalelser om kernespaltning (46) og den såkaldte nukleare pakke (47). Allerede i sidstnævnte udtalelse understregede udvalget, at det ser meget positivt på, at Kommissionen også fremover vil støtte og koordinere forskning i sikkerheden ved nukleare anlæg og bortskaffelse af radioaktivt affald. De af Kommissionen foreslåede foranstaltninger bidrager hertil og hilses velkommen.

| 6.2.1 | Reaktorsystemer. Dette omfatter forskning med henblik på dels at underbygge den fortsatte sikre drift af eksisterende reaktorsystemer (herunder anlæg, der indgår i brændselskredsløbet) dels at evaluere potentialet i og sikkerhedsaspekterne ved fremtidige reaktorkoncepter. |
| --- | --- |

6.2.1

Reaktorsystemer. Dette omfatter forskning med henblik på dels at underbygge den fortsatte sikre drift af eksisterende reaktorsystemer (herunder anlæg, der indgår i brændselskredsløbet) dels at evaluere potentialet i og sikkerhedsaspekterne ved fremtidige reaktorkoncepter.

| 6.2.1.1 | EØSU anser sidstnævnte for særlig vigtigt. Denne forskning bør føre til udvikling af innovative reaktorsystemer. Teknologiens historie har vist, at de største fremskridt opnås gennem innovativ videreudvikling af eksisterende systemer og koncepter eller ved en ny generation af systemer og koncepter. I betragtning af kerneenergiens energipolitiske betydning bør der tages skridt til at frigøre og udnytte det eksisterende potentiale – forbedre sikkerheden, reducere det radioaktive affald (navnlig affald med særlig lang henfaldstid), få ressourcerne til at række længere og sikre adgang til nye ressourcer. |
| --- | --- |

6.2.1.1

EØSU anser sidstnævnte for særlig vigtigt. Denne forskning bør føre til udvikling af innovative reaktorsystemer. Teknologiens historie har vist, at de største fremskridt opnås gennem innovativ videreudvikling af eksisterende systemer og koncepter eller ved en ny generation af systemer og koncepter. I betragtning af kerneenergiens energipolitiske betydning bør der tages skridt til at frigøre og udnytte det eksisterende potentiale – forbedre sikkerheden, reducere det radioaktive affald (navnlig affald med særlig lang henfaldstid), få ressourcerne til at række længere og sikre adgang til nye ressourcer.

| 6.2.2 | Strålingsbeskyttelse. Det er målet at styrke det videnskabelige grundlag for beskyttelse af befolkningen mod ioniserende stråling i forbindelse med anvendelse af radioaktivitet og andre strålekilder inden for lægevidenskab, forskning og industri (herunder produktion af kerneenergi). Det er særlig vigtigt at undersøge virkningen af meget lave strålingsdoser, hvorom det er vanskeligt at skaffe sig statistiske oplysninger, og som derfor stadig er et kontroversielt spørgsmål. |
| --- | --- |

6.2.2

Strålingsbeskyttelse. Det er målet at styrke det videnskabelige grundlag for beskyttelse af befolkningen mod ioniserende stråling i forbindelse med anvendelse af radioaktivitet og andre strålekilder inden for lægevidenskab, forskning og industri (herunder produktion af kerneenergi). Det er særlig vigtigt at undersøge virkningen af meget lave strålingsdoser, hvorom det er vanskeligt at skaffe sig statistiske oplysninger, og som derfor stadig er et kontroversielt spørgsmål.

| 6.2.3 | Af stor betydning er også udviklingen inden for områder, der har at gøre med teknisk kontrol og overvågning af foranstaltninger mod spredning af materialer eller teknologi til fremstilling af kernevåben. |
| --- | --- |

6.2.3

Af stor betydning er også udviklingen inden for områder, der har at gøre med teknisk kontrol og overvågning af foranstaltninger mod spredning af materialer eller teknologi til fremstilling af kernevåben.

| 6.3 | Det er bydende nødvendigt både for udviklingen af kernefusionskraftværker og for en sikker drift og videreudvikling af kernefissionsreaktorer at uddanne en ny generation af højtkvalificerede eksperter og give dem praktisk videreuddannelse på passende forsøgsanlæg. Dette kræver, at nuklearteknologien atter får en højere status i Europa for dermed at tiltrække kommende forskeres interesse. Forskning og uddannelse må også her, som tidligere, indgå i en hensigtsmæssig symbiose. |
| --- | --- |

6.3

Det er bydende nødvendigt både for udviklingen af kernefusionskraftværker og for en sikker drift og videreudvikling af kernefissionsreaktorer at uddanne en ny generation af højtkvalificerede eksperter og give dem praktisk videreuddannelse på passende forsøgsanlæg. Dette kræver, at nuklearteknologien atter får en højere status i Europa for dermed at tiltrække kommende forskeres interesse. Forskning og uddannelse må også her, som tidligere, indgå i en hensigtsmæssig symbiose.

| 6.3.1 | For en mere udførlig behandling af dette emne henviser udvalget til sin nylige udtalelse (48) herom. |
| --- | --- |

6.3.1

For en mere udførlig behandling af dette emne henviser udvalget til sin nylige udtalelse (48) herom.

6.4   Det Fælles Forskningscenter – Euratom-programmet

| 6.4.1 | EØSU hilser det velkommen, at Det Fælles Forskningscenter (FFC) understøtter den politiske beslutningsproces på det nukleare område, herunder implementering og overvågning af eksisterende strategier og reaktioner på nye krav. |
| --- | --- |

6.4.1

EØSU hilser det velkommen, at Det Fælles Forskningscenter (FFC) understøtter den politiske beslutningsproces på det nukleare område, herunder implementering og overvågning af eksisterende strategier og reaktioner på nye krav.

| 6.4.2 | EØSU anser det endvidere for konsekvent, at lægge hovedvægten i det »nukleare« FFC-program på de centrale områder affaldshåndtering, sikkerhed og overvågning, da det er her borgerne nærer bekymringer, og her der kræves sikre løsninger. Udvalget går ud fra, at også disse aktiviteter kan sammenkobles og koordineres med medlemsstaternes. |
| --- | --- |

6.4.2

EØSU anser det endvidere for konsekvent, at lægge hovedvægten i det »nukleare« FFC-program på de centrale områder affaldshåndtering, sikkerhed og overvågning, da det er her borgerne nærer bekymringer, og her der kræves sikre løsninger. Udvalget går ud fra, at også disse aktiviteter kan sammenkobles og koordineres med medlemsstaternes.

| 6.4.3 | EØSU mener endvidere, at det er en vigtig opgave at (videre)udvikle procedurer, som kan sikre en bedre overvågning af ikke-spredningen af kernevåbenmateriale og –teknologi (se endvidere punkt 4.10.2). |
| --- | --- |

6.4.3

EØSU mener endvidere, at det er en vigtig opgave at (videre)udvikle procedurer, som kan sikre en bedre overvågning af ikke-spredningen af kernevåbenmateriale og –teknologi (se endvidere punkt 4.10.2).

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Dette gælder også for den relancerede Lissabon-strategi (Det Europæiske Råd den 23. marts 2005).

1

(2)  De samlede udgifter til forskning og udvikling i EU skal inden 2010 øges til 3 % af BNP, hvor den private sektor skal tegne sig for to tredjedele. Se tillige EUT C 95 af 23.4.2003

2

(3)  En væsentlig del af disse investeringer stammer fra det amerikanske forsvarsbudgets udgifter til forskning og udvikling, der ikke kun går til militær forskning.

3

(4)  Dette mål blev udtrykkeligt bekræftet og nærmere beskrevet i Det Europæiske Råds beslutning i marts 2005 (Bruxelles) om at relancere Lissabon-strategien.

4

(5)  Eksempler på vellykket europæisk samarbejde: ARIANE, AIRBUS, CERN, ESO, GALILEO og JET/ITER.

5

(6)  Videnskab og teknologi: Nøglen til Europas fremtid - Retningslinjer for EU's politik til støtte af forskning, KOM(2004) 353 endelig.

6

(7)  EUT C 157 af 28.6.2005.

7

(8)  Jf. fodnote 14-21.

8

(9)  KOM(2005) 440 til 445 endelig.

9

(10)  Foreligger snart.

10

(11)  EUT C 95 af 23.4.2003.

11

(12)  EUT C 157 af 28.6.2005.

12

(13)  EUT C 234 af 30.9.2003; EUT C 61 af 14.3.2003; EUT C 94 af 18.4.2002.

13

(14)  EUT C 74 af 23.3.2005; EUT C 133 af 6.6.2003.

14

(15)  EUT C 302 af 7.12.2004.

15

(16)  EFT C 241 af 7.10.2002.

16

(17)  EUT C 302 af 7.12.2004.

17

(18)  EUT C 220 af 16.9.2003; EUT C 112 af 30.4.2004.

18

(19)  EUT C 157 af 28.6.2005.

19

(20)  EUT C 110 af 30.4.2004.

20

(21)  Citat fra den daværende tyske forbundskansler, Gerhard Schröders åbningstale under Einstein-året 2005. Han udtalte også følgende: »Samtidig er det imidlertid nødvendigt, at grundforskningen har sikkerhed for, at den kan gennemføres, uden at der fremsættes et krav om, at den umiddelbart skal kunne udnyttes, og uden at det kræves, at den altid skal kunne påvise sin nytte«.

21

»Samtidig er det imidlertid nødvendigt, at grundforskningen har sikkerhed for, at den kan gennemføres, uden at der fremsættes et krav om, at den umiddelbart skal kunne udnyttes, og uden at det kræves, at den altid skal kunne påvise sin nytte«.

(22)  Jf. The Economic Returns to Basic Research and the Benefits of University-Industry Relationships. A literature review and update of findings. Report for the UK Office of Science and Technology* by SPRU - Science and Technology Policy Research. Alister Scott, Grové Steyn, Aldo Geuna*, Stefano Brusoni, Ed Steinmueller, 2002.

22

(23)  Jf. tillige EUT C 110 af 30.4.2004.

23

(24)  EUT L 75/67 af 22.3.2005.

24

(25)  Det gælder f.eks., at man ikke indser, at a) det er forskningens hovedopgave at tilvejebringe ny viden, mens spørgsmålet om, hvad der tjener menneskeheden eller hvad der er relevant for samfundet ikke er noget egnet kriterium i det enkelte tilfælde (se EFT C 221 af 7.8.2001, kapitel 4 og 6 (f.eks. punkt 6.7.1) og fodnote 14), eller b) den store betydning, som dobbeltforskning har, ikke bare for at skabe et sikkert grundlag for ny viden, men også for dens formidling, uddybning og udvikling (se bl.a. EFT C 221 af 7.8.2001, punkt 4.7.5 og 4.7.6). God forskning kan ikke fremtvinges gennem for snævre regler, men har behov for råderum.

25

De bedste forudsætninger for at tilvejebringe ny viden og nå gode resultater opnås ved at ansætte de mest effektive og erfarne forskere i ledende funktioner, at rekruttere og støtte de bedste videnskabsmænd og i tilstrækkelig udstrækning og på lang sigt at stille udstyr og forskningsmidler til rådighed (en kritisk masse) (se tillige EFT C 204 af 18.7.2000, EUT C 110 af 30.4.2004). En forskers kvalifikationer kan ikke måles hverken kvantitativt eller objektivt. De må nødvendigvis være underkastet erfarne kollegers vurdering.

(26)  Rapport fra et ekspertpanel med prof. Marimon som formand, 21. juni 2004, sjette rammeprogram.

26

(27)  EFT C 204 af 18.7.2000 (CES 595/2000, bl.a. punkt 9.8.4).

27

(28)  KOM(2005) 121 endelig – 2005/0050 (COD).

28

(29)  Denne henstilling går kun på de overvejende sociologiske undersøgelser af emnet »Videnskab og samfund«. Derimod bør den del af budgettet, der afsættes til foranstaltninger (udstillinger, museer, møder), som kan tjene til formidling af videnskab (»Communicating Science«), dvs. resultater og arbejdsform, bibeholdes i særprogrammet »Kapacitet«.

29

(30)  Jf. tillige COM RTD info Special INCO issue July 2005.

30

(31)  CESE 818/2005 fin.

31

(32)  EUT C 74 af 23.3.2005.

32

(33)  F.eks. EFT C 241 af 7.10.2002; EUT C 221 af 8.9.2005 og EUT C 286 af 17.11.2005.

33

(34)  David Pimentel og Ted. W. Patzek, Natural Resources Research, Bind 14, nr. 1, 2005.

34

(35)  EUT C 120 af 20.5.2005.

35

(36)  EUT C 294 af 21.11.2005.

36

(37)  EFT C 241 af 7.10.2002, EUT C 133 af 6.6.2003; EUT C 108 af 30.4.2004; EUT C 110 af 30.4.2004; EUT C 302 af 7.12.2004; EUT C 286 af 17.11.2005; EUT C 120 af 20.5.2005.

37

(38)  Jf. tillige: Deutsche Physikalische Gesellschaft Sept. 2005 »Klimaschutz und Energieversorgung in Deutschland 1990-2020«.

38

(39)  Det drejer sig her om en meget kompleks problemstilling, der delvis behandles i EFT C 221 af 7.8.2001, punkt 3.9 og kapitel 6.

39

(40)  EFT C 221 af 7.8.2001.

40

(41)  EUT C 24 af 31.1.2006.

41

(42)  Se fodnoter til punkt 5.2.2.

42

(43)  EUT C 302 af 7.12.2004.

43

(44)  ITER kommer til at producere 500 MW fusionsenergi. Det er et skridt mellem de nuværende eksperimenter inden for plasmafysik, f.eks. JET, og det elproducerende demonstrationskraftværk, DEMO. Det er et internationalt projekt med Kina, EU, Schweiz, Japan, Korea, Rusland og USA som partnere. Det skal bygges i Cadarache (Frankrig).

44

(45)  Jf. fodnote 44.

45

(46)  EUT C 110 af 30.4.2004.

46

(47)  EUT C 133 af 6.6.2003.

47

(48)  Jf. foregående fodnoter.

48

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/22

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)«

KOM(2005) 121 endelig — 2005/0050 (COD)

(2006/C 65/03)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 25. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 156, 157, stk. 3, og 175 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Bernhard Welschke til ordfører og Lucia Fusco til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. oktober 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 125 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod.

1.   Indledende bemærkninger

| 1.1 | Mange indikatorer for vækst, beskæftigelse og innovation tyder på, at EU i de seneste år er sakket agterud i den internationale konkurrence, og at denne udvikling vil fortsætte. EU's største økonomiske og sociale udfordring er efterhånden at bekæmpe arbejdsløshed, skabe nye arbejdspladser og fremme den hertil nødvendige økonomiske vækst på et bæredygtigt grundlag. |
| --- | --- |

1.1

Mange indikatorer for vækst, beskæftigelse og innovation tyder på, at EU i de seneste år er sakket agterud i den internationale konkurrence, og at denne udvikling vil fortsætte. EU's største økonomiske og sociale udfordring er efterhånden at bekæmpe arbejdsløshed, skabe nye arbejdspladser og fremme den hertil nødvendige økonomiske vækst på et bæredygtigt grundlag.

| 1.2 | Virksomhederne spiller en afgørende rolle i imødegåelsen af disse udfordringer. 98 % af virksomhederne i Europa er små og mellemstore virksomheder (SMV), og de tegner sig for 55 % af arbejdspladserne i den private sektor. SMV'erne har et betydeligt innovationspotentiale med hensyn til produktionsprocesser og produkter samt tjenesteydelser. |
| --- | --- |

1.2

Virksomhederne spiller en afgørende rolle i imødegåelsen af disse udfordringer. 98 % af virksomhederne i Europa er små og mellemstore virksomheder (SMV), og de tegner sig for 55 % af arbejdspladserne i den private sektor. SMV'erne har et betydeligt innovationspotentiale med hensyn til produktionsprocesser og produkter samt tjenesteydelser.

| 1.3 | Mange virksomheder udnytter fordelene ved det europæiske indre marked. De kan dog ofte ikke udnytte det indre markeds potentiale fuldt ud som følge af vedvarende hindringer, begrænsede personaleressourcer og finansielle midler samt manglende oplysninger. En konsekvent gennemførelse af Lissabon-strategien, en fuldførelse af det indre marked og en yderligere markedsliberalisering, en bedre lovgivning og støtteprogrammer kan afhjælpe denne situation. |
| --- | --- |

1.3

Mange virksomheder udnytter fordelene ved det europæiske indre marked. De kan dog ofte ikke udnytte det indre markeds potentiale fuldt ud som følge af vedvarende hindringer, begrænsede personaleressourcer og finansielle midler samt manglende oplysninger. En konsekvent gennemførelse af Lissabon-strategien, en fuldførelse af det indre marked og en yderligere markedsliberalisering, en bedre lovgivning og støtteprogrammer kan afhjælpe denne situation.

| 1.4 | Tilsvarende kan forvaltninger med en moderne struktur og effektive offentlige tjenester bidrage væsentligt til at fremme konkurrenceevne og innovation i Europa. Grænseoverskridende partnerskaber mellem myndigheder på alle niveauer kan forbedre det i stigende grad nødvendige administrative samarbejde, fremme erfaringsudveksling og formidle eksempler på bedste praksis til alle. |
| --- | --- |

1.4

Tilsvarende kan forvaltninger med en moderne struktur og effektive offentlige tjenester bidrage væsentligt til at fremme konkurrenceevne og innovation i Europa. Grænseoverskridende partnerskaber mellem myndigheder på alle niveauer kan forbedre det i stigende grad nødvendige administrative samarbejde, fremme erfaringsudveksling og formidle eksempler på bedste praksis til alle.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

| 2.1 | Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (herefter kaldet rammeprogrammet) skal i perioden 2007-2013 bidrage til gennemførelsen af den omformede Lissabon-strategi og EU's strategi for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

2.1

Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (herefter kaldet rammeprogrammet) skal i perioden 2007-2013 bidrage til gennemførelsen af den omformede Lissabon-strategi og EU's strategi for bæredygtig udvikling.

| 2.2 | Rammeprogrammet viderefører en række eksisterende fællesskabsstøtteprogrammer fra forskellige politikområder og samler dem på ét sammenhængende retsgrundlag. Kommissionen foreslår et finansielt referencebeløb på 4 212 600 euro. |
| --- | --- |

2.2

Rammeprogrammet viderefører en række eksisterende fællesskabsstøtteprogrammer fra forskellige politikområder og samler dem på ét sammenhængende retsgrundlag. Kommissionen foreslår et finansielt referencebeløb på 4 212 600 euro.

| 2.3 | Rammeprogrammet vil være åbent for deltagelse af alle EU-medlemsstater, kandidatlande, EØS-lande samt landene i det vestlige Balkan. Andre tredjelande kan deltage, hvis dette er hjemlet i bilaterale aftaler. |
| --- | --- |

2.3

Rammeprogrammet vil være åbent for deltagelse af alle EU-medlemsstater, kandidatlande, EØS-lande samt landene i det vestlige Balkan. Andre tredjelande kan deltage, hvis dette er hjemlet i bilaterale aftaler.

| 2.4 | Rammeprogrammet tager sigte på at fremme virksomhedernes — navnlig SMV'ernes — konkurrenceevne, skabe og markedsføre innovation, sætte skub i udviklingen af informationssamfundet samt forbedre energieffektiviteten og udnyttelsen af nye og vedvarende energikilder. |
| --- | --- |

2.4

Rammeprogrammet tager sigte på at fremme virksomhedernes — navnlig SMV'ernes — konkurrenceevne, skabe og markedsføre innovation, sætte skub i udviklingen af informationssamfundet samt forbedre energieffektiviteten og udnyttelsen af nye og vedvarende energikilder.

| 2.5 | Ifølge EF-traktatens artikel 156, 157, stk. 3, og 175, stk. 1, skal der skabes et omfattende og sammenhængende retsgrundlag for specifikke fællesskabsstøtteprogrammer og de relevante dele af andre fællesskabsprogrammer inden for områder, der er af afgørende betydning for fremme af produktivitet, innovation og bæredygtig vækst i Europa. Samtidig hermed skal komplementære miljøaspekter behandles. Rammeprogrammet består af tre specifikke delprogrammer. |
| --- | --- |

2.5

Ifølge EF-traktatens artikel 156, 157, stk. 3, og 175, stk. 1, skal der skabes et omfattende og sammenhængende retsgrundlag for specifikke fællesskabsstøtteprogrammer og de relevante dele af andre fællesskabsprogrammer inden for områder, der er af afgørende betydning for fremme af produktivitet, innovation og bæredygtig vækst i Europa. Samtidig hermed skal komplementære miljøaspekter behandles. Rammeprogrammet består af tre specifikke delprogrammer.

| 2.6 | Iværksætter- og innovationsprogrammet skal danne rammerne for foranstaltninger til fordel for iværksætterinitiativ, innovation og konkurrenceevne. Det henvender sig til virksomheder i alle sektorer, det være sig højteknologiske eller traditionelle sektorer. Finansieringen af SMV'er i opstart- og vækstfasen skal forbedres. Andre nøgleelementer er samarbejde mellem virksomhederne samt fremme af innovation og miljøteknologier. Der påtænkes afsat 2 631 000 euro hertil. |
| --- | --- |

2.6

Iværksætter- og innovationsprogrammet skal danne rammerne for foranstaltninger til fordel for iværksætterinitiativ, innovation og konkurrenceevne. Det henvender sig til virksomheder i alle sektorer, det være sig højteknologiske eller traditionelle sektorer. Finansieringen af SMV'er i opstart- og vækstfasen skal forbedres. Andre nøgleelementer er samarbejde mellem virksomhederne samt fremme af innovation og miljøteknologier. Der påtænkes afsat 2 631 000 euro hertil.

| 2.7 | Støtteprogrammet for IKT-politik skal fremme indførelsen af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) i virksomheder, forvaltninger og den offentlige sektors tjenester. De foreslåede foranstaltninger konkretiserer og konsoliderer de nye EU-initiativer »i2010«, som i de kommende år skal danne rammerne for udviklingen af et fælles europæisk samarbejdsområde for information og styrkelsen af det indre marked for informationsprodukter og –tjenester. Der vil blive afsat 801 600 000 euro til programmet. |
| --- | --- |

2.7

Støtteprogrammet for IKT-politik skal fremme indførelsen af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) i virksomheder, forvaltninger og den offentlige sektors tjenester. De foreslåede foranstaltninger konkretiserer og konsoliderer de nye EU-initiativer »i2010«, som i de kommende år skal danne rammerne for udviklingen af et fælles europæisk samarbejdsområde for information og styrkelsen af det indre marked for informationsprodukter og –tjenester. Der vil blive afsat 801 600 000 euro til programmet.

| 2.8 | Programmet Intelligent Energi — Europa har til formål at støtte bæredygtig udvikling i relation til energi, forbedre forsyningssikkerheden og energiudnyttelsen, mindske afhængigheden af energiimport og øge den vedvarende energis andel af det interne bruttoenergiforbrug til 12 %. Projekter til fremme og formidling af bæredygtige energiteknologier, forbedrede forvaltningsstrukturer, en tættere netværksetablering og generel bevidstgørelse om bæredygtig energianvendelse er alle prioriteter. Det af Kommissionen oprettede forvaltningsorgan for intelligent energi skal bevares. Der er afsat 780 mio. euro til programmet. |
| --- | --- |

2.8

Programmet Intelligent Energi — Europa har til formål at støtte bæredygtig udvikling i relation til energi, forbedre forsyningssikkerheden og energiudnyttelsen, mindske afhængigheden af energiimport og øge den vedvarende energis andel af det interne bruttoenergiforbrug til 12 %. Projekter til fremme og formidling af bæredygtige energiteknologier, forbedrede forvaltningsstrukturer, en tættere netværksetablering og generel bevidstgørelse om bæredygtig energianvendelse er alle prioriteter. Det af Kommissionen oprettede forvaltningsorgan for intelligent energi skal bevares. Der er afsat 780 mio. euro til programmet.

| 2.9 | Rammeprogrammet vil blive gennemført på grundlag af årlige arbejdsprogrammer, hvis gennemførelse Kommissionen vil sikre. Forvaltningsudvalg skal sikre opfølgningen af foranstaltningerne på medlemsstatsniveau og sammenhængen mellem de nationale aktiviteter. |
| --- | --- |

2.9

Rammeprogrammet vil blive gennemført på grundlag af årlige arbejdsprogrammer, hvis gennemførelse Kommissionen vil sikre. Forvaltningsudvalg skal sikre opfølgningen af foranstaltningerne på medlemsstatsniveau og sammenhængen mellem de nationale aktiviteter.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Forslaget til rammeprogram er omfattende og indeholder en bred vifte af politikker og programmer. Nedenstående bemærkninger begrænser sig til de aspekter, som EØSU finder særlig vigtige, eller hvor udvalget gerne vil have yderligere synspunkter taget i betragtning. |
| --- | --- |

3.1

Forslaget til rammeprogram er omfattende og indeholder en bred vifte af politikker og programmer. Nedenstående bemærkninger begrænser sig til de aspekter, som EØSU finder særlig vigtige, eller hvor udvalget gerne vil have yderligere synspunkter taget i betragtning.

| 3.2 | EØSU bifalder rammeprogrammet, som det betragter som et vigtigt skridt hen imod skabelsen af synergi til fremme af virksomheders konkurrence- og innovationsevne samt bæredygtig udvikling. De foreslåede foranstaltninger og instrumenter kan bidrage væsentligt til en styrkelse af den sociale samhørighed, fremme af en bæredygtig økonomisk udvikling og opnåelse af Lissabon-strategiens vækst- og beskæftigelsesmål. Kommissionen anfører derfor i den foreslåede handlingsplan til fremme af Lissabon-strategien på fællesskabsplan (KOM(2005) 330) rammeprogrammet som en vigtig del af fællesskabspolitikken. |
| --- | --- |

3.2

EØSU bifalder rammeprogrammet, som det betragter som et vigtigt skridt hen imod skabelsen af synergi til fremme af virksomheders konkurrence- og innovationsevne samt bæredygtig udvikling. De foreslåede foranstaltninger og instrumenter kan bidrage væsentligt til en styrkelse af den sociale samhørighed, fremme af en bæredygtig økonomisk udvikling og opnåelse af Lissabon-strategiens vækst- og beskæftigelsesmål. Kommissionen anfører derfor i den foreslåede handlingsplan til fremme af Lissabon-strategien på fællesskabsplan (KOM(2005) 330) rammeprogrammet som en vigtig del af fællesskabspolitikken.

| 3.3 | Kok-rapporten fra 2004 henviser til de centrale faktorer, der er af afgørende betydning for den europæiske økonomis konkurrenceevne. Den anbefaler med rette videreudvikling af vidensamfundet, fuldførelse af det indre marked, forbedring af det økonomiske klima, modernisering — også ved hjælp af strategier for »livslang læring« og »aktiv aldring« — af arbejdsmarkedet og fremme af miljømæssig bæredygtighed. EØSU mener, at det navnlig er op til medlemsstaterne at sørge for at øge virksomhedernes konkurrenceevne ved at skabe passende rammebetingelser, og betragter EU's støtteprogrammer som et vigtigt og effektivt supplement hertil. Udover rammeprogrammet er forskningsprogrammet, strategien for »livslang læring« og strukturfondene af særlig betydning. |
| --- | --- |

3.3

Kok-rapporten fra 2004 henviser til de centrale faktorer, der er af afgørende betydning for den europæiske økonomis konkurrenceevne. Den anbefaler med rette videreudvikling af vidensamfundet, fuldførelse af det indre marked, forbedring af det økonomiske klima, modernisering — også ved hjælp af strategier for »livslang læring« og »aktiv aldring« — af arbejdsmarkedet og fremme af miljømæssig bæredygtighed. EØSU mener, at det navnlig er op til medlemsstaterne at sørge for at øge virksomhedernes konkurrenceevne ved at skabe passende rammebetingelser, og betragter EU's støtteprogrammer som et vigtigt og effektivt supplement hertil. Udover rammeprogrammet er forskningsprogrammet, strategien for »livslang læring« og strukturfondene af særlig betydning.

| 3.4 | Virksomhederne styrker ikke alene deres innovationsevne ved at udnytte de teknologiske fremskridt, men også gennem en stærkere forankring af iværksætterkulturen i hvert enkelte lands samfund og kultur, en dybtgående ledelsesviden, en forsvarlig virksomhedsledelse og grænseoverskridende aktiviteter. Set i relation til rammeprogrammets målsætninger ville det være forkert at anlægge en for snæver fortolkning af begrebet innovation og således forspilde mulighederne for øget vækst, beskæftigelse og social samhørighed. Virksomhederne er nøgleaktører i innovationsprocessen, og man bør på passende vis involvere arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen heraf. |
| --- | --- |

3.4

Virksomhederne styrker ikke alene deres innovationsevne ved at udnytte de teknologiske fremskridt, men også gennem en stærkere forankring af iværksætterkulturen i hvert enkelte lands samfund og kultur, en dybtgående ledelsesviden, en forsvarlig virksomhedsledelse og grænseoverskridende aktiviteter. Set i relation til rammeprogrammets målsætninger ville det være forkert at anlægge en for snæver fortolkning af begrebet innovation og således forspilde mulighederne for øget vækst, beskæftigelse og social samhørighed. Virksomhederne er nøgleaktører i innovationsprocessen, og man bør på passende vis involvere arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen heraf.

| 3.5 | Innovation er noget, der opstår i folks bevidsthed. Et højt uddannelses- og erhvervsuddannelsesniveau er en forudsætning for en bæredygtig forbedring af innovationsevnen i EU. Arbejdsgivere, arbejdstagere, regeringer, højere læreanstalter, skoler og de øvrige berørte institutioner har alle pligt til at videreudvikle samfundets innovationspotentiale. Grænseoverskridende projekter kan supplere de nationale bestræbelser til fremme af vidensamfundet. EØSU bifalder, at EU målrettet fremmer uddannelse og erhvervsuddannelse, bl.a. inden for rammerne af fællesskabsprogrammerne »Sokrates« (almen uddannelse), »Tempus« (universitetsuddannelse) og »Leonardo da Vinci« (erhvervsuddannelse). Det integrerede handlingsprogram for uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring for perioden 2007-2013 kan ligeledes yde et vigtigt bidrag til styrkelsen af virksomhedernes innovationsevne og rammeprogrammets succes. |
| --- | --- |

3.5

Innovation er noget, der opstår i folks bevidsthed. Et højt uddannelses- og erhvervsuddannelsesniveau er en forudsætning for en bæredygtig forbedring af innovationsevnen i EU. Arbejdsgivere, arbejdstagere, regeringer, højere læreanstalter, skoler og de øvrige berørte institutioner har alle pligt til at videreudvikle samfundets innovationspotentiale. Grænseoverskridende projekter kan supplere de nationale bestræbelser til fremme af vidensamfundet. EØSU bifalder, at EU målrettet fremmer uddannelse og erhvervsuddannelse, bl.a. inden for rammerne af fællesskabsprogrammerne »Sokrates« (almen uddannelse), »Tempus« (universitetsuddannelse) og »Leonardo da Vinci« (erhvervsuddannelse). Det integrerede handlingsprogram for uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring for perioden 2007-2013 kan ligeledes yde et vigtigt bidrag til styrkelsen af virksomhedernes innovationsevne og rammeprogrammets succes.

| 3.6 | EØSU er tilfreds med, at Kommissionen har til hensigt at styrke virksomhedernes innovations- og konkurrenceevne gennem bedre lovgivning og en systematisk revision af den gældende lovgivning med henblik på at fjerne uforholdsmæssige byrder. Det er særlig vigtigt, at ny lovgivning underkastes en effektiv konsekvensanalyse. I forbindelse med udarbejdelsen af konsekvensanalyserne bør Kommissionen arbejde tæt sammen med Rådet (konkurrence) og Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

3.6

EØSU er tilfreds med, at Kommissionen har til hensigt at styrke virksomhedernes innovations- og konkurrenceevne gennem bedre lovgivning og en systematisk revision af den gældende lovgivning med henblik på at fjerne uforholdsmæssige byrder. Det er særlig vigtigt, at ny lovgivning underkastes en effektiv konsekvensanalyse. I forbindelse med udarbejdelsen af konsekvensanalyserne bør Kommissionen arbejde tæt sammen med Rådet (konkurrence) og Europa-Parlamentet.

| 3.7 | EØSU er enig med Kommissionen i, at horisontale og samordnede foranstaltninger fra EU's side kan skabe stor merværdi. Det er især vigtigt, at virksomhederne får stillet mest mulige praksisbetonede oplysninger til rådighed, og at de får let adgang til rammeprogrammets foranstaltninger og instrumenter. |
| --- | --- |

3.7

EØSU er enig med Kommissionen i, at horisontale og samordnede foranstaltninger fra EU's side kan skabe stor merværdi. Det er især vigtigt, at virksomhederne får stillet mest mulige praksisbetonede oplysninger til rådighed, og at de får let adgang til rammeprogrammets foranstaltninger og instrumenter.

| 3.8 | EØSU bakker op om Kommissionens mål om ikke alene at støtte de teknologisk højtudviklede erhvervssektorer gennem rammeprogrammet, men også de traditionelle erhvervssektorer. Netop disse kan i endnu højere grad bidrage til øget beskæftigelse og styrket samhørighed, hvis de får mulighed for at blive mere konkurrencedygtige og innovative. Der er ligeledes et betydeligt innovationspotentiale at finde på området for tjenesteydelser. |
| --- | --- |

3.8

EØSU bakker op om Kommissionens mål om ikke alene at støtte de teknologisk højtudviklede erhvervssektorer gennem rammeprogrammet, men også de traditionelle erhvervssektorer. Netop disse kan i endnu højere grad bidrage til øget beskæftigelse og styrket samhørighed, hvis de får mulighed for at blive mere konkurrencedygtige og innovative. Der er ligeledes et betydeligt innovationspotentiale at finde på området for tjenesteydelser.

| 3.9 | EØSU opfordrer Kommissionen til ikke at foretage en for snæver definition af rammeprogrammets målgrupper med henblik på at skabe en så høj og bred merværdi som muligt på tværs af regioner og sektorer. Også kooperativer, virksomhedssammenslutninger, gensidige selskaber, opstartsvirksomheder og mikrovirksomheder kan bidrage til en forbedring af EU's konkurrence- og innovationsevne. Kooperativer gør det således muligt at udnytte stordriftsfordele, hvilket har en positiv indvirkning på markedsadgangen (herunder deltagelsen i større offentlige udbud), markedsstillingen, udviklingen af ledelsespotentiale, videreuddannelsen og forskningskapaciteten. En forudsætning for, at målgrupperne kan få adgang til rammeprogrammets projekter, er, at de udvikler bæredygtige koncepter, der kan bidrage til konkurrence- og innovationsevnen, og som berettiger en støtte. Når det gælder formidlingen af rammeprogrammet spiller fonde, forbund samt industri- og handelskamre en vigtig rolle. |
| --- | --- |

3.9

EØSU opfordrer Kommissionen til ikke at foretage en for snæver definition af rammeprogrammets målgrupper med henblik på at skabe en så høj og bred merværdi som muligt på tværs af regioner og sektorer. Også kooperativer, virksomhedssammenslutninger, gensidige selskaber, opstartsvirksomheder og mikrovirksomheder kan bidrage til en forbedring af EU's konkurrence- og innovationsevne. Kooperativer gør det således muligt at udnytte stordriftsfordele, hvilket har en positiv indvirkning på markedsadgangen (herunder deltagelsen i større offentlige udbud), markedsstillingen, udviklingen af ledelsespotentiale, videreuddannelsen og forskningskapaciteten. En forudsætning for, at målgrupperne kan få adgang til rammeprogrammets projekter, er, at de udvikler bæredygtige koncepter, der kan bidrage til konkurrence- og innovationsevnen, og som berettiger en støtte. Når det gælder formidlingen af rammeprogrammet spiller fonde, forbund samt industri- og handelskamre en vigtig rolle.

| 3.10 | Som følge af budgetkravene i medlemsstaterne og på europæisk niveau er rammeprogrammets finansielle midler begrænsede. EØSU forventer, at der inden for rammerne af de kommende finansielle overslag, som endnu ikke er vedtaget, vil blive stillet tilstrækkelige midler til rådighed. Endvidere skal målgrupperne sikres en mest mulig målrettet, effektiv og resultatorienteret anvendelse af midlerne. Kommissionen bør undersøge, i hvilket omfang de midler, der på nuværende tidspunkt er øremærket til programmets forvaltning, kan anvendes til projekter. |
| --- | --- |

3.10

Som følge af budgetkravene i medlemsstaterne og på europæisk niveau er rammeprogrammets finansielle midler begrænsede. EØSU forventer, at der inden for rammerne af de kommende finansielle overslag, som endnu ikke er vedtaget, vil blive stillet tilstrækkelige midler til rådighed. Endvidere skal målgrupperne sikres en mest mulig målrettet, effektiv og resultatorienteret anvendelse af midlerne. Kommissionen bør undersøge, i hvilket omfang de midler, der på nuværende tidspunkt er øremærket til programmets forvaltning, kan anvendes til projekter.

| 3.11 | EØSU bifalder Kommissionens plan om at anvende sine erfaringer med de allerede eksisterende programmer til at rette op på mulige mangler samt at trække på bedste praksis i forbindelse med gennemførelsen af rammeprogrammet. En for alle parter forståelig »overvågning« og »benchmarking« vil bidrage til rammeprogrammets succes. Enhver viden, der kan bidrage til rammeprogrammets optimering, bør inddrages i den årlige arbejdsplanlægning på et tidligt stadium. Kommissionen og de aktører, der deltager i programmets gennemførelse, bør kaste et kritisk blik på midtvejsevalueringen med henblik på at fastslå, hvorvidt der er behov for tilpasninger. I den sammenhæng bør der tages hensyn til virksomhedernes og de øvrige målgruppers erfaringer. Ingen af projektdeltageres planlægningssikkerhed må dog på noget tidspunkt forringes. |
| --- | --- |

3.11

EØSU bifalder Kommissionens plan om at anvende sine erfaringer med de allerede eksisterende programmer til at rette op på mulige mangler samt at trække på bedste praksis i forbindelse med gennemførelsen af rammeprogrammet. En for alle parter forståelig »overvågning« og »benchmarking« vil bidrage til rammeprogrammets succes. Enhver viden, der kan bidrage til rammeprogrammets optimering, bør inddrages i den årlige arbejdsplanlægning på et tidligt stadium. Kommissionen og de aktører, der deltager i programmets gennemførelse, bør kaste et kritisk blik på midtvejsevalueringen med henblik på at fastslå, hvorvidt der er behov for tilpasninger. I den sammenhæng bør der tages hensyn til virksomhedernes og de øvrige målgruppers erfaringer. Ingen af projektdeltageres planlægningssikkerhed må dog på noget tidspunkt forringes.

| 3.12 | EØSU finder det yderst vigtigt, at medlemsstaterne tager hensyn til »additionalitetsprinicppet«. De opfordres på det kraftigste til at opretholde det planlagte niveau for den nationale støtte uafhængigt af EU-finansieringen. EØSU mener, at medlemsstaterne ligeledes skal opfylde det fastsatte mål om anvendelse af tre procent af den økonomiske styrke til forskning og udvikling. Gennemførelsen af rammeprogrammet må under ingen omstændigheder anspore medlemsstaterne til at slække på deres bestræbelser for at opnå dette mål. |
| --- | --- |

3.12

EØSU finder det yderst vigtigt, at medlemsstaterne tager hensyn til »additionalitetsprinicppet«. De opfordres på det kraftigste til at opretholde det planlagte niveau for den nationale støtte uafhængigt af EU-finansieringen. EØSU mener, at medlemsstaterne ligeledes skal opfylde det fastsatte mål om anvendelse af tre procent af den økonomiske styrke til forskning og udvikling. Gennemførelsen af rammeprogrammet må under ingen omstændigheder anspore medlemsstaterne til at slække på deres bestræbelser for at opnå dette mål.

| 3.13 | Kommissionen henviser med rette til, at det er nødvendigt at skabe en tæt forbindelse mellem rammeprogrammets instrumenter og foranstaltninger på den ene side og de andre EU-programmer og –initiativer på den anden side, navnlig det syvende forskningsprogram, strategien for »livslang læring« og strukturpolitikprogrammerne. Kommissionen skal sikre, at alle de deltagende generaldirektoraters målsætninger stemmer overens. Der skal sikres ubetinget gennemsigtighed i alle de berørte organers aktiviteter og beslutninger. Man vil kun kunne opnå horisontal og vertikal synergi mellem EU og medlemsstaterne samt mellem økonomi, videnskab og forvaltning i det omfang, dette programs indholdsmæssige og organisatoriske prioriteter er godt afstemte. |
| --- | --- |

3.13

Kommissionen henviser med rette til, at det er nødvendigt at skabe en tæt forbindelse mellem rammeprogrammets instrumenter og foranstaltninger på den ene side og de andre EU-programmer og –initiativer på den anden side, navnlig det syvende forskningsprogram, strategien for »livslang læring« og strukturpolitikprogrammerne. Kommissionen skal sikre, at alle de deltagende generaldirektoraters målsætninger stemmer overens. Der skal sikres ubetinget gennemsigtighed i alle de berørte organers aktiviteter og beslutninger. Man vil kun kunne opnå horisontal og vertikal synergi mellem EU og medlemsstaterne samt mellem økonomi, videnskab og forvaltning i det omfang, dette programs indholdsmæssige og organisatoriske prioriteter er godt afstemte.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Under gennemførelsen af rammeprogrammet skal målgrupperne have let adgang til de planlagte programmer. Dette kunne ikke altid garanteres fuld ud tidligere. Midlerne skal fordeles på en effektiv og praksisbetonet måde med mindst muligt bureaukrati (bl.a. med hensyn til rapportering og dokumentation). |
| --- | --- |

4.1

Under gennemførelsen af rammeprogrammet skal målgrupperne have let adgang til de planlagte programmer. Dette kunne ikke altid garanteres fuld ud tidligere. Midlerne skal fordeles på en effektiv og praksisbetonet måde med mindst muligt bureaukrati (bl.a. med hensyn til rapportering og dokumentation).

| 4.2 | Kommissionen bør som led i en sammenhængende tilgang forvalte rammeprogrammet på en effektiv og brugervenlig måde. Alle de aktører, der deltager i rammeprogrammets gennemførelse, er afhængige af programmets planlægningssikkerhed og gennemsigtighed. Det ville være hensigtsmæssig at oprette et eksternt agentur med ansvar for programmets forvaltning, hvis dette kunne forenkle forvaltningsprocedurerne betydeligt og mindske omkostningerne. |
| --- | --- |

4.2

Kommissionen bør som led i en sammenhængende tilgang forvalte rammeprogrammet på en effektiv og brugervenlig måde. Alle de aktører, der deltager i rammeprogrammets gennemførelse, er afhængige af programmets planlægningssikkerhed og gennemsigtighed. Det ville være hensigtsmæssig at oprette et eksternt agentur med ansvar for programmets forvaltning, hvis dette kunne forenkle forvaltningsprocedurerne betydeligt og mindske omkostningerne.

| 4.3 | Gennemførelsen af rammeprogrammet bør i endnu højere grad overvåges af Kommissionens Europæiske Observatorium for Små og Mellemstore Virksomheder. Dette vil føre til en yderligere styrkelse af videns- og erfaringsudvekslingen mellem medlemsstaterne, mellem virksomhederne samt mellem økonomi, videnskab og forvaltning. Observatoriets rapporter bør vurderes med hensyn til deres praktiske anvendelighed og relevans for målgrupperne. Det ville være formålstjenligt at definere Observatoriets arbejdsområde, således at samtlige målgruppers bidrag kommer til at fremstå tydeligere (som fastsat i punkt 3.9). |
| --- | --- |

4.3

Gennemførelsen af rammeprogrammet bør i endnu højere grad overvåges af Kommissionens Europæiske Observatorium for Små og Mellemstore Virksomheder. Dette vil føre til en yderligere styrkelse af videns- og erfaringsudvekslingen mellem medlemsstaterne, mellem virksomhederne samt mellem økonomi, videnskab og forvaltning. Observatoriets rapporter bør vurderes med hensyn til deres praktiske anvendelighed og relevans for målgrupperne. Det ville være formålstjenligt at definere Observatoriets arbejdsområde, således at samtlige målgruppers bidrag kommer til at fremstå tydeligere (som fastsat i punkt 3.9).

4.4   »Iværksætter- og innovationsprogrammet«

| 4.4.1 | SMV'ernes og de innovative mikrovirksomheders adgang til kapital er fortsat stærkt begrænset, selvom dette har været et velkendt problem i årevis, hvilket der skal gøres noget ved omgående. De i programmet indeholdte finansieringsinstrumenter er af afgørende betydning for den europæiske erhvervspolitiks succes. Udvalget mener, at de vil kunne få en betydelig katalysator- og løftestangsvirkning. |
| --- | --- |

4.4.1

SMV'ernes og de innovative mikrovirksomheders adgang til kapital er fortsat stærkt begrænset, selvom dette har været et velkendt problem i årevis, hvilket der skal gøres noget ved omgående. De i programmet indeholdte finansieringsinstrumenter er af afgørende betydning for den europæiske erhvervspolitiks succes. Udvalget mener, at de vil kunne få en betydelig katalysator- og løftestangsvirkning.

| 4.4.2 | EØSU slår til lyd for, at der ydes støtte til egnede finansielle formidlere for at sænke finansieringsomkostningerne (inklusive personale- og forvaltningsomkostningerne) og mindske finansieringsrisiciene. Faciliteten for hurtigvoksende og innovative SMV'er (GIF), SMV-garantifaciliteten (SMEG) og kapacitetsopbygningsordningen (CBS) skal gøre virksomheders lånefinansiering og adgang til risikovillig kapital nemmere. Tilstrækkelige kreditter til innovationsdrevne SMV'er og mikrovirksomheder, navnlig i etablerings- og vækstfasen, vil gavne disses vækst- og beskæftigelsespotentiale. Der skal ligeledes afsættes små kreditter og mikrokreditter til egnede projekter. |
| --- | --- |

4.4.2

EØSU slår til lyd for, at der ydes støtte til egnede finansielle formidlere for at sænke finansieringsomkostningerne (inklusive personale- og forvaltningsomkostningerne) og mindske finansieringsrisiciene. Faciliteten for hurtigvoksende og innovative SMV'er (GIF), SMV-garantifaciliteten (SMEG) og kapacitetsopbygningsordningen (CBS) skal gøre virksomheders lånefinansiering og adgang til risikovillig kapital nemmere. Tilstrækkelige kreditter til innovationsdrevne SMV'er og mikrovirksomheder, navnlig i etablerings- og vækstfasen, vil gavne disses vækst- og beskæftigelsespotentiale. Der skal ligeledes afsættes små kreditter og mikrokreditter til egnede projekter.

| 4.4.3 | EØSU henstiller, at grænseoverskridende aktiviteter etableres og udbygges som en integreret bestanddel af den europæiske politik og en vigtig strategi for øget konkurrenceevne og innovation for SMV'erne. Alle de i programmet indeholdte foranstaltninger og instrumenter bør afspejle dette mål. Kommissionen bør hjælpe virksomhederne aktivt på vej gennem samarbejdsudveksling, praksisbetonede oplysninger og andre egnede foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.4.3

EØSU henstiller, at grænseoverskridende aktiviteter etableres og udbygges som en integreret bestanddel af den europæiske politik og en vigtig strategi for øget konkurrenceevne og innovation for SMV'erne. Alle de i programmet indeholdte foranstaltninger og instrumenter bør afspejle dette mål. Kommissionen bør hjælpe virksomhederne aktivt på vej gennem samarbejdsudveksling, praksisbetonede oplysninger og andre egnede foranstaltninger.

| 4.4.4 | Støtteordningens og den retlige rammes kompleksitet nødvendiggør en målrettet information og rådgivning af virksomhederne og andre målgrupper. Den bedste måde, hvorpå dette kan foregå, er ved hjælp af et net af informationskilder, der strækker sig på tværs af Europa, og som samarbejder med hinanden. Man vil således bedre kunne formidle de europæiske programmers merværdi til borgerne og virksomhederne, hvilket der ligeledes lægges op til i EU's nye kommunikationsstrategi. |
| --- | --- |

4.4.4

Støtteordningens og den retlige rammes kompleksitet nødvendiggør en målrettet information og rådgivning af virksomhederne og andre målgrupper. Den bedste måde, hvorpå dette kan foregå, er ved hjælp af et net af informationskilder, der strækker sig på tværs af Europa, og som samarbejder med hinanden. Man vil således bedre kunne formidle de europæiske programmers merværdi til borgerne og virksomhederne, hvilket der ligeledes lægges op til i EU's nye kommunikationsstrategi.

| 4.4.5 | EØSU lægger vægt på, at den planlagte indkaldelse af tilbud med henblik på udvælgelse af netpartnere til udførelse af tjenester til støtte for virksomheder og innovation sker i henhold til klare og gennemsigtige regler, og at den er åben for alle regionale og sektorspecifikke organisationer, der i kraft af deres struktur og de tjenester, som de tilbyder, umiddelbart kan imødekomme virksomhedernes behov. Kommissionen gør klogt i på individuel basis at se nærmere på de resultater, som er opnået med de eksisterende Euro Info Centre (EIC), Innovationsformidlingscentre (IRC) og Business & Innovation Centre (BIC). |
| --- | --- |

4.4.5

EØSU lægger vægt på, at den planlagte indkaldelse af tilbud med henblik på udvælgelse af netpartnere til udførelse af tjenester til støtte for virksomheder og innovation sker i henhold til klare og gennemsigtige regler, og at den er åben for alle regionale og sektorspecifikke organisationer, der i kraft af deres struktur og de tjenester, som de tilbyder, umiddelbart kan imødekomme virksomhedernes behov. Kommissionen gør klogt i på individuel basis at se nærmere på de resultater, som er opnået med de eksisterende Euro Info Centre (EIC), Innovationsformidlingscentre (IRC) og Business & Innovation Centre (BIC).

4.5   Støtteprogrammet for IKT-politik

| 4.5.1 | EØSU bifalder udformningen af støtteprogrammet for IKT-politik Denne sektor er en drivende kraft for den nødvendige produktivitetsvækst i alle erhvervssektorer. De foreslåede foranstaltninger forventes at ville skabe betydelig europæisk merværdi. |
| --- | --- |

4.5.1

EØSU bifalder udformningen af støtteprogrammet for IKT-politik Denne sektor er en drivende kraft for den nødvendige produktivitetsvækst i alle erhvervssektorer. De foreslåede foranstaltninger forventes at ville skabe betydelig europæisk merværdi.

| 4.5.2 | Fremme af det europæiske informationssamfund vil bidrage til at støtte en bæredygtig økonomisk udvikling, styrke Europas samfundsmæssige og sociale integration og forbedre borgernes livskvalitet. Man skal under gennemførelsen af programmet sikre, at alle virksomheder — også i de traditionelle erhvervssektorer — har adgang. |
| --- | --- |

4.5.2

Fremme af det europæiske informationssamfund vil bidrage til at støtte en bæredygtig økonomisk udvikling, styrke Europas samfundsmæssige og sociale integration og forbedre borgernes livskvalitet. Man skal under gennemførelsen af programmet sikre, at alle virksomheder — også i de traditionelle erhvervssektorer — har adgang.

| 4.5.3 | Målrettede projekter, samordnede foranstaltninger samt opbygning og udbygning af grænseoverskridende net og kompetenceklynger kan fremme teknologioverførslen og anvendelsen af innovative og markedsnære IKT-løsninger. EØSU er tilfreds med, at der vil blive udarbejdet fælles tekniske specifikationer og handlingsplaner med henblik på at fremme offentlige indkøbskontrakter i denne sektor. |
| --- | --- |

4.5.3

Målrettede projekter, samordnede foranstaltninger samt opbygning og udbygning af grænseoverskridende net og kompetenceklynger kan fremme teknologioverførslen og anvendelsen af innovative og markedsnære IKT-løsninger. EØSU er tilfreds med, at der vil blive udarbejdet fælles tekniske specifikationer og handlingsplaner med henblik på at fremme offentlige indkøbskontrakter i denne sektor.

| 4.5.4 | Med hensyn til strukturen og programmeringen bør støtteprogrammet for IKT-politik afstemmes nøje med initiativet »i2010 — Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse« (KOM(2005) 229). Udvalget er i gang med at udarbejde en særskilt udtalelse om »i2010«. |
| --- | --- |

4.5.4

Med hensyn til strukturen og programmeringen bør støtteprogrammet for IKT-politik afstemmes nøje med initiativet »i2010 — Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse« (KOM(2005) 229). Udvalget er i gang med at udarbejde en særskilt udtalelse om »i2010«.

4.6   Programmet »Intelligent Energi — Europa«

| 4.6.1 | EØSU er tilfreds med det foreslåede programs målsætning. Energieffektivitet, fremme af vedvarende energikilder og en differentiering af energiforsyningen er en forudsætning for en bæredygtig økonomisk udvikling og beskyttelsen af miljøet i Europa. Programmet bør bidrage til en udnyttelse af energisektorens fulde innovationspotentiale, ikke mindst på i forbindelse med systemteknik og energiomdannelse. |
| --- | --- |

4.6.1

EØSU er tilfreds med det foreslåede programs målsætning. Energieffektivitet, fremme af vedvarende energikilder og en differentiering af energiforsyningen er en forudsætning for en bæredygtig økonomisk udvikling og beskyttelsen af miljøet i Europa. Programmet bør bidrage til en udnyttelse af energisektorens fulde innovationspotentiale, ikke mindst på i forbindelse med systemteknik og energiomdannelse.

| 4.6.2 | Markedsorienterede teknologier og konkurrencedygtige produkter vil få afgørende betydning for, hvorvidt programmets mål vil kunne nås. EØSU bifalder derfor, at der skal ydes støtte til projekter, som fremmer omsætningen af innovation til produkter, der kan markedsføres. Sådanne aktiviteter kan dog kun være hensigtsmæssige på et tidligt stadium i innovationsprocessen. I princippet kan de bedste teknologier samt konkurrencedygtige produkter eller tjenesteydelser kun udvikles inden for rammerne af den internationale konkurrence. |
| --- | --- |

4.6.2

Markedsorienterede teknologier og konkurrencedygtige produkter vil få afgørende betydning for, hvorvidt programmets mål vil kunne nås. EØSU bifalder derfor, at der skal ydes støtte til projekter, som fremmer omsætningen af innovation til produkter, der kan markedsføres. Sådanne aktiviteter kan dog kun være hensigtsmæssige på et tidligt stadium i innovationsprocessen. I princippet kan de bedste teknologier samt konkurrencedygtige produkter eller tjenesteydelser kun udvikles inden for rammerne af den internationale konkurrence.

| 4.6.3 | EØSU bifalder, at Kommissionen har til hensigt at fremme en ressourcebesparende energianvendelse og udbrede oplysninger herom. Disse aktiviteter bør ikke kun rettes mod fagfolk, men også mod den brede offentlighed. Den igangværende kampagne »Bæredygtig energi for Europa« spiller en vigtig rolle heri. Den skal formidle bedste praksis og i højere grad bevidstgøre borgerne om energieffektivitet og miljøbeskyttelse. EØSU finder, at kampagnen og programmet »Intelligent energi — Europa« supplerer hinanden gensidigt. |
| --- | --- |

4.6.3

EØSU bifalder, at Kommissionen har til hensigt at fremme en ressourcebesparende energianvendelse og udbrede oplysninger herom. Disse aktiviteter bør ikke kun rettes mod fagfolk, men også mod den brede offentlighed. Den igangværende kampagne »Bæredygtig energi for Europa« spiller en vigtig rolle heri. Den skal formidle bedste praksis og i højere grad bevidstgøre borgerne om energieffektivitet og miljøbeskyttelse. EØSU finder, at kampagnen og programmet »Intelligent energi — Europa« supplerer hinanden gensidigt.

5.   Afsluttende henstillinger

| 5.1 | EØSU opfordrer Kommissionen til at formulere rammeprogrammets mål og struktur endnu klarere. Et godt eksempel herpå er den i rammeprogrammets artikel 6 indeholdte liste over planlagte gennemførelsesbestemmelser. De enkelte programmer og instrumenter kunne præsenteres på en tilsvarende systematisk måde, hvilket ville gøre det nemmere at bringe rammeprogrammet tættere på målgrupperne. Civilsamfundets organisationer bør inddrages heri. |
| --- | --- |

5.1

EØSU opfordrer Kommissionen til at formulere rammeprogrammets mål og struktur endnu klarere. Et godt eksempel herpå er den i rammeprogrammets artikel 6 indeholdte liste over planlagte gennemførelsesbestemmelser. De enkelte programmer og instrumenter kunne præsenteres på en tilsvarende systematisk måde, hvilket ville gøre det nemmere at bringe rammeprogrammet tættere på målgrupperne. Civilsamfundets organisationer bør inddrages heri.

| 5.2 | EØSU forventer, at samkøringen af en række programmer og individuelle foranstaltninger vil kunne skabe merværdi. Dette forudsætter en optimal koordinering, sammenhæng mellem de individuelle foranstaltninger og en afstemning med andre relevante EU-programmer. Her påhviler det navnlig Kommissionen og forvaltningsmyndighederne at handle. |
| --- | --- |

5.2

EØSU forventer, at samkøringen af en række programmer og individuelle foranstaltninger vil kunne skabe merværdi. Dette forudsætter en optimal koordinering, sammenhæng mellem de individuelle foranstaltninger og en afstemning med andre relevante EU-programmer. Her påhviler det navnlig Kommissionen og forvaltningsmyndighederne at handle.

| 5.3 | EØSU bifalder rammeprogrammets fokus på EU's centrale økonomiske, sociale, miljømæssige og energipolitiske mål. Under gennemførelsen vil det være afgørende at gøre de årlige arbejdsprogrammer praksisbetonede og mere relevante for målgrupperne, frem for alt for de innovative virksomheder. Dette kan kun sikres gennem en tilstrækkelig inddragelse af målgrupperne allerede under arbejdsprogrammernes tilrettelæggelse. |
| --- | --- |

5.3

EØSU bifalder rammeprogrammets fokus på EU's centrale økonomiske, sociale, miljømæssige og energipolitiske mål. Under gennemførelsen vil det være afgørende at gøre de årlige arbejdsprogrammer praksisbetonede og mere relevante for målgrupperne, frem for alt for de innovative virksomheder. Dette kan kun sikres gennem en tilstrækkelig inddragelse af målgrupperne allerede under arbejdsprogrammernes tilrettelæggelse.

| 5.4 | For at forbedre gennemførelsen og sikre kontinuitet i politikken opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre nærmere rede for sammenhængen mellem rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og andre beslægtede eksisterende og fremtidige initiativer, navnlig det europæiske charter for små virksomheder fra 2000, handlingsplanen for iværksætterkulturen i Europa fra 2003 og den kommende nye meddelelse om SMV-politikken. Dette ville være til stor nytte for erhvervslivets repræsentanter og politiske beslutningstagere på nationalt, regionalt og lokalt plan. |
| --- | --- |

5.4

For at forbedre gennemførelsen og sikre kontinuitet i politikken opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre nærmere rede for sammenhængen mellem rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og andre beslægtede eksisterende og fremtidige initiativer, navnlig det europæiske charter for små virksomheder fra 2000, handlingsplanen for iværksætterkulturen i Europa fra 2003 og den kommende nye meddelelse om SMV-politikken. Dette ville være til stor nytte for erhvervslivets repræsentanter og politiske beslutningstagere på nationalt, regionalt og lokalt plan.

| 5.5 | EØSU vil følge gennemførelsen af rammeprogrammet opmærksomt. Det forbeholder sig retten til at fremsætte nye henstillinger i takt med de indhøstede erfaringer eller på grundlag af midtvejsrevisionen. |
| --- | --- |

5.5

EØSU vil følge gennemførelsen af rammeprogrammet opmærksomt. Det forbeholder sig retten til at fremsætte nye henstillinger i takt med de indhøstede erfaringer eller på grundlag af midtvejsrevisionen.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/27 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/27

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for registreringsattester for motorkøretøjer

KOM(2005) 237 endelig — 2005/0104 (COD)

(2006/C 65/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 16. september 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Virgilio Ranocchiari til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. oktober 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 123 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Schengen-konventionen, der skal muliggøre den frie bevægelighed for personer og varer, blev undertegnet i 1990 og trådte i kraft i 1995. Den fastsætter, hvilke myndigheder der har adgang til Schengen-informationssystemet (SIS), og til hvilke formål disse oplysninger må anvendes. Konventionens første tekst tillod ikke registreringsmyndighederne for motorkøretøjer at få adgang til SIS-systemet. |
| --- | --- |

1.1

Schengen-konventionen, der skal muliggøre den frie bevægelighed for personer og varer, blev undertegnet i 1990 og trådte i kraft i 1995. Den fastsætter, hvilke myndigheder der har adgang til Schengen-informationssystemet (SIS), og til hvilke formål disse oplysninger må anvendes. Konventionens første tekst tillod ikke registreringsmyndighederne for motorkøretøjer at få adgang til SIS-systemet.

| 1.2 | Den 21. august 2003 fremlagde Kommissionen et forslag til forordning om ændring af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen hvad angår adgang til Schengen-informationssystemet (SIS) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer (1). Formålet hermed var at give adgang til SIS-oplysninger om stjålne motorkøretøjer og påhængsvogne samt blankodokumenter og udstedte identitetspapirer (pas, identitetskort, kørekort) med henblik på at kontrollere, at køretøjer, der ønskes registreret, ikke er stjålet, ulovligt handlet eller forsvundet, og at de personer, der ansøger om en registreringsattest, ikke til det formål bruger stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne identitetspapirer eller registreringsdokumenter for motorkøretøjer. |
| --- | --- |

1.2

Den 21. august 2003 fremlagde Kommissionen et forslag til forordning om ændring af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen hvad angår adgang til Schengen-informationssystemet (SIS) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer (1). Formålet hermed var at give adgang til SIS-oplysninger om stjålne motorkøretøjer og påhængsvogne samt blankodokumenter og udstedte identitetspapirer (pas, identitetskort, kørekort) med henblik på at kontrollere, at køretøjer, der ønskes registreret, ikke er stjålet, ulovligt handlet eller forsvundet, og at de personer, der ansøger om en registreringsattest, ikke til det formål bruger stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne identitetspapirer eller registreringsdokumenter for motorkøretøjer.

| 1.3 | EØSU afgav en udtalelse om forslaget den 25. februar 2004 (2). Udvalget var enigt med Kommissionen i, at adgangen til SIS-systemet skulle udvides til også at omfatte nationale myndigheder med ansvar for udstedelse og kontrol af registreringsattester for motorkøretøjer. EØSU glædede sig ligeledes over, at det i forslaget — hvori der tages højde for, at visse medlemsstater har private tjenester, som er ansvarlige for registrering af køretøjer — blev foreslået, at disse organer indirekte via en af de offentlige myndigheder, der har adgang til SIS, får mulighed for at opnå de nødvendige oplysninger til at udføre deres arbejde korrekt med garanti for databeskyttelse. |
| --- | --- |

1.3

EØSU afgav en udtalelse om forslaget den 25. februar 2004 (2). Udvalget var enigt med Kommissionen i, at adgangen til SIS-systemet skulle udvides til også at omfatte nationale myndigheder med ansvar for udstedelse og kontrol af registreringsattester for motorkøretøjer. EØSU glædede sig ligeledes over, at det i forslaget — hvori der tages højde for, at visse medlemsstater har private tjenester, som er ansvarlige for registrering af køretøjer — blev foreslået, at disse organer indirekte via en af de offentlige myndigheder, der har adgang til SIS, får mulighed for at opnå de nødvendige oplysninger til at udføre deres arbejde korrekt med garanti for databeskyttelse.

| 1.4 | Som følge heraf og efter udvidelsen kom det til at stå klart, at det var nødvendigt at udvikle en anden generation af SIS-systemet (dvs. SIS II), så de nye medlemsstater kunne koble sig på systemet, og Schengen-området kunne blive udvidet til også at omfatte disse medlemsstater. |
| --- | --- |

1.4

Som følge heraf og efter udvidelsen kom det til at stå klart, at det var nødvendigt at udvikle en anden generation af SIS-systemet (dvs. SIS II), så de nye medlemsstater kunne koble sig på systemet, og Schengen-området kunne blive udvidet til også at omfatte disse medlemsstater.

| 1.5 | Eftersom SIS II-systemet kræver passende retlige rammer, og det berører forskellige politikområder, blev Kommissionen nødt til at fremlægge tre forslag, hvoraf det første vedrører den frie bevægelighed for personer, det andet politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, mens det tredje supplerer de to andre forslag og tager sigte på at give registreringsmyndighederne for motorkøretøjer adgang til SIS II-systemet. |
| --- | --- |

1.5

Eftersom SIS II-systemet kræver passende retlige rammer, og det berører forskellige politikområder, blev Kommissionen nødt til at fremlægge tre forslag, hvoraf det første vedrører den frie bevægelighed for personer, det andet politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, mens det tredje supplerer de to andre forslag og tager sigte på at give registreringsmyndighederne for motorkøretøjer adgang til SIS II-systemet.

| 1.6 | Høringen af EØSU om det tredje forslag er i gang. Det udgør en nødvendig opfølgning på den ovennævnte tidligere forordning (3), der blev vedtaget af Rådet den 6. juli 2005. |
| --- | --- |

1.6

Høringen af EØSU om det tredje forslag er i gang. Det udgør en nødvendig opfølgning på den ovennævnte tidligere forordning (3), der blev vedtaget af Rådet den 6. juli 2005.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | Kommissionens nye forslag har til formål at sikre sammenhæng mellem de nye retlige instrumenter for etableringen, funktionen og anvendelsen af den anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II). Kommissionen anfører, at hovedformålet med det nuværende forslag er det samme som det, der blev fastsat i august 2003, dvs. at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne på grundlag af en effektiv informationsudveksling til bekæmpelse af bedrageri og illegal handel med stjålne motorkøretøjer. Kommissionen påpeger endvidere, at målet er at sikre, at de tjenester, der har ansvaret for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer, inden for de nye retlige rammer for SIS II har adgang til de samme SIS-data som dem, de har haft adgang til siden juni 2005, hvor den foreslåede forordning fra 2003 trådte i kraft. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionens nye forslag har til formål at sikre sammenhæng mellem de nye retlige instrumenter for etableringen, funktionen og anvendelsen af den anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II). Kommissionen anfører, at hovedformålet med det nuværende forslag er det samme som det, der blev fastsat i august 2003, dvs. at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne på grundlag af en effektiv informationsudveksling til bekæmpelse af bedrageri og illegal handel med stjålne motorkøretøjer. Kommissionen påpeger endvidere, at målet er at sikre, at de tjenester, der har ansvaret for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer, inden for de nye retlige rammer for SIS II har adgang til de samme SIS-data som dem, de har haft adgang til siden juni 2005, hvor den foreslåede forordning fra 2003 trådte i kraft.

| 2.2 | Spørgsmålet er stadig vigtigt, eftersom der hvert år stjæles omkring 1,3 mio. motorkøretøjer i EU, og omkring 500 000 motorkøretøjer forsvinder for bestandigt (4). Køretøjskriminalitet sættes ligeledes i forbindelse med andre former for kriminalitet såsom ulovlig handel, smugling og terrorvirksomhed (bilbomber). |
| --- | --- |

2.2

Spørgsmålet er stadig vigtigt, eftersom der hvert år stjæles omkring 1,3 mio. motorkøretøjer i EU, og omkring 500 000 motorkøretøjer forsvinder for bestandigt (4). Køretøjskriminalitet sættes ligeledes i forbindelse med andre former for kriminalitet såsom ulovlig handel, smugling og terrorvirksomhed (bilbomber).

| 2.3 | EØSU fremhæver på ny, at det er enigt med Kommissionen i, at adgangen til SIS II-systemet bør udvides til også at omfatte nationale myndigheder med ansvar for udstedelse og kontrol af ovennævnte dokumenter (jf. punkt 1.2). Desuden bør private tjenester med ansvar for registrering af motorkøretøjer indirekte via en af de offentlige myndigheder, der har adgang til SIS II-systemet, kunne opnå oplysninger med garanti for databeskyttelse. Det er særlig vigtigt at sikre mekanismer, der begrænser adgangen til andre oplysninger i systemet, som skal være forbeholdt de i Schengen-konventionens artikel 101 omtalte myndigheder. |
| --- | --- |

2.3

EØSU fremhæver på ny, at det er enigt med Kommissionen i, at adgangen til SIS II-systemet bør udvides til også at omfatte nationale myndigheder med ansvar for udstedelse og kontrol af ovennævnte dokumenter (jf. punkt 1.2). Desuden bør private tjenester med ansvar for registrering af motorkøretøjer indirekte via en af de offentlige myndigheder, der har adgang til SIS II-systemet, kunne opnå oplysninger med garanti for databeskyttelse. Det er særlig vigtigt at sikre mekanismer, der begrænser adgangen til andre oplysninger i systemet, som skal være forbeholdt de i Schengen-konventionens artikel 101 omtalte myndigheder.

| 2.4 | Der bør stadig tages hensyn til de generelle og øvrige bemærkninger, som EØSU fremsatte i sin udtalelse af 25. februar 2004. Nogle af dem kan fremsættes på ny, herunder det forhold, at forslaget efter EØSU's opfattelse vil styrke sikkerheden og accelerere retssystemets behandling. Det vil ligeledes tilskynde medlemsstaterne til at udvide den frie bevægelse for motorkøretøjer inden for EU. Det er imidlertid vigtigt, at forslaget er kompatibelt med medlemsstaternes interne juridiske bestemmelser. Det er ligeledes vigtigt at give adgang til de medlemsstater, som ikke har undertegnet Schengen-konventionen, og øge samarbejdet med Interpol og Europol med henblik på at bekæmpe handel med stjålne eller ulovligt handlede motorkøretøjer i lande, som ikke har adgang til SIS II-systemet. EØSU fremhæver ligeledes betydningen af at udarbejde, behandle og offentliggøre statistisk data om denne type kriminalitet for derved at styrke bekæmpelsesindsatsen. |
| --- | --- |

2.4

Der bør stadig tages hensyn til de generelle og øvrige bemærkninger, som EØSU fremsatte i sin udtalelse af 25. februar 2004. Nogle af dem kan fremsættes på ny, herunder det forhold, at forslaget efter EØSU's opfattelse vil styrke sikkerheden og accelerere retssystemets behandling. Det vil ligeledes tilskynde medlemsstaterne til at udvide den frie bevægelse for motorkøretøjer inden for EU. Det er imidlertid vigtigt, at forslaget er kompatibelt med medlemsstaternes interne juridiske bestemmelser. Det er ligeledes vigtigt at give adgang til de medlemsstater, som ikke har undertegnet Schengen-konventionen, og øge samarbejdet med Interpol og Europol med henblik på at bekæmpe handel med stjålne eller ulovligt handlede motorkøretøjer i lande, som ikke har adgang til SIS II-systemet. EØSU fremhæver ligeledes betydningen af at udarbejde, behandle og offentliggøre statistisk data om denne type kriminalitet for derved at styrke bekæmpelsesindsatsen.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1 | Kommissionens forslag er helt i tråd med Rådets afgørelse af 22. december 2004 om bekæmpelse af grænseoverskridende køretøjskriminalitet (2004/919/EF) (5). I afgørelsen hedder det, at »navnlig samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder og registreringsmyndighederne samt formidling af oplysninger til de relevante parter er af betydning«. Ifølge afgørelsens artikel 7 skal de retshåndhævende myndigheder orientere de nationale registreringsmyndigheder, når et køretøj, der er ved at blive indregistreret, er meldt stjålet, og adgang til relevante databaser skal foregå under overholdelse af fællesskabsretten. EØSU glæder sig over, at de i Rådets afgørelse fremlagte idéer nu er indarbejdet i Kommissionens forslag. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionens forslag er helt i tråd med Rådets afgørelse af 22. december 2004 om bekæmpelse af grænseoverskridende køretøjskriminalitet (2004/919/EF) (5). I afgørelsen hedder det, at »navnlig samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder og registreringsmyndighederne samt formidling af oplysninger til de relevante parter er af betydning«. Ifølge afgørelsens artikel 7 skal de retshåndhævende myndigheder orientere de nationale registreringsmyndigheder, når et køretøj, der er ved at blive indregistreret, er meldt stjålet, og adgang til relevante databaser skal foregå under overholdelse af fællesskabsretten. EØSU glæder sig over, at de i Rådets afgørelse fremlagte idéer nu er indarbejdet i Kommissionens forslag.

| 3.2 | Selv om Kommissionens forslag kun vedrører registreringsmyndighedernes adgang til visse oplysninger i SIS II-systemet, vil EØSU gerne understrege behovet for større samarbejde med henblik på bekæmpelse af køretøjskriminalitet. Som omtalt i artikel 4 i Rådets afgørelse »træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til afholdelse af regelmæssige samråd i overensstemmelse med national lovgivning mellem de nationale kompetente myndigheder, eventuelt under medvirken af den private sektor (f.eks. indehavere af private registre over forsvundne biler, forsikringsselskaber og autobranchen) med henblik på at koordinere hinandens oplysninger og afstemme indsatsen på dette område«. EØSU mener, at Kommissionen bør tage sådanne idéer i betragtning i det fremtidige arbejde med bekæmpelse af køretøjskriminalitet. |
| --- | --- |

3.2

Selv om Kommissionens forslag kun vedrører registreringsmyndighedernes adgang til visse oplysninger i SIS II-systemet, vil EØSU gerne understrege behovet for større samarbejde med henblik på bekæmpelse af køretøjskriminalitet. Som omtalt i artikel 4 i Rådets afgørelse »træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til afholdelse af regelmæssige samråd i overensstemmelse med national lovgivning mellem de nationale kompetente myndigheder, eventuelt under medvirken af den private sektor (f.eks. indehavere af private registre over forsvundne biler, forsikringsselskaber og autobranchen) med henblik på at koordinere hinandens oplysninger og afstemme indsatsen på dette område«. EØSU mener, at Kommissionen bør tage sådanne idéer i betragtning i det fremtidige arbejde med bekæmpelse af køretøjskriminalitet.

| 3.3 | Som eksempel på disse idéer henviser EØSU til Interpols tidligere projekt »Stop Register Stolen Cars« (»StoreSto Car«, som senere er blevet benævnt »Vehicle Identification, Research and Analysis, VIRA 17«). Målet med dette projekt var at samle alle oplysninger om biler i én database. Oplysningerne kunne fås via motorkøretøjets identifikationsnummer, hvis motorkøretøjet var stjålet, registreret, eksporteret/importeret, produceret eller ophugget. En sådan database danner grundlag for samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder, registreringsmyndighederne, toldmyndighederne, bilproducenterne og forsikringsbranchen. |
| --- | --- |

3.3

Som eksempel på disse idéer henviser EØSU til Interpols tidligere projekt »Stop Register Stolen Cars« (»StoreSto Car«, som senere er blevet benævnt »Vehicle Identification, Research and Analysis, VIRA 17«). Målet med dette projekt var at samle alle oplysninger om biler i én database. Oplysningerne kunne fås via motorkøretøjets identifikationsnummer, hvis motorkøretøjet var stjålet, registreret, eksporteret/importeret, produceret eller ophugget. En sådan database danner grundlag for samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder, registreringsmyndighederne, toldmyndighederne, bilproducenterne og forsikringsbranchen.

| 3.4 | For så vidt angår det nuværende forslag ønsker EØSU ligeledes at påpege, at der generelt er få muligheder for at undersøge et motorkøretøj fysisk med henblik på at identificere det og finde ud af, om det er meldt stjålet. I mange lande kombineres registreringen af et motorkøretøj med en inspektion. Det er således muligt i forbindelse med registreringen af et motorkøretøj at undersøge, om dette er stjålet. Det er derfor vigtigt, at registreringsmyndighederne får mulighed for at opspore stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne motorkøretøjer. |
| --- | --- |

3.4

For så vidt angår det nuværende forslag ønsker EØSU ligeledes at påpege, at der generelt er få muligheder for at undersøge et motorkøretøj fysisk med henblik på at identificere det og finde ud af, om det er meldt stjålet. I mange lande kombineres registreringen af et motorkøretøj med en inspektion. Det er således muligt i forbindelse med registreringen af et motorkøretøj at undersøge, om dette er stjålet. Det er derfor vigtigt, at registreringsmyndighederne får mulighed for at opspore stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne motorkøretøjer.

| 3.5 | Som omtalt i punkt 3.2 er der behov for større samarbejde for at bekæmpe køretøjskriminalitet. Det er ligeledes muligt i forbindelse med eksport eller import af et køretøj at foretage en fysisk undersøgelse af køretøjet. EØSU henstiller, at toldmyndighederne ser på de samme data i SIS II-systemet som registreringsmyndighederne, både i forbindelse med import og eksport af et motorkøretøj. |
| --- | --- |

3.5

Som omtalt i punkt 3.2 er der behov for større samarbejde for at bekæmpe køretøjskriminalitet. Det er ligeledes muligt i forbindelse med eksport eller import af et køretøj at foretage en fysisk undersøgelse af køretøjet. EØSU henstiller, at toldmyndighederne ser på de samme data i SIS II-systemet som registreringsmyndighederne, både i forbindelse med import og eksport af et motorkøretøj.

| 3.6 | Når et motorkøretøj undersøges for, hvorvidt det er meldt stjålet, skal det ligeledes være muligt at identificere det. Et motorkøretøjs identitet fastslås ofte ved hjælp af dets identifikationsnummer. Det er ikke helt usædvanligt, at et motorkøretøjs identitet er blevet forfalsket eller kopieret. EØSU påpeger, at det er vigtigt fremover at øge mulighederne for at identificere et motorkøretøj. Forslag om f.eks. elektronisk identifikation af motorkøretøjer eller en bedre mærkning af reservedele skal undersøges nøje og evalueres. |
| --- | --- |

3.6

Når et motorkøretøj undersøges for, hvorvidt det er meldt stjålet, skal det ligeledes være muligt at identificere det. Et motorkøretøjs identitet fastslås ofte ved hjælp af dets identifikationsnummer. Det er ikke helt usædvanligt, at et motorkøretøjs identitet er blevet forfalsket eller kopieret. EØSU påpeger, at det er vigtigt fremover at øge mulighederne for at identificere et motorkøretøj. Forslag om f.eks. elektronisk identifikation af motorkøretøjer eller en bedre mærkning af reservedele skal undersøges nøje og evalueres.

| 3.7 | Endelig foreslår EØSU, at der i den nærmeste fremtid tages yderligere skridt hen imod en udvidelse af denne forordnings rækkevidde. Kommissionens forslag, som skal gøre det muligt at kontrollere, hvorvidt motorkøretøjer er stjålne, ulovligt handlede eller forsvundet, bør suppleres med muligheden for at repatriere motorkøretøjer. Denne mulighed varierer fra medlemsstat til medlemsstat og afhænger af landenes forskellige regler om handel i god tro. I nogle lande er det muligt at få ejendomsretten til et stjålet motorkøretøj, hvis dette er blevet erhvervet i god tro, hvilket er umuligt i andre lande. Desuden skal mulighederne for at repatriere motorkøretøjer, der har vist sig at være stjålne, undersøges og evalueres. |
| --- | --- |

3.7

Endelig foreslår EØSU, at der i den nærmeste fremtid tages yderligere skridt hen imod en udvidelse af denne forordnings rækkevidde. Kommissionens forslag, som skal gøre det muligt at kontrollere, hvorvidt motorkøretøjer er stjålne, ulovligt handlede eller forsvundet, bør suppleres med muligheden for at repatriere motorkøretøjer. Denne mulighed varierer fra medlemsstat til medlemsstat og afhænger af landenes forskellige regler om handel i god tro. I nogle lande er det muligt at få ejendomsretten til et stjålet motorkøretøj, hvis dette er blevet erhvervet i god tro, hvilket er umuligt i andre lande. Desuden skal mulighederne for at repatriere motorkøretøjer, der har vist sig at være stjålne, undersøges og evalueres.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2003) 510 endelig – 2003/0198 (COD).

1

(2)  EUT C 110 af 30.4.2004.

2

(3)  Jf. fodnote 1.

3

(4)  Kilde: statistikker fra Europol, Haag, 27. juni 2005.

4

(5)  EUT L 389 af 30.12.2004.

5

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/29 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/29

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 69/169/EØF for så vidt angår midlertidige kvantitative restriktioner for indførsel i Finland af øl

KOM(2005) 427 endelig — 2005/0175 (CNS)

(2006/C 65/05)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. september 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 93 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Harry Byrne til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 115 stemmer for, 3 imod og 14 hverken for eller imod:

1.   Baggrund

| 1.1 | Finland har anmodet om at få forlænget de gældende restriktioner for indførsel af øl, der foretages af rejsende fra andre lande end medlemsstaterne, ud over den 1. januar 2006. Formålet med anmodningen er at afhjælpe visse afgiftsmæssige, økonomiske, sociale og sundhedsmæssige problemer samt problemer med hensyn til den offentlige orden. |
| --- | --- |

1.1

Finland har anmodet om at få forlænget de gældende restriktioner for indførsel af øl, der foretages af rejsende fra andre lande end medlemsstaterne, ud over den 1. januar 2006. Formålet med anmodningen er at afhjælpe visse afgiftsmæssige, økonomiske, sociale og sundhedsmæssige problemer samt problemer med hensyn til den offentlige orden.

| 1.2 | Den foreslåede ændring bemyndiger Finland til at forlænge restriktionen indtil den 31. december 2006. Den øvre grænse på seks liter vil imidlertid blive øget til 16 liter, som er den grænse, der i dag anvendes af Finland. |
| --- | --- |

1.2

Den foreslåede ændring bemyndiger Finland til at forlænge restriktionen indtil den 31. december 2006. Den øvre grænse på seks liter vil imidlertid blive øget til 16 liter, som er den grænse, der i dag anvendes af Finland.

| 1.3 | EØSU støtter ændringen. |
| --- | --- |

1.3

EØSU støtter ændringen.

2.   Baggrund

| 2.1 | Finland blev i 2000 som en undtagelse bemyndiget til indtil den 31. december 2005 at begrænse den personlige indførsel af øl foretaget af rejsende fra andre lande end medlemsstaterne til ikke over 6 liter. Finland har især en fælles grænse med Rusland, hvor alkohol er meget billigere, hvilket betyder, at enkeltpersoner under de normale monetære begrænsninger ville kunne indføre ca. 200 liter øl. |
| --- | --- |

2.1

Finland blev i 2000 som en undtagelse bemyndiget til indtil den 31. december 2005 at begrænse den personlige indførsel af øl foretaget af rejsende fra andre lande end medlemsstaterne til ikke over 6 liter. Finland har især en fælles grænse med Rusland, hvor alkohol er meget billigere, hvilket betyder, at enkeltpersoner under de normale monetære begrænsninger ville kunne indføre ca. 200 liter øl.

| 2.2 | På grund af den store prisforskel vil ubegrænset indførsel have alvorlige konsekvenser for finske detailhandlere og statens skatteindtægter og medføre sociale og sundhedsmæssige problemer. |
| --- | --- |

2.2

På grund af den store prisforskel vil ubegrænset indførsel have alvorlige konsekvenser for finske detailhandlere og statens skatteindtægter og medføre sociale og sundhedsmæssige problemer.

| 2.3 | Finland har imidlertid allerede foretaget en betydelig afgiftslempelse i 2004 og har også indført en øvre grænse på 16 liter i stedet for 6 liter. Finland har således søgt at finde en langsigtet løsning. |
| --- | --- |

2.3

Finland har imidlertid allerede foretaget en betydelig afgiftslempelse i 2004 og har også indført en øvre grænse på 16 liter i stedet for 6 liter. Finland har således søgt at finde en langsigtet løsning.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Udvalget noterer sig de foranstaltninger, Finland allerede har truffet for at afhjælpe problemet og finder det derfor passende at bevilge en yderligere forlængelse af undtagelsen indtil den 31. december 2006. |
| --- | --- |

3.1

Udvalget noterer sig de foranstaltninger, Finland allerede har truffet for at afhjælpe problemet og finder det derfor passende at bevilge en yderligere forlængelse af undtagelsen indtil den 31. december 2006.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/30 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/30

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Transportsikkerhed

(2006/C 65/06)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anmodede i et brev af 2. juni 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en udtalelse om Transportsikkerhed

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Jan Simons til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 24. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling af 14.-15. december 2005, mødet den 14. december, følgende udtalelse med 124 stemmer for og 4 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Emnet »sikkerhed« er siden terrorangrebene i New York (11. september 2005), Istanbul (november 2003), Madrid (11. marts 2004), London (7. juli 2005) og alle andre steder blevet genstand for stor opmærksomhed. Overalt træffes såvel forebyggende som operationelle foranstaltninger til at beskytte personer, transportmidler og varer så meget og så godt som muligt. Politisk er »sikkerhed« blevet et varmt emne. |
| --- | --- |

1.1

Emnet »sikkerhed« er siden terrorangrebene i New York (11. september 2005), Istanbul (november 2003), Madrid (11. marts 2004), London (7. juli 2005) og alle andre steder blevet genstand for stor opmærksomhed. Overalt træffes såvel forebyggende som operationelle foranstaltninger til at beskytte personer, transportmidler og varer så meget og så godt som muligt. Politisk er »sikkerhed« blevet et varmt emne.

| 1.2 | Med »sikkerhed« forstås i denne forbindelse foranstaltninger til forebyggelse af terrorangreb og kriminalitet, herunder især tyveri. |
| --- | --- |

1.2

Med »sikkerhed« forstås i denne forbindelse foranstaltninger til forebyggelse af terrorangreb og kriminalitet, herunder især tyveri.

| 1.3 | EØSU har ikke holdt sig tilbage. Udvalget har vedtaget en række udtalelser om emnet, hvoriblandt den sonderende udtalelse af 24. oktober 2002 (1) (ordfører: Bredima-Savopoulou) er af stor værdi, fordi den meget udførligt behandler sikkerhed inden for søfart og i den civile luftfart. |
| --- | --- |

1.3

EØSU har ikke holdt sig tilbage. Udvalget har vedtaget en række udtalelser om emnet, hvoriblandt den sonderende udtalelse af 24. oktober 2002 (1) (ordfører: Bredima-Savopoulou) er af stor værdi, fordi den meget udførligt behandler sikkerhed inden for søfart og i den civile luftfart.

| 1.4 | Kommissionen offentliggjorde den 23. december 2003 et »Consultation Paper« om sikker godstransport, hvor den udbeder sig feedback om »sikkerhed« fra de interesserede parter. Endvidere har Kommissionen i en meddelelse til Rådet (2) foreslået et rammeprogram om »sikkerhed«, og den 12. august 2005 blev der publiceret et arbejdsprogram om sikker turisme (3). Flere elementer i disse dokumenter har været nyttige i forbindelse med udarbejdelsen af denne sonderende udtalelse. |
| --- | --- |

1.4

Kommissionen offentliggjorde den 23. december 2003 et »Consultation Paper« om sikker godstransport, hvor den udbeder sig feedback om »sikkerhed« fra de interesserede parter. Endvidere har Kommissionen i en meddelelse til Rådet (2) foreslået et rammeprogram om »sikkerhed«, og den 12. august 2005 blev der publiceret et arbejdsprogram om sikker turisme (3). Flere elementer i disse dokumenter har været nyttige i forbindelse med udarbejdelsen af denne sonderende udtalelse.

| 1.5 | Nærværende sonderende udtalelse søger først og fremmest at få rede på de forskellige aktørers rolle og ansvar på såvel nationalt som internationalt plan, hvad angår sikring af:






  — | personer (dvs. rejsende og personale i transportkæden), |
| --- | --- | --- |

1.5

Nærværende sonderende udtalelse søger først og fremmest at få rede på de forskellige aktørers rolle og ansvar på såvel nationalt som internationalt plan, hvad angår sikring af:

—

personer (dvs. rejsende og personale i transportkæden),

| — | transportmidler, varer og infrastruktur med det endemål »at forbedre sikkerheden for personer, varer, transportmidler og infrastruktur«. |
| --- | --- |

—

transportmidler, varer og infrastruktur med det endemål »at forbedre sikkerheden for personer, varer, transportmidler og infrastruktur«.

| 1.6 | Denne udtalelse handler udelukkende om sikring af transportformer mod kriminalitet og terror, ikke om trafiksikkerhed. Det er en komplicerende faktor, at man på mange EU-sprog bruger samme ord for begge slags sikkerhed. |
| --- | --- |

1.6

Denne udtalelse handler udelukkende om sikring af transportformer mod kriminalitet og terror, ikke om trafiksikkerhed. Det er en komplicerende faktor, at man på mange EU-sprog bruger samme ord for begge slags sikkerhed.

| 1.7 | Med hensyn til sikringen af landtransportformernes infrastruktur skal der skelnes mellem TEN-korridorer og deres knudepunkter på den ene side og den nationale infrastruktur på den anden. I øvrigt er det ikke altid muligt at pege på, hvor subsidiariteten begynder og hvor den hører op i forbindelse med landtransportformer.
  Når det gælder sikkerhedsforanstaltninger for landtransportformer, må man gøre sig klart, at alle transportformer i den logistiske kæde (altså ikke alene landtransportformerne) et langt stykke hen ad vejen er indbyrdes afhængige, og at der derfor kræves megen indbyrdes afstemning, når man udarbejder sikkerhedsforanstaltninger. Intermodal tilnærmelse af sikkerhedsforanstaltninger er i øvrigt også nødvendig for at modvirke konkurrenceforvridning transportformerne imellem. Og her må man være opmærksom på, at sikkerhedsomkostningerne kan variere meget fra transportform til transportform.
  Der skal også lægges vægt på aspekter, der er direkte forbundet med det øgede antal sikringsforanstaltninger. I den forbindelse er det relevant at stille spørgsmål som:






  — | Hvilke konsekvenser har sikkerhedsforanstaltninger for de ansatte? |
| --- | --- | --- |

1.7

Med hensyn til sikringen af landtransportformernes infrastruktur skal der skelnes mellem TEN-korridorer og deres knudepunkter på den ene side og den nationale infrastruktur på den anden. I øvrigt er det ikke altid muligt at pege på, hvor subsidiariteten begynder og hvor den hører op i forbindelse med landtransportformer.

Når det gælder sikkerhedsforanstaltninger for landtransportformer, må man gøre sig klart, at alle transportformer i den logistiske kæde (altså ikke alene landtransportformerne) et langt stykke hen ad vejen er indbyrdes afhængige, og at der derfor kræves megen indbyrdes afstemning, når man udarbejder sikkerhedsforanstaltninger. Intermodal tilnærmelse af sikkerhedsforanstaltninger er i øvrigt også nødvendig for at modvirke konkurrenceforvridning transportformerne imellem. Og her må man være opmærksom på, at sikkerhedsomkostningerne kan variere meget fra transportform til transportform.

Der skal også lægges vægt på aspekter, der er direkte forbundet med det øgede antal sikringsforanstaltninger. I den forbindelse er det relevant at stille spørgsmål som:

—

Hvilke konsekvenser har sikkerhedsforanstaltninger for de ansatte?

| — | Skal krisestyring være en del af lederuddannelsen? |
| --- | --- |

—

Skal krisestyring være en del af lederuddannelsen?

| — | Hvem skal betale udgifterne til sikkerhed? |
| --- | --- |

—

Hvem skal betale udgifterne til sikkerhed?

| — | Hvad skal forsikringsselskabernes rolle være? |
| --- | --- |

—

Hvad skal forsikringsselskabernes rolle være?

Emnets kompleksitet taget i betragtning vil det være en god idé at strukturere opgaven og begynde med at fortælle, hvordan udtalelsen er bygget op: Under punkt 2, den generelle del, beskrives emnets generelle aspekter. Her behandles spørgsmål som fordelingen af ansvar og kompetence mellem EU, nationale myndigheder, transportformerne selv, passagerer, de ansatte og virksomhedsledelsen. Endvidere beskrives lovgivningen i dette kapitel. Punkt 3, den specifikke del, indledes med en oversigt over, hvilke initiativer man har taget på de forskellige niveauer for at forbedre sikkerheden. Herefter kommer udtalelsen ind på sikringen af transportformerne. Punkt 4 handler om de med sikkerheden forbundne omkostninger og om spørgsmålet om, hvem der skal betale disse omkostninger. I den forbindelse bliver også forsikringsselskabernes rolle belyst. Punkt 5 indeholder en sammenfatning og konklusioner.

2.   Generelle bemærkninger

2.1   Sikkerhed generelt

| 2.1.1 | Betydningen af at sikre personer og varer uanset transportform står højt på politikernes og erhvervslivets dagsorden. Med sikring menes her foranstaltninger mod terrorisme og kriminalitet. Man kan ikke undgå at få det indtryk, at en koordineret indsats ikke har været debatteret nok. Men en sådan debat er absolut nødvendig, eftersom det svageste led i kæden jo er bestemmende for kædens samlede styrke. |
| --- | --- |

2.1.1

Betydningen af at sikre personer og varer uanset transportform står højt på politikernes og erhvervslivets dagsorden. Med sikring menes her foranstaltninger mod terrorisme og kriminalitet. Man kan ikke undgå at få det indtryk, at en koordineret indsats ikke har været debatteret nok. Men en sådan debat er absolut nødvendig, eftersom det svageste led i kæden jo er bestemmende for kædens samlede styrke.

| 2.1.2 | Det skal dog slås fast, at en klar og entydig definition af det her behandlede emne på grund af emnets kompleksitet ikke er mulig. Subsidiaritetsspørgsmålet melder sig i fuldt omfang, når talen er om sikkerhed. Det drejer sig dels om afgrænsningen af henholdsvis EU's og de nationale myndigheders beføjelser, når der skal træffes foranstaltninger, dels om finansieringen af de ønskede foranstaltninger. Og endvidere drejer det sig om de rejsendes, de ansattes og ledernes ansvar og beføjelser i transportsektoren. |
| --- | --- |

2.1.2

Det skal dog slås fast, at en klar og entydig definition af det her behandlede emne på grund af emnets kompleksitet ikke er mulig. Subsidiaritetsspørgsmålet melder sig i fuldt omfang, når talen er om sikkerhed. Det drejer sig dels om afgrænsningen af henholdsvis EU's og de nationale myndigheders beføjelser, når der skal træffes foranstaltninger, dels om finansieringen af de ønskede foranstaltninger. Og endvidere drejer det sig om de rejsendes, de ansattes og ledernes ansvar og beføjelser i transportsektoren.

2.2   Sikring af søfart og luftfart

| 2.2.1 | Inden for søfart og luftfart er sikkerheden blevet væsentligt forbedret siden 11. september 2001. Det Europæiske Råd har truffet foranstaltninger bl.a. på grundlag af EØSU's rapport af 24. oktober 2002, som hovedsagelig handlede om forslag til sikring af luftfarten og søfarten. I den forbindelse henvises til EU-forordning 2320/2002 om sikkerhed inden for civil luftfart, forordning (EF) 725/2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter og forslag til direktiv KOM (2004) 76 om sikring af søhavne. Alle disse foranstaltninger omfatter bl.a. EU-kontrol. Kontrollen indebærer kvalitetstests i de pågældende sektorer. For søfartens vedkommende findes reglerne også i direktivet af 10. maj 2005. |
| --- | --- |

2.2.1

Inden for søfart og luftfart er sikkerheden blevet væsentligt forbedret siden 11. september 2001. Det Europæiske Råd har truffet foranstaltninger bl.a. på grundlag af EØSU's rapport af 24. oktober 2002, som hovedsagelig handlede om forslag til sikring af luftfarten og søfarten. I den forbindelse henvises til EU-forordning 2320/2002 om sikkerhed inden for civil luftfart, forordning (EF) 725/2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter og forslag til direktiv KOM (2004) 76 om sikring af søhavne. Alle disse foranstaltninger omfatter bl.a. EU-kontrol. Kontrollen indebærer kvalitetstests i de pågældende sektorer. For søfartens vedkommende findes reglerne også i direktivet af 10. maj 2005.

2.3   Sikring af landtransportformer

| 2.3.1 | Med hensyn til landtransportformer varierer situationen fra medlemsstat til medlemsstat. Især i store byer som Madrid og London, men også i Paris, har man truffet sikkerhedsforanstaltninger, bl.a. på grund af terrorangrebene mod den offentlige transport. I andre byer og lande er man endnu ikke nået så langt, men også dér begynder man under indflydelse af den seneste tids angreb at blive bevidst om betydningen af sikkerhedsforanstaltninger (4). |
| --- | --- |

2.3.1

Med hensyn til landtransportformer varierer situationen fra medlemsstat til medlemsstat. Især i store byer som Madrid og London, men også i Paris, har man truffet sikkerhedsforanstaltninger, bl.a. på grund af terrorangrebene mod den offentlige transport. I andre byer og lande er man endnu ikke nået så langt, men også dér begynder man under indflydelse af den seneste tids angreb at blive bevidst om betydningen af sikkerhedsforanstaltninger (4).

| 2.3.2 | Det spørgsmål, som først trænger sig på, er« hvem er bemyndiget til at træffe sikkerhedsforanstaltninger, der dækker mere end én landtransportform? Er det EU eller de nationale myndigheder? Og hvis det er sidstnævnte, hvad er i så fald EU's rolle? |
| --- | --- |

2.3.2

Det spørgsmål, som først trænger sig på, er« hvem er bemyndiget til at træffe sikkerhedsforanstaltninger, der dækker mere end én landtransportform? Er det EU eller de nationale myndigheder? Og hvis det er sidstnævnte, hvad er i så fald EU's rolle?

| 2.3.3 | Efter udvalgets opfattelse har medlemsstaterne og EU et fælles ansvar for sikkerhed, men medlemsstaterne må selv se til, at der træffes sikkerhedsforanstaltninger for de forskellige landtransportformer. I dette øjemed skal medlemsstaterne etablere en ramme med mindstestandarder, som udgør den nedre grænse for de forskellige landtransportformers foranstaltninger. Det skal med andre ord ikke være frivilligt. Med henblik på at afstemme de enkelte landtransportformers foranstaltninger indbyrdes, skal de nationale myndigheder oprette en særlig instans til at koordinere landtransportformernes og de lokale myndigheders foranstaltninger. Denne myndighed skal også sørge for, at de enkelte foranstaltninger håndhæves. |
| --- | --- |

2.3.3

Efter udvalgets opfattelse har medlemsstaterne og EU et fælles ansvar for sikkerhed, men medlemsstaterne må selv se til, at der træffes sikkerhedsforanstaltninger for de forskellige landtransportformer. I dette øjemed skal medlemsstaterne etablere en ramme med mindstestandarder, som udgør den nedre grænse for de forskellige landtransportformers foranstaltninger. Det skal med andre ord ikke være frivilligt. Med henblik på at afstemme de enkelte landtransportformers foranstaltninger indbyrdes, skal de nationale myndigheder oprette en særlig instans til at koordinere landtransportformernes og de lokale myndigheders foranstaltninger. Denne myndighed skal også sørge for, at de enkelte foranstaltninger håndhæves.

| 2.3.4 | EU's rolle består efter udvalgets opfattelse især i at koordinere foranstaltninger på europæisk og internationalt plan. Samtidig skal EU tilskynde medlemsstaterne til at vælge samme tilgang. I betragtning af person- og godstransportens grænseoverskridende karakter samt behovet for samordning af de nationale sikringsforanstaltninger er det nødvendigt med et tæt samarbejde mellem de nationale myndigheder og EU. |
| --- | --- |

2.3.4

EU's rolle består efter udvalgets opfattelse især i at koordinere foranstaltninger på europæisk og internationalt plan. Samtidig skal EU tilskynde medlemsstaterne til at vælge samme tilgang. I betragtning af person- og godstransportens grænseoverskridende karakter samt behovet for samordning af de nationale sikringsforanstaltninger er det nødvendigt med et tæt samarbejde mellem de nationale myndigheder og EU.

| 2.3.5 | De nationale myndigheder skal forstå, at der for landtransportformerne stadig mangler en stor indsats. Der må skabes en »sense of urgency«. De nationale myndigheder skal tilskynde til, at der udtænkes og gennemføres sikringsforanstaltninger. Et første skridt i den retning kunne være at fastsætte minimumsstandarder for sikkerhed på europæisk plan, som kan fungere som grundlag for landtransportformerne. De enkelte transportformer skal bibringes en forståelse af, at de vil blive meget sårbare, hvis de ikke indfører sikkerhedsforanstaltninger. |
| --- | --- |

2.3.5

De nationale myndigheder skal forstå, at der for landtransportformerne stadig mangler en stor indsats. Der må skabes en »sense of urgency«. De nationale myndigheder skal tilskynde til, at der udtænkes og gennemføres sikringsforanstaltninger. Et første skridt i den retning kunne være at fastsætte minimumsstandarder for sikkerhed på europæisk plan, som kan fungere som grundlag for landtransportformerne. De enkelte transportformer skal bibringes en forståelse af, at de vil blive meget sårbare, hvis de ikke indfører sikkerhedsforanstaltninger.

| 2.3.6 | Endvidere må der herske forståelse for, at det er nødvendigt, at transportformerne samarbejder. F.eks. skal foranstaltninger for tog, metro og busser afstemmes indbyrdes. Oplysningskampagner til passagerer og personale om, hvordan de skal reagere ved ulykker, skal ligeledes samordnes. |
| --- | --- |

2.3.6

Endvidere må der herske forståelse for, at det er nødvendigt, at transportformerne samarbejder. F.eks. skal foranstaltninger for tog, metro og busser afstemmes indbyrdes. Oplysningskampagner til passagerer og personale om, hvordan de skal reagere ved ulykker, skal ligeledes samordnes.

| 2.3.7 | I forbindelse med godstransport skal man været meget opmærksom på sårbare knudepunkter som terminaler og rangerstationer. Der må etableres samarbejde mellem lokale myndigheder, nationale myndigheder, de enkelte transportformer og forvaltere af omladningscentre og terminaler. |
| --- | --- |

2.3.7

I forbindelse med godstransport skal man været meget opmærksom på sårbare knudepunkter som terminaler og rangerstationer. Der må etableres samarbejde mellem lokale myndigheder, nationale myndigheder, de enkelte transportformer og forvaltere af omladningscentre og terminaler.

2.4   De forskellige aktørers rolle

| 2.4.1 | Beskyttelse af fysisk infrastruktur er efter udvalgets opfattelse en opgave for de nationale, regionale og kommunale myndigheder. |
| --- | --- |

2.4.1

Beskyttelse af fysisk infrastruktur er efter udvalgets opfattelse en opgave for de nationale, regionale og kommunale myndigheder.

| 2.4.2 | Den i punkt 2.3.3 nævnte særlige instans skal fungere som koordinerende instans. Instansen skal dels forhindre, at indsatsen bliver for fragmenteret på nationalt plan, dels udbrede den valgte politiske linje på internationalt plan med henblik på at lette koordinationen på EU-niveau. |
| --- | --- |

2.4.2

Den i punkt 2.3.3 nævnte særlige instans skal fungere som koordinerende instans. Instansen skal dels forhindre, at indsatsen bliver for fragmenteret på nationalt plan, dels udbrede den valgte politiske linje på internationalt plan med henblik på at lette koordinationen på EU-niveau.

| 2.4.3 | Udvalget glæder sig over EU's koordinerende rolle og har med tilfredshed konstateret, at man på fællesskabsniveau i det 6. rammeprogram har afsat 3,5 mio. til sikringsforanstaltninger for passagertransport og godstransport samt for energisektoren. |
| --- | --- |

2.4.3

Udvalget glæder sig over EU's koordinerende rolle og har med tilfredshed konstateret, at man på fællesskabsniveau i det 6. rammeprogram har afsat 3,5 mio. til sikringsforanstaltninger for passagertransport og godstransport samt for energisektoren.

| 2.4.4 | Eftersom transportformer er et abstrakt begreb, som kun giver mening i kraft af de mennesker, der anvender dem (rejsende og kunder) og holder dem i gang (de ansatte), kan en indsats rettet mod disse grupper ikke undværes. Indsatsen skal især bestå i løbende oplysning af de rejsende og kunderne. Disses rolle skal ændres fra passive forbrugere af transportformer til aktive og bevidste brugere. De ansatte er af afgørende betydning ved udarbejdelsen og tilpasningen af sikkerhedsforanstaltninger. Udvalget finder det meget vigtigt, at de ansatte for at kunne udføre deres arbejde tilfredsstillende gennemgår en særlig efteruddannelse, der er tilpasset netop deres særlige sikkerhedsfunktion. |
| --- | --- |

2.4.4

Eftersom transportformer er et abstrakt begreb, som kun giver mening i kraft af de mennesker, der anvender dem (rejsende og kunder) og holder dem i gang (de ansatte), kan en indsats rettet mod disse grupper ikke undværes. Indsatsen skal især bestå i løbende oplysning af de rejsende og kunderne. Disses rolle skal ændres fra passive forbrugere af transportformer til aktive og bevidste brugere. De ansatte er af afgørende betydning ved udarbejdelsen og tilpasningen af sikkerhedsforanstaltninger. Udvalget finder det meget vigtigt, at de ansatte for at kunne udføre deres arbejde tilfredsstillende gennemgår en særlig efteruddannelse, der er tilpasset netop deres særlige sikkerhedsfunktion.

| 2.4.5 | Opgaven for transportselskabernes ledelse består i at integrere sikkerhedsidéer i virksomhedskulturen og virksomhedsfilosofien. Desuden skal ledelsen give de ansatte mulighed for at følge særlige efteruddannelsestiltag på området. Hvad ledelsen angår, skal der efter udvalgets opfattelse gives plads til »krisestyring« i lederuddannelsen, således at ledelsen kan lære at reagere optimalt i tilfælde af en ulykke. |
| --- | --- |

2.4.5

Opgaven for transportselskabernes ledelse består i at integrere sikkerhedsidéer i virksomhedskulturen og virksomhedsfilosofien. Desuden skal ledelsen give de ansatte mulighed for at følge særlige efteruddannelsestiltag på området. Hvad ledelsen angår, skal der efter udvalgets opfattelse gives plads til »krisestyring« i lederuddannelsen, således at ledelsen kan lære at reagere optimalt i tilfælde af en ulykke.

2.5   Sådan gennemføres sikringen

| 2.5.1 | Hvad angår spørgsmålet om, hvor vidt landtransportformernes sikkerhedsforanstaltninger skal have en uforpligtende karakter, f.eks. i form af certificering eller et kvalitetsmærke, eller fastsættes på en mere forpligtende måde, f.eks. gennem lovgivning, er udvalget af den mening, at sikkerhed er en så alvorlig sag, at det ikke kan overlades til uformelle tiltag. |
| --- | --- |

2.5.1

Hvad angår spørgsmålet om, hvor vidt landtransportformernes sikkerhedsforanstaltninger skal have en uforpligtende karakter, f.eks. i form af certificering eller et kvalitetsmærke, eller fastsættes på en mere forpligtende måde, f.eks. gennem lovgivning, er udvalget af den mening, at sikkerhed er en så alvorlig sag, at det ikke kan overlades til uformelle tiltag.

| 2.5.2 | Efter udvalgets opfattelse må der under alle omstændigheder fastsættes minimumsstandarder på nationalt plan, men samtidig skal man anbefale at iværksætte yderligere tiltag. Der må også indføres en forpligtelse til at udveksle oplysninger om iværksatte eller påtænkte sikkerhedsforanstaltninger. På internationalt niveau skal de enkelte lande forpligtes til at afstemme deres foranstaltninger indbyrdes og til at fremsende information til internationale paraplyorganisationer. |
| --- | --- |

2.5.2

Efter udvalgets opfattelse må der under alle omstændigheder fastsættes minimumsstandarder på nationalt plan, men samtidig skal man anbefale at iværksætte yderligere tiltag. Der må også indføres en forpligtelse til at udveksle oplysninger om iværksatte eller påtænkte sikkerhedsforanstaltninger. På internationalt niveau skal de enkelte lande forpligtes til at afstemme deres foranstaltninger indbyrdes og til at fremsende information til internationale paraplyorganisationer.

3.   Specifikke bemærkninger

| 3.1 | Inden det undersøges, om der er truffet — eller bør træffes — sikkerhedsforanstaltninger for de enkelte landtransportformer, og i så fald hvilke, er det en god idé først at danne sig et overblik over, hvilke foranstaltninger de internationale organisationer har truffet. |
| --- | --- |

3.1

Inden det undersøges, om der er truffet — eller bør træffes — sikkerhedsforanstaltninger for de enkelte landtransportformer, og i så fald hvilke, er det en god idé først at danne sig et overblik over, hvilke foranstaltninger de internationale organisationer har truffet.

| 3.1.1 | Den internationale søfartsorganisation (IMO)
  Vi nævner IMO i denne forbindelse, fordi der allerede er truffet en række foranstaltninger inden for søfarten, der vil kunne tjene som forbillede for landtransportformer.






  a) | IMO har vedtaget en international kodeks for sikring af skibe og havnefaciliteter »International Ship and Port Facility Security« (ISPS). Denne kodeks etablerer en international ramme for samarbejde mellem myndigheder, lokalforvaltninger, rederier og havnemyndigheder med det formål at finde frem til sikkerhedsrisici og kunne træffe foranstaltninger. Den vedrører sikkerhedsrelaterede krav til skibe og havnefaciliteter. Kodeksen trådte i kraft den 1. juli 2004. |
| --- | --- | --- |

3.1.1

Den internationale søfartsorganisation (IMO)

Vi nævner IMO i denne forbindelse, fordi der allerede er truffet en række foranstaltninger inden for søfarten, der vil kunne tjene som forbillede for landtransportformer.

a)

IMO har vedtaget en international kodeks for sikring af skibe og havnefaciliteter »International Ship and Port Facility Security« (ISPS). Denne kodeks etablerer en international ramme for samarbejde mellem myndigheder, lokalforvaltninger, rederier og havnemyndigheder med det formål at finde frem til sikkerhedsrisici og kunne træffe foranstaltninger. Den vedrører sikkerhedsrelaterede krav til skibe og havnefaciliteter. Kodeksen trådte i kraft den 1. juli 2004.

| b) | Ændringer til den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv til søs »Safety of Life at Sea Convention« (SOLAS). Det drejer sig om ændringer i denne konvention, der også har udløst ændringer i den obligatoriske internationale kodeks for søtransport af farligt gods »International Maritime Dangerous Goods Code« (IMDG). IMDG-kodeksen indeholder udførlige anvisninger på, hvordan farlige stoffer skal pakkes ind, mærkes og opbevares. |
| --- | --- |

b)

Ændringer til den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv til søs »Safety of Life at Sea Convention« (SOLAS). Det drejer sig om ændringer i denne konvention, der også har udløst ændringer i den obligatoriske internationale kodeks for søtransport af farligt gods »International Maritime Dangerous Goods Code« (IMDG). IMDG-kodeksen indeholder udførlige anvisninger på, hvordan farlige stoffer skal pakkes ind, mærkes og opbevares.

Ændringerne trådte i kraft den 1. januar 2004.

| 3.1.2 | Organisation for International Civil Luftfart (ICAO)
  Siden 1971 har man i international luftfart indgået bindende aftaler med henblik på at bekæmpe kriminalitet og terrorisme. Efter et antal flykapringer i slutningen af 60'erne besluttede ICAO at udarbejde et grundlæggende sæt luftfartsbestemmelser. Således fastsættes det f.eks. i bilag 17 til Chicago-konventionen, at der regelmæssigt skal foretages kropsvisitering af alle passagerer på civile kommercielle flyruter. Denne foranstaltning har været gældende siden 1972, og det er i dag vanskeligt at forestille sig, at det nogensinde har været anderledes. Efter angrebet mod Twin Towers i 2001 er bilag 17 blevet strammet op. Nye bindende standarder er indført, f.eks. vedrørende forstærkning og aflåsning af cockpit-dører og lufttransport af gods. Også efteruddannelsen og kvalitetskravene til kontrollen er blevet skærpet. |
| --- | --- |

3.1.2

Organisation for International Civil Luftfart (ICAO)

Siden 1971 har man i international luftfart indgået bindende aftaler med henblik på at bekæmpe kriminalitet og terrorisme. Efter et antal flykapringer i slutningen af 60'erne besluttede ICAO at udarbejde et grundlæggende sæt luftfartsbestemmelser. Således fastsættes det f.eks. i bilag 17 til Chicago-konventionen, at der regelmæssigt skal foretages kropsvisitering af alle passagerer på civile kommercielle flyruter. Denne foranstaltning har været gældende siden 1972, og det er i dag vanskeligt at forestille sig, at det nogensinde har været anderledes. Efter angrebet mod Twin Towers i 2001 er bilag 17 blevet strammet op. Nye bindende standarder er indført, f.eks. vedrørende forstærkning og aflåsning af cockpit-dører og lufttransport af gods. Også efteruddannelsen og kvalitetskravene til kontrollen er blevet skærpet.

| 3.1.3 | Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC)
  I Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC) udarbejdes og udvikles en politik for luftfartssikkerhed, selvfølgelig på basis af de internationale standarder fastsat af ICAO. Arbejdet har ført til en europæisk håndbog i luftfartssikkerhed kaldet »Document 30«, der indeholder sikkerhedsforskrifter, som på den ene side er toneangivende, men på den anden side desværre ikke er bindende i henhold til ECAC-vedtægten. Derfor besluttede Det Europæiske Råd den 14. september 2001 — tre dage efter den 11. september, at EU skulle have kompetence inden for luftfartssikkerhed. Beslutningen har ført til forordning 2320/2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart. Forordningen trådte i kraft den 19. januar 2003. På samme ministerrådsmøde den 14. september 2001 blev det også besluttet, at Kommissionen skal kunne foretage direkte kvalitetskontrol i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.1.3

Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC)

I Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC) udarbejdes og udvikles en politik for luftfartssikkerhed, selvfølgelig på basis af de internationale standarder fastsat af ICAO. Arbejdet har ført til en europæisk håndbog i luftfartssikkerhed kaldet »Document 30«, der indeholder sikkerhedsforskrifter, som på den ene side er toneangivende, men på den anden side desværre ikke er bindende i henhold til ECAC-vedtægten. Derfor besluttede Det Europæiske Råd den 14. september 2001 — tre dage efter den 11. september, at EU skulle have kompetence inden for luftfartssikkerhed. Beslutningen har ført til forordning 2320/2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart. Forordningen trådte i kraft den 19. januar 2003. På samme ministerrådsmøde den 14. september 2001 blev det også besluttet, at Kommissionen skal kunne foretage direkte kvalitetskontrol i medlemsstaterne.

| 3.1.4 | Den internationale arbejdsorganisation (ILO)
  Det drejer som revisionen af konventionen om søfolks identifikationsdokumenter »Seafarers' Identity Documents Convention«. Formålet med at revidere konventionen er at gøre identifikationen af søfolk mere sikker for at øge sikkerheden for såvel passagerer og besætning som skibene selv. Søfolkenes bevægelsesfrihed begrænses ikke. De vil uhindret kunne gå i land. Den reviderede konvention fokuserer især på retningslinjer vedrørende strukturen i og udstedelsen af søfolks identitetsdokumenter. Der henvises her til IAO og IAO's konvention på grund af den rolle, den spiller som forbillede for landtransportformerne. |
| --- | --- |

3.1.4

Den internationale arbejdsorganisation (ILO)

Det drejer som revisionen af konventionen om søfolks identifikationsdokumenter »Seafarers' Identity Documents Convention«. Formålet med at revidere konventionen er at gøre identifikationen af søfolk mere sikker for at øge sikkerheden for såvel passagerer og besætning som skibene selv. Søfolkenes bevægelsesfrihed begrænses ikke. De vil uhindret kunne gå i land. Den reviderede konvention fokuserer især på retningslinjer vedrørende strukturen i og udstedelsen af søfolks identitetsdokumenter. Der henvises her til IAO og IAO's konvention på grund af den rolle, den spiller som forbillede for landtransportformerne.

| 3.1.5 | Verdenstoldorganisationen (WCO)






  a) | Den reviderede WCO-Kyoto-konvention
  I juni 1999 vedtog WCO-rådet den revision af WCO-konventionen fra 1974, der er kendt under navnet Kyoto-konventionen. Det drejer sig om en forenkling og harmonisering af toldprocedurer. Et vigtigt træk ved den reviderede konvention er større opmærksomhed om gennemsigtighed og forudsigelighed igennem hele kæden. Vigtige elementer i den reviderede konvention er bl.a.:






  — | anvendelse af anmeldelse inden ankomst, så der på forhånd kan foretages en udvælgelse, |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.5

Verdenstoldorganisationen (WCO)

a)

Den reviderede WCO-Kyoto-konvention

I juni 1999 vedtog WCO-rådet den revision af WCO-konventionen fra 1974, der er kendt under navnet Kyoto-konventionen. Det drejer sig om en forenkling og harmonisering af toldprocedurer. Et vigtigt træk ved den reviderede konvention er større opmærksomhed om gennemsigtighed og forudsigelighed igennem hele kæden. Vigtige elementer i den reviderede konvention er bl.a.:

—

anvendelse af anmeldelse inden ankomst, så der på forhånd kan foretages en udvælgelse,

| — | risikostyringsteknikker, |
| --- | --- |

—

risikostyringsteknikker,

| — | maksimal anvendelse af automatiserede systemer, |
| --- | --- |

—

maksimal anvendelse af automatiserede systemer,

| — | indgreb, der koordineres med andre kontorer, |
| --- | --- |

—

indgreb, der koordineres med andre kontorer,

| — | løbende adgang for alle til oplysninger om toldkrav, love, og |
| --- | --- |

—

løbende adgang for alle til oplysninger om toldkrav, love, og

| — | retningslinjer. |
| --- | --- |

—

retningslinjer.

| b) | WCO's Customs Data Model
  Modellen består af et standardiseret internationalt datasæt, der tilgodeser de krav, som myndighederne stiller til international transport. Den er et skridt i retning af harmoniseret toldinformation, der kan anvendes til sikkerhedsformål. Modellen er lavet til at fungere i et fuldstændigt automatiseret miljø. |
| --- | --- |

b)

WCO's Customs Data Model

Modellen består af et standardiseret internationalt datasæt, der tilgodeser de krav, som myndighederne stiller til international transport. Den er et skridt i retning af harmoniseret toldinformation, der kan anvendes til sikkerhedsformål. Modellen er lavet til at fungere i et fuldstændigt automatiseret miljø.

| c) | WCO's unikke identifikation af en forsendelse
  Det er en fordel, at enhver forsendelse forsynes med et unikt nummer. Herved forenkles identifikationen af forsendelsen og indsamlingen af data vedrørende forsendelsen. |
| --- | --- |

c)

WCO's unikke identifikation af en forsendelse

Det er en fordel, at enhver forsendelse forsynes med et unikt nummer. Herved forenkles identifikationen af forsendelsen og indsamlingen af data vedrørende forsendelsen.

| d) | Direktivet om »Advanced Cargo Information« vedrører indhentning af sikkerhedsmæssige oplysninger i overensstemmelse med den reviderede Kyoto-konvention og indeholder retningslinjer for hurtig indsamling af data til toldmyndighederne. |
| --- | --- |

d)

Direktivet om »Advanced Cargo Information« vedrører indhentning af sikkerhedsmæssige oplysninger i overensstemmelse med den reviderede Kyoto-konvention og indeholder retningslinjer for hurtig indsamling af data til toldmyndighederne.

| e) | Toldkonventionen om containere,»Customs Convention on Containers«, indeholder tekniske specifikationer for containere, der i international transport forsynes med en toldforsegling, samt procedurer for godkendelse af de pågældende containere. I øjeblikket revideres konventionen fra 1972 i lyset af den øgede opmærksomhed om sikkerheden. |
| --- | --- |

e)

Toldkonventionen om containere,»Customs Convention on Containers«, indeholder tekniske specifikationer for containere, der i international transport forsynes med en toldforsegling, samt procedurer for godkendelse af de pågældende containere. I øjeblikket revideres konventionen fra 1972 i lyset af den øgede opmærksomhed om sikkerheden.

Den her beskrevne information fra WCO kan landtransportformer få gavn af. Det er vigtigt at trække de ting ud, som kan tilpasses til landtransportformerne.

| 3.1.6 | Den internationale standardiseringsorganisation (ISO)
  Denne organisation vedtog i 2003 nogle retningslinjer med specifikationer vedrørende mekanisk forsegling af containere til godstransport.
  Derefter udarbejdede den en standard for anvendelsen af identifikations-»tags«, der anbringes på godscontainere og fungerer via en radiofrekvens, og udviklede en fælles kommunikationsprotokol for digital forsegling. |
| --- | --- |

3.1.6

Den internationale standardiseringsorganisation (ISO)

Denne organisation vedtog i 2003 nogle retningslinjer med specifikationer vedrørende mekanisk forsegling af containere til godstransport.

Derefter udarbejdede den en standard for anvendelsen af identifikations-»tags«, der anbringes på godscontainere og fungerer via en radiofrekvens, og udviklede en fælles kommunikationsprotokol for digital forsegling.

| 3.1.7 | Den Europæiske Union






  a) | EU har især koncentreret indsatsen om søfart, havne og luftfart. I punkt 2.3 er nævnt nogle eksempler.
  Kommissionen offentliggjorde i december 2003 et »Consultation Paper« om sikkerhed inden for godstransport. I dokumentet beskrives dels potentielle trusler og dels foranstaltninger, som kan træffes for at beskytte transportkæderne.
  Kommissionen foreslår i dokumentet, at der for alle forslag til foranstaltninger skal udarbejdes en såkaldt risikoprofil såvel for de enkelte transportformer som for transportkæden som helhed.
  Følgende aktioner foreslås i Kommissionens »Consultation Paper«:






  — | medlemsstaternes sikring af infrastruktur af europæisk interesse gennem en række foranstaltninger (en sikkerhedsplan, der justeres årligt, kortlægning af risici, fastsættelse af et kontaktsted, udpegning af personer med ansvar for sikringen af infrastrukturen og oprettelse af en instans til at føre kontrol med det hele); |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.7

Den Europæiske Union

a)

EU har især koncentreret indsatsen om søfart, havne og luftfart. I punkt 2.3 er nævnt nogle eksempler.

Kommissionen offentliggjorde i december 2003 et »Consultation Paper« om sikkerhed inden for godstransport. I dokumentet beskrives dels potentielle trusler og dels foranstaltninger, som kan træffes for at beskytte transportkæderne.

Kommissionen foreslår i dokumentet, at der for alle forslag til foranstaltninger skal udarbejdes en såkaldt risikoprofil såvel for de enkelte transportformer som for transportkæden som helhed.

Følgende aktioner foreslås i Kommissionens »Consultation Paper«:

—

medlemsstaternes sikring af infrastruktur af europæisk interesse gennem en række foranstaltninger (en sikkerhedsplan, der justeres årligt, kortlægning af risici, fastsættelse af et kontaktsted, udpegning af personer med ansvar for sikringen af infrastrukturen og oprettelse af en instans til at føre kontrol med det hele);

| — | udvikling af sikkerhedsstandarder for serviceydere (udvikling af minimumssikkerhedsforskrifter for internationale tjenesteydere på EU-niveau, anvendelse af begreber som »regulated agent« og »known shipper« på landtransportkæder; |
| --- | --- |

—

udvikling af sikkerhedsstandarder for serviceydere (udvikling af minimumssikkerhedsforskrifter for internationale tjenesteydere på EU-niveau, anvendelse af begreber som »regulated agent« og »known shipper« på landtransportkæder;

| — | anvendelse af begrebet »advanced information« i elektronisk form, som, afhængigt af en risikoanalyse, evt. skal sendes for bestemte ruter og forsendelser; |
| --- | --- |

—

anvendelse af begrebet »advanced information« i elektronisk form, som, afhængigt af en risikoanalyse, evt. skal sendes for bestemte ruter og forsendelser;

| — | anvendelse af særlige forseglinger og afspærringer ved risikofyldte og ud fra et sikkerhedssynspunkt følsomme forsendelser; |
| --- | --- |

—

anvendelse af særlige forseglinger og afspærringer ved risikofyldte og ud fra et sikkerhedssynspunkt følsomme forsendelser;

| — | garanti for, at medlemsstaterne ikke indfører forskellige standarder, som hindrer markedets gode funktion; Kommissionen foreslår i dette øjemed en række foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

garanti for, at medlemsstaterne ikke indfører forskellige standarder, som hindrer markedets gode funktion; Kommissionen foreslår i dette øjemed en række foranstaltninger.

| b) | Kommissionens meddelelse af 24. juli 2003 og forslaget til forordning af samme dato, hvor Kommissionen foreslår at tilpasse EF-toldkodeksen. Formålet med forslaget er at tilpasse toldmyndighedernes rolle ved EU's ydre grænser, så man kan klare de forhøjede sikkerhedsstandarder i forbindelse med eksport og import af varer. |
| --- | --- |

b)

Kommissionens meddelelse af 24. juli 2003 og forslaget til forordning af samme dato, hvor Kommissionen foreslår at tilpasse EF-toldkodeksen. Formålet med forslaget er at tilpasse toldmyndighedernes rolle ved EU's ydre grænser, så man kan klare de forhøjede sikkerhedsstandarder i forbindelse med eksport og import af varer.

| 3.1.8 | De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE)
  Arbejdsgruppe 30 »Customs Questions affecting Transport« og den administrative komité i TIR (Transports Internationaux Routiers) er i februar 2003 blevet enige om gradvis at læse TIR-proceduren (der for øjeblikket hovedsagelig findes på papir) ind på edb. Med et TIR-carnet kan international godstransport til lande uden for EU ske med et minimum af forsinkelse ved grænserne, eftersom et TIR-carnet er et internationalt anerkendt tolddokument.
  Overstående gælder sikkerhedsoplysninger for vejgodstransport. Udvalget ønsker at få belyst, hvor vidt disse foranstaltninger også kan anvendes på andre transportformer. |
| --- | --- |

3.1.8

De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE)

Arbejdsgruppe 30 »Customs Questions affecting Transport« og den administrative komité i TIR (Transports Internationaux Routiers) er i februar 2003 blevet enige om gradvis at læse TIR-proceduren (der for øjeblikket hovedsagelig findes på papir) ind på edb. Med et TIR-carnet kan international godstransport til lande uden for EU ske med et minimum af forsinkelse ved grænserne, eftersom et TIR-carnet er et internationalt anerkendt tolddokument.

Overstående gælder sikkerhedsoplysninger for vejgodstransport. Udvalget ønsker at få belyst, hvor vidt disse foranstaltninger også kan anvendes på andre transportformer.

| 3.1.9 | Foranstaltninger truffet af USA
  Det giver sig selv, at USA efter angrebet den 11. september 2001 ligger i front med sikkerhedsforanstaltninger. Bl.a. trådte en »Bioterrorism Act« i kraft i 2002. Det drejer sig om forudgående indgivelse af bestemte informationer vedrørende import af fødevarer til USA. Desuden skal fødevareproducenter og oplagringscentre registreres hos Federal Food and Drug Administration (FDA), og de skal udpege en lokal repræsentant i USA. |
| --- | --- |

3.1.9

Foranstaltninger truffet af USA

Det giver sig selv, at USA efter angrebet den 11. september 2001 ligger i front med sikkerhedsforanstaltninger. Bl.a. trådte en »Bioterrorism Act« i kraft i 2002. Det drejer sig om forudgående indgivelse af bestemte informationer vedrørende import af fødevarer til USA. Desuden skal fødevareproducenter og oplagringscentre registreres hos Federal Food and Drug Administration (FDA), og de skal udpege en lokal repræsentant i USA.

| 3.1.10 | For ikke at ødelægge denne sonderende udtalelses læsbarhed, nævnes nedenfor et antal foranstaltninger, uden at de beskrives nærmere.
  I forbindelse med iværksættelsen af foranstaltninger i Europa bør man selvfølgelig kende og tage hensyn til erfaringerne fra de amerikanske foranstaltninger. Her skal nævnes:






  a. | Container Security Initiative (CSI), |
| --- | --- | --- |

3.1.10

For ikke at ødelægge denne sonderende udtalelses læsbarhed, nævnes nedenfor et antal foranstaltninger, uden at de beskrives nærmere.

I forbindelse med iværksættelsen af foranstaltninger i Europa bør man selvfølgelig kende og tage hensyn til erfaringerne fra de amerikanske foranstaltninger. Her skal nævnes:

a.

Container Security Initiative (CSI),

| b. | Customs-Trade Partnership against Terrorism (C-TPAT), |
| --- | --- |

b.

Customs-Trade Partnership against Terrorism (C-TPAT),

| c. | 24 Hour Advance Manifest, |
| --- | --- |

c.

24 Hour Advance Manifest,

| d. | Bio-Terrorism Act. |
| --- | --- |

d.

Bio-Terrorism Act.

| 3.2 | Initiativer, som industrien har taget alene eller sammen med myndighederne






  a. | Business Anti-Smuggling Coalition Programme, |
| --- | --- | --- |

3.2

a.

Business Anti-Smuggling Coalition Programme,

| b. | Memorandum of Understanding on Electronic Business, |
| --- | --- |

b.

Memorandum of Understanding on Electronic Business,

| c. | Resolution om vejtransportsikkerhed fra International Road Transport Union (IRU), |
| --- | --- |

c.

Resolution om vejtransportsikkerhed fra International Road Transport Union (IRU),

| d. | IRU's »Guidelines for Road Transport Security«, |
| --- | --- |

d.

IRU's »Guidelines for Road Transport Security«,

| e. | den »Standard Security Plan«, som IRU er ved at udvikle, |
| --- | --- |

e.

den »Standard Security Plan«, som IRU er ved at udvikle,

| f. | »Operation Safe Commerce (OSC)«-programmet, |
| --- | --- |

f.

»Operation Safe Commerce (OSC)«-programmet,

| g. | »Smart and Secure Tradelanes«-initiativet. |
| --- | --- |

g.

»Smart and Secure Tradelanes«-initiativet.

| 3.3 | De fleste af ovennævnte initiativer vedrører sikkerhedsforanstaltninger for godstransport generelt eller containertransport i særdeleshed. En del af disse foranstaltninger kunne efter udvalgets opfattelse godt anvendes på passagertransport også. |
| --- | --- |

3.3

De fleste af ovennævnte initiativer vedrører sikkerhedsforanstaltninger for godstransport generelt eller containertransport i særdeleshed. En del af disse foranstaltninger kunne efter udvalgets opfattelse godt anvendes på passagertransport også.

| 3.4 | De enkelte transportformers sikkerhedsforanstaltninger er ret forskellige. Som allerede nævnt er der gjort fremskridt med gennemførelsen af foranstaltninger inden for søfart (herunder havne) og luftfart. I EØSU's udtalelse af 24. oktober 2002 (5), som Bredima-Savopoulou var ordfører for, er dette beskrevet på bedste vis. Denne sonderende udtalelse vil derfor ikke gå i detaljer med beskrivelsen af søfart og luftfart. |
| --- | --- |

3.4

De enkelte transportformers sikkerhedsforanstaltninger er ret forskellige. Som allerede nævnt er der gjort fremskridt med gennemførelsen af foranstaltninger inden for søfart (herunder havne) og luftfart. I EØSU's udtalelse af 24. oktober 2002 (5), som Bredima-Savopoulou var ordfører for, er dette beskrevet på bedste vis. Denne sonderende udtalelse vil derfor ikke gå i detaljer med beskrivelsen af søfart og luftfart.

| 3.5 | Et element, man skal være særlig opmærksom på, er situationen for de følsomme landtransportterminaler samt oplagrings- og omladningscentre. Desuden kan pipelines i den forbindelse betragtes om en særskilt transportform. Ejere af terminalselskaber bruger megen energi på at sikre deres arealer, men efter udvalgets opfattelse er erkendelsen af, at netop oplagrings- og omladningscentrene er meget sårbare, samt at samarbejde med de transportformer, der anvender omladningsfaciliteterne er absolut nødvendig, ikke udbredt nok. |
| --- | --- |

3.5

Et element, man skal være særlig opmærksom på, er situationen for de følsomme landtransportterminaler samt oplagrings- og omladningscentre. Desuden kan pipelines i den forbindelse betragtes om en særskilt transportform. Ejere af terminalselskaber bruger megen energi på at sikre deres arealer, men efter udvalgets opfattelse er erkendelsen af, at netop oplagrings- og omladningscentrene er meget sårbare, samt at samarbejde med de transportformer, der anvender omladningsfaciliteterne er absolut nødvendig, ikke udbredt nok.

| 3.6 | Det skorter således efter udvalgets mening også på tilstrækkelig sense of urgency, når det gælder de med transport og omladning via pipelines forbundne farer. Udvalget peger på, at der meget snart bør rettes op på dette forhold og at de kompetente myndigheder må se at få truffet sikkerhedsforanstaltninger for såvel personale som infrastruktur. |
| --- | --- |

3.6

Det skorter således efter udvalgets mening også på tilstrækkelig sense of urgency, når det gælder de med transport og omladning via pipelines forbundne farer. Udvalget peger på, at der meget snart bør rettes op på dette forhold og at de kompetente myndigheder må se at få truffet sikkerhedsforanstaltninger for såvel personale som infrastruktur.

| 3.7 | Inden for jernbanetransporten står sikkerhed for personale, passagerer og materiel traditionelt højt på dagsordenen. Man kan kun håbe, at denne tradition vil føre til det samme høje niveau, når det kommer til terrorsikring. Her skal man være særlig opmærksom på sårbare steder som stationer og rangerarealer. UIC kan ved at udsende anbefalinger fremme den nødvendige koordination.
  De nationale jernbaneselskaber må udfærdige oplysningsmateriale til passagerer og personale om, hvordan de skal reagere i tilfælde af ulykker. Viden af denne art bør indgå som en standarddel af personaleuddannelsen. |
| --- | --- |

3.7

Inden for jernbanetransporten står sikkerhed for personale, passagerer og materiel traditionelt højt på dagsordenen. Man kan kun håbe, at denne tradition vil føre til det samme høje niveau, når det kommer til terrorsikring. Her skal man være særlig opmærksom på sårbare steder som stationer og rangerarealer. UIC kan ved at udsende anbefalinger fremme den nødvendige koordination.

De nationale jernbaneselskaber må udfærdige oplysningsmateriale til passagerer og personale om, hvordan de skal reagere i tilfælde af ulykker. Viden af denne art bør indgå som en standarddel af personaleuddannelsen.

| 3.8 | Flodbåde losser og laster ofte i søhavne. I så fald gælder ISPS (International Ship & Port Facility Security)-kodeksen også for dem. Efter EØSU's mening må en alt for rigoristisk anvendelse af denne kodeks ikke føre til forstyrrelser i den logistiske kæde. Det påhviler havne, rederier og inspektionstjenester at sørge for, at ISPS-kodeksen overholdes. Hvad uddannelsen af personalet på flodbådene angår, har udvalget også her den holdning, at sikkerhed skal være en integreret del af uddannelsen. |
| --- | --- |

3.8

Flodbåde losser og laster ofte i søhavne. I så fald gælder ISPS (International Ship & Port Facility Security)-kodeksen også for dem. Efter EØSU's mening må en alt for rigoristisk anvendelse af denne kodeks ikke føre til forstyrrelser i den logistiske kæde. Det påhviler havne, rederier og inspektionstjenester at sørge for, at ISPS-kodeksen overholdes. Hvad uddannelsen af personalet på flodbådene angår, har udvalget også her den holdning, at sikkerhed skal være en integreret del af uddannelsen.

| 3.9 | Den offentlige transport er blevet bevidst om sin sårbarhed efter terrorangrebene i Madrid og London. Der er truffet foranstaltninger i form af overvågning og kontrol med henblik på at højne sikkerhedsniveauet og fornemmelsen af sikkerhed hos passagerer og personale. |
| --- | --- |

3.9

Den offentlige transport er blevet bevidst om sin sårbarhed efter terrorangrebene i Madrid og London. Der er truffet foranstaltninger i form af overvågning og kontrol med henblik på at højne sikkerhedsniveauet og fornemmelsen af sikkerhed hos passagerer og personale.

| 3.10 | I betragtning af mængden af turistbus- og godstransportvirksomheder (flere hundrede tusinde meget mobile virksomheder) er den private vejtransportsektor særlig sårbar. Sektoren har allerede længe været hærget af kriminalitet. Tyveri fra lastbiler med eller uden last er en daglig foreteelse — ofte med psykiske følger for chaufførerne. IRU (International Road Union) gør derfor alt for at overtale såvel myndigheder som markedsaktører til at træffe sikkerhedsforanstaltninger. Et eksempel er opfordringen til at øge antallet af parkeringspladser under opsyn. På grund af denne sektors høje risikoniveau har International Road Transport Union som beskrevet i punkt 3.2. udarbejdet såkaldte Security Guidelines med en række anbefalinger for ledelse, chauffører og omladere. Endvidere har man opstillet en ramme for samarbejde med toldmyndighederne på frivillig basis. |
| --- | --- |

3.10

I betragtning af mængden af turistbus- og godstransportvirksomheder (flere hundrede tusinde meget mobile virksomheder) er den private vejtransportsektor særlig sårbar. Sektoren har allerede længe været hærget af kriminalitet. Tyveri fra lastbiler med eller uden last er en daglig foreteelse — ofte med psykiske følger for chaufførerne. IRU (International Road Union) gør derfor alt for at overtale såvel myndigheder som markedsaktører til at træffe sikkerhedsforanstaltninger. Et eksempel er opfordringen til at øge antallet af parkeringspladser under opsyn. På grund af denne sektors høje risikoniveau har International Road Transport Union som beskrevet i punkt 3.2. udarbejdet såkaldte Security Guidelines med en række anbefalinger for ledelse, chauffører og omladere. Endvidere har man opstillet en ramme for samarbejde med toldmyndighederne på frivillig basis.

| 3.11 | De i punkt 3.10 nævnte retningslinjer (Security Guidelines) er udarbejdet efter følgende kriterier:






  — | Sikkerhedsforanstaltningerne må ikke blive så strenge, at normal drift ikke længere er mulig. |
| --- | --- | --- |

3.11

De i punkt 3.10 nævnte retningslinjer (Security Guidelines) er udarbejdet efter følgende kriterier:

—

Sikkerhedsforanstaltningerne må ikke blive så strenge, at normal drift ikke længere er mulig.

| — | Nye sikkerhedsforanstaltninger skal stå i et rimeligt forhold til formålet, omkostningerne og følgerne for trafikken. |
| --- | --- |

—

Nye sikkerhedsforanstaltninger skal stå i et rimeligt forhold til formålet, omkostningerne og følgerne for trafikken.

| — | Ensidige nationale foranstaltninger kan ikke accepteres. |
| --- | --- |

—

Ensidige nationale foranstaltninger kan ikke accepteres.

| — | Sikkerhedsforanstaltninger skal formuleres, så de er lette at forstå og umiddelbart acceptable. |
| --- | --- |

—

Sikkerhedsforanstaltninger skal formuleres, så de er lette at forstå og umiddelbart acceptable.

| — | I betragtning af transports internationale karakter skal sikkerhedsforanstaltninger anvendes ensartet, proportionelt og uden forskelsbehandling, og hæmme de mest effektive handelsstrømme så lidt som muligt. |
| --- | --- |

—

I betragtning af transports internationale karakter skal sikkerhedsforanstaltninger anvendes ensartet, proportionelt og uden forskelsbehandling, og hæmme de mest effektive handelsstrømme så lidt som muligt.

Det er en almindelig udbredt opfattelse, at man, inden der træffes foranstaltninger, må starte med at bevidstgøre målgruppen om behovet for sikkerhedsforanstaltninger. Der bør således ikke træffes nogen sikkerhedsforanstaltninger, før målgruppen er blevet informeret. Udvalget opfordrer derfor kraftigt til at informere i god tid.

| 3.12 | For så vidt angår den private transport, anbefaler udvalget, at ledelsen uanset transportform træffer passende sikkerhedsforanstaltninger for personale, transportmidler og infrastruktur. |
| --- | --- |

3.12

For så vidt angår den private transport, anbefaler udvalget, at ledelsen uanset transportform træffer passende sikkerhedsforanstaltninger for personale, transportmidler og infrastruktur.

| 3.13 | Udvalget konstaterer, at myndighederne og de forskellige landtransportformer er blevet mere bevidste om, at sikkerhedsforanstaltninger skal integreres i den daglige drift. Sammenhængen er dog stadig langt fra at være helt på plads. Betragter man transportsektorerne hver for sig, er der især gjort meget inden for søfart og luftfart på grund af disse transportformers internationale karakter. Inden for den offentlige transport er man længere fremme i skoene, men i godstransportsektoren er initiativerne som regel begrænsede til foranstaltninger for transportformen selv. Foranstaltninger, der omfatter hele logistikkæden, findes endnu ikke, selv om sårbarheden netop er størst ved omladningspunkterne fra én transportform til en anden. Udvalget råder myndighederne til også at oprette en overordnet instans for hele transportkæden på nationalt niveau. |
| --- | --- |

3.13

Udvalget konstaterer, at myndighederne og de forskellige landtransportformer er blevet mere bevidste om, at sikkerhedsforanstaltninger skal integreres i den daglige drift. Sammenhængen er dog stadig langt fra at være helt på plads. Betragter man transportsektorerne hver for sig, er der især gjort meget inden for søfart og luftfart på grund af disse transportformers internationale karakter. Inden for den offentlige transport er man længere fremme i skoene, men i godstransportsektoren er initiativerne som regel begrænsede til foranstaltninger for transportformen selv. Foranstaltninger, der omfatter hele logistikkæden, findes endnu ikke, selv om sårbarheden netop er størst ved omladningspunkterne fra én transportform til en anden. Udvalget råder myndighederne til også at oprette en overordnet instans for hele transportkæden på nationalt niveau.

4.   Sikkerhedsforanstaltningernes omkostningsaspekt

| 4.1 | Det står klart for enhver, at den stigende kriminalitet og terrorisme kræver foranstaltninger til sikring af passagerer, personale, transportmidler og last. Mindre klart er det, hvem der skal betale for sikkerhedsforanstaltningerne. Selv om det er en kendt sag, at omkostningerne ved sikkerhed er høje. Sikkerhedsomkostningerne ved transport af en container over havet skønnes således at ligge på mellem 30 og 40 US-dollars. |
| --- | --- |

4.1

Det står klart for enhver, at den stigende kriminalitet og terrorisme kræver foranstaltninger til sikring af passagerer, personale, transportmidler og last. Mindre klart er det, hvem der skal betale for sikkerhedsforanstaltningerne. Selv om det er en kendt sag, at omkostningerne ved sikkerhed er høje. Sikkerhedsomkostningerne ved transport af en container over havet skønnes således at ligge på mellem 30 og 40 US-dollars.

| 4.2 | For på et ordentligt grundlag at kunne beslutte, hvem der skal betale omkostningerne, er det nødvendigt først at se på, hvilke omkostningskategorier vi har med at gøre. Det viser sig, at følgende opdeling er relevant:






  a) | omkostninger, der er forbundet med at udforme lovgivning og med at kontrollere dens gennemførelse; |
| --- | --- | --- |

4.2

For på et ordentligt grundlag at kunne beslutte, hvem der skal betale omkostningerne, er det nødvendigt først at se på, hvilke omkostningskategorier vi har med at gøre. Det viser sig, at følgende opdeling er relevant:

a)

omkostninger, der er forbundet med at udforme lovgivning og med at kontrollere dens gennemførelse;

| b) | omkostninger, der er forbundet med opgørelse og analyse af omfanget af manglende sikkerhed og bistand til lande uden for EU, som sætter disse lande i stand til at etablere et lige så højt sikkerhedsniveau som i EU-landene; |
| --- | --- |

b)

omkostninger, der er forbundet med opgørelse og analyse af omfanget af manglende sikkerhed og bistand til lande uden for EU, som sætter disse lande i stand til at etablere et lige så højt sikkerhedsniveau som i EU-landene;

| c) | omkostninger, der har karakter af investeringsomkostninger, som f.eks. udgifter til ansættelse og uddannelse af personale i sikkerhed samt anskaffelse af det nødvendige sikkerhedsudstyr; |
| --- | --- |

c)

omkostninger, der har karakter af investeringsomkostninger, som f.eks. udgifter til ansættelse og uddannelse af personale i sikkerhed samt anskaffelse af det nødvendige sikkerhedsudstyr;

| d) | løbende sikkerhedsomkostninger, f.eks. udgifter til sikkerhedspersonale, vedligeholdelse af sikkerhedsudstyr, oplysning om sikkerhed, forsikring mod kriminalitet og terror, offentlige foranstaltninger, der skal sikre, at lovgivningen efterleves ordentligt. |
| --- | --- |

d)

løbende sikkerhedsomkostninger, f.eks. udgifter til sikkerhedspersonale, vedligeholdelse af sikkerhedsudstyr, oplysning om sikkerhed, forsikring mod kriminalitet og terror, offentlige foranstaltninger, der skal sikre, at lovgivningen efterleves ordentligt.

Hertil kommer omkostninger forbundet med foranstaltninger før eller efter en ekstraordinær hændelse, som f.eks. et terrorangreb. For afholdelsen af disse udgifter må der findes en separat løsning. I første omgang bør de efter udvalgets mening betales af myndighederne.

| 4.3 | For så vidt angår spørgsmålet om, hvem eller hvilken instans der først skal komme i betragtning i forbindelse med afholdelsen af udgifterne, synes det logisk for de første to af ovennævnte kategorier at pege på de nationale myndigheder (eller evt. lavere forvaltningsniveauer), mens der ved kategori c og d i højere grad tænkes på virksomhederne. |
| --- | --- |

4.3

For så vidt angår spørgsmålet om, hvem eller hvilken instans der først skal komme i betragtning i forbindelse med afholdelsen af udgifterne, synes det logisk for de første to af ovennævnte kategorier at pege på de nationale myndigheder (eller evt. lavere forvaltningsniveauer), mens der ved kategori c og d i højere grad tænkes på virksomhederne.

| 4.4 | Når alt kommer til alt, bør omkostningerne ud fra et økonomisk synspunkt betales af den aktivitet, der skaber dem — de bør med andre ord indregnes i prisen for den pågældende aktivitet (i billetten for offentlig transport eller i tariffen for godstransport). Priserne for gods og tjenesteydelser skal jo så vidt muligt dække de marginale sociale omkostninger, herunder sikkerhedsomkostningerne. Men foranstaltningerne kan i visse tilfælde være af så generel betydning, at omkostningerne bør betales af samfundet. |
| --- | --- |

4.4

Når alt kommer til alt, bør omkostningerne ud fra et økonomisk synspunkt betales af den aktivitet, der skaber dem — de bør med andre ord indregnes i prisen for den pågældende aktivitet (i billetten for offentlig transport eller i tariffen for godstransport). Priserne for gods og tjenesteydelser skal jo så vidt muligt dække de marginale sociale omkostninger, herunder sikkerhedsomkostningerne. Men foranstaltningerne kan i visse tilfælde være af så generel betydning, at omkostningerne bør betales af samfundet.

| 4.5 | Dette betyder, at udgifterne til sikkerhed i sidste ende pålægges borgerne/brugerne, der betaler enten gennem en højere pris for slutproduktet, eller hvis myndighederne finansierer sikkerhedsforanstaltninger af hensyn til almenvellet, gennem de offentlige budgetter, som jo bl.a. finansieres af skatteborgerne. |
| --- | --- |

4.5

Dette betyder, at udgifterne til sikkerhed i sidste ende pålægges borgerne/brugerne, der betaler enten gennem en højere pris for slutproduktet, eller hvis myndighederne finansierer sikkerhedsforanstaltninger af hensyn til almenvellet, gennem de offentlige budgetter, som jo bl.a. finansieres af skatteborgerne.

| 4.6 | Forsikringsselskaberne spiller efter udvalgets opfattelse kun en sekundær rolle. For så vidt terrorhandlinger ikke er udelukket fra dækningen i forsikringsbestemmelserne, vil eventuelle udbetalinger altid senere blive pålagt forsikringstageren i form af højere præmier. Det er kun naturligt, at der er en årsagssammenhæng mellem graden af sikkerhed og præmiernes størrelse. Efterhånden som sikkerhedsforanstaltningerne kommer op på et højere niveau, vil præmierne falde. |
| --- | --- |

4.6

Forsikringsselskaberne spiller efter udvalgets opfattelse kun en sekundær rolle. For så vidt terrorhandlinger ikke er udelukket fra dækningen i forsikringsbestemmelserne, vil eventuelle udbetalinger altid senere blive pålagt forsikringstageren i form af højere præmier. Det er kun naturligt, at der er en årsagssammenhæng mellem graden af sikkerhed og præmiernes størrelse. Efterhånden som sikkerhedsforanstaltningerne kommer op på et højere niveau, vil præmierne falde.

| 4.7 | Den Europæiske Union kan i betragtning af dens opgaver og beføjelser kun spille en koordinerende og kontrollerende rolle. Den kan højst stille økonomiske midler til rådighed for oplysningskampagner og informationsformidling. Der er således f.eks. afsat et beløb på 3,5 mio. euro til sikkerhed under det 6. rammeprogram. |
| --- | --- |

4.7

Den Europæiske Union kan i betragtning af dens opgaver og beføjelser kun spille en koordinerende og kontrollerende rolle. Den kan højst stille økonomiske midler til rådighed for oplysningskampagner og informationsformidling. Der er således f.eks. afsat et beløb på 3,5 mio. euro til sikkerhed under det 6. rammeprogram.

5.   Sammenfatning og anbefalinger

| 5.1 | Udvalget konstaterer, at de seneste års terrorangreb har resulteret i øget fokus på sikkerhed på alle niveauer. |
| --- | --- |

5.1

Udvalget konstaterer, at de seneste års terrorangreb har resulteret i øget fokus på sikkerhed på alle niveauer.

| 5.2 | Især inden for søfart og luftfart er det lykkedes at indgå de nødvendige aftaler, som er blevet nedfældet i internationale regelsæt. Håndhævelsen af reglerne sikres via EU-inspektion. |
| --- | --- |

5.2

Især inden for søfart og luftfart er det lykkedes at indgå de nødvendige aftaler, som er blevet nedfældet i internationale regelsæt. Håndhævelsen af reglerne sikres via EU-inspektion.

| 5.3 | Når det gælder sikkerhed for landtransportformerne, forestår der efter udvalgets opfattelse stadig et stort arbejde, bl.a. fordi landtransportformerne i høj grad er indbyrdes forbundne, og på grund af de sårbare intermodale oplagrings- og omladningscentre. En koordineret tilgang er absolut nødvendig, eftersom det svageste led svækker hele transportkædens styrke. |
| --- | --- |

5.3

Når det gælder sikkerhed for landtransportformerne, forestår der efter udvalgets opfattelse stadig et stort arbejde, bl.a. fordi landtransportformerne i høj grad er indbyrdes forbundne, og på grund af de sårbare intermodale oplagrings- og omladningscentre. En koordineret tilgang er absolut nødvendig, eftersom det svageste led svækker hele transportkædens styrke.

| 5.4 | Udvalget peger på, at der på flere af EU's sprog ikke skelnes mellem sikkerhed i betydningen »sikring mod kriminalitet og terror« og sikkerhed i betydningen »ufarlig anvendelse«. Det henleder opmærksomheden på, at dette forhold skaber forvirring og slår til lyd for at etablere en entydig terminologi. |
| --- | --- |

5.4

Udvalget peger på, at der på flere af EU's sprog ikke skelnes mellem sikkerhed i betydningen »sikring mod kriminalitet og terror« og sikkerhed i betydningen »ufarlig anvendelse«. Det henleder opmærksomheden på, at dette forhold skaber forvirring og slår til lyd for at etablere en entydig terminologi.

| 5.5 | Ansvaret for at træffe sikkerhedsforanstaltninger ligger efter udvalgets mening hos medlemsstaterne. Medlemsstaterne skal etablere en ramme med mindstestandarder, som de forskellige transportformer kan anvende som nedre grænse for foranstaltninger. Myndighederne og en særlig instans, der tillige garanterer håndhævelsen, skal sørge for, at foranstaltningerne samordnes. |
| --- | --- |

5.5

Ansvaret for at træffe sikkerhedsforanstaltninger ligger efter udvalgets mening hos medlemsstaterne. Medlemsstaterne skal etablere en ramme med mindstestandarder, som de forskellige transportformer kan anvende som nedre grænse for foranstaltninger. Myndighederne og en særlig instans, der tillige garanterer håndhævelsen, skal sørge for, at foranstaltningerne samordnes.

| 5.6 | EU's rolle består efter udvalgets opfattelse først og fremmest i at koordinere foranstaltningerne på EU-plan og på internationalt niveau. Mens de lokale og nationale myndigheders rolle mere består i at træffe konkrete foranstaltninger, overvåge gennemførelsen, forestå oplysningsarbejde og øge bevidstheden om terrorisme og kriminalitet på alle niveauer. Desuden skal de nationale og lokale myndigheder fremme samarbejde mellem transportformerne. Beskyttelse af fysisk infrastruktur er efter udvalgets mening også en opgave for myndighederne. |
| --- | --- |

5.6

EU's rolle består efter udvalgets opfattelse først og fremmest i at koordinere foranstaltningerne på EU-plan og på internationalt niveau. Mens de lokale og nationale myndigheders rolle mere består i at træffe konkrete foranstaltninger, overvåge gennemførelsen, forestå oplysningsarbejde og øge bevidstheden om terrorisme og kriminalitet på alle niveauer. Desuden skal de nationale og lokale myndigheder fremme samarbejde mellem transportformerne. Beskyttelse af fysisk infrastruktur er efter udvalgets mening også en opgave for myndighederne.

| 5.7 | Brugerne af de forskellige transportformer spiller en vigtig rolle i forbindelse med sikkerheden. Passagerer og kunder skal gennem oplysning bibringes en mere opmærksom og aktiv holdning. Arbejdstagere i de forskellige landtransportformer skal gennemgå en særlig uddannelse, der er skræddersyet til netop deres særlige betydning for sikkerheden i den pågældende transportform. Opgaven for transportselskabernes ledelse består først og fremmest i at integrere sikkerhedsidéer i virksomhedskulturen og virksomhedsfilosofien, i at give de ansatte mulighed for at følge efteruddannelsestiltag på området og i at sørge for, at krisestyring bliver en del af managementuddannelsen |
| --- | --- |

5.7

Brugerne af de forskellige transportformer spiller en vigtig rolle i forbindelse med sikkerheden. Passagerer og kunder skal gennem oplysning bibringes en mere opmærksom og aktiv holdning. Arbejdstagere i de forskellige landtransportformer skal gennemgå en særlig uddannelse, der er skræddersyet til netop deres særlige betydning for sikkerheden i den pågældende transportform. Opgaven for transportselskabernes ledelse består først og fremmest i at integrere sikkerhedsidéer i virksomhedskulturen og virksomhedsfilosofien, i at give de ansatte mulighed for at følge efteruddannelsestiltag på området og i at sørge for, at krisestyring bliver en del af managementuddannelsen

| 5.8 | EØSU konstaterer, at situationen varierer meget fra den ene landtransportform til den anden. Myndighederne og de forskellige transportformer er blevet mere bevidste om, at sikkerhedsforanstaltninger må integreres i den daglige drift. Efter udvalgets mening mangler der dog stadig sammenhæng i indsatsen. Situationen i den offentlige passagertransport må i denne henseende anses for at være bedre end inden for godstransport, hvor initiativerne er begrænset til separate foranstaltninger inden for de enkelte transportformer. Udvalget opfordrer derfor især myndighederne til at udpege en overordnet instans for hele transportkæden. |
| --- | --- |

5.8

EØSU konstaterer, at situationen varierer meget fra den ene landtransportform til den anden. Myndighederne og de forskellige transportformer er blevet mere bevidste om, at sikkerhedsforanstaltninger må integreres i den daglige drift. Efter udvalgets mening mangler der dog stadig sammenhæng i indsatsen. Situationen i den offentlige passagertransport må i denne henseende anses for at være bedre end inden for godstransport, hvor initiativerne er begrænset til separate foranstaltninger inden for de enkelte transportformer. Udvalget opfordrer derfor især myndighederne til at udpege en overordnet instans for hele transportkæden.

| 5.9 | Med hensyn til den private transport anbefaler udvalget, at virksomhedsledelsen, uanset transportform, træffer passende sikkerhedsforanstaltninger for de ansatte, de forskellige transportmidler og infrastrukturen. |
| --- | --- |

5.9

Med hensyn til den private transport anbefaler udvalget, at virksomhedsledelsen, uanset transportform, træffer passende sikkerhedsforanstaltninger for de ansatte, de forskellige transportmidler og infrastrukturen.

| 5.10 | EØSU mener, at sikkerhedsudgifter skal indregnes i prisen for slutproduktet, så forbrugeren betaler dem, eller så de i sidste ende afholdes af borgerne over de skattefinansierede offentlige budgetter, hvis det er myndighederne, der har truffet foranstaltningerne. |
| --- | --- |

5.10

EØSU mener, at sikkerhedsudgifter skal indregnes i prisen for slutproduktet, så forbrugeren betaler dem, eller så de i sidste ende afholdes af borgerne over de skattefinansierede offentlige budgetter, hvis det er myndighederne, der har truffet foranstaltningerne.

| 5.11 | Forsikringsselskaberne spiller efter udvalgets opfattelse en sekundær rolle. Eventuelle udbetalinger vil i sidste ende skulle dækkes ind af forsikringstagerne gennem højere præmier. Efterhånden som sikkerhedsforanstaltningerne kommer op på et højere niveau, vil præmierne falde. Man skal være opmærksom på, at præmiernes størrelse afspejler markedsrisiciene. |
| --- | --- |

5.11

Forsikringsselskaberne spiller efter udvalgets opfattelse en sekundær rolle. Eventuelle udbetalinger vil i sidste ende skulle dækkes ind af forsikringstagerne gennem højere præmier. Efterhånden som sikkerhedsforanstaltningerne kommer op på et højere niveau, vil præmierne falde. Man skal være opmærksom på, at præmiernes størrelse afspejler markedsrisiciene.

| 5.12 | Den Europæiske Unions finansielle rolle skal først og fremmest bestå i at finansiere forskning, oplysnings- og bevidstgørelsesprogrammer på dette område. |
| --- | --- |

5.12

Den Europæiske Unions finansielle rolle skal først og fremmest bestå i at finansiere forskning, oplysnings- og bevidstgørelsesprogrammer på dette område.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 61 af 14.3.2003, s. 174 .

1

(2)  KOM(2005) 124 endelig af 6. april 2005.

2

(3)  EUT C 198 af 12.8.2005, s. 1.

3

(4)  En udførlig behandling af sikkerheden i den offentlige transport i de store byer findes i Regionsudvalgets perspektivudtalelse om Sikkerheden inden for de forskellige transportformer, herunder finansieringsspørgsmålet »- Ordfører: Robert Neill, Medlem af London Assembly (CdR 209/2005)

4

(5)  EUT C 61 af 14.3.2003, s. 174.

5

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/38 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/38

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten

KOM(2005) 117 endelig — 2005/0045 (CNS)

(2006/C 65/07)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 19. maj 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 37 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der udpegede Gabriel Sarró Iparraguirre til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 122 stemmer for, ingen imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Kommissionen har anmodet EØSU om at afgive udtalelse om dette forslag til forordning, der fastsætter rammebestemmelser for de nødvendige foranstaltninger til finansiering af gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik (FFP) (budget: 2 583 mio. EUR). Forslaget skal ses som et supplement til forslaget til Rådets forordning om oprettelse af Den Europæiske Fiskerifond (1), hvis budget ligger på 4 963 mio. EUR. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionen har anmodet EØSU om at afgive udtalelse om dette forslag til forordning, der fastsætter rammebestemmelser for de nødvendige foranstaltninger til finansiering af gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik (FFP) (budget: 2 583 mio. EUR). Forslaget skal ses som et supplement til forslaget til Rådets forordning om oprettelse af Den Europæiske Fiskerifond (1), hvis budget ligger på 4 963 mio. EUR.

| 1.2 | Et af målene for den fælles fiskeripolitik er en mere effektiv anvendelse af de finansielle midler. Denne forordning skal bidrage til at forbedre betingelserne for gennemførelse af de finansielle foranstaltninger på konkrete områder gennem fastsættelse af specifikke mål for hvert af dem. |
| --- | --- |

1.2

Et af målene for den fælles fiskeripolitik er en mere effektiv anvendelse af de finansielle midler. Denne forordning skal bidrage til at forbedre betingelserne for gennemførelse af de finansielle foranstaltninger på konkrete områder gennem fastsættelse af specifikke mål for hvert af dem.

| 1.3 | EØSU ønsker i den nuværende situation at give udtryk for sin dybe bekymring over den manglende beslutning om godkendelse af budgettet for 2007-2013. Udvalget mener, at EU står i en meget alvorlig situation, hvis løsning kræver en maksimal politisk indsats. Finansieringen af den fælles fiskeripolitik kan kun komme på plads, hvis man bevarer budgetterne for nærværende forordningsforslag og for Den Europæiske Fiskerifond. EØSU opfordrer Rådet til at træffe politiske beslutninger, som ikke påvirker finansieringen af den fælles fiskeripolitik, dvs. beslutninger, som sikrer en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer på bæredygtige økonomiske, miljømæssige og sociale vilkår. EØSU beklager i denne forbindelse, at Rådet ikke hidtil har truffet nogen afgørelse om forslaget til forordning om Den Europæiske Fiskerifond. |
| --- | --- |

1.3

EØSU ønsker i den nuværende situation at give udtryk for sin dybe bekymring over den manglende beslutning om godkendelse af budgettet for 2007-2013. Udvalget mener, at EU står i en meget alvorlig situation, hvis løsning kræver en maksimal politisk indsats. Finansieringen af den fælles fiskeripolitik kan kun komme på plads, hvis man bevarer budgetterne for nærværende forordningsforslag og for Den Europæiske Fiskerifond. EØSU opfordrer Rådet til at træffe politiske beslutninger, som ikke påvirker finansieringen af den fælles fiskeripolitik, dvs. beslutninger, som sikrer en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer på bæredygtige økonomiske, miljømæssige og sociale vilkår. EØSU beklager i denne forbindelse, at Rådet ikke hidtil har truffet nogen afgørelse om forslaget til forordning om Den Europæiske Fiskerifond.

| 1.4 | Forslaget til forordning gælder for EF-finansieringsforanstaltninger på fire områder:






  — | kontrol og håndhævelse af FFP-regler |
| --- | --- | --- |

1.4

Forslaget til forordning gælder for EF-finansieringsforanstaltninger på fire områder:

—

kontrol og håndhævelse af FFP-regler

| — | bevarelsesforanstaltninger, dataindsamling og forbedret videnskabelig rådgivning om bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne som led i FFP |
| --- | --- |

—

bevarelsesforanstaltninger, dataindsamling og forbedret videnskabelig rådgivning om bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne som led i FFP

| — | foranstaltninger med henblik på god forvaltning af FFP |
| --- | --- |

—

foranstaltninger med henblik på god forvaltning af FFP

| — | internationale forbindelser, som vedrører FFP og havretten. |
| --- | --- |

—

internationale forbindelser, som vedrører FFP og havretten.

| 1.5 | EØSU mener, at dette forslag til forordning er nødvendigt, og bifalder de anvendelsesområder, det indeholder. |
| --- | --- |

1.5

EØSU mener, at dette forslag til forordning er nødvendigt, og bifalder de anvendelsesområder, det indeholder.

2.   EF-finansieringsforanstaltninger inden for hvert enkelt anvendelsesområde

2.1   Kontrol og håndhævelse af FFP-regler

| 2.1.1 | Finansieringsforanstaltningerne vedrørende kontrol og håndhævelse af FFP-regler skal forbedre kontrollen af medlemsstaternes fiskeri og Kommissionens vurdering og kontrol. Der kan vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for medlemsstaternes udgifter i forbindelse med ny kontrolteknologi, uddannelsesprogrammer, inspektions- og observatørordninger på forsøgsbasis, revisioner og informationsseminarer. |
| --- | --- |

2.1.1

Finansieringsforanstaltningerne vedrørende kontrol og håndhævelse af FFP-regler skal forbedre kontrollen af medlemsstaternes fiskeri og Kommissionens vurdering og kontrol. Der kan vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for medlemsstaternes udgifter i forbindelse med ny kontrolteknologi, uddannelsesprogrammer, inspektions- og observatørordninger på forsøgsbasis, revisioner og informationsseminarer.

| 2.1.2 | Desuden finansieres Kommissionens udgifter i forbindelse med administrative aftaler med Det Fælles Forskningscenter, driften af Kommissionens inspektion og EF-Fiskerikontrolagenturets administrations- og driftsudgifter. |
| --- | --- |

2.1.2

Desuden finansieres Kommissionens udgifter i forbindelse med administrative aftaler med Det Fælles Forskningscenter, driften af Kommissionens inspektion og EF-Fiskerikontrolagenturets administrations- og driftsudgifter.

| 2.1.3 | EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås vedrørende kontrol og håndhævelse. |
| --- | --- |

2.1.3

EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås vedrørende kontrol og håndhævelse.

2.2   Bevarelsesforanstaltninger, dataindsamling og forbedret videnskabelig rådgivning om bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne som led i FFP

| 2.2.1 | I forordningsforslagets anvendelsesområde nr. 2 foreslås finansiel støtte til medlemsstaterne til etablering af flerårige aggregerede og videnskabeligt baserede dataserier, som omfatter biologiske, tekniske, miljømæssige og økonomiske oplysninger, med henblik på at bedømme ressourcetilstanden, fiskeriets omfang og indvirkning på ressourcerne og det marine økosystem samt fiskerierhvervets resultater både i og uden for EF's farvande. |
| --- | --- |

2.2.1

I forordningsforslagets anvendelsesområde nr. 2 foreslås finansiel støtte til medlemsstaterne til etablering af flerårige aggregerede og videnskabeligt baserede dataserier, som omfatter biologiske, tekniske, miljømæssige og økonomiske oplysninger, med henblik på at bedømme ressourcetilstanden, fiskeriets omfang og indvirkning på ressourcerne og det marine økosystem samt fiskerierhvervets resultater både i og uden for EF's farvande.

| 2.2.2 | Disse oplysninger vil blive skaffet gennem medlemsstaternes indsamling af grunddata og Kommissionens indsamling af supplerende data. |
| --- | --- |

2.2.2

Disse oplysninger vil blive skaffet gennem medlemsstaternes indsamling af grunddata og Kommissionens indsamling af supplerende data.

| 2.2.3 | Forvaltningen af fiskeriet forudsætter data om fiskebestandenes biologiske tilstand og om konsekvenserne af fiskerflådernes aktiviteter. På denne baggrund bifalder EØSU forslagene til finansieringsforanstaltninger i tilknytning til medlemsstaternes indsamling af grunddata. Udvalget slutter ligeledes op om finansiering af Kommissionens indsamling af supplerende data, da disse optimerer og standardiserer medlemsstaternes indsamling af grunddata. For at forbedre fiskeriforvaltningen mener EØSU dog, at det bør være muligt via medlemsstaterne at finansiere EU-fiskerisektorens udgifter til gennemførelse af de fornødne undersøgelser, der skal danne grundlag for en evaluering af fiskeriaktiviteternes indvirkning på miljøet og af den sociale og økonomiske situation i sektoren. |
| --- | --- |

2.2.3

Forvaltningen af fiskeriet forudsætter data om fiskebestandenes biologiske tilstand og om konsekvenserne af fiskerflådernes aktiviteter. På denne baggrund bifalder EØSU forslagene til finansieringsforanstaltninger i tilknytning til medlemsstaternes indsamling af grunddata. Udvalget slutter ligeledes op om finansiering af Kommissionens indsamling af supplerende data, da disse optimerer og standardiserer medlemsstaternes indsamling af grunddata. For at forbedre fiskeriforvaltningen mener EØSU dog, at det bør være muligt via medlemsstaterne at finansiere EU-fiskerisektorens udgifter til gennemførelse af de fornødne undersøgelser, der skal danne grundlag for en evaluering af fiskeriaktiviteternes indvirkning på miljøet og af den sociale og økonomiske situation i sektoren.

| 2.2.4 | FFP-reformen har skabt nye behov for videnskabelig rådgivning, specielt med hensyn til anvendelsen af en økosystembaseret strategi og forvaltningen af blandede fiskerier. Derfor finder EØSU det rimeligt, at EF-finansieringsforanstaltningerne også kan omfatte udgifter til videnskabelig rådgivning. |
| --- | --- |

2.2.4

FFP-reformen har skabt nye behov for videnskabelig rådgivning, specielt med hensyn til anvendelsen af en økosystembaseret strategi og forvaltningen af blandede fiskerier. Derfor finder EØSU det rimeligt, at EF-finansieringsforanstaltningerne også kan omfatte udgifter til videnskabelig rådgivning.

| 2.2.5 | EØSU vil dog her som i sin udtalelse om Den Europæiske Fiskerifond påpege, at den finansielle støtte også bør omfatte videnskabelig rådgivning til brug for fiskerisektoren. En økonomisk indsats på dette område er afgørende for den korrekte opfyldelse af FFP-reglerne. |
| --- | --- |

2.2.5

EØSU vil dog her som i sin udtalelse om Den Europæiske Fiskerifond påpege, at den finansielle støtte også bør omfatte videnskabelig rådgivning til brug for fiskerisektoren. En økonomisk indsats på dette område er afgørende for den korrekte opfyldelse af FFP-reglerne.

2.3   Foranstaltninger med henblik på god forvaltning af FFP

| 2.3.1 | Finansieringsforanstaltninger på dette tredje område skal bidrage til at inddrage de berørte parter i alle stadier af den fælles fiskeripolitik samt til at holde dem orienteret om målene for FFP og de foranstaltninger, der indgår i denne politik. Den videre fordeling af den finansielle støtte skal ske via Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA), de regionale rådgivende råd og ved Kommissionens organisering af informations- og uddannelsesseminarer. |
| --- | --- |

2.3.1

Finansieringsforanstaltninger på dette tredje område skal bidrage til at inddrage de berørte parter i alle stadier af den fælles fiskeripolitik samt til at holde dem orienteret om målene for FFP og de foranstaltninger, der indgår i denne politik. Den videre fordeling af den finansielle støtte skal ske via Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA), de regionale rådgivende råd og ved Kommissionens organisering af informations- og uddannelsesseminarer.

| 2.3.2 | EØSU tilslutter sig disse foranstaltninger. Men hensyn til de regionale rådgivende råd mener EØSU, at Kommissionen som anført i punkt 5.3 i den finansieringsoversigt, som er vedlagt forslaget til forordning, bør overveje muligheden for at udvide den periode, i hvilken disse råd kan få finansieret deres driftsudgifter. |
| --- | --- |

2.3.2

EØSU tilslutter sig disse foranstaltninger. Men hensyn til de regionale rådgivende råd mener EØSU, at Kommissionen som anført i punkt 5.3 i den finansieringsoversigt, som er vedlagt forslaget til forordning, bør overveje muligheden for at udvide den periode, i hvilken disse råd kan få finansieret deres driftsudgifter.

2.4   Internationale forbindelser, som vedrører den fælles fiskeripolitik og havretten

| 2.4.1 | På dette område skal EF-finansieringsforanstaltningerne dække udgifter i forbindelse med fiskeriaftaler og partnerskabsaftaler om fiskeri samt EU's deltagelse i internationale organisationer. Blandt de specifikke mål i international sammenhæng er de vigtigste efter EØSU's mening målet om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i tredjelandes farvande og i internationalt farvand samt bevarelse af beskæftigelsen i de fiskeriafhængige regioner. |
| --- | --- |

2.4.1

På dette område skal EF-finansieringsforanstaltningerne dække udgifter i forbindelse med fiskeriaftaler og partnerskabsaftaler om fiskeri samt EU's deltagelse i internationale organisationer. Blandt de specifikke mål i international sammenhæng er de vigtigste efter EØSU's mening målet om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i tredjelandes farvande og i internationalt farvand samt bevarelse af beskæftigelsen i de fiskeriafhængige regioner.

| 2.4.2 | For EØSU er det afgørende for EU's politikker som helhed, at EU er repræsenteret i alle internationale organisationer på fiskeri- eller havretsområdet, eftersom de internationale fiskeressourcers fremtid beror på en ansvarlig forvaltning af de internationale organisationer. Dette er baggrunden for EØSU's tilslutning til de planlagte EF-finansieringsforanstaltninger på det internationale område. |
| --- | --- |

2.4.2

For EØSU er det afgørende for EU's politikker som helhed, at EU er repræsenteret i alle internationale organisationer på fiskeri- eller havretsområdet, eftersom de internationale fiskeressourcers fremtid beror på en ansvarlig forvaltning af de internationale organisationer. Dette er baggrunden for EØSU's tilslutning til de planlagte EF-finansieringsforanstaltninger på det internationale område.

| 2.4.3 | Efter EØSU's mening bør deltagelse af repræsentanter for fiskerierhvervet i internationale organisationers møder efter opfordring fra medlemsstaterne eller Kommissionen også være omfattet af disse finansieringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

2.4.3

Efter EØSU's mening bør deltagelse af repræsentanter for fiskerierhvervet i internationale organisationers møder efter opfordring fra medlemsstaterne eller Kommissionen også være omfattet af disse finansieringsforanstaltninger.

2.5   Teknisk bistand

| 2.5.1 | EØSU bifalder EF-finansieringsforanstaltningerne i forbindelse med udgifter til forberedelse, opfølgning, overvågning, revision og evaluering, der er nødvendige for at opfylde målene i nærværende forslag til forordning. |
| --- | --- |

2.5.1

EØSU bifalder EF-finansieringsforanstaltningerne i forbindelse med udgifter til forberedelse, opfølgning, overvågning, revision og evaluering, der er nødvendige for at opfylde målene i nærværende forslag til forordning.

3.   Medfinansieringssatser, finansieringsprocedurer, tildeling af midler samt kontrol og evaluering

| 3.1 | I forordningsforslaget fastsættes satserne for EU's medfinansiering af medlemsstaternes udgifter på de forskellige anvendelsesområder. EØSU har intet af indvende mod disse satser. |
| --- | --- |

3.1

I forordningsforslaget fastsættes satserne for EU's medfinansiering af medlemsstaternes udgifter på de forskellige anvendelsesområder. EØSU har intet af indvende mod disse satser.

| 3.2 | Forordningsforslaget forbyder kumulering af EU-støtte og fastslår, at de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, ikke kan modtage støtte fra andre EU-finansieringsinstrumenter. Efter EØSU's mening bør de finansieringsinstrumenter, som andre EU-politikker benytter (bl.a. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken), også bidrage til de foranstaltninger vedrørende internationale forbindelser, som dette forslag til forordning indeholder. Det er Kommissionen selv, som i sin meddelelse om en integreret ramme for indgåelse af partnerskabsaftaler om fiskeri med tredjelande præciserer, at det vigtigste mål for EU er at bidrage til bæredygtigt fiskeri gennem den fælles fiskeripolitik og gennem målene for andre EU-politikker som f.eks. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken. |
| --- | --- |

3.2

Forordningsforslaget forbyder kumulering af EU-støtte og fastslår, at de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, ikke kan modtage støtte fra andre EU-finansieringsinstrumenter. Efter EØSU's mening bør de finansieringsinstrumenter, som andre EU-politikker benytter (bl.a. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken), også bidrage til de foranstaltninger vedrørende internationale forbindelser, som dette forslag til forordning indeholder. Det er Kommissionen selv, som i sin meddelelse om en integreret ramme for indgåelse af partnerskabsaftaler om fiskeri med tredjelande præciserer, at det vigtigste mål for EU er at bidrage til bæredygtigt fiskeri gennem den fælles fiskeripolitik og gennem målene for andre EU-politikker som f.eks. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken.

| 3.3 | Til slut opstiller forordningsforslaget finansieringsprocedurer for de enkelte anvendelsesområder. Det beskriver, hvordan og hvornår medlemsstaterne skal indgive deres ansøgninger om EF-finansieringsforanstaltninger til Kommissionen, samt Kommissionens beslutning om disse ansøgninger, dens fastsættelse af det samlede finansielle bidrag til hver medlemsstat, satsen for det finansielle bidrag og eventuelle betingelser i forbindelse med det finansielle bidrag. Forordningen sikrer, at EF's økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder i form af inspektion, kontrol og revision af de tildelte finansielle midler. EØSU mener på den baggrund, at forordningens finansierings- og kontrolsystem er tilfredsstillende. |
| --- | --- |

3.3

Til slut opstiller forordningsforslaget finansieringsprocedurer for de enkelte anvendelsesområder. Det beskriver, hvordan og hvornår medlemsstaterne skal indgive deres ansøgninger om EF-finansieringsforanstaltninger til Kommissionen, samt Kommissionens beslutning om disse ansøgninger, dens fastsættelse af det samlede finansielle bidrag til hver medlemsstat, satsen for det finansielle bidrag og eventuelle betingelser i forbindelse med det finansielle bidrag. Forordningen sikrer, at EF's økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder i form af inspektion, kontrol og revision af de tildelte finansielle midler. EØSU mener på den baggrund, at forordningens finansierings- og kontrolsystem er tilfredsstillende.

4.   Konklusioner

| 4.1 | EØSU bifalder forslaget til Rådets forordning om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten, men beder Kommissionen om at tage hensyn til følgende bemærkninger: |
| --- | --- |

4.1

EØSU bifalder forslaget til Rådets forordning om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten, men beder Kommissionen om at tage hensyn til følgende bemærkninger:

| 4.2 | EØSU mener, at dette forordningsforslag er et nødvendigt supplement til forslaget til Rådets forordning om oprettelse af Den Europæiske Fiskerifond. |
| --- | --- |

4.2

EØSU mener, at dette forordningsforslag er et nødvendigt supplement til forslaget til Rådets forordning om oprettelse af Den Europæiske Fiskerifond.

| 4.3 | EØSU beklager dybt, at der på tidspunktet for denne udtalelses udarbejdelse endnu ikke forelå en beslutning om vedtagelse af budgettet for perioden 2007-2013, hvor de finansieringsforanstaltninger, der kommenteres i udtalelsen, vil være i fuld gang med at blive gennemført. Udvalget beklager desuden, at Rådet ikke har truffet nogen beslutning om budgettet for forordningen om Den Europæiske Fiskerifond. |
| --- | --- |

4.3

EØSU beklager dybt, at der på tidspunktet for denne udtalelses udarbejdelse endnu ikke forelå en beslutning om vedtagelse af budgettet for perioden 2007-2013, hvor de finansieringsforanstaltninger, der kommenteres i udtalelsen, vil være i fuld gang med at blive gennemført. Udvalget beklager desuden, at Rådet ikke har truffet nogen beslutning om budgettet for forordningen om Den Europæiske Fiskerifond.

| 4.4 | EØSU beder Kommissionen om, at eventuelle ændringer af budgettet i forbindelse med de finansielle overslag ikke kommer til at berøre budgettet for den fælles fiskeripolitik i tilsvarende høj grad. I modsat fald vil det være umuligt at nå målene for reformen af FFP. |
| --- | --- |

4.4

EØSU beder Kommissionen om, at eventuelle ændringer af budgettet i forbindelse med de finansielle overslag ikke kommer til at berøre budgettet for den fælles fiskeripolitik i tilsvarende høj grad. I modsat fald vil det være umuligt at nå målene for reformen af FFP.

| 4.5 | De anvendelsesområder, der foreslås, er nødvendige og tilstrækkelige, da forordningsforslaget giver medlemsstaterne og Kommissionen de midler, der skal til for at sikre en mere effektiv anvendelse af de finansielle midler til FFP. |
| --- | --- |

4.5

De anvendelsesområder, der foreslås, er nødvendige og tilstrækkelige, da forordningsforslaget giver medlemsstaterne og Kommissionen de midler, der skal til for at sikre en mere effektiv anvendelse af de finansielle midler til FFP.

| 4.6 | Blandt disse anvendelsesområder ønsker EØSU over for Kommissionen at fremhæve »en forbedret videnskabelig rådgivning«, som er af afgørende betydning. En bæredygtig udvikling af fiskeressourcerne og følgelig den fælles fiskeripolitiks succes afhænger af et grundigt, korrekt og opdateret videnskabeligt kendskab til situationen for de forskellige fiskearter. På baggrund af den enorme indsats, som ydes af såvel EU's og medlemsstaternes fiskeriforvaltninger som af fiskerierhvervet selv, er Den Europæiske Union nødt til at råde over den bedste videnskabelige rådgivning om sine egne ressourcer og om ressourcerne i internationalt farvand. |
| --- | --- |

4.6

Blandt disse anvendelsesområder ønsker EØSU over for Kommissionen at fremhæve »en forbedret videnskabelig rådgivning«, som er af afgørende betydning. En bæredygtig udvikling af fiskeressourcerne og følgelig den fælles fiskeripolitiks succes afhænger af et grundigt, korrekt og opdateret videnskabeligt kendskab til situationen for de forskellige fiskearter. På baggrund af den enorme indsats, som ydes af såvel EU's og medlemsstaternes fiskeriforvaltninger som af fiskerierhvervet selv, er Den Europæiske Union nødt til at råde over den bedste videnskabelige rådgivning om sine egne ressourcer og om ressourcerne i internationalt farvand.

| 4.7 | For at forbedre den videnskabelige rådgivning mener EØSU, at det bør være muligt via medlemsstaterne at finansiere EU-fiskerisektorens udgifter til gennemførelse af undersøgelser med henblik på at evaluere dels fiskeriaktiviteternes indvirkning på miljøet, dels den sociale og økonomiske situation i sektoren. EØSU mener, at den finansielle støtte også bør omfatte videnskabelig rådgivning af fiskerisektoren. |
| --- | --- |

4.7

For at forbedre den videnskabelige rådgivning mener EØSU, at det bør være muligt via medlemsstaterne at finansiere EU-fiskerisektorens udgifter til gennemførelse af undersøgelser med henblik på at evaluere dels fiskeriaktiviteternes indvirkning på miljøet, dels den sociale og økonomiske situation i sektoren. EØSU mener, at den finansielle støtte også bør omfatte videnskabelig rådgivning af fiskerisektoren.

| 4.8 | EØSU bifalder finansieringsforanstaltningerne med henblik på god forvaltning af den fælles fiskeripolitik, eftersom de bidrager til målet om at inddrage de berørte parter i alle stadier af den fælles fiskeripolitik og holde dem orienteret om gennemførelsen af dens mål. |
| --- | --- |

4.8

EØSU bifalder finansieringsforanstaltningerne med henblik på god forvaltning af den fælles fiskeripolitik, eftersom de bidrager til målet om at inddrage de berørte parter i alle stadier af den fælles fiskeripolitik og holde dem orienteret om gennemførelsen af dens mål.

| 4.9 | Hvad angår de regionale rådgivende råd mener EØSU, at man bør forlænge den periode, i hvilken de kan få finansieret deres driftsudgifter. |
| --- | --- |

4.9

Hvad angår de regionale rådgivende råd mener EØSU, at man bør forlænge den periode, i hvilken de kan få finansieret deres driftsudgifter.

| 4.10 | For EØSU er det af største betydning, at EU er repræsenteret i de internationale organisationer på fiskeri- og havretsområdet. Udvalget er derfor enig i finansieringsstøtten til disse mål og til fiskeriaftaler, herunder partnerskabsaftaler med tredjelande om fiskeri, da de giver et vigtigt bidrag til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i tredjelandes farvande og i internationalt farvand samt til opretholdelse af beskæftigelsen i fiskeriafhængige regioner. |
| --- | --- |

4.10

For EØSU er det af største betydning, at EU er repræsenteret i de internationale organisationer på fiskeri- og havretsområdet. Udvalget er derfor enig i finansieringsstøtten til disse mål og til fiskeriaftaler, herunder partnerskabsaftaler med tredjelande om fiskeri, da de giver et vigtigt bidrag til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i tredjelandes farvande og i internationalt farvand samt til opretholdelse af beskæftigelsen i fiskeriafhængige regioner.

| 4.11 | Efter EØSU's mening bør deltagelse af repræsentanter for fiskerierhvervet i internationale organisationers møder efter opfordring fra medlemsstaterne eller Kommissionen også være omfattet af finansieringsforanstaltningerne på området »internationale forbindelser«. |
| --- | --- |

4.11

Efter EØSU's mening bør deltagelse af repræsentanter for fiskerierhvervet i internationale organisationers møder efter opfordring fra medlemsstaterne eller Kommissionen også være omfattet af finansieringsforanstaltningerne på området »internationale forbindelser«.

| 4.12 | Endelig mener EØSU, at de finansieringsinstrumenter, som andre EU-politikker benytter (bl.a. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken), også bør bidrage til foranstaltningerne for den fælles fiskeripolitiks internationale forbindelser. |
| --- | --- |

4.12

Endelig mener EØSU, at de finansieringsinstrumenter, som andre EU-politikker benytter (bl.a. udviklings-, forsknings-, samhandels- og miljøpolitikken), også bør bidrage til foranstaltningerne for den fælles fiskeripolitiks internationale forbindelser.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 267 af 27.10.2005.

1

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/41

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning

KOM(2005) 137 endelig

(2006/C 65/08)

Kommissionen besluttede den 3. juni 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der udpegede María Sánchez Miguel til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 133 stemmer for og 1 imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Stadig hyppigere indtræder der katastrofer inden for EU's område og i hele verden; nogle skyldes naturfænomener såsom oversvømmelser, jordskælv, brande, tørke, orkaner osv., mens andre skyldes terroraktioner, som spreder terror blandt den uskyldige befolkning. Menneskets aktiviteter kan til en vis grad siges at være årsag til dem alle, om end graden af forsætlighed ikke kan sammenlignes. EU har forpligtet sig til at gennemføre forebyggende foranstaltninger som svar på klimaændringen, ikke blot gennem forpligtelserne i Kyoto-protokollen, men også gennem en række bestemmelser, som vedrører foranstaltninger til beskyttelse af jord, vand og luft. Dette skridt har en forebyggende virkning og kan bidrage til at bevare og genoprette vore landområder, have og luft og også være med til at igangsætte en verdensomspændende indsats. Desuden har reaktionen på terroraktioner (1) resulteret i mange koordinationsinstrumenter på såvel det politiske som det retslige plan, der har gjort det muligt at forbedre samarbejdsrelationerne mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.1

Stadig hyppigere indtræder der katastrofer inden for EU's område og i hele verden; nogle skyldes naturfænomener såsom oversvømmelser, jordskælv, brande, tørke, orkaner osv., mens andre skyldes terroraktioner, som spreder terror blandt den uskyldige befolkning. Menneskets aktiviteter kan til en vis grad siges at være årsag til dem alle, om end graden af forsætlighed ikke kan sammenlignes. EU har forpligtet sig til at gennemføre forebyggende foranstaltninger som svar på klimaændringen, ikke blot gennem forpligtelserne i Kyoto-protokollen, men også gennem en række bestemmelser, som vedrører foranstaltninger til beskyttelse af jord, vand og luft. Dette skridt har en forebyggende virkning og kan bidrage til at bevare og genoprette vore landområder, have og luft og også være med til at igangsætte en verdensomspændende indsats. Desuden har reaktionen på terroraktioner (1) resulteret i mange koordinationsinstrumenter på såvel det politiske som det retslige plan, der har gjort det muligt at forbedre samarbejdsrelationerne mellem medlemsstaterne.

| 1.2 | EU har ikke desto mindre måttet skabe en EU-ordning for ydelse af bistand i tilfælde af katastrofer af en hvilken som helst art, der indtræder inden for dets grænser. Der er tale om EU's civilbeskyttelsesordning, som støtter og letter mobiliseringen af vigtig bistand til at dække umiddelbare behov i katastroferamte områder, selv uden for EU. Formålet med denne meddelelse er at forbedre den civilbeskyttelsesordning, der blev indført i 2001 (2) samt udbygge handlingsprogrammet for civilbeskyttelse (3) med et forslag til Rådets forordning om oprettelse af et instrument for beredskab og hurtig indsats i katastrofesituationer (4). |
| --- | --- |

1.2

EU har ikke desto mindre måttet skabe en EU-ordning for ydelse af bistand i tilfælde af katastrofer af en hvilken som helst art, der indtræder inden for dets grænser. Der er tale om EU's civilbeskyttelsesordning, som støtter og letter mobiliseringen af vigtig bistand til at dække umiddelbare behov i katastroferamte områder, selv uden for EU. Formålet med denne meddelelse er at forbedre den civilbeskyttelsesordning, der blev indført i 2001 (2) samt udbygge handlingsprogrammet for civilbeskyttelse (3) med et forslag til Rådets forordning om oprettelse af et instrument for beredskab og hurtig indsats i katastrofesituationer (4).

| 1.3 | Det er her nødvendigt at definere udtrykket »civilbeskyttelse«, der ofte forveksles med humanitær bistand. I den henseende sondrer Kommissionen klart mellem de to udtryk, selv om de har det samme formål, nemlig at »redde liv og afbøde katastrofens følger de første dage«. Kommissionen peger på forskellene mellem de to begreber: civilbeskyttelsen kan først og fremmest afbøde katastrofers virkninger på miljøet og ikke blot for befolkningen; for det andet involverer den udstyr og hjælpehold fra medlemsstaterne og ikke fra de humanitære organisationer eller NGO'erne; for det tredje kan den ydes både i og uden for EU, om end der gælder andre procedurer for en indsats i tredjelande (5). |
| --- | --- |

1.3

Det er her nødvendigt at definere udtrykket »civilbeskyttelse«, der ofte forveksles med humanitær bistand. I den henseende sondrer Kommissionen klart mellem de to udtryk, selv om de har det samme formål, nemlig at »redde liv og afbøde katastrofens følger de første dage«. Kommissionen peger på forskellene mellem de to begreber: civilbeskyttelsen kan først og fremmest afbøde katastrofers virkninger på miljøet og ikke blot for befolkningen; for det andet involverer den udstyr og hjælpehold fra medlemsstaterne og ikke fra de humanitære organisationer eller NGO'erne; for det tredje kan den ydes både i og uden for EU, om end der gælder andre procedurer for en indsats i tredjelande (5).

| 1.4 | Ordningens specifikke rolle er at træde til inden for EU og altid efter anmodning fra den medlemsstat, hvor katastrofen er indtrådt. Det skal dog bemærkes, at opgaverne også omfatter det internationale plan i koordination med andre internationale organisationer såsom FN's kontor for koordination af humanitære anliggender (OCHA), hvormed der er fastlagt nogle operationelle procedurer, og der samarbejdes også med Røde Kors og de NGO'er, der opererer på stedet. |
| --- | --- |

1.4

Ordningens specifikke rolle er at træde til inden for EU og altid efter anmodning fra den medlemsstat, hvor katastrofen er indtrådt. Det skal dog bemærkes, at opgaverne også omfatter det internationale plan i koordination med andre internationale organisationer såsom FN's kontor for koordination af humanitære anliggender (OCHA), hvormed der er fastlagt nogle operationelle procedurer, og der samarbejdes også med Røde Kors og de NGO'er, der opererer på stedet.

| 1.5 | EU's holdning til de indtrådte katastrofer, som der desværre ikke ser ud til at være en ende på, fik Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) til på sit ekstraordinære møde den 7. januar 2005 at foreslå, at EU-ordningen forbedres, og at der udvikles et beredskab til at sikre en hurtig indsats. Nogle få dage senere, den 13. januar, afgav Europa-Parlamentet en beslutning om den nylige tsunami-katastrofe i Det Indiske Ocean, hvori det opfordrede til at iværksætte humanitære, materielle og uddannelsesmæssige foranstaltninger, som er disponible i forbindelse med enhver form for katastrofe. |
| --- | --- |

1.5

EU's holdning til de indtrådte katastrofer, som der desværre ikke ser ud til at være en ende på, fik Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) til på sit ekstraordinære møde den 7. januar 2005 at foreslå, at EU-ordningen forbedres, og at der udvikles et beredskab til at sikre en hurtig indsats. Nogle få dage senere, den 13. januar, afgav Europa-Parlamentet en beslutning om den nylige tsunami-katastrofe i Det Indiske Ocean, hvori det opfordrede til at iværksætte humanitære, materielle og uddannelsesmæssige foranstaltninger, som er disponible i forbindelse med enhver form for katastrofe.

| 1.6 | De rammer, der for øjeblikket regulerer civilbeskyttelsesindsatsen, består af de tidligere nævnte instrumenter, Fællesskabets civilbeskyttelsesordning og handlingsprogrammet for civilbeskyttelse. Meddelelsen fokuserer på førstnævnte, især monitorerings- og informationscentret (MIC), ordningens operationelle center, der er hjemmehørende i Kommissionen, og som er åbent døgnet rundt. Ordningen har en database med oplysninger om civilbeskyttelsestjenesterne i de enkelte medlemsstater samt oplysninger fra militærdatabasen. |
| --- | --- |

1.6

De rammer, der for øjeblikket regulerer civilbeskyttelsesindsatsen, består af de tidligere nævnte instrumenter, Fællesskabets civilbeskyttelsesordning og handlingsprogrammet for civilbeskyttelse. Meddelelsen fokuserer på førstnævnte, især monitorerings- og informationscentret (MIC), ordningens operationelle center, der er hjemmehørende i Kommissionen, og som er åbent døgnet rundt. Ordningen har en database med oplysninger om civilbeskyttelsestjenesterne i de enkelte medlemsstater samt oplysninger fra militærdatabasen.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

| 2.1 | Forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning. De seneste begivenheder har understreget behovet for en forbedring af civilbeskyttelsesordningen samt for en bedre koordinering mellem medlemsstaterne og med de andre involverede organer. Meddelelsen foreslår at forbedre ordningen på fire områder: |
| --- | --- |

2.1

Forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning. De seneste begivenheder har understreget behovet for en forbedring af civilbeskyttelsesordningen samt for en bedre koordinering mellem medlemsstaterne og med de andre involverede organer. Meddelelsen foreslår at forbedre ordningen på fire områder:

| 2.1.1 | Udbygning af beredskabet gennem uddannelseskurser og gennemførelse af beredskabsøvelser. I dette øjemed må man for det første evaluere de nuværende ressourcer; for det andet må der udarbejdes en plan med angivelse af en række moduler, der hurtigt kan mobiliseres; endelig må der afholdes uddannelseskurser og fælles øvelser for at styrke interoperabiliteten og skabe en fælles hjælpeaktionskultur. |
| --- | --- |

2.1.1

Udbygning af beredskabet gennem uddannelseskurser og gennemførelse af beredskabsøvelser. I dette øjemed må man for det første evaluere de nuværende ressourcer; for det andet må der udarbejdes en plan med angivelse af en række moduler, der hurtigt kan mobiliseres; endelig må der afholdes uddannelseskurser og fælles øvelser for at styrke interoperabiliteten og skabe en fælles hjælpeaktionskultur.

| 2.1.2 | Analyse og vurdering af behov gennem et varslingssystem, som anvender MIC's ressourcer og indsamler alle de oplysninger, som sætter det i stand til at intervenere i samarbejde med andre organer, især FN. En bedre vurdering af behovene på katastrofestedet gør det muligt at fastslå behovene i de enkelte tilfælde, så indsatsen kan blive mere effektiv. Det foreslås at øge MIC's personale og justere dets vurderingsmetoder og –standarder. |
| --- | --- |

2.1.2

Analyse og vurdering af behov gennem et varslingssystem, som anvender MIC's ressourcer og indsamler alle de oplysninger, som sætter det i stand til at intervenere i samarbejde med andre organer, især FN. En bedre vurdering af behovene på katastrofestedet gør det muligt at fastslå behovene i de enkelte tilfælde, så indsatsen kan blive mere effektiv. Det foreslås at øge MIC's personale og justere dets vurderingsmetoder og –standarder.

| 2.1.3 | Bedre koordinering er en af de mest vidtrækkende forbedringer. Det drejer sig om en mere effektiv koordinering af medlemsstaternes bidrag for at opnå en koordineret europæisk hjælpeindsats samt en bedre indbyrdes supplering og koordinering med FN og de øvrige humanitære bistandsorganisationer samt med militæret. Denne koordinering skal styrke den operationelle planlægningskapacitet på stedet, herunder i Kommissionens forskellige tjenestegrene. |
| --- | --- |

2.1.3

Bedre koordinering er en af de mest vidtrækkende forbedringer. Det drejer sig om en mere effektiv koordinering af medlemsstaternes bidrag for at opnå en koordineret europæisk hjælpeindsats samt en bedre indbyrdes supplering og koordinering med FN og de øvrige humanitære bistandsorganisationer samt med militæret. Denne koordinering skal styrke den operationelle planlægningskapacitet på stedet, herunder i Kommissionens forskellige tjenestegrene.

| 2.1.4 | Bedre assistance til borgerne. Som tsunami-katastrofen viste, opnås beskyttelsen af de europæiske borgere gennem et samarbejde mellem civilbeskyttelsesmyndigheder og konsulære myndigheder i de berørte lande. Samarbejdet mellem de katastroferamte lande og medlemsstaterne må udbygges. |
| --- | --- |

2.1.4

Bedre assistance til borgerne. Som tsunami-katastrofen viste, opnås beskyttelsen af de europæiske borgere gennem et samarbejde mellem civilbeskyttelsesmyndigheder og konsulære myndigheder i de berørte lande. Samarbejdet mellem de katastroferamte lande og medlemsstaterne må udbygges.

| 2.2 | De forbedringsforanstaltninger, Kommissionen foreslår, bør ledsages af en forøgelse af de ressourcer, civilbeskyttelsen råder over. Rådet har derfor anmodet om at få udarbejdet forslag med henblik på en udbygning af de nuværende ressourcer. EU's handlingsplan af 31. januar 2005 fremhævede de vigtigste indsatsområder. |
| --- | --- |

2.2

De forbedringsforanstaltninger, Kommissionen foreslår, bør ledsages af en forøgelse af de ressourcer, civilbeskyttelsen råder over. Rådet har derfor anmodet om at få udarbejdet forslag med henblik på en udbygning af de nuværende ressourcer. EU's handlingsplan af 31. januar 2005 fremhævede de vigtigste indsatsområder.

| 2.2.1 | Først og fremmest foreslås der en pooling af civilbeskyttelsesressourcer, så der i de tilfælde, hvor de nationale ressourcer og muligheder ikke er tilstrækkelige til at dække behovene, kan tages skridt på europæisk plan for at sikre en mere effektiv indsats. |
| --- | --- |

2.2.1

Først og fremmest foreslås der en pooling af civilbeskyttelsesressourcer, så der i de tilfælde, hvor de nationale ressourcer og muligheder ikke er tilstrækkelige til at dække behovene, kan tages skridt på europæisk plan for at sikre en mere effektiv indsats.

| 2.2.2 | Ved at styrke MIC's analytiske kapacitet kan der sikres en mere proaktiv tilgang, især når det drejer sig om at informere tredjelande. Der er derfor behov for gnidningsløst fungerende forbindelser, som gør det muligt at anvende disponible ressourcer fleksibelt efter anmodning fra det katastroferamte land. |
| --- | --- |

2.2.2

Ved at styrke MIC's analytiske kapacitet kan der sikres en mere proaktiv tilgang, især når det drejer sig om at informere tredjelande. Der er derfor behov for gnidningsløst fungerende forbindelser, som gør det muligt at anvende disponible ressourcer fleksibelt efter anmodning fra det katastroferamte land.

| 2.2.3 | Vagtmodulerne spiller en vigtig rolle, når det drejer som om at rykke ud til omfattende katastrofer, eller når andre medlemsstater eller tredjelande anmoder herom. Det er derfor vigtigt at indføre det system, der foreslås i meddelelsen, så det enkelte land kan regne med visse nøglemoduler, der har permanent vagt og er parate til at rykke ud i eller uden for EU. |
| --- | --- |

2.2.3

Vagtmodulerne spiller en vigtig rolle, når det drejer som om at rykke ud til omfattende katastrofer, eller når andre medlemsstater eller tredjelande anmoder herom. Det er derfor vigtigt at indføre det system, der foreslås i meddelelsen, så det enkelte land kan regne med visse nøglemoduler, der har permanent vagt og er parate til at rykke ud i eller uden for EU.

| 2.2.4 | Udbygning af det forsyningsmæssige grundlag og tilstrækkelige ressourcer til at sætte MIC i stand til at gribe hurtigt og effektivt ind. EU vil finansiere nogle af omkostningerne ved leje af udstyr til hjælpeaktioner (6). Ved aktioner i tredjelande må det undersøges, hvordan der kan samarbejdes med FN. |
| --- | --- |

2.2.4

Udbygning af det forsyningsmæssige grundlag og tilstrækkelige ressourcer til at sætte MIC i stand til at gribe hurtigt og effektivt ind. EU vil finansiere nogle af omkostningerne ved leje af udstyr til hjælpeaktioner (6). Ved aktioner i tredjelande må det undersøges, hvordan der kan samarbejdes med FN.

| 2.2.5 | Endelig er international koordinering en af nøglefaktorerne i hurtig katastrofehjælp. EU-ordningen råder over nogle ressourcer, som koordineret med andre organers ressourcer muliggør en bedre indsats. Der skal i den forbindelse tages hensyn til såvel FN-organerne som de forskellige humanitære bistandsorganisationer |
| --- | --- |

2.2.5

Endelig er international koordinering en af nøglefaktorerne i hurtig katastrofehjælp. EU-ordningen råder over nogle ressourcer, som koordineret med andre organers ressourcer muliggør en bedre indsats. Der skal i den forbindelse tages hensyn til såvel FN-organerne som de forskellige humanitære bistandsorganisationer

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU bifalder forslaget om at forbedre Fællesskabets civilbeskyttelsesordning, da det er nødvendigt at styrke og forbedre alle disponible ressourcer, som kan sættes ind i tilfælde af en katastrofe i eller uden for EU. De seneste års erfaringer har vist, at mange operationelle aspekter af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning kan forbedres. EØSU ønsker i den forbindelse at fremsætte nogle indledende bemærkninger, som kan gøre gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger til forbedring af ordningen mere effektiv. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bifalder forslaget om at forbedre Fællesskabets civilbeskyttelsesordning, da det er nødvendigt at styrke og forbedre alle disponible ressourcer, som kan sættes ind i tilfælde af en katastrofe i eller uden for EU. De seneste års erfaringer har vist, at mange operationelle aspekter af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning kan forbedres. EØSU ønsker i den forbindelse at fremsætte nogle indledende bemærkninger, som kan gøre gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger til forbedring af ordningen mere effektiv.

| 3.2 | For det første må man med udgangspunkt i de nationale civilbeskyttelsesordninger styrke EU's katastrofe- og kriseberedskab på forskellige områder: |
| --- | --- |

3.2

For det første må man med udgangspunkt i de nationale civilbeskyttelsesordninger styrke EU's katastrofe- og kriseberedskab på forskellige områder:

3.2.1   Regionale kommunikations- og informationssystemer

| 3.2.1.1 | CECIS-systemet (7) bør udbygges ved at gå over til et satellitbaseret system med video-, stemme- og datakapacitet, som er sikkert og via MIC (8) tilsluttet særlige videnscentre, som leverer data, eksperter og modeller (f.eks. forudsigelige konsekvenser), der vil være nyttige i tilfælde af en nødsituation. Nogle enkle eksempler er Det Europæiske Rumagentur og Det Fælles Forskningscenter for ajourført kortlægning af tredjelande og skadesvurdering eller ajourført kortlægning efter en katastrofe (f.eks. jordskælv og oversvømmelser), som kan ødelægge et infrastrukturnet for kanalisering af hjælpen. Dette net kunne baseres på kontaktsteder i de enkelte medlemsstater, som kan bidrage til at afhjælpe nødsituationen. |
| --- | --- |

3.2.1.1

CECIS-systemet (7) bør udbygges ved at gå over til et satellitbaseret system med video-, stemme- og datakapacitet, som er sikkert og via MIC (8) tilsluttet særlige videnscentre, som leverer data, eksperter og modeller (f.eks. forudsigelige konsekvenser), der vil være nyttige i tilfælde af en nødsituation. Nogle enkle eksempler er Det Europæiske Rumagentur og Det Fælles Forskningscenter for ajourført kortlægning af tredjelande og skadesvurdering eller ajourført kortlægning efter en katastrofe (f.eks. jordskælv og oversvømmelser), som kan ødelægge et infrastrukturnet for kanalisering af hjælpen. Dette net kunne baseres på kontaktsteder i de enkelte medlemsstater, som kan bidrage til at afhjælpe nødsituationen.

| 3.2.1.2 | Informationsstrømmen mellem EU's beredskabsenheder og MIC bør være konstant, sikker og uforstyrret:






  — | Kommunikationen med de katastroferamte områder er normalt meget mangelfuld, fordi infrastrukturerne (konventionelle og mobile net) enten er ødelagte eller overbelastede; |
| --- | --- | --- |

3.2.1.2

Informationsstrømmen mellem EU's beredskabsenheder og MIC bør være konstant, sikker og uforstyrret:

—

Kommunikationen med de katastroferamte områder er normalt meget mangelfuld, fordi infrastrukturerne (konventionelle og mobile net) enten er ødelagte eller overbelastede;

| — | på den anden side kan man ikke afvise muligheden for, at regeringer kontrollerer den information, der udsendes om en katastrofe inden for deres grænser, ligesom beredskabsenhedernes bevægelser kontrolleres. |
| --- | --- |

—

på den anden side kan man ikke afvise muligheden for, at regeringer kontrollerer den information, der udsendes om en katastrofe inden for deres grænser, ligesom beredskabsenhedernes bevægelser kontrolleres.

| 3.2.1.3 | Den mest oplagte løsning er anvendelse af satellitkommunikation. Erfaringen viser rent faktisk, at:






  — | Satellitforbindelser er temmelig modstandsdygtige over for ødelæggelse af omgivelserne (alt, hvad der er brug for, er en kuffert og generering af strøm for at kunne transmittere); |
| --- | --- | --- |

3.2.1.3

Den mest oplagte løsning er anvendelse af satellitkommunikation. Erfaringen viser rent faktisk, at:

—

Satellitforbindelser er temmelig modstandsdygtige over for ødelæggelse af omgivelserne (alt, hvad der er brug for, er en kuffert og generering af strøm for at kunne transmittere);

| — | satellitkommunikation ikke kan udsættes for informationskontrol og -overvågning fra tredjeparts side. |
| --- | --- |

—

satellitkommunikation ikke kan udsættes for informationskontrol og -overvågning fra tredjeparts side.

| 3.2.1.4 | Satellitkommunikation har imidlertid begrænset datatransmissionskapacitet og er i nogle tilfælde overbelastet som følge af andre behov eller brugere (f.eks. kommunikationsmedierne). Det er derfor vigtigt permanent at friholde visse satellitfrekvenser for at muliggøre en tilfredsstillende kommunikation mellem det/de ramte område(r) og MIC og mellem de forskellig indsatsområder. |
| --- | --- |

3.2.1.4

Satellitkommunikation har imidlertid begrænset datatransmissionskapacitet og er i nogle tilfælde overbelastet som følge af andre behov eller brugere (f.eks. kommunikationsmedierne). Det er derfor vigtigt permanent at friholde visse satellitfrekvenser for at muliggøre en tilfredsstillende kommunikation mellem det/de ramte område(r) og MIC og mellem de forskellig indsatsområder.

| 3.2.1.5 | Hvad angår dækning kunne man tro, at et mindre geografisk område (EU og naboområder) ville være tilstrækkeligt, men i virkeligheden bør dækningen være verdensomspændende. Den seneste tsunami har klart vist, at en begrænset dækning er utilstrækkelig. Der var brug for dækning ikke blot til kommunikation med MIC, men også mellem indsatsområder så fjernt beliggende som Maldiverne, Sri Lanka, Thailand og Indonesien. |
| --- | --- |

3.2.1.5

Hvad angår dækning kunne man tro, at et mindre geografisk område (EU og naboområder) ville være tilstrækkeligt, men i virkeligheden bør dækningen være verdensomspændende. Den seneste tsunami har klart vist, at en begrænset dækning er utilstrækkelig. Der var brug for dækning ikke blot til kommunikation med MIC, men også mellem indsatsområder så fjernt beliggende som Maldiverne, Sri Lanka, Thailand og Indonesien.

| 3.2.1.6 | For at sikre en effektiv kommunikation må EU have et særligt (dvs. eksklusivt) satellittransmissionssystem, som er sikkert (ikke kan udsættes for forstyrrelser), pålideligt og med global rækkevidde. Et sådant system skal kunne muliggøre mundtlig kommunikation og overførsel af data (fax, post og højopløsningsbilleder) samt videokonferencer. |
| --- | --- |

3.2.1.6

For at sikre en effektiv kommunikation må EU have et særligt (dvs. eksklusivt) satellittransmissionssystem, som er sikkert (ikke kan udsættes for forstyrrelser), pålideligt og med global rækkevidde. Et sådant system skal kunne muliggøre mundtlig kommunikation og overførsel af data (fax, post og højopløsningsbilleder) samt videokonferencer.

| 3.2.1.7 | Det Fælles Forskningscenter, Kommissionen (Generaldirektoratet for Informationssamfundet) har tilstrækkelig kapacitet til at imødekomme de behov, Udvalget for Forvaltning af Handlingsplanen og Ordningen, der hører under Generaldirektoratet for Civilbeskyttelse (GD Miljø), peger på. |
| --- | --- |

3.2.1.7

Det Fælles Forskningscenter, Kommissionen (Generaldirektoratet for Informationssamfundet) har tilstrækkelig kapacitet til at imødekomme de behov, Udvalget for Forvaltning af Handlingsplanen og Ordningen, der hører under Generaldirektoratet for Civilbeskyttelse (GD Miljø), peger på.

3.2.2   Krav om et minimum af indsatsressourcer

| 3.2.2.1 | Udsendelse af hjælpeenheder:






  — | Hjælpeenhederne udstyres af medlemsstaterne med ressourcer, der kan sætte dem i stand til at operere tilstrækkeligt selvstændigt og med passende kommunikationssystemer i marken. |
| --- | --- | --- |

3.2.2.1

Udsendelse af hjælpeenheder:

—

Hjælpeenhederne udstyres af medlemsstaterne med ressourcer, der kan sætte dem i stand til at operere tilstrækkeligt selvstændigt og med passende kommunikationssystemer i marken.

| — | Disse enheder koordineres af en EU-koordinator, hvis opgaver omfatter koordinering af de forskellige enheder, medlemsstaterne udsender, etablering af kontakt med myndighederne i det ramte land og med bl.a. FN's Kontor for Koordination af Humanitære Anliggender. |
| --- | --- |

—

Disse enheder koordineres af en EU-koordinator, hvis opgaver omfatter koordinering af de forskellige enheder, medlemsstaterne udsender, etablering af kontakt med myndighederne i det ramte land og med bl.a. FN's Kontor for Koordination af Humanitære Anliggender.

| — | Hidtil har EU ikke stillet finansielle ressourcer til rådighed for koordinatoren, som kun har lidt kommunikationsudstyr til rådighed. EU bør udstyre sig selv med passende udstyr og enheder for at gøre det nemmere for koordinatoren og dennes støttehold at udføre deres opgaver. Disse ressourcer — lige fra kommunikationsudstyr til telte — er nødvendige både for at koordinere med andre hjælpeenheder og myndigheder i det ramte lande og for at sikre, at koordinatoren kan arbejde effektivt under ofte vanskelige forhold. |
| --- | --- |

—

Hidtil har EU ikke stillet finansielle ressourcer til rådighed for koordinatoren, som kun har lidt kommunikationsudstyr til rådighed. EU bør udstyre sig selv med passende udstyr og enheder for at gøre det nemmere for koordinatoren og dennes støttehold at udføre deres opgaver. Disse ressourcer — lige fra kommunikationsudstyr til telte — er nødvendige både for at koordinere med andre hjælpeenheder og myndigheder i det ramte lande og for at sikre, at koordinatoren kan arbejde effektivt under ofte vanskelige forhold.

| — | Endvidere skal dette udstyr og disse enheder, som bør være klart mærket med EU-symboler, tjene til klart at synliggøre EU's tilstedeværelse og dets støtte til den ramte befolkning. Derigennem sendes der inden for EU et budskab om tværregional solidaritet, og uden for EU styrkes EU's position på den internationale scene. |
| --- | --- |

—

Endvidere skal dette udstyr og disse enheder, som bør være klart mærket med EU-symboler, tjene til klart at synliggøre EU's tilstedeværelse og dets støtte til den ramte befolkning. Derigennem sendes der inden for EU et budskab om tværregional solidaritet, og uden for EU styrkes EU's position på den internationale scene.

| 3.2.2.2 | Støtte til medlemsstaterne i nødsituationer:






  — | I visse tilfælde kan medlemsstaterne ikke yde den nødvendige støtte. Det kan skyldes, at de lande, som råder over det nødvendige udstyr og hjælpeenheder, selv har brug herfor til at afhjælpe en forudsigelig eller erklæret nødsituation, eller at det kun anvendes i visse ekstraordinære tilfælde, så det ikke kan betale sig at anskaffe det. |
| --- | --- | --- |

3.2.2.2

Støtte til medlemsstaterne i nødsituationer:

—

I visse tilfælde kan medlemsstaterne ikke yde den nødvendige støtte. Det kan skyldes, at de lande, som råder over det nødvendige udstyr og hjælpeenheder, selv har brug herfor til at afhjælpe en forudsigelig eller erklæret nødsituation, eller at det kun anvendes i visse ekstraordinære tilfælde, så det ikke kan betale sig at anskaffe det.

| — | Skovbrande er et typisk eksempel på førstnævnte tilfælde, idet de lande, som råder over ildslukningsfly, er i samme situation i det samme tidsrum. På grund af den farlige situation inden for landets egne grænser er det i reglen vanskeligt at sende ressourcer til et andet land. Solidariteten mellem Middelhavslandene i EU er meget stor, og i meget alvorlige tilfælde sendes der normalt rettidigt indsatsmidler fra det ene område til det andet. |
| --- | --- |

—

Skovbrande er et typisk eksempel på førstnævnte tilfælde, idet de lande, som råder over ildslukningsfly, er i samme situation i det samme tidsrum. På grund af den farlige situation inden for landets egne grænser er det i reglen vanskeligt at sende ressourcer til et andet land. Solidariteten mellem Middelhavslandene i EU er meget stor, og i meget alvorlige tilfælde sendes der normalt rettidigt indsatsmidler fra det ene område til det andet.

| — | Alvorlige oversvømmelser, hvor der er behov for kraftige pumper, er et eksempel på sidstnævnte tilfælde, da sådanne pumper normalt ikke hører til indsatsenhedernes standardudrustning i de fleste EU-lande. |
| --- | --- |

—

Alvorlige oversvømmelser, hvor der er behov for kraftige pumper, er et eksempel på sidstnævnte tilfælde, da sådanne pumper normalt ikke hører til indsatsenhedernes standardudrustning i de fleste EU-lande.

| — | I andre situationer, som er fremkaldt af de nye former for terrorisme, kan der være behov for udstyr og hjælpeenheder, som gør en indsats mulig i alvorlige situationer, som nok er exceptionelle, men stadig potentielt farlige. |
| --- | --- |

—

I andre situationer, som er fremkaldt af de nye former for terrorisme, kan der være behov for udstyr og hjælpeenheder, som gør en indsats mulig i alvorlige situationer, som nok er exceptionelle, men stadig potentielt farlige.

| — | Af alle disse grunde bør EU fremover have mulighed for — enten gennem køb eller på kontraktlig basis leje udstyr og hjælpeenheder, som sætter det i stand til at understøtte medlemsstaternes beredskab. |
| --- | --- |

—

Af alle disse grunde bør EU fremover have mulighed for — enten gennem køb eller på kontraktlig basis leje udstyr og hjælpeenheder, som sætter det i stand til at understøtte medlemsstaternes beredskab.

3.2.3   Centralisering af de operationelle baser

| 3.2.3.1 | Ordningens nuværende strukturer bygger på, at der i hele EU stilles indsatsmandskab samt udstyr og vurderingshold til rådighed. Dette er et fremskridt i forhold til tidligere, hvor der ikke var noget som helst at trække på, men det betyder ikke, at den nuværende løsning er fuldt ud tilfredsstillende. |
| --- | --- |

3.2.3.1

Ordningens nuværende strukturer bygger på, at der i hele EU stilles indsatsmandskab samt udstyr og vurderingshold til rådighed. Dette er et fremskridt i forhold til tidligere, hvor der ikke var noget som helst at trække på, men det betyder ikke, at den nuværende løsning er fuldt ud tilfredsstillende.

| 3.2.3.2 | På baggrund af EU's geografiske udstrækning og de mange forskellige farer, det står over for, kunne man overveje at oprette regionale støttestrukturer inden for ordningens rammer. Dermed ville man på forhånd råde over visse indsatshold og –ressourcer, som hurtigere ville kunne sættes ind og som ville være bedre afpasset efter de særlige regionale farer inden for EU. |
| --- | --- |

3.2.3.2

På baggrund af EU's geografiske udstrækning og de mange forskellige farer, det står over for, kunne man overveje at oprette regionale støttestrukturer inden for ordningens rammer. Dermed ville man på forhånd råde over visse indsatshold og –ressourcer, som hurtigere ville kunne sættes ind og som ville være bedre afpasset efter de særlige regionale farer inden for EU.

| 3.2.3.3 | Disse civilbeskyttelsesressourcer kunne være sæsonbestemte (f.eks. fly til at bekæmpe skovbrande) eller permanente. |
| --- | --- |

3.2.3.3

Disse civilbeskyttelsesressourcer kunne være sæsonbestemte (f.eks. fly til at bekæmpe skovbrande) eller permanente.

| 3.2.3.4 | En anden mulig forbedring ville være, at nabolande deles om opgaven med stationering af ressourcer, som stilles til rådighed for alle lande i regionen. EU kunne således fremme anskaffelsen af ressourcer, som fordeles på mellemstore lande eller lande, der står over for den samme fare (oversvømmelser i et bestemt flodleje, jordskælv osv.). |
| --- | --- |

3.2.3.4

En anden mulig forbedring ville være, at nabolande deles om opgaven med stationering af ressourcer, som stilles til rådighed for alle lande i regionen. EU kunne således fremme anskaffelsen af ressourcer, som fordeles på mellemstore lande eller lande, der står over for den samme fare (oversvømmelser i et bestemt flodleje, jordskælv osv.).

3.2.4   Oprettelse af et centraliseret teknisk organ med døgnvagt

| 3.2.4.1 | Selv om MIC er et system med døgnvagt, har det for øjeblikket ikke tilstrækkelige menneskelige og tekniske ressourcer som dem, der er til rådighed for alarmcentraler i de fleste medlemsstater. Kommissionen bør rette op på dette. |
| --- | --- |

3.2.4.1

Selv om MIC er et system med døgnvagt, har det for øjeblikket ikke tilstrækkelige menneskelige og tekniske ressourcer som dem, der er til rådighed for alarmcentraler i de fleste medlemsstater. Kommissionen bør rette op på dette.

| 3.2.4.2 | Kommissionens nuværende fremgangsmåde er imidlertid begrænset til at tilvejebringe ressourcer, der er afstemt efter den pågældende nødsituation. Spørgsmålet er, om denne fremgangsmåde er så ambitiøs, som situationen kræver. |
| --- | --- |

3.2.4.2

Kommissionens nuværende fremgangsmåde er imidlertid begrænset til at tilvejebringe ressourcer, der er afstemt efter den pågældende nødsituation. Spørgsmålet er, om denne fremgangsmåde er så ambitiøs, som situationen kræver.

| 3.2.4.3 | MIC er pr. definition hverken et beslutningscenter eller et center for koordinering af katastrofehjælp. Det hersker der ingen tvivl om. Når det imidlertid drejer sig om at bidrage med at træffe beslutninger og yde assistance, er det nødvendigt at undgå improvisationer og følge en fast fremgangsmåde, som varierer alt efter den pågældende nødsituation. En oversvømmelse, et jordskred eller et vulkanudbrud gribes forskelligt an. Ressourcerne er også forskellige. |
| --- | --- |

3.2.4.3

MIC er pr. definition hverken et beslutningscenter eller et center for koordinering af katastrofehjælp. Det hersker der ingen tvivl om. Når det imidlertid drejer sig om at bidrage med at træffe beslutninger og yde assistance, er det nødvendigt at undgå improvisationer og følge en fast fremgangsmåde, som varierer alt efter den pågældende nødsituation. En oversvømmelse, et jordskred eller et vulkanudbrud gribes forskelligt an. Ressourcerne er også forskellige.

| 3.2.4.4 | Ud over at have pålidelige oplysninger i nødsituationer må MIC derfor også have prædefinerede planer for ydelse af assistance, så Kommissionen kan planlægge etablering af kontakt med specialiserede organer i og uden for EU. Disse planer kunne defineres ud fra arten af nødsituation, dens omfang, land osv. og bør tilstræbe en effektiv og hurtig hjælpeaktion. De moduler, der kan mobiliseres i de enkelte lande, bør naturligvis indgå heri. |
| --- | --- |

3.2.4.4

Ud over at have pålidelige oplysninger i nødsituationer må MIC derfor også have prædefinerede planer for ydelse af assistance, så Kommissionen kan planlægge etablering af kontakt med specialiserede organer i og uden for EU. Disse planer kunne defineres ud fra arten af nødsituation, dens omfang, land osv. og bør tilstræbe en effektiv og hurtig hjælpeaktion. De moduler, der kan mobiliseres i de enkelte lande, bør naturligvis indgå heri.

| 3.2.4.5 | Spørgsmålet er, om MIC ud over at være et monitoreringscenter også kan koordinere nationale organer, specialiserede humanitære hjælpeorganisationer og især de frivillige, som tilbyder deres hjælp efter enhver katastrofe. Koordinering er en nødvendig opgave, som bør foretages af de organisationer, der har de fornødne oplysninger og ressourcer. |
| --- | --- |

3.2.4.5

Spørgsmålet er, om MIC ud over at være et monitoreringscenter også kan koordinere nationale organer, specialiserede humanitære hjælpeorganisationer og især de frivillige, som tilbyder deres hjælp efter enhver katastrofe. Koordinering er en nødvendig opgave, som bør foretages af de organisationer, der har de fornødne oplysninger og ressourcer.

3.2.5   Uddannelse af indsatsmandskab

| 3.2.5.1 | Det indsatsmandskab, medlemsstaterne på forhånd har udvalgt, ved naturligvis, hvordan det skal reagere i en nødsituation. Det nuværende uddannelsesprogram giver gode resultater, hvad angår udvikling af evnen til at handle i fællesskab. Der bør afholdes flere kurser, og man bør forsøge at undervise på andre sprog end engelsk, idet der kunne blive tale om hjælpeaktioner i lande med kulturelle bånd til andre sprog såsom fransk eller spansk |
| --- | --- |

3.2.5.1

Det indsatsmandskab, medlemsstaterne på forhånd har udvalgt, ved naturligvis, hvordan det skal reagere i en nødsituation. Det nuværende uddannelsesprogram giver gode resultater, hvad angår udvikling af evnen til at handle i fællesskab. Der bør afholdes flere kurser, og man bør forsøge at undervise på andre sprog end engelsk, idet der kunne blive tale om hjælpeaktioner i lande med kulturelle bånd til andre sprog såsom fransk eller spansk

| 3.2.5.2 | Indsatsmandskabet bør orienteres om planerne for assistance, når de er blevet færdigudarbejdet, og de bør indgå i uddannelsesprogrammerne. |
| --- | --- |

3.2.5.2

Indsatsmandskabet bør orienteres om planerne for assistance, når de er blevet færdigudarbejdet, og de bør indgå i uddannelsesprogrammerne.

| 3.2.5.3 | Man bør overveje muligheden for at afholde disse kurser via de nye teknikker for fjernundervisning. |
| --- | --- |

3.2.5.3

Man bør overveje muligheden for at afholde disse kurser via de nye teknikker for fjernundervisning.

4.   Særlige bemærkninger til Kommissionens forslag

| 4.1 | Forslaget er helt klart positivt, men kan forbedres i betragtning af, at ordningen i bund og grund anvendes inden for EU og derfor for øjeblikket er et instrument (for ikke at sige instrumentet) for tværregional solidaritet i EU. |
| --- | --- |

4.1

Forslaget er helt klart positivt, men kan forbedres i betragtning af, at ordningen i bund og grund anvendes inden for EU og derfor for øjeblikket er et instrument (for ikke at sige instrumentet) for tværregional solidaritet i EU.

| 4.2 | EU bør derfor ikke sky nogen anstrengelser for at sikre den hurtigste og mest effektive hjælpeindsats i forbindelse med de forskellige former for nødsituationer. I dette øjemed bør der være prædefinerede procedurer eller planer for assistance, som må afprøves gennem afholdelse af øvelser og ændres alt efter erfaringerne med disse øvelser eller med reelle hjælpeaktioner. |
| --- | --- |

4.2

EU bør derfor ikke sky nogen anstrengelser for at sikre den hurtigste og mest effektive hjælpeindsats i forbindelse med de forskellige former for nødsituationer. I dette øjemed bør der være prædefinerede procedurer eller planer for assistance, som må afprøves gennem afholdelse af øvelser og ændres alt efter erfaringerne med disse øvelser eller med reelle hjælpeaktioner.

| 4.3 | Planerne bør omfatte kommunikation, ajourførte kort og passende ressourcer for at sikre en tilfredsstillende koordination. Disse ressourcer bør henhøre under EU. De europæiske planer for hjælpeaktioner bør kunne danne forbillede for resten af verden, hvilket vil styrke EU's image og indflydelse på internationalt plan. |
| --- | --- |

4.3

Planerne bør omfatte kommunikation, ajourførte kort og passende ressourcer for at sikre en tilfredsstillende koordination. Disse ressourcer bør henhøre under EU. De europæiske planer for hjælpeaktioner bør kunne danne forbillede for resten af verden, hvilket vil styrke EU's image og indflydelse på internationalt plan.

| 4.4 | Endvidere bør EU's vurderingshold og koordinatorer høres vedrørende genopretning af det ramte område og mulige planer for en indsats senere hen. |
| --- | --- |

4.4

Endvidere bør EU's vurderingshold og koordinatorer høres vedrørende genopretning af det ramte område og mulige planer for en indsats senere hen.

| 4.5 | EØSU mener, at der til alle de aktiviteter, der gennemføres under EU-ordningen, bør afsættes passende budgetmidler for at sikre, at der ikke blot er tilstrækkeligt teknisk personale til rådighed, men også egne ressourcer, som kan forbedre EU's hjælpeaktioner og deres synlighed, især i forbindelse med katastrofer uden for EU. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på transportområdet, således at EU kan råde over transportudstyr, som hurtigt kan sættes ind og mindske katastrofernes omfang. |
| --- | --- |

4.5

EØSU mener, at der til alle de aktiviteter, der gennemføres under EU-ordningen, bør afsættes passende budgetmidler for at sikre, at der ikke blot er tilstrækkeligt teknisk personale til rådighed, men også egne ressourcer, som kan forbedre EU's hjælpeaktioner og deres synlighed, især i forbindelse med katastrofer uden for EU. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på transportområdet, således at EU kan råde over transportudstyr, som hurtigt kan sættes ind og mindske katastrofernes omfang.

| 4.6 | I tilfælde af en hjælpeaktion i tredjelande er det nødvendigt at betragte tiltag inden for ordningens rammer som en integreret del af EU's udenrigspolitik og tillægge dem den betydning, de fortjener som et tegn på EU's umiddelbare solidaritet med katastroferamte lande. |
| --- | --- |

4.6

I tilfælde af en hjælpeaktion i tredjelande er det nødvendigt at betragte tiltag inden for ordningens rammer som en integreret del af EU's udenrigspolitik og tillægge dem den betydning, de fortjener som et tegn på EU's umiddelbare solidaritet med katastroferamte lande.

5.   Konklusioner

| 5.1 | EØSU støtter indholdet af meddelelsen om forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning. Det mener imidlertid, at visse konkrete aspekter kunne forbedres, og påpeger, at nogle af dets bemærkninger er resultatet af en vurdering foretaget af repræsentanter for det organiserede civilsamfund, der er medlemmer af EØSU. |
| --- | --- |

5.1

EØSU støtter indholdet af meddelelsen om forbedring af Fællesskabets civilbeskyttelsesordning. Det mener imidlertid, at visse konkrete aspekter kunne forbedres, og påpeger, at nogle af dets bemærkninger er resultatet af en vurdering foretaget af repræsentanter for det organiserede civilsamfund, der er medlemmer af EØSU.

| 5.2 | Som udgangspunkt og i lyset af behovet for obligatorisk overholdelse af de foreslåede foranstaltninger bør der anvendes et passende retsinstrument. EØSU mener, at en forordning (9) er det instrument, som kan bidrage til en harmonisering og være bindende for alle EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

5.2

Som udgangspunkt og i lyset af behovet for obligatorisk overholdelse af de foreslåede foranstaltninger bør der anvendes et passende retsinstrument. EØSU mener, at en forordning (9) er det instrument, som kan bidrage til en harmonisering og være bindende for alle EU's medlemsstater.

| 5.3 | Et andet aspekt, der skal fremhæves, er de bevillinger, der afsættes til ordningen. De bør være tilstrækkelige til at dække ansættelse af mere personale og anskaffelse af egne indsatsressourcer. Selv om meddelelsen ikke præciserer den finansielle bistand, der ydes til medlemsstaterne, bør det nye forslag om en solidaritetsfond (10) endvidere tage hensyn til og omfatte alle naturkatastrofer, herunder tørke. |
| --- | --- |

5.3

Et andet aspekt, der skal fremhæves, er de bevillinger, der afsættes til ordningen. De bør være tilstrækkelige til at dække ansættelse af mere personale og anskaffelse af egne indsatsressourcer. Selv om meddelelsen ikke præciserer den finansielle bistand, der ydes til medlemsstaterne, bør det nye forslag om en solidaritetsfond (10) endvidere tage hensyn til og omfatte alle naturkatastrofer, herunder tørke.

| 5.4 | Hvad angår de forbedringer af ordningen, EØSU foreslår, og som er nævnt i denne udtalelse, skal følgende fremhæves:






  — | Oprettelse af et satellitkommunikationssystem. |
| --- | --- | --- |

5.4

Hvad angår de forbedringer af ordningen, EØSU foreslår, og som er nævnt i denne udtalelse, skal følgende fremhæves:

—

Oprettelse af et satellitkommunikationssystem.

| — | Oprettelse af særlige hjælpeenheder under ordningen. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af særlige hjælpeenheder under ordningen.

| — | Mandskab og hjælpeenheder bør især ved hjælpeaktioner uden for EU bære et EU-kendetegn. |
| --- | --- |

—

Mandskab og hjælpeenheder bør især ved hjælpeaktioner uden for EU bære et EU-kendetegn.

| — | Regionalisering og koordinering af de operationelle centre. |
| --- | --- |

—

Regionalisering og koordinering af de operationelle centre.

| — | Teknisk uddannelse af hjælpeenhederne under hensyntagen til sprogproblematikken. |
| --- | --- |

—

Teknisk uddannelse af hjælpeenhederne under hensyntagen til sprogproblematikken.

| 5.5 | Som repræsentant for civilsamfundet ønsker EØSU at udtrykke sin støtte til de frivillige hjælpere, der deltager i nødhjælpsarbejdet. Deres ulønnede og ofte langvarige indsats er ikke blot udtryk for solidaritet, men en nødvendighed i en aktiv indsats for at afbøde skaderne på såvel mennesker som materiel i de katastroferamte områder. |
| --- | --- |

5.5

Som repræsentant for civilsamfundet ønsker EØSU at udtrykke sin støtte til de frivillige hjælpere, der deltager i nødhjælpsarbejdet. Deres ulønnede og ofte langvarige indsats er ikke blot udtryk for solidaritet, men en nødvendighed i en aktiv indsats for at afbøde skaderne på såvel mennesker som materiel i de katastroferamte områder.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kommissionen har fremlagt følgende instrumenter: Meddelelse om et rammeprogram om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder for perioden 2007-2013 KOM(2005) 124 endelig (6.4.2005); Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013; Rådets afgørelse om det generelle program for sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder (SEK(2005) 436).

1

Meddelelse om et rammeprogram om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder for perioden 2007-2013 KOM(2005) 124 endelig (6.4.2005); Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013; Rådets afgørelse om det generelle program for sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder

(2)  Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom.

2

(3)  Rådets beslutning 1999/847/EF af 9. december.

3

(4)  KOM(2005) 113 endelig - 2005/0052 (CNS) af 6.4.2005.

4

(5)  Jf. Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom, art. 6.

5

(6)  Jf. ovennævnte forslag til Rådets forordning af 6.4.2005.

6

(7)  Ordningens varslings- og informationssystem.

7

(8)  Ordningens monitorerings- og informationscenter.

8

(9)  Der er f.eks. fremlagt et forslag til forordning om oprettelse af et instrument for beredskab og hurtig indsats i katastrofesituationer KOM(2005) 113 endelig af 6.4.2005.

9

(10)  KOM(2005) 108 endelig blev vedtaget den 6. april 2005.

10

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/46 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/46

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Blandede selskaber i EU's fiskerisektor. Den nuværende situation og fremtidsudsigterne

(2006/C 65/09)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. juli 2005 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive udtalelse om: Blandede selskaber i EU's fiskerisektor. Den nuværende situation og fremtidsudsigterne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der udpegede Gabriel Sarró Iparraguirre til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december, følgende udtalelse med 122 stemmer for, ingen imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Den fælles fiskeripolitik indføjede for første gang blandede selskaber (herefter joint venture-selskaber) som et instrument for strukturpolitikken i forordning nr. 3944/90, der definerede et sådant som »et privatretligt selskab, for hvilket der er indgået en aftale om blandet selskab mellem en eller flere redere i Fællesskabet og en eller flere partnere i et tredjeland, med hvilket Fællesskabet opretholder forbindelser, når sigtet med selskabet er at udnytte og øge værdien af fiskeressourcerne i farvande, der henhører under disse tredjelandes overhøjhed og/eller jurisdiktion, med sigte på i første række at forsyne Fællesskabets marked«
   (1). I 1990'erne undergik den fælles fiskeripolitik i forhold til tidligere en vigtig udvikling, som materialiserede sig i udtrykket »Det Blå Europa«. Det er nu atter aktuelt med en vision, som rækker videre end de debatter, der er indledt med henblik på fastlæggelse af en fælles søfartspolitik. |
| --- | --- |

1.1

Den fælles fiskeripolitik indføjede for første gang blandede selskaber (herefter joint venture-selskaber) som et instrument for strukturpolitikken i forordning nr. 3944/90, der definerede et sådant som »et privatretligt selskab, for hvilket der er indgået en aftale om blandet selskab mellem en eller flere redere i Fællesskabet og en eller flere partnere i et tredjeland, med hvilket Fællesskabet opretholder forbindelser, når sigtet med selskabet er at udnytte og øge værdien af fiskeressourcerne i farvande, der henhører under disse tredjelandes overhøjhed og/eller jurisdiktion, med sigte på i første række at forsyne Fællesskabets marked«
   (1). I 1990'erne undergik den fælles fiskeripolitik i forhold til tidligere en vigtig udvikling, som materialiserede sig i udtrykket »Det Blå Europa«. Det er nu atter aktuelt med en vision, som rækker videre end de debatter, der er indledt med henblik på fastlæggelse af en fælles søfartspolitik.

| 1.2 | Under den fælles fiskeripolitiks videre udvikling blev førnævnte mekanisme med joint venture-selskaber ikke revideret. De forblev derfor alene et strukturpolitisk instrument for fiskerisektoren som alternativ til ophugning eller endelig eksport af fartøjer, som det fremgår af de relevante artikler i de forordninger, der henvises til i udtalelsens punkt 2.1.2. Det betød, at den gældende lovgivning fik karakter af ren finansiel kontrol. |
| --- | --- |

1.2

Under den fælles fiskeripolitiks videre udvikling blev førnævnte mekanisme med joint venture-selskaber ikke revideret. De forblev derfor alene et strukturpolitisk instrument for fiskerisektoren som alternativ til ophugning eller endelig eksport af fartøjer, som det fremgår af de relevante artikler i de forordninger, der henvises til i udtalelsens punkt 2.1.2. Det betød, at den gældende lovgivning fik karakter af ren finansiel kontrol.

| 1.3 | Joint venture-selskaber er imidlertid meget mere end et strukturpolitisk instrument for fiskeriet. De er et middel til at opfylde en række klart anerkendte mål i EU's dokumenter og eksisterende lovgivning lige fra forsyning af markeder til samarbejdspolitik, beskæftigelsespolitikker og regionaludvikling, fremme af ansvarligt fiskeri, EU's deltagelse i forskellige regionale fiskeriorganisationer og generelt tilstedeværelse af kapital og kvalificerede arbejdstagere fra EU i projekter for bæredygtige investeringer i forskellige lande og markeder. |
| --- | --- |

1.3

Joint venture-selskaber er imidlertid meget mere end et strukturpolitisk instrument for fiskeriet. De er et middel til at opfylde en række klart anerkendte mål i EU's dokumenter og eksisterende lovgivning lige fra forsyning af markeder til samarbejdspolitik, beskæftigelsespolitikker og regionaludvikling, fremme af ansvarligt fiskeri, EU's deltagelse i forskellige regionale fiskeriorganisationer og generelt tilstedeværelse af kapital og kvalificerede arbejdstagere fra EU i projekter for bæredygtige investeringer i forskellige lande og markeder.

| 1.4 | Ganske vist har joint venture-selskaber efter reformen af den fælles fiskeripolitik ingen strukturpolitisk funktion, men, som det vil fremgå, har dette også tydeligvis ført til, at der i øjeblikket praktisk taget er en fuldstændig mangel på regulering, der giver joint venture-selskaber en ramme inden for EU's kompetenceområder og politikker. |
| --- | --- |

1.4

Ganske vist har joint venture-selskaber efter reformen af den fælles fiskeripolitik ingen strukturpolitisk funktion, men, som det vil fremgå, har dette også tydeligvis ført til, at der i øjeblikket praktisk taget er en fuldstændig mangel på regulering, der giver joint venture-selskaber en ramme inden for EU's kompetenceområder og politikker.

| 1.5 | Det er ligeledes klart, at udvalget i de udtalelser, som Kommissionen har anmodet om, altid har fastholdt, at det er nødvendigt med en tilpasning af joint venture-selskaber til den nye fælles fiskeripolitik. Det gjorde det også under behandlingen af den fælles fiskeripolitik i den udtalelse, som EØSU afgav om Rådets forslag til forordning om gennemførelse af reformen af den fælles fiskeripolitik (2). Det blev endnu en gang understreget i udvalgets udtalelse om Den Europæiske Fiskerifond (3) vedrørende Rådets forslag om denne fond (4) og mundtligt fremført over for fiskerikommissæren under dennes besøg i EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø den 16. juni 2005. Kommissæren tog dette standpunkt til efterretning og lovede at undersøge spørgsmålet. |
| --- | --- |

1.5

Det er ligeledes klart, at udvalget i de udtalelser, som Kommissionen har anmodet om, altid har fastholdt, at det er nødvendigt med en tilpasning af joint venture-selskaber til den nye fælles fiskeripolitik. Det gjorde det også under behandlingen af den fælles fiskeripolitik i den udtalelse, som EØSU afgav om Rådets forslag til forordning om gennemførelse af reformen af den fælles fiskeripolitik (2). Det blev endnu en gang understreget i udvalgets udtalelse om Den Europæiske Fiskerifond (3) vedrørende Rådets forslag om denne fond (4) og mundtligt fremført over for fiskerikommissæren under dennes besøg i EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø den 16. juni 2005. Kommissæren tog dette standpunkt til efterretning og lovede at undersøge spørgsmålet.

| 1.6 | Formålet med udtalelsen er at uddybe den linje, som EØSU har lagt, og tilføje de vurderingselementer, som er nødvendige for at fremme en ændret opfattelse af joint venture-selskabers berettigelse og således indholdet af de bestemmelser, der gælder for dem, med udgangspunkt i officielle dokumenter og de kendsgerninger, som bekræftes af disse dokumenter. |
| --- | --- |

1.6

Formålet med udtalelsen er at uddybe den linje, som EØSU har lagt, og tilføje de vurderingselementer, som er nødvendige for at fremme en ændret opfattelse af joint venture-selskabers berettigelse og således indholdet af de bestemmelser, der gælder for dem, med udgangspunkt i officielle dokumenter og de kendsgerninger, som bekræftes af disse dokumenter.

| 1.7 | Håbet er, at accepten af den foreslåede ændring i udformningen i givet fald vil udløse den nødvendige indsats for at få indført en omfattende og specifik regulering af denne type selskaber, som er speciel og unik i international handel og som giver EU egne handlemuligheder i dets internationale forbindelser. |
| --- | --- |

1.7

Håbet er, at accepten af den foreslåede ændring i udformningen i givet fald vil udløse den nødvendige indsats for at få indført en omfattende og specifik regulering af denne type selskaber, som er speciel og unik i international handel og som giver EU egne handlemuligheder i dets internationale forbindelser.

2.   Generelle bemærkninger

2.1   Indførelse af joint venture-selskaber i EU-lovgivningen

| 2.1.1 | Joint venture-selskaber blev indføjet i fællesskabsretten med Rådets forordning 3944/90, der ændrede Rådets forordning 4028/86, som et instrument til at mindske EU-fiskerflådens fiskerikapacitet sammen med et tilsagn om at styrke fællesskabsmarkedet under hensyntagen til knapheden på ressourcer i EU-farvande og forbud mod adgang til tredjelandes eksklusive økonomiske zoner. Det er en strategi med fire punkter: fjernelse af overkapacitet, forsyningssikkerhed, delvis opretholdelse af arbejdspladser og konkretisering af politiske aftaler og handelsaftaler med tredjelande (5). Med henblik på gennemførelse af foranstaltningerne i disse forordninger blev Kommissionens forordning 1956/1991 vedtaget (6). |
| --- | --- |

2.1.1

Joint venture-selskaber blev indføjet i fællesskabsretten med Rådets forordning 3944/90, der ændrede Rådets forordning 4028/86, som et instrument til at mindske EU-fiskerflådens fiskerikapacitet sammen med et tilsagn om at styrke fællesskabsmarkedet under hensyntagen til knapheden på ressourcer i EU-farvande og forbud mod adgang til tredjelandes eksklusive økonomiske zoner. Det er en strategi med fire punkter: fjernelse af overkapacitet, forsyningssikkerhed, delvis opretholdelse af arbejdspladser og konkretisering af politiske aftaler og handelsaftaler med tredjelande (5). Med henblik på gennemførelse af foranstaltningerne i disse forordninger blev Kommissionens forordning 1956/1991 vedtaget (6).

| 2.1.2 | Med vedtagelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2080/93 (7) og nr. 3699/93 (8) blev forvaltningen og finansieringen af joint venture-selskaber i fiskerisektoren integreret i det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF). I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet havde medlemsstaterne ansvaret for udvælgelsen af projekter, forvaltningen og kontrollen med dem samt udbetalingen af støtte. Støtten var i starten lig med støtten til ophugning eller overførsel og var til slut 80 % af den præmie, der ville blive ydet i tilfælde af ophugning af fartøjet. Derfor kunne en reder i EU med god grund have den opfattelse, at forskellen mellem ophugningspræmien og støtten til overdragelsen af fartøjet til joint venture-selskaber tilsigtede opretholdelse af en fordelagtig binding mellem det nye joint venture-selskab, som han førte sit eller sine fartøjer over i, og EU. Disse principper blev videreført i Rådets forordning nr. 2468/98 af 3. november 1998 (9), som ophævede Rådets forordning 3699/93, og forordning 2792/1999 af 17. december 1999 (10), men det skal bemærkes, at sidstnævnte indførte en forenkling af begrebet joint venture-selskab, da det blev defineret som »et kommercielt selskab med en eller flere partnere, der henhører under det tredjeland, hvor fartøjet er registreret«
   (11). |
| --- | --- |

2.1.2

Med vedtagelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2080/93 (7) og nr. 3699/93 (8) blev forvaltningen og finansieringen af joint venture-selskaber i fiskerisektoren integreret i det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF). I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet havde medlemsstaterne ansvaret for udvælgelsen af projekter, forvaltningen og kontrollen med dem samt udbetalingen af støtte. Støtten var i starten lig med støtten til ophugning eller overførsel og var til slut 80 % af den præmie, der ville blive ydet i tilfælde af ophugning af fartøjet. Derfor kunne en reder i EU med god grund have den opfattelse, at forskellen mellem ophugningspræmien og støtten til overdragelsen af fartøjet til joint venture-selskaber tilsigtede opretholdelse af en fordelagtig binding mellem det nye joint venture-selskab, som han førte sit eller sine fartøjer over i, og EU. Disse principper blev videreført i Rådets forordning nr. 2468/98 af 3. november 1998 (9), som ophævede Rådets forordning 3699/93, og forordning 2792/1999 af 17. december 1999 (10), men det skal bemærkes, at sidstnævnte indførte en forenkling af begrebet joint venture-selskab, da det blev defineret som »et kommercielt selskab med en eller flere partnere, der henhører under det tredjeland, hvor fartøjet er registreret«
   (11).

2.2   Den direkte baggrund

| 2.2.1 | Grønbogen om den fælles fiskeripolitiks fremtid (12) anerkendte på den ene side EU-fiskerflådernes overkapacitet og på den anden side globaliseringen af fiskerierhvervet og det legitime ønske i mange udviklingslande om at udvide deres eget fiskeri. Disse tre forhold burde samtidig med de meget kapitaltunge investeringer i fiskerisektoren (flåde, havne, fryseanlæg, fabrikker osv.), som grønbogen ligeledes anerkender, have startet en specifik debat om betydningen af joint venture-selskaber i fiskerisektoren af længere rækkevidde end den, der afspejles i de officielle dokumenter (13) fra den periode. |
| --- | --- |

2.2.1

Grønbogen om den fælles fiskeripolitiks fremtid (12) anerkendte på den ene side EU-fiskerflådernes overkapacitet og på den anden side globaliseringen af fiskerierhvervet og det legitime ønske i mange udviklingslande om at udvide deres eget fiskeri. Disse tre forhold burde samtidig med de meget kapitaltunge investeringer i fiskerisektoren (flåde, havne, fryseanlæg, fabrikker osv.), som grønbogen ligeledes anerkender, have startet en specifik debat om betydningen af joint venture-selskaber i fiskerisektoren af længere rækkevidde end den, der afspejles i de officielle dokumenter (13) fra den periode.

| 2.2.1.1 | Joint venture-selskaber er et instrument, der sikrer EU's tilstedeværelse og investeringer i udviklingen af fiskerierhvervet i udviklingslande, så det bliver muligt at etablere eller udbygge en økonomisk sektor i sin helhed. Overførsel af fiskerfartøjer til disse selskaber vedrører ikke kun fiskeriet i sig selv, men fremmer også andre sektorer, såsom havnesektoren, forskellige tjenesteydelser (reparation, ingeniørtekniske ydelser, proviantering, fragt, omladning, lastning og losning, service over for besætninger, transport osv.), reel opretholdelse af frysekæden (i henhold til EU's egne fødevaresikkerhedsbestemmelser, gennem investeringer i bekostelige fryseanlæg), overholdelse af hygiejnebestemmelser for fødevarer og endelig etablering af forarbejdningsindustrier. |
| --- | --- |

2.2.1.1

Joint venture-selskaber er et instrument, der sikrer EU's tilstedeværelse og investeringer i udviklingen af fiskerierhvervet i udviklingslande, så det bliver muligt at etablere eller udbygge en økonomisk sektor i sin helhed. Overførsel af fiskerfartøjer til disse selskaber vedrører ikke kun fiskeriet i sig selv, men fremmer også andre sektorer, såsom havnesektoren, forskellige tjenesteydelser (reparation, ingeniørtekniske ydelser, proviantering, fragt, omladning, lastning og losning, service over for besætninger, transport osv.), reel opretholdelse af frysekæden (i henhold til EU's egne fødevaresikkerhedsbestemmelser, gennem investeringer i bekostelige fryseanlæg), overholdelse af hygiejnebestemmelser for fødevarer og endelig etablering af forarbejdningsindustrier.

| 2.2.1.1.1 | Ud over at bevare europæisk kvalificeret beskæftigelse for søofficerer og mellemledere på mange fartøjer gør joint venture-selskaber det muligt at skabe mange arbejdspladser på fartøjerne og i de tjenesteydelsesvirksomheder, som opstår omkring dem. Disse arbejdspladser kan være en værdig udvej, hvad angår arbejdsvilkår og indtægter, for lokale fiskere, hvis eneste alternativ er traditionel beskæftigelse i kystnært fiskeri, som i mange tilfælde er ineffektivt og skadeligt for deres egne ressourcer blandt andet på grund af manglende eller utilstrækkelige kontrol-, konserverings- og afsætningsfaciliteter. |
| --- | --- |

2.2.1.1.1

Ud over at bevare europæisk kvalificeret beskæftigelse for søofficerer og mellemledere på mange fartøjer gør joint venture-selskaber det muligt at skabe mange arbejdspladser på fartøjerne og i de tjenesteydelsesvirksomheder, som opstår omkring dem. Disse arbejdspladser kan være en værdig udvej, hvad angår arbejdsvilkår og indtægter, for lokale fiskere, hvis eneste alternativ er traditionel beskæftigelse i kystnært fiskeri, som i mange tilfælde er ineffektivt og skadeligt for deres egne ressourcer blandt andet på grund af manglende eller utilstrækkelige kontrol-, konserverings- og afsætningsfaciliteter.

| 2.2.1.2 | Skabelsen af lokal velstand og eksport af fangster med eller uden forudgående lokal forarbejdning gør det på sin side muligt at etablere internationale værdikæder, hvor værditilvæksten fordeles mere ligeligt, og skabe en eksponentiel stigning i bruttonationalproduktet og indkomsten pr. indbygger i sektoren i det pågældende land, således at der efterhånden opbygges en industrialiseret fiskerisektor i områder, hvor der tidligere kun fandtes kystnært fiskeri uden de nødvendige hygiejne- eller afsætningsmæssige betingelser. |
| --- | --- |

2.2.1.2

Skabelsen af lokal velstand og eksport af fangster med eller uden forudgående lokal forarbejdning gør det på sin side muligt at etablere internationale værdikæder, hvor værditilvæksten fordeles mere ligeligt, og skabe en eksponentiel stigning i bruttonationalproduktet og indkomsten pr. indbygger i sektoren i det pågældende land, således at der efterhånden opbygges en industrialiseret fiskerisektor i områder, hvor der tidligere kun fandtes kystnært fiskeri uden de nødvendige hygiejne- eller afsætningsmæssige betingelser.

| 2.2.1.3 | Joint venture-selskaber inden for fiskerisektoren har måttet forpligte sig til at prioritere forsyningen af de europæiske markeder. Dette skulle sikre, at redere og virksomheder i fiskerisektoren, medlemsstaterne og EU selv (gennem støtte) reelt foretager investeringer og opretholder disse, samt sikre forsyningen af et underforsynet fællesskabsmarked, hvor forbruget af fisk er steget, fordi befolkningerne følger anbefalingerne fra både videnskabeligt og offentligt hold om at spise sundt og varieret. I forbindelse med denne forsyning skal EU's fødevarelovgivning nøje overholdes. |
| --- | --- |

2.2.1.3

Joint venture-selskaber inden for fiskerisektoren har måttet forpligte sig til at prioritere forsyningen af de europæiske markeder. Dette skulle sikre, at redere og virksomheder i fiskerisektoren, medlemsstaterne og EU selv (gennem støtte) reelt foretager investeringer og opretholder disse, samt sikre forsyningen af et underforsynet fællesskabsmarked, hvor forbruget af fisk er steget, fordi befolkningerne følger anbefalingerne fra både videnskabeligt og offentligt hold om at spise sundt og varieret. I forbindelse med denne forsyning skal EU's fødevarelovgivning nøje overholdes.

| 2.2.1.4 | Joint venture-selskabers aktivitet i fiskeriafhængige områder inden for EU gør det muligt at opretholde beskæftigelsesniveauet i fiskeriindustrien, da europæiske virksomheders administrative, tekniske og handelsmæssige kontorer fortsætter med at være operative. Også i den afledte industri skabes der beskæftigelse, både direkte når de store fartøjer hvert fjerde år vender tilbage til deres europæiske havne for at få foretaget reparationer, og indirekte gennem knowhow-overførsel til ovennævnte lokale servicevirksomheder. |
| --- | --- |

2.2.1.4

Joint venture-selskabers aktivitet i fiskeriafhængige områder inden for EU gør det muligt at opretholde beskæftigelsesniveauet i fiskeriindustrien, da europæiske virksomheders administrative, tekniske og handelsmæssige kontorer fortsætter med at være operative. Også i den afledte industri skabes der beskæftigelse, både direkte når de store fartøjer hvert fjerde år vender tilbage til deres europæiske havne for at få foretaget reparationer, og indirekte gennem knowhow-overførsel til ovennævnte lokale servicevirksomheder.

| 2.2.1.5 | Joint venture-selskaber i fiskerisektoren gør det muligt for EU at indsamle anvendelige data med henblik på overvågning af og kontrol med fangster i tredjelandes eller internationale farvande, da der opretholdes juridisk funderede forbindelser med fiskeriselskaber i oprindelseslandene. Derved kan EU spille en ledende rolle i de relevante regionale fiskeriorganisationer, som er oprettet eller støttet af FAO, der er FN's kompetente organisation på området (14). Dette er muligt, fordi joint venture-selskaber er forpligtet til hvert halve år at indgive data om deres fangster til medlemsstaterne, så Kommissionen, medlemsstaterne og Revisionsretten kan gennemføre den nødvendige finanskontrol. |
| --- | --- |

2.2.1.5

Joint venture-selskaber i fiskerisektoren gør det muligt for EU at indsamle anvendelige data med henblik på overvågning af og kontrol med fangster i tredjelandes eller internationale farvande, da der opretholdes juridisk funderede forbindelser med fiskeriselskaber i oprindelseslandene. Derved kan EU spille en ledende rolle i de relevante regionale fiskeriorganisationer, som er oprettet eller støttet af FAO, der er FN's kompetente organisation på området (14). Dette er muligt, fordi joint venture-selskaber er forpligtet til hvert halve år at indgive data om deres fangster til medlemsstaterne, så Kommissionen, medlemsstaterne og Revisionsretten kan gennemføre den nødvendige finanskontrol.

| 2.2.1.6 | Joint venture-selskaber i fiskerisektoren sikrer ligeledes, at EU's fiskeinteresser repræsenteres i internationale farvande og fiskevande. Kvaliteten sikres via fællesskabsforordningernes bestemmelser om ansvarligt fiskeri, bevarelse og forvaltning af ressourcer, sikkerhed om bord på fartøjerne, kontrol, sikkerhed i fødevarekæden osv. På denne måde kan man undgå eller minimere den skadelige effekt af fremmede fiskerflåder, som ikke fremmer tredjelandets udvikling fiskerimæssigt og industrielt, ikke sikrer kvaliteten af fiskeprodukter, hvis endelige bestemmelsessted er EU, og ikke muliggør en passende ansvarlig kontrol med ressourcerne. |
| --- | --- |

2.2.1.6

Joint venture-selskaber i fiskerisektoren sikrer ligeledes, at EU's fiskeinteresser repræsenteres i internationale farvande og fiskevande. Kvaliteten sikres via fællesskabsforordningernes bestemmelser om ansvarligt fiskeri, bevarelse og forvaltning af ressourcer, sikkerhed om bord på fartøjerne, kontrol, sikkerhed i fødevarekæden osv. På denne måde kan man undgå eller minimere den skadelige effekt af fremmede fiskerflåder, som ikke fremmer tredjelandets udvikling fiskerimæssigt og industrielt, ikke sikrer kvaliteten af fiskeprodukter, hvis endelige bestemmelsessted er EU, og ikke muliggør en passende ansvarlig kontrol med ressourcerne.

| 2.2.1.7 | Endelig kan EU takket være joint venture-selskaber bidrage effektivt og varigt til udvikling af en lokalt forankret fiskeindustri i de lande, hvormed der er indgået fiskeriaftaler og hvori der opererer joint venture-selskaber eller nationale fiskeriselskaber, som kontrolleres af europæiske arbejdsgivere. Denne fiskeindustri har været til fordel såvel for tredjelandene som EU generelt, da de har sikret en konstant forsyning af fiskeprodukter. |
| --- | --- |

2.2.1.7

Endelig kan EU takket være joint venture-selskaber bidrage effektivt og varigt til udvikling af en lokalt forankret fiskeindustri i de lande, hvormed der er indgået fiskeriaftaler og hvori der opererer joint venture-selskaber eller nationale fiskeriselskaber, som kontrolleres af europæiske arbejdsgivere. Denne fiskeindustri har været til fordel såvel for tredjelandene som EU generelt, da de har sikret en konstant forsyning af fiskeprodukter.

| 2.2.2 | Den allerede omtalte grønbog nævner intet af alt dette, ikke en gang indirekte, hverken i punkt 3.9 »Den fælles fiskeripolitiks internationale dimension« (15) eller i punkt 5.8 »Eksterne forbindelser« (16). Joint venture-selskaber nævnes ikke en eneste gang som et brugbart instrument til gennemførelse af de principper for fiskeripolitikken, som selv samme grønbog forsvarer. Ikke desto mindre var disse selskaber indtil 2002 genstand for en omfattende EU-lovgivning på området, hvilket udførligt påvises i denne udtalelse. |
| --- | --- |

2.2.2

Den allerede omtalte grønbog nævner intet af alt dette, ikke en gang indirekte, hverken i punkt 3.9 »Den fælles fiskeripolitiks internationale dimension« (15) eller i punkt 5.8 »Eksterne forbindelser« (16). Joint venture-selskaber nævnes ikke en eneste gang som et brugbart instrument til gennemførelse af de principper for fiskeripolitikken, som selv samme grønbog forsvarer. Ikke desto mindre var disse selskaber indtil 2002 genstand for en omfattende EU-lovgivning på området, hvilket udførligt påvises i denne udtalelse.

| 2.2.3 | At joint venture-selskaber praktisk talt er helt forsvundet fra den nye fælles fiskeripolitik, fremgår af det forhold, at den sidste beretning med omfattende data om dette særlige aspekt, som Kommissionen har bestilt, går tilbage til 2001, og det præciseres ikke heri, hvilke fartøjer, der tilhører joint venture-selskaber. (17) Beretningen før denne var dateret 16. juni 2000 og handlede om evaluering af joint venture-selskabers rolle i forbindelse med strukturforanstaltningerne på fiskeriområdet (»Etude de bilan des sociétés mixtes dans le contexte des interventions structurelles dans le domaine de la pêche«). Af disse dokumenter fremgår det, at der for tiden findes omkring 300 joint venture-selskaber med i alt over 600 fartøjer. Disse selskaber er blevet udelukket fra den fælles fiskeripolitiks reguleringsramme og befinder sig i et juridisk tomrum. De betragtes nu slet og ret som udenlandske virksomheder med deltagelse af EU-partnere. De har imidlertid over for EU en forpligtelse til prioriteret forsyning og til regelmæssig indsendelse af data, og de nyder ingen anden beskyttelse end den, der kan opnås gennem bilaterale aftaler om gensidig beskyttelse af investeringer mellem oprindelsesmedlemsstaten og bestemmelsestredjelandet. |
| --- | --- |

2.2.3

At joint venture-selskaber praktisk talt er helt forsvundet fra den nye fælles fiskeripolitik, fremgår af det forhold, at den sidste beretning med omfattende data om dette særlige aspekt, som Kommissionen har bestilt, går tilbage til 2001, og det præciseres ikke heri, hvilke fartøjer, der tilhører joint venture-selskaber. (17) Beretningen før denne var dateret 16. juni 2000 og handlede om evaluering af joint venture-selskabers rolle i forbindelse med strukturforanstaltningerne på fiskeriområdet (»Etude de bilan des sociétés mixtes dans le contexte des interventions structurelles dans le domaine de la pêche«). Af disse dokumenter fremgår det, at der for tiden findes omkring 300 joint venture-selskaber med i alt over 600 fartøjer. Disse selskaber er blevet udelukket fra den fælles fiskeripolitiks reguleringsramme og befinder sig i et juridisk tomrum. De betragtes nu slet og ret som udenlandske virksomheder med deltagelse af EU-partnere. De har imidlertid over for EU en forpligtelse til prioriteret forsyning og til regelmæssig indsendelse af data, og de nyder ingen anden beskyttelse end den, der kan opnås gennem bilaterale aftaler om gensidig beskyttelse af investeringer mellem oprindelsesmedlemsstaten og bestemmelsestredjelandet.

2.3   Den nuværende situation

| 2.3.1 | Samtidig med færdiggørelsen af førnævnte grønbog, vedtoges Rådets forordning nr. 1263/1999 af 21. juni 1999 om det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (18) og Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (19). Disse forordninger har inden for rammerne af det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) forlænget joint venture-selskabernes retsgyldighed indtil udløbet af deres gyldighedsperiode, dvs. den 31. december 2006. |
| --- | --- |

2.3.1

Samtidig med færdiggørelsen af førnævnte grønbog, vedtoges Rådets forordning nr. 1263/1999 af 21. juni 1999 om det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (18) og Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (19). Disse forordninger har inden for rammerne af det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) forlænget joint venture-selskabernes retsgyldighed indtil udløbet af deres gyldighedsperiode, dvs. den 31. december 2006.

| 2.3.2 | Siden 31. december 2004 har joint venture-selskaber imidlertid i praksis været helt udelukket fra EU's fiskeristrukturpolitik i kraft af Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (20). Joint venture-selskaber er fortsat en del af EU's regelværk, da de skal opfylde de bestemmelser, som var gældende, da de blev oprettet, men de er ikke omfattet af nogen specifik regulering på mellemlang og lang sigt. |
| --- | --- |

2.3.2

Siden 31. december 2004 har joint venture-selskaber imidlertid i praksis været helt udelukket fra EU's fiskeristrukturpolitik i kraft af Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (20). Joint venture-selskaber er fortsat en del af EU's regelværk, da de skal opfylde de bestemmelser, som var gældende, da de blev oprettet, men de er ikke omfattet af nogen specifik regulering på mellemlang og lang sigt.

| 2.3.3 | Det princip, som lå til grund for afskaffelsen af støtte til joint venture-selskaber i fiskerisektoren og for bortfaldet af næsten alle henvisninger til dem i lovgivningen, er indeholdt i femte betragtning i forordning (EF) nr. 2369/2002, hvori det hedder, at FIUF først og fremmest sigter på at reducere kapaciteten gennem ophugning af fartøjer. Simpel nedskæring af fiskerikapaciteten er blot ét af de mange mål i fællesskabets politik, som joint venture-selskaber har bidraget til og fortsat kan bidrage til, som det forklares længere fremme i teksten. |
| --- | --- |

2.3.3

Det princip, som lå til grund for afskaffelsen af støtte til joint venture-selskaber i fiskerisektoren og for bortfaldet af næsten alle henvisninger til dem i lovgivningen, er indeholdt i femte betragtning i forordning (EF) nr. 2369/2002, hvori det hedder, at FIUF først og fremmest sigter på at reducere kapaciteten gennem ophugning af fartøjer. Simpel nedskæring af fiskerikapaciteten er blot ét af de mange mål i fællesskabets politik, som joint venture-selskaber har bidraget til og fortsat kan bidrage til, som det forklares længere fremme i teksten.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1 | Behovet for at opretholde en specifik politik for joint venture-selskaber i fiskerisektoren inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik |
| --- | --- |

3.1

Behovet for at opretholde en specifik politik for joint venture-selskaber i fiskerisektoren inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

| 3.1.1 | Joint venture-selskaber bør ikke udelukkes fra gældende lovbestemmelser, da de er baseret på en økonomisk logik, som passer fint ind i en globaliseret økonomi, idet de på den ene side giver omkostningsbesparelser, eftersom omkostningerne i bestemmelseslandet normalt er lavere end i oprindelsesmedlemsstaten, og på den anden side muliggør teknologioverførsel, skabelse og fordeling af værditilvækst, adgang til ressourcer og forsyning af markederne. |
| --- | --- |

3.1.1

Joint venture-selskaber bør ikke udelukkes fra gældende lovbestemmelser, da de er baseret på en økonomisk logik, som passer fint ind i en globaliseret økonomi, idet de på den ene side giver omkostningsbesparelser, eftersom omkostningerne i bestemmelseslandet normalt er lavere end i oprindelsesmedlemsstaten, og på den anden side muliggør teknologioverførsel, skabelse og fordeling af værditilvækst, adgang til ressourcer og forsyning af markederne.

| 3.1.2 | Joint venture-selskaber bidrager til opretholdelse af arbejdspladser såvel til vands som til lands i EU's fiskeriafhængige områder, samtidig med at de skaber nye arbejdspladser af højere kvalitet i de tredjelande, hvor de etableres, herunder uddannelse og videreuddannelse af arbejdstagere i bestemmelseslandet. |
| --- | --- |

3.1.2

Joint venture-selskaber bidrager til opretholdelse af arbejdspladser såvel til vands som til lands i EU's fiskeriafhængige områder, samtidig med at de skaber nye arbejdspladser af højere kvalitet i de tredjelande, hvor de etableres, herunder uddannelse og videreuddannelse af arbejdstagere i bestemmelseslandet.

| 3.1.3 | Joint venture-selskaber blev medtaget i EU-lovgivningen i 1990, inden for rammerne af strukturpolitikken for fiskeriet. De har således været et nyttigt instrument i hele denne periode på femten år. Med deres uberettigede fjernelse fra den nye fælles fiskeripolitik, som Kommissionen har lanceret, og udelukkelsen af dem fra den lovgivning, der har været i kraft siden 1. januar 2005, bortfalder EU's støtte til et instrument, der har vist sin nytte i EU's økonomiske samarbejde i tredjelande, som for det meste er udviklingslande. Desuden er det et brud på den tillid, som bør ligge til grund for forbindelserne mellem europæiske operatører og EU's institutioner. |
| --- | --- |

3.1.3

Joint venture-selskaber blev medtaget i EU-lovgivningen i 1990, inden for rammerne af strukturpolitikken for fiskeriet. De har således været et nyttigt instrument i hele denne periode på femten år. Med deres uberettigede fjernelse fra den nye fælles fiskeripolitik, som Kommissionen har lanceret, og udelukkelsen af dem fra den lovgivning, der har været i kraft siden 1. januar 2005, bortfalder EU's støtte til et instrument, der har vist sin nytte i EU's økonomiske samarbejde i tredjelande, som for det meste er udviklingslande. Desuden er det et brud på den tillid, som bør ligge til grund for forbindelserne mellem europæiske operatører og EU's institutioner.

| 3.1.4 | Joint venture-selskaber i fiskerisektoren kan og bør indgå i et særligt kapitel i multilaterale eller bilaterale samarbejdsaftaler med tredjelande med fastlæggelse af konkrete bestemmelser, som tager hensyn til deres særlige karakteristika både rent fiskerimæssigt set og mht. fremme og beskyttelse af europæiske investeringer uden for EU samt på det toldmæssige, beskæftigelsesmæssige, skatteretlige område osv. |
| --- | --- |

3.1.4

Joint venture-selskaber i fiskerisektoren kan og bør indgå i et særligt kapitel i multilaterale eller bilaterale samarbejdsaftaler med tredjelande med fastlæggelse af konkrete bestemmelser, som tager hensyn til deres særlige karakteristika både rent fiskerimæssigt set og mht. fremme og beskyttelse af europæiske investeringer uden for EU samt på det toldmæssige, beskæftigelsesmæssige, skatteretlige område osv.

| 3.1.5 | Under den gældende lovgivning kan joint venture-selskaber inden for fiskeriet ganske vist finde en ramme i de såkaldte partnerskabsaftaler, men det har endnu ikke givet konkrete resultater af betydning. Derfor understreges nødvendigheden af en lovgivning, som kan koordinere de kompetencer, der ligger spredt i Kommissionen (i Generaldirektoraterne for Udvikling, Samarbejde og Fiskeri), og give arbejdsgivere og andre aktører inden for sektoren klare retningslinier for, hvordan de i henhold til disse aftaler eller andre eksisterende instrumenter skal gå til værks for at opnå konkrete resultater af disse. |
| --- | --- |

3.1.5

Under den gældende lovgivning kan joint venture-selskaber inden for fiskeriet ganske vist finde en ramme i de såkaldte partnerskabsaftaler, men det har endnu ikke givet konkrete resultater af betydning. Derfor understreges nødvendigheden af en lovgivning, som kan koordinere de kompetencer, der ligger spredt i Kommissionen (i Generaldirektoraterne for Udvikling, Samarbejde og Fiskeri), og give arbejdsgivere og andre aktører inden for sektoren klare retningslinier for, hvordan de i henhold til disse aftaler eller andre eksisterende instrumenter skal gå til værks for at opnå konkrete resultater af disse.

4.   Konklusion

| 4.1 | EØSU anbefaler, at joint venture-selskaber, der ikke længere betragtes som et instrument for strukturel regulering af flådekapaciteten og et alternativ til ophugning af fiskerfartøjer, i forbindelse med revisionen af den fælles fiskeripolitik og i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 19. juli 2004 (21) anerkendes som et instrument til forsyning af markederne og til omfattende sektoriel intervention. EU kan anvende dette instrument inden for rammerne af dets egne beføjelser, globale og regionale forpligtelser samt bilaterale aftaler med henblik på effektiv gennemførelse af EU's fiskeripolitik i overensstemmelse med FAO's og WTO's principper under behørig hensyntagen til, at der ikke må ske en stigning i fiskerikapaciteten, som kan føre til overfiskning. |
| --- | --- |

4.1

EØSU anbefaler, at joint venture-selskaber, der ikke længere betragtes som et instrument for strukturel regulering af flådekapaciteten og et alternativ til ophugning af fiskerfartøjer, i forbindelse med revisionen af den fælles fiskeripolitik og i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 19. juli 2004 (21) anerkendes som et instrument til forsyning af markederne og til omfattende sektoriel intervention. EU kan anvende dette instrument inden for rammerne af dets egne beføjelser, globale og regionale forpligtelser samt bilaterale aftaler med henblik på effektiv gennemførelse af EU's fiskeripolitik i overensstemmelse med FAO's og WTO's principper under behørig hensyntagen til, at der ikke må ske en stigning i fiskerikapaciteten, som kan føre til overfiskning.

| 4.2 | EØSU finder det derfor nødvendigt, at: |
| --- | --- |

4.2

EØSU finder det derfor nødvendigt, at:

| 4.2.1 | Kommissionen foretager en detaljeret, opdateret vurdering af den aktuelle situation og potentialet for joint venture-selskaber og fremlægger sine konklusioner for EU's øvrige institutioner og de berørte sektorer; |
| --- | --- |

4.2.1

Kommissionen foretager en detaljeret, opdateret vurdering af den aktuelle situation og potentialet for joint venture-selskaber og fremlægger sine konklusioner for EU's øvrige institutioner og de berørte sektorer;

| 4.2.2 | der i den gældende EU-lovgivning indføjes de regler og mekanismer, som skal til for at give joint venture-selskaber langfristet retssikkerhed og stabilitet inden for rammerne af bilaterale og multilaterale aftaler med tredjelande, hvor der tages hensyn til denne aktivitets særtræk og dens gode resultater, hvad angår forvaltning af fiskeressourcer, forsyning af markeder, jobskabelse i fiskeriafhængige områder, skabelse af værditilvækst, samarbejde og international handel. |
| --- | --- |

4.2.2

der i den gældende EU-lovgivning indføjes de regler og mekanismer, som skal til for at give joint venture-selskaber langfristet retssikkerhed og stabilitet inden for rammerne af bilaterale og multilaterale aftaler med tredjelande, hvor der tages hensyn til denne aktivitets særtræk og dens gode resultater, hvad angår forvaltning af fiskeressourcer, forsyning af markeder, jobskabelse i fiskeriafhængige områder, skabelse af værditilvækst, samarbejde og international handel.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forordning 3944/90, artikel 21 a).

1

(2)  EUT C 85 af 8.4.2003.

2

(3)  EUT C 267 af 27.10.2005, vedtaget den 11. maj 2005 (punkt 3.5.1.1.2.1. og punkt 5.5, andet led).

3

(4)  KOM(2004) 497 endelig – 2004/0169 (CNS).

4

(5)  Jf. beretningen »Evaluering af de blandede selskabers rolle i forbindelse med strukturforanstaltningerne på fiskeriområdet« (Etude de bilan des sociétés mixtes dans le contexte des interventions structurelles dans le domaine de la pêche) COFREPECHE 16.6.2000 ( http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/liste_publi/bilansm.pdf).

5

(6)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 1956/91 af 21. juni 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 4028/86 for så vidt angår foranstaltninger til tilskyndelse til oprettelse af blandede selskaber, EFT L 181 af 8.7.1991, s. 1-28.

6

(7)  EFT L 193 af 31.7.1993, s. 1.

7

(8)  EFT L 346 af 31.12.1993, s. 1.

8

(9)  EFT L 312 af 20.11.1998, s. 19.

9

(10)  EFT L 337 af 30.12.1999, s.10.

10

(11)  Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999, artikel 8, stk. 1, andet afsnit.

11

(12)  KOM(2001) 135 endelig af 20.3.2001.

12

(13)  Jf. meddelelse fra Kommissionen om en integreret ramme for fiskeripartnerskabsaftaler med tredjelande (KOM(2002) 637 endelig af 23.12.2002, s. 7 og fodnote nr. 15.

13

(14)  http://www.fao.org/fi/inicio.asp.

14

(15)  Side 18.

15

(16)  Side 36-39.

16

(17)  »European Distant Water Fishing Fleet« (EU's højsøfiskerflåde), som indeholder nogle principper og data (april 2001). Foreligger på fransk og engelsk på Kommissionens Generaldirektorat for Fiskeri's hjemmeside.

17

(18)  EFT L 161 af 26.6.1999.

18

(19)  EFT L 337 af 30.12.1999, s. 10.

19

(20)  EFT L 258 af 31.12.2002, s. 49.

20

(21)  Jf. dokumentet 11234/2/04 rev. 2 (Presse 221), som er tilgængelig på www.consilium.eu.int.

21

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/50 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/50

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg

KOM(2005) 402 endelig — 2005/0171 CNS

(2006/C 65/10)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 7. oktober 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Frank Allen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.- 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 127 stemmer for og 5 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Formålet med dette forslag er at foretage en kodifikation af Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg1 (1). Den nye forordning træder i stedet for de forskellige retsakter, som er indarbejdet i den (2); forslaget ændrer ikke indholdet af de retsakter, der kodificeres, men er blot en sammenskrivning af dem, og der foretages kun de formelle ændringer, der er nødvendige af hensyn til selve kodifikationen. |
| --- | --- |

1.1

Formålet med dette forslag er at foretage en kodifikation af Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg1 (1). Den nye forordning træder i stedet for de forskellige retsakter, som er indarbejdet i den (2); forslaget ændrer ikke indholdet af de retsakter, der kodificeres, men er blot en sammenskrivning af dem, og der foretages kun de formelle ændringer, der er nødvendige af hensyn til selve kodifikationen.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | EØSU finder det meget nyttigt, at alle retsakter samles i en enkelt forordning. I forbindelse med Borgernes Europa lægger EØSU, ligesom Kommissionen, stor vægt på at forenkle fællesskabslovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som fællesskabslovgivningen giver dem. |
| --- | --- |

2.1

EØSU finder det meget nyttigt, at alle retsakter samles i en enkelt forordning. I forbindelse med Borgernes Europa lægger EØSU, ligesom Kommissionen, stor vægt på at forenkle fællesskabslovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som fællesskabslovgivningen giver dem.

| 2.2 | Det står fast, at der ikke er foretaget nogen ændringer af indholdet i forbindelse med denne samling af reglerne, som kun har til formål at gøre fællesskabslovgivningen klarere og mere gennemsigtig. EØSU giver udtryk for sin fulde støtte til denne målsætning og hilser på baggrund af disse garantier forslaget velkomment. |
| --- | --- |

2.2

Det står fast, at der ikke er foretaget nogen ændringer af indholdet i forbindelse med denne samling af reglerne, som kun har til formål at gøre fællesskabslovgivningen klarere og mere gennemsigtig. EØSU giver udtryk for sin fulde støtte til denne målsætning og hilser på baggrund af disse garantier forslaget velkomment.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Foretaget i henhold til meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Kodificering af gældende fællesskabsret, KOM(2001) 645 endelig.

1

(2)  Se bilag III til dette forslag.

2

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/51

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Teknologiparkers rolle i den industrielle omlægning i de nye EU-medlemsstater

(2006/C 65/11)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 10. februar 2005 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive udtalelse om: Teknologiparkers rolle i den industrielle omlægning i de nye EU-medlemsstater.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission For Industrielle Ændringer, som udpegede János Tóth til ordfører og Jiří Kubíček til medordfører. CCMI vedtog sin udtalelse den 23. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 127 stemmer for, ingen imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | På mødet i marts 2005 besluttede Det Europæiske Råd at puste nyt liv i Lissabon-strategien og koncentrere den om vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.1

På mødet i marts 2005 besluttede Det Europæiske Råd at puste nyt liv i Lissabon-strategien og koncentrere den om vækst og beskæftigelse.

| 1.2 | I sin henstilling nr. 10667/05 fra juni 2005 fremlagde Det Europæiske Råd en række henstillinger som led i de integrerede retningslinjer vedrørende de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker for perioden 2005-2008. |
| --- | --- |

1.2

I sin henstilling nr. 10667/05 fra juni 2005 fremlagde Det Europæiske Råd en række henstillinger som led i de integrerede retningslinjer vedrørende de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker for perioden 2005-2008.

| 1.3 | Den ottende retningslinje under de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker vedrører det nødvendige i at lette samtlige former for innovation i medlemsstaterne. Blandt de midler, som foreslås med sigte herpå, påpeger EØSU i denne udtalelse, at de parker, som udtalelsen omhandler, opfylder alle de betingelser, som Rådet har foreskrevet, og anses for »innovationspoler«, der nævnes som det andet middel til at fremme innovation. Det ser ud til, at disse parker i samtlige medlemsstater sammenkobler universiteter og forskningsinstitutter på den ene side og virksomheder på den anden side, integrerer det regionale og lokale niveau og herigennem bidrager til at ophæve de teknologiske forskelle mellem regionerne. |
| --- | --- |

1.3

Den ottende retningslinje under de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker vedrører det nødvendige i at lette samtlige former for innovation i medlemsstaterne. Blandt de midler, som foreslås med sigte herpå, påpeger EØSU i denne udtalelse, at de parker, som udtalelsen omhandler, opfylder alle de betingelser, som Rådet har foreskrevet, og anses for »innovationspoler«, der nævnes som det andet middel til at fremme innovation. Det ser ud til, at disse parker i samtlige medlemsstater sammenkobler universiteter og forskningsinstitutter på den ene side og virksomheder på den anden side, integrerer det regionale og lokale niveau og herigennem bidrager til at ophæve de teknologiske forskelle mellem regionerne.

| 1.4 | EØSU understreger endvidere, at de parker, som behandles i denne udtalelse, allerede i vid udstrækning medvirker til at nå målet i den tiende retningslinje inden for de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker. De underbygger nemlig det erhvervsgrundlag, som Rådet anser for nødvendigt på EU's område, og styrker EU's industrielle grundlag i kraft af deres særligt store konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.4

EØSU understreger endvidere, at de parker, som behandles i denne udtalelse, allerede i vid udstrækning medvirker til at nå målet i den tiende retningslinje inden for de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker. De underbygger nemlig det erhvervsgrundlag, som Rådet anser for nødvendigt på EU's område, og styrker EU's industrielle grundlag i kraft af deres særligt store konkurrenceevne.

| 1.5 | Parkerne i de nye EU-lande er struktureret efter de samme principper som institutioner af samme art i EU-15 og mange andre steder på jordkloden. Betegnelserne er forskellige. De termer, som oftest benyttes, og de juridiske vendinger er ord som »industripark«, »videnskabspark«, »teknologipark«, »teknopol«, »forskningspark«, »kommerciel park«, »innovationscenter« og »teknologiudklækning«. Men målet er det samme overalt. Parken er et sted, hvor der foregår et samspil mellem den videnskabelige og teknologiske verden på den ene side og den økonomiske udvikling på den anden. Parken koncentrerer de synergier, som er en følge af det samarbejde mellem institutioner og virksomheder, der har til formål at forenkle markedsadgangen og centralisere specialiserede tjenester på højt niveau, som letter udnyttelsen, idet der lægges særlig vægt på virksomhedsudklækning, formidling og etablering af samarbejdsnetværker. |
| --- | --- |

1.5

Parkerne i de nye EU-lande er struktureret efter de samme principper som institutioner af samme art i EU-15 og mange andre steder på jordkloden. Betegnelserne er forskellige. De termer, som oftest benyttes, og de juridiske vendinger er ord som »industripark«, »videnskabspark«, »teknologipark«, »teknopol«, »forskningspark«, »kommerciel park«, »innovationscenter« og »teknologiudklækning«. Men målet er det samme overalt. Parken er et sted, hvor der foregår et samspil mellem den videnskabelige og teknologiske verden på den ene side og den økonomiske udvikling på den anden. Parken koncentrerer de synergier, som er en følge af det samarbejde mellem institutioner og virksomheder, der har til formål at forenkle markedsadgangen og centralisere specialiserede tjenester på højt niveau, som letter udnyttelsen, idet der lægges særlig vægt på virksomhedsudklækning, formidling og etablering af samarbejdsnetværker.

| 1.6 | De to fremtidige medlemsstater, som har indledt tiltrædelsesforhandlinger med EU, Bulgarien og Rumænien, har vedtaget lovgivning om industri- og teknologiparker. |
| --- | --- |

1.6

De to fremtidige medlemsstater, som har indledt tiltrædelsesforhandlinger med EU, Bulgarien og Rumænien, har vedtaget lovgivning om industri- og teknologiparker.

| 1.7 | Parkerne udgør en ramme, som letter innovation og fremmer territorial udvikling. Deres aktiviteter omfatter som regel virksomhedsudklækning, fremme af teknologioverførsel og programmer til fordel for uformelle investorer (»business angels«). De indebærer tillige en enestående mulighed for at incitere til og forenkle transaktioner med risikovillig kapital. Parkerne bidrager i høj grad til at udforme, søsætte og gennemføre identiske eller beslægtede EU-programmer. De udgør nogle effektive partnere, som formår at fungere i netværker. |
| --- | --- |

1.7

Parkerne udgør en ramme, som letter innovation og fremmer territorial udvikling. Deres aktiviteter omfatter som regel virksomhedsudklækning, fremme af teknologioverførsel og programmer til fordel for uformelle investorer (»business angels«). De indebærer tillige en enestående mulighed for at incitere til og forenkle transaktioner med risikovillig kapital. Parkerne bidrager i høj grad til at udforme, søsætte og gennemføre identiske eller beslægtede EU-programmer. De udgør nogle effektive partnere, som formår at fungere i netværker.

| 1.8 | Etableringen og udviklingen af parker i de nye medlemsstater ledsages som regel af en praktisk konkretisering af principperne om respekt for miljøet. I de nye institutioner er denne konkretisering sikret fra første færd i kraft af strikse miljønormer, der trådte i kraft som følge af den harmonisering, der var en forudsætning for EU-tiltrædelse. I forbindelse med etablering af parker som følge af reorganisering eller industrielle forandringer har parkens oprettelse som oftest været det første skridt hen imod indførelse af miljøvenlige løsninger. |
| --- | --- |

1.8

Etableringen og udviklingen af parker i de nye medlemsstater ledsages som regel af en praktisk konkretisering af principperne om respekt for miljøet. I de nye institutioner er denne konkretisering sikret fra første færd i kraft af strikse miljønormer, der trådte i kraft som følge af den harmonisering, der var en forudsætning for EU-tiltrædelse. I forbindelse med etablering af parker som følge af reorganisering eller industrielle forandringer har parkens oprettelse som oftest været det første skridt hen imod indførelse af miljøvenlige løsninger.

| 1.9 | Parkerne er resultatet af et samspil af flere udviklingstendenser. De udgør en regional (lokal) reaktion på globaliseringen, er en reaktion på det nødvendige i at overvinde diverse kulturelle, nationale og etniske problemer samt det presserende behov for at afhjælpe vigtige lakuner i henseende til økonomisk udvikling. |
| --- | --- |

1.9

Parkerne er resultatet af et samspil af flere udviklingstendenser. De udgør en regional (lokal) reaktion på globaliseringen, er en reaktion på det nødvendige i at overvinde diverse kulturelle, nationale og etniske problemer samt det presserende behov for at afhjælpe vigtige lakuner i henseende til økonomisk udvikling.

| 1.10 | De løsninger, som parkerne bringer, har haft en klart positiv virkning på beskæftigelsen, idet der er oprettet en lang række nye arbejdspladser (i Ungarn er der f.eks. skabt over 140 000 nye arbejdspladser siden 1997). Parkernes udvikling har også øvet positiv indflydelse på virksomhedernes tilflytning til de pågældende regioner og har gjort det muligt at foregribe afindustrialisering (siden 1997 er der etableret over 2 500 virksomheder i industriparkerne i Ungarn). De arbejdspladser, som oprettes, har som regel berøring til højteknologier og kræver en faglig viden på et meget højt niveau for at kunne tage den industrielle omstrukturerings udfordringer op. |
| --- | --- |

1.10

De løsninger, som parkerne bringer, har haft en klart positiv virkning på beskæftigelsen, idet der er oprettet en lang række nye arbejdspladser (i Ungarn er der f.eks. skabt over 140 000 nye arbejdspladser siden 1997). Parkernes udvikling har også øvet positiv indflydelse på virksomhedernes tilflytning til de pågældende regioner og har gjort det muligt at foregribe afindustrialisering (siden 1997 er der etableret over 2 500 virksomheder i industriparkerne i Ungarn). De arbejdspladser, som oprettes, har som regel berøring til højteknologier og kræver en faglig viden på et meget højt niveau for at kunne tage den industrielle omstrukturerings udfordringer op.

| 1.11 | I de mere udviklede europæiske lande og især i EU-15 har det institutionelle, juridiske og finansielle system omkring regionalisering udviklet sig igennem årtier. Det samme gælder for de industrielle og terminologiske udviklingsstrukturer, som svarer udmærket til de omskiftelige vilkår i den økonomiske vækst og i nationale støtteordninger og EU-støtteordninger. I de nye medlemsstater er det især de fremskridt, som man mangler at gøre for at indhente det ophobede efterslæb på disse felter og komme på omgangshøjde med resten af EU, der står i rampelyset. I denne indsats er industriparkerne tillagt og tillægges fortsat ganske særlig opmærksomhed. De bidrager nemlig til at forbedre konkurrenceevnen, at reducere de territoriale udviklingsforskelle og at bringe løsninger på beskæftigelsesproblemerne. Der er det særlige ved situationen, at de økonomiske og sociale forbindelser, som var fremherskende ved EU-tiltrædelsen, stadig er tvefoldige: de traditionelle institutionelle, ledelsesmæssige og finansielle elementer manifesterer sig stadig tydeligt — om end de er for aftagende for en dels vedkommende — og befinder sig stadig tættere på de styrings- og administrationssystemer, som efterhånden er ved at vinde frem.
  I de lande, som er ved at tilslutte sig, har industriparkerne set dagens lys som værende udtryk for nye ambitioner med hensyn til den økonomiske og industrielle politik samt den territoriale udvikling. |
| --- | --- |

1.11

I de mere udviklede europæiske lande og især i EU-15 har det institutionelle, juridiske og finansielle system omkring regionalisering udviklet sig igennem årtier. Det samme gælder for de industrielle og terminologiske udviklingsstrukturer, som svarer udmærket til de omskiftelige vilkår i den økonomiske vækst og i nationale støtteordninger og EU-støtteordninger. I de nye medlemsstater er det især de fremskridt, som man mangler at gøre for at indhente det ophobede efterslæb på disse felter og komme på omgangshøjde med resten af EU, der står i rampelyset. I denne indsats er industriparkerne tillagt og tillægges fortsat ganske særlig opmærksomhed. De bidrager nemlig til at forbedre konkurrenceevnen, at reducere de territoriale udviklingsforskelle og at bringe løsninger på beskæftigelsesproblemerne. Der er det særlige ved situationen, at de økonomiske og sociale forbindelser, som var fremherskende ved EU-tiltrædelsen, stadig er tvefoldige: de traditionelle institutionelle, ledelsesmæssige og finansielle elementer manifesterer sig stadig tydeligt — om end de er for aftagende for en dels vedkommende — og befinder sig stadig tættere på de styrings- og administrationssystemer, som efterhånden er ved at vinde frem.

I de lande, som er ved at tilslutte sig, har industriparkerne set dagens lys som værende udtryk for nye ambitioner med hensyn til den økonomiske og industrielle politik samt den territoriale udvikling.

| 1.12 | Denne initiativudtalelse har, set i tilknytning til de opgaver, som påhviler EU, til formål at fremhæve det potentiale, som industriparkerne indebærer, og de elementer, som knytter dem sammen indbyrdes. Disse infrastrukturer, som fremmer den økonomiske og sociale samhørighed, fortjener ganske særlig opmærksomhed, når det gælder industrielle forandringer. Det skal understreges, at det netop er dannelsen af EU's interne regelværk, der har styrket industriparkernes rolle i EU-landene. I øvrigt har visse nye medlemsstater og lande, som forhandler om tiltrædelse, gennem flere år reageret på denne udvikling. Endvidere er disse strategier for økonomisk politik — som er særdeles komplekse, og som tager højde for industriparkernes potentiale og lægger op til en hensyntagen til de krav, som den internationale integration stiller — ikke blevet fremført overalt. |
| --- | --- |

1.12

Denne initiativudtalelse har, set i tilknytning til de opgaver, som påhviler EU, til formål at fremhæve det potentiale, som industriparkerne indebærer, og de elementer, som knytter dem sammen indbyrdes. Disse infrastrukturer, som fremmer den økonomiske og sociale samhørighed, fortjener ganske særlig opmærksomhed, når det gælder industrielle forandringer. Det skal understreges, at det netop er dannelsen af EU's interne regelværk, der har styrket industriparkernes rolle i EU-landene. I øvrigt har visse nye medlemsstater og lande, som forhandler om tiltrædelse, gennem flere år reageret på denne udvikling. Endvidere er disse strategier for økonomisk politik — som er særdeles komplekse, og som tager højde for industriparkernes potentiale og lægger op til en hensyntagen til de krav, som den internationale integration stiller — ikke blevet fremført overalt.

| 1.13 | I Kommissionens dokument IP/05/1252 anfører kommissæren for erhvervs- og virksomhedspolitik sammen med kommissæren for videnskab og forskning, at innovation og forskning er virksomhedens kerne. Der peges på betydningen af innovationspoler og erhvervsklynger med vægt på forskning; i punkt 3.2. i handlingsplanen til fremme af forskning og innovation efterlyses der en fremmeindsats for disse poler og klynger, og medlemsstaterne anmodes om fuldt ud at udnytte de muligheder, som strukturfondene indebærer (MEMO/05/366). |
| --- | --- |

1.13

I Kommissionens dokument IP/05/1252 anfører kommissæren for erhvervs- og virksomhedspolitik sammen med kommissæren for videnskab og forskning, at innovation og forskning er virksomhedens kerne. Der peges på betydningen af innovationspoler og erhvervsklynger med vægt på forskning; i punkt 3.2. i handlingsplanen til fremme af forskning og innovation efterlyses der en fremmeindsats for disse poler og klynger, og medlemsstaterne anmodes om fuldt ud at udnytte de muligheder, som strukturfondene indebærer (MEMO/05/366).

| 1.14 | Industri-, teknologi- og videnskabsparker og andre strukturer med tilsvarende betegnelser spiller en rolle som innovationspoler og medvirker herigennem til at konkretisere prioriteterne i den nuværende fase af gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker 2005-2008 og i Lissabon-strategien. Med denne initiativudtalelse ønsker Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg at fremme samarbejdet mellem strukturer af samme art i EU-15 på den ene side og i de 10 nye medlemsstater på den anden side samt at sætte skub i deres udvikling. Endvidere søger udvalget at styrke adgangen til den støtte, som Kommissionen yder, og til den finansiering, som kan opnås via andre EU-institutioner til fordel for industri-, teknologi-, videnskabs- og andre parker i samtlige EU-lande. |
| --- | --- |

1.14

Industri-, teknologi- og videnskabsparker og andre strukturer med tilsvarende betegnelser spiller en rolle som innovationspoler og medvirker herigennem til at konkretisere prioriteterne i den nuværende fase af gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker 2005-2008 og i Lissabon-strategien. Med denne initiativudtalelse ønsker Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg at fremme samarbejdet mellem strukturer af samme art i EU-15 på den ene side og i de 10 nye medlemsstater på den anden side samt at sætte skub i deres udvikling. Endvidere søger udvalget at styrke adgangen til den støtte, som Kommissionen yder, og til den finansiering, som kan opnås via andre EU-institutioner til fordel for industri-, teknologi-, videnskabs- og andre parker i samtlige EU-lande.

2.   Industriparker som innovationspoler: typer og udvikling verden over

2.1   Typer parker

Internationale erfaringer viser — og ovennævnte kilder går i samme retning — at der ikke i egentlig forstand findes to identiske industriparker. Det er også naturligt, at én og samme park løbende undergår ændringer. De net, som er i udvikling, viser på udmærket vis denne diversitet og parkernes tilpasningsevne til omskiftelige behov. Derfor har vi i det følgende valgt en global udlægning af begrebet »innovationspol«, som går ud over de aktiviteter, der gennemføres i parkerne, og som i streng forstand henhører under innovation i industri-, teknologi-, videnskabs- og andre sektorer, således at der omfattes en bred vifte af innovative, værdiskabende aktiviteter.

Denne tilgang er i harmoni med de termer, som Kommissionen anvender til at betegne konkurrenceevne- og innovationspoler. Ifølge Kommissionens definition bestemmes polerne af det snævre samarbejde mellem virksomheder, uddannelsescentre og private eller offentlige forskningsinstitutter inden for et afgrænset geografisk territorium. Polen iværksætter fælles projekter med en innovativ dimension og udskiller synergier mellem de forskellige lokale aktører. Disse former for samarbejde er koncentreret om fastlagte teknologiske eller videnskabelige områder og skal udgøre en kritisk masse for at kunne sikre konkurrenceevne og international gennemsigtighed

| 2.2 | Af typer parker, som kan inddeles i henhold til funktionerne (opgaverne), figurerer følgende:






  — | videnskabsparker |
| --- | --- | --- |

2.2

Af typer parker, som kan inddeles i henhold til funktionerne (opgaverne), figurerer følgende:

—

videnskabsparker

| — | teknologiparker |
| --- | --- |

—

teknologiparker

| — | innovationscentre og |
| --- | --- |

—

innovationscentre og

| — | kommercielle parker. |
| --- | --- |

—

kommercielle parker.

Følgende er kendetegnet ved en global organisationsstruktur:

| — | teknopol |
| --- | --- |

—

teknopol

| — | teknologisk pol |
| --- | --- |

—

teknologisk pol

| — | teknologidistrikt |
| --- | --- |

—

teknologidistrikt

| — | erhvervsklynge og metadistrikt. |
| --- | --- |

—

erhvervsklynge og metadistrikt.

Med hensyn til de kendetegn, som vedrører placeringen, kan der i bund og grund sondres mellem to typer parker:

| — | industriparker af typen »greenfield« og |
| --- | --- |

—

industriparker af typen »greenfield« og

| — | parker, som anlægges i områder, der er under sanering. |
| --- | --- |

—

parker, som anlægges i områder, der er under sanering.

| 2.3 | Parkerne udvikler sig løbende og gennemgår forskellige udviklingsfaser. De omfattende industrielle infrastrukturer er på tilbagetog til fordel for anlæg, som formår at skabe en mere avanceret og større merværdi, og hvor IKT og den brede innovative vifte af tjenesteydelser, som parkens administrator tilbyder de virksomheder, der slår sig ned i parken, spiller en stadig større rolle. |
| --- | --- |

2.3

Parkerne udvikler sig løbende og gennemgår forskellige udviklingsfaser. De omfattende industrielle infrastrukturer er på tilbagetog til fordel for anlæg, som formår at skabe en mere avanceret og større merværdi, og hvor IKT og den brede innovative vifte af tjenesteydelser, som parkens administrator tilbyder de virksomheder, der slår sig ned i parken, spiller en stadig større rolle.

3.   Situationen i de nye EU-lande

| 3.1 | Generelt findes der i de 10 medlemsstater, som tilsluttede sig EU pr. 1. maj 2004, industriparker, der svarer til visse typer infrastruktur, som beskrives nærmere i punkt 2.1. Cypern råder over flere strukturer, kaldet »virksomhedsudklækkere«. De finansieres delvis af staten, og der er tale om private foretagender, som forvalter forskellige konkrete projekter. |
| --- | --- |

3.1

Generelt findes der i de 10 medlemsstater, som tilsluttede sig EU pr. 1. maj 2004, industriparker, der svarer til visse typer infrastruktur, som beskrives nærmere i punkt 2.1. Cypern råder over flere strukturer, kaldet »virksomhedsudklækkere«. De finansieres delvis af staten, og der er tale om private foretagender, som forvalter forskellige konkrete projekter.

| 3.2 | I Tjekkiet er der oprettet 82 industriområder via CzehInvest, som er det statslige organ for investering i og udvikling af virksomheder, der som led i det statslige program har til formål at fremme udviklingen af industriområder. I 2002 blev dette program suppleret af nye underprogrammer under betegnelsen »Sanering af industriområder« og »Opførelse og genopretning af områder, som egner sig for leasing« og »Akkreditering af industrizoner«. |
| --- | --- |

3.2

I Tjekkiet er der oprettet 82 industriområder via CzehInvest, som er det statslige organ for investering i og udvikling af virksomheder, der som led i det statslige program har til formål at fremme udviklingen af industriområder. I 2002 blev dette program suppleret af nye underprogrammer under betegnelsen »Sanering af industriområder« og »Opførelse og genopretning af områder, som egner sig for leasing« og »Akkreditering af industrizoner«.

| 3.3 | I Estland findes der flere typer industriparker med forskellige karakteristika og under forskellige betegnelser. En del af dem så dagens lys takket være støtte fra lokale myndigheder og andre organisationer. De beskæftiger sig primært med forskning og udvikling og arbejder sammen med store universiteter. Landet råder i øjeblikket over to parker af denne type, nemlig i Tartu og i Tallinn. De industriparker, som er etableret med afsæt i private initiativer, består af virksomheder, der har gevinst for øje, og som hovedsagelig er aktive i sektorerne logistik, handel, industri og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

3.3

I Estland findes der flere typer industriparker med forskellige karakteristika og under forskellige betegnelser. En del af dem så dagens lys takket være støtte fra lokale myndigheder og andre organisationer. De beskæftiger sig primært med forskning og udvikling og arbejder sammen med store universiteter. Landet råder i øjeblikket over to parker af denne type, nemlig i Tartu og i Tallinn. De industriparker, som er etableret med afsæt i private initiativer, består af virksomheder, der har gevinst for øje, og som hovedsagelig er aktive i sektorerne logistik, handel, industri og tjenesteydelser.

| 3.4 | I Polen har de fleste industriparker set dagens lys igennem de seneste år. Deres økonomiske betydning er i øjeblikket ikke særlig stor, hvilket hovedsagelig skyldes, at det i dag især er de 14 »særlige økonomiske zoner«, der tiltrækker investorer, herunder ikke mindst udenlandske investorer. Disse zoner blev oprettet mellem 1995 og 1997 for en periode på 20 år i kraft af regeringsdekreter, som blev udstedt med afsæt i lovbestemmelser. For at fremme den regionale udvikling blev de placeret i industriregioner, som enten var lidet udviklede, eller som havde behov for industriel omstrukturering. Oprindelig blev investorerne lovet fritagelse for selskabsskat på helt op til 100 % i de første 10 år og 50 % i de følgende 10 år, ligesom de blev garanteret total fritagelse for beskatning af bygninger. Pr. 1. januar 2001 blev præferencesystemet bragt i overensstemmelse med EU's regler. De særlige økonomiske zoners specielle status skal ophøre senest i september 2017, og det må derfor formodes, at betydningen, antallet og arealet af industriparker fremover vil tage til. |
| --- | --- |

3.4

I Polen har de fleste industriparker set dagens lys igennem de seneste år. Deres økonomiske betydning er i øjeblikket ikke særlig stor, hvilket hovedsagelig skyldes, at det i dag især er de 14 »særlige økonomiske zoner«, der tiltrækker investorer, herunder ikke mindst udenlandske investorer. Disse zoner blev oprettet mellem 1995 og 1997 for en periode på 20 år i kraft af regeringsdekreter, som blev udstedt med afsæt i lovbestemmelser. For at fremme den regionale udvikling blev de placeret i industriregioner, som enten var lidet udviklede, eller som havde behov for industriel omstrukturering. Oprindelig blev investorerne lovet fritagelse for selskabsskat på helt op til 100 % i de første 10 år og 50 % i de følgende 10 år, ligesom de blev garanteret total fritagelse for beskatning af bygninger. Pr. 1. januar 2001 blev præferencesystemet bragt i overensstemmelse med EU's regler. De særlige økonomiske zoners specielle status skal ophøre senest i september 2017, og det må derfor formodes, at betydningen, antallet og arealet af industriparker fremover vil tage til.

| 3.5 | I Letland betegnes industriparker snarere »kommercielle parker«. Virksomhederne vælger at slå sig ned der på grund af de gunstige infrastrukturer og andre administrative vilkår, som de kan nyde godt af. I Letland er programmet for forskning og udvikling reguleret ved loven om innovation. |
| --- | --- |

3.5

I Letland betegnes industriparker snarere »kommercielle parker«. Virksomhederne vælger at slå sig ned der på grund af de gunstige infrastrukturer og andre administrative vilkår, som de kan nyde godt af. I Letland er programmet for forskning og udvikling reguleret ved loven om innovation.

| 3.6 | I Litauen har statens bestræbelser på at fremme udviklingen af industrier med stor arbejdskraftintensitet og med en relativ stor merværdi — elektronikindustrien og automobilelektronik — eller industrisektorer og tjenesteydelser, som har brug for en høj grad af intellektuel kapital — bioteknologier, it, laserteknologi — bidraget til at udforme landets industrielle struktur. Det program, som blev lanceret i anden halvdel af 1990'erne for at udvikle »industriparker« med en sund infrastruktur og omkring storbyer, havde form af et økonomisk udviklingsinstrument. Den industrielle udvikling blev koncentreret i storbyernes umiddelbare nærhed på grund af tilstedeværelsen af faglært arbejdskraft. |
| --- | --- |

3.6

I Litauen har statens bestræbelser på at fremme udviklingen af industrier med stor arbejdskraftintensitet og med en relativ stor merværdi — elektronikindustrien og automobilelektronik — eller industrisektorer og tjenesteydelser, som har brug for en høj grad af intellektuel kapital — bioteknologier, it, laserteknologi — bidraget til at udforme landets industrielle struktur. Det program, som blev lanceret i anden halvdel af 1990'erne for at udvikle »industriparker« med en sund infrastruktur og omkring storbyer, havde form af et økonomisk udviklingsinstrument. Den industrielle udvikling blev koncentreret i storbyernes umiddelbare nærhed på grund af tilstedeværelsen af faglært arbejdskraft.

| 3.7 | I Ungarn søsatte regeringen i 1997 et system til udvikling af industriparker. De langsigtede udviklingsscenarier vedrørende hvert industriparkprojekt skal forelægges til kvalificeret vurdering i økonomiministeriet. Hvis planerne er af tilstrækkelig høj standard, får forehavendet ret til at bære betegnelsen industripark. Industriparker har til formål at øge konkurrenceevnen, at skabe arbejdspladser og at tilvejebringe forudsætningerne for en industriaktivitet for logistik og for tjenesteydelser, som stemmer overens med EU's normer, og som er miljøvenlige. Ungarske industriparker tæller hen ved 2 500 udenlandske multinationale virksomheder og ungarske SMV'er, som beskæftiger over 140 000 mennesker. |
| --- | --- |

3.7

I Ungarn søsatte regeringen i 1997 et system til udvikling af industriparker. De langsigtede udviklingsscenarier vedrørende hvert industriparkprojekt skal forelægges til kvalificeret vurdering i økonomiministeriet. Hvis planerne er af tilstrækkelig høj standard, får forehavendet ret til at bære betegnelsen industripark. Industriparker har til formål at øge konkurrenceevnen, at skabe arbejdspladser og at tilvejebringe forudsætningerne for en industriaktivitet for logistik og for tjenesteydelser, som stemmer overens med EU's normer, og som er miljøvenlige. Ungarske industriparker tæller hen ved 2 500 udenlandske multinationale virksomheder og ungarske SMV'er, som beskæftiger over 140 000 mennesker.

| 3.8 | På Malta fremgår det af statistikkerne for sidste år, at industriproduktionen har en relativ stor vægt i økonomien. Malta Enterprise, som er agenturet til fremme af investeringer, har oprettet et »virksomhedsudklækningscenter« med det sigte at fremme udviklingen af innovative projekter, bl.a. i sektorerne informationsteknologier, telekommunikation, design inden for mekanik og elektrisk ingeniørvidenskab, industridesign, vedvarende energikilder og bioteknologi. Udklækningscentret giver virksomheder, som er aktive i de nævnte brancher, mulighed for at investere og opnå finansiering, samt giver dem adgang til de forskellige infrastrukturer, som er nødvendige, for at de kan fungere. |
| --- | --- |

3.8

På Malta fremgår det af statistikkerne for sidste år, at industriproduktionen har en relativ stor vægt i økonomien. Malta Enterprise, som er agenturet til fremme af investeringer, har oprettet et »virksomhedsudklækningscenter« med det sigte at fremme udviklingen af innovative projekter, bl.a. i sektorerne informationsteknologier, telekommunikation, design inden for mekanik og elektrisk ingeniørvidenskab, industridesign, vedvarende energikilder og bioteknologi. Udklækningscentret giver virksomheder, som er aktive i de nævnte brancher, mulighed for at investere og opnå finansiering, samt giver dem adgang til de forskellige infrastrukturer, som er nødvendige, for at de kan fungere.

| 3.9 | I Slovakiet er støtten til industriparker reguleret ved loven om industriparker (193/2001), som blev ændret i 2003 og 2004. I henhold til denne lov defineres industriparker som de områder, der indgår i et program for fysisk planlægning, inden for hvis grænser en eller flere virksomheder etablerer en industriproduktion. Lokale og regionale myndigheder kan oprette en industripark på et stykke jord, som de ejer. Loven giver tillige to eller flere kommuner mulighed for sammen at oprette en industripark på et kontraktbaseret grundlag. |
| --- | --- |

3.9

I Slovakiet er støtten til industriparker reguleret ved loven om industriparker (193/2001), som blev ændret i 2003 og 2004. I henhold til denne lov defineres industriparker som de områder, der indgår i et program for fysisk planlægning, inden for hvis grænser en eller flere virksomheder etablerer en industriproduktion. Lokale og regionale myndigheder kan oprette en industripark på et stykke jord, som de ejer. Loven giver tillige to eller flere kommuner mulighed for sammen at oprette en industripark på et kontraktbaseret grundlag.

| 3.10 | I Slovenien kaldes industriparker »teknologiparker«. Deres formål er at give stødet til etablering af og fremme af udviklingen af iværksætterprojekter, som kræver anvendelse af avancerede teknologier eller omfattende videnskabelig forberedelse. Disse teknologiparker tilvejebringer samtidig de fysiske og intellektuelle infrastrukturer, som er nødvendige for at kunne iværksætte disse initiativer, og lægger særlig vægt på SMV'ers behov. De fungerer ligeledes som bindeled mellem virksomhederne og højere undervisningsinstitutioner. Det fremgår af dokumenter fra økonomiministeriet, at en teknologipark er en juridisk person, som ligeledes bistår ved konkretisering af projekter, i modsætning til en udklækker, der, selv om der også er tale om en juridisk person, nøjes med at tilvejebringe vilkårene for opstarten. |
| --- | --- |

3.10

I Slovenien kaldes industriparker »teknologiparker«. Deres formål er at give stødet til etablering af og fremme af udviklingen af iværksætterprojekter, som kræver anvendelse af avancerede teknologier eller omfattende videnskabelig forberedelse. Disse teknologiparker tilvejebringer samtidig de fysiske og intellektuelle infrastrukturer, som er nødvendige for at kunne iværksætte disse initiativer, og lægger særlig vægt på SMV'ers behov. De fungerer ligeledes som bindeled mellem virksomhederne og højere undervisningsinstitutioner. Det fremgår af dokumenter fra økonomiministeriet, at en teknologipark er en juridisk person, som ligeledes bistår ved konkretisering af projekter, i modsætning til en udklækker, der, selv om der også er tale om en juridisk person, nøjes med at tilvejebringe vilkårene for opstarten.

4.   Strategiske målsætninger, modeller

| 4.1 | Parkerne danner — uanset forskellene mellem dem — gradvist et net, som indgår i den økonomiske politik, industripolitikken og innovationspolitikken i et givet land, og som er bygget op omkring en helhed af offentlige mål. Ved at se nærmere på de offentlige myndigheders prioriteter kan man iagttage en indsats, som er koncentreret om opgaver (som er tematiske og som er koncentreret om den offentlige del), en indsats, som er koncentreret om formidling (hvor hovedvægten lægges på følgevirkninger og synergier), samt en kombination af begge dele. |
| --- | --- |

4.1

Parkerne danner — uanset forskellene mellem dem — gradvist et net, som indgår i den økonomiske politik, industripolitikken og innovationspolitikken i et givet land, og som er bygget op omkring en helhed af offentlige mål. Ved at se nærmere på de offentlige myndigheders prioriteter kan man iagttage en indsats, som er koncentreret om opgaver (som er tematiske og som er koncentreret om den offentlige del), en indsats, som er koncentreret om formidling (hvor hovedvægten lægges på følgevirkninger og synergier), samt en kombination af begge dele.

| 4.2 | De to modeller, som inddeles efter deres overordnede mål, adskiller sig ikke stift fra hinanden, idet man ved eksempelvis gennem industriparker at yde finansiel støtte til højteknologier i en region ikke blot forbedrer situationen i regionen, men også sætter skub i innovation overordnet set. Det er kun et spørgsmål om at definere prioriteterne. |
| --- | --- |

4.2

De to modeller, som inddeles efter deres overordnede mål, adskiller sig ikke stift fra hinanden, idet man ved eksempelvis gennem industriparker at yde finansiel støtte til højteknologier i en region ikke blot forbedrer situationen i regionen, men også sætter skub i innovation overordnet set. Det er kun et spørgsmål om at definere prioriteterne.

5.   Lissabon-processen og industriparker

| 5.1 | Lissabon-processen opstiller som særligt vigtige opgaver udvikling af innovation som middel til at sætte skub i vækst, beskæftigelse og bæredygtighed, fremme af teknologiformidling samt udnyttelse og kommerciel konkretisering af resultaterne af forskning og udvikling. Med hensyn til de organisatoriske, finansielle og juridiske forudsætninger spiller industriparkerne og de strukturer, som er knyttet til dem, en særlig vigtig rolle. |
| --- | --- |

5.1

Lissabon-processen opstiller som særligt vigtige opgaver udvikling af innovation som middel til at sætte skub i vækst, beskæftigelse og bæredygtighed, fremme af teknologiformidling samt udnyttelse og kommerciel konkretisering af resultaterne af forskning og udvikling. Med hensyn til de organisatoriske, finansielle og juridiske forudsætninger spiller industriparkerne og de strukturer, som er knyttet til dem, en særlig vigtig rolle.

| 5.2 | Industriparkerne er kendetegnet ved den ganske specielle rolle, som de spiller for fremme af innovation. Derfor er det ikke nok, når der udformes net af industriparker, at man beskæftiger sig med de aspekter, som vedrører industrien i striks forstand og landbrug: tilførsel af et intellektuelt, akademisk og universitetsbaseret grundlag bliver stadig mere nødvendigt for at kunne løfte de udfordringer, som økonomien stilles over for. Forbedring af konkurrenceevne, nå frem til større økonomisk fleksibilitet, udnyttelse af medarbejdernes trumfer: disse mål kan nås ved at tilføre et intellektuelt grundlag og ved at lægge vægt på økonomisk innovationsformåen. |
| --- | --- |

5.2

Industriparkerne er kendetegnet ved den ganske specielle rolle, som de spiller for fremme af innovation. Derfor er det ikke nok, når der udformes net af industriparker, at man beskæftiger sig med de aspekter, som vedrører industrien i striks forstand og landbrug: tilførsel af et intellektuelt, akademisk og universitetsbaseret grundlag bliver stadig mere nødvendigt for at kunne løfte de udfordringer, som økonomien stilles over for. Forbedring af konkurrenceevne, nå frem til større økonomisk fleksibilitet, udnyttelse af medarbejdernes trumfer: disse mål kan nås ved at tilføre et intellektuelt grundlag og ved at lægge vægt på økonomisk innovationsformåen.

6.   Videnoverførsel, innovation

6.1   Innovationscentre, overførselsagenturer

| 6.1.1 | Disse institutioner har en aktionsrækkevidde, der ikke er begrænset til et nøje afgrænset område: de skaber broer mellem videnskab og økonomi via de tjenesteydelser, som de leverer (enten nonprofit eller med gevinst for øje) til virksomhederne i en region eller et land. Hovedforskellen mellem de forskellige kategorier afhænger af, om de fungerer som agenturer, der leverer tjenesteydelser (donor), eller som en virksomhed, der står som modtager. Centrene og agenturerne stimulerer virksomhederne og hjælper dem med at udnytte opnåede forskningsresultater ved at fungere som mellemled i processen. Derimod omfatter organisationer, som leverer F&U-tjenesteydelser, forskningsinstitutter, som i visse tilfælde er slået sammen med modtagervirksomheder til én enkelt enhed. |
| --- | --- |

6.1.1

Disse institutioner har en aktionsrækkevidde, der ikke er begrænset til et nøje afgrænset område: de skaber broer mellem videnskab og økonomi via de tjenesteydelser, som de leverer (enten nonprofit eller med gevinst for øje) til virksomhederne i en region eller et land. Hovedforskellen mellem de forskellige kategorier afhænger af, om de fungerer som agenturer, der leverer tjenesteydelser (donor), eller som en virksomhed, der står som modtager. Centrene og agenturerne stimulerer virksomhederne og hjælper dem med at udnytte opnåede forskningsresultater ved at fungere som mellemled i processen. Derimod omfatter organisationer, som leverer F&U-tjenesteydelser, forskningsinstitutter, som i visse tilfælde er slået sammen med modtagervirksomheder til én enkelt enhed.

| 6.1.2 | De vigtigste tjenesteydelser, som centrene og agenturerne leverer, er følgende: rådgivning, teknologiformidling, forvaltning af en database med kommercielle oplysninger, tilrettelæggelse af erhvervsmøder og messer, kontakt til sagkyndige, levering af den infrastruktur, som er nødvendig for at gennemføre forsøg, støtte til formidling, kontakt til business angels og netværksetablering. |
| --- | --- |

6.1.2

De vigtigste tjenesteydelser, som centrene og agenturerne leverer, er følgende: rådgivning, teknologiformidling, forvaltning af en database med kommercielle oplysninger, tilrettelæggelse af erhvervsmøder og messer, kontakt til sagkyndige, levering af den infrastruktur, som er nødvendig for at gennemføre forsøg, støtte til formidling, kontakt til business angels og netværksetablering.

| 6.1.3 | Disse organer leverer især virksomhedsrådgivning. Som eksempel kan nævnes, at innovationscentrene i Holland og forsknings- og udviklingsnetværket i Norge fungerer som formidler. De tjenesteydelser, som de leverer til virksomhederne, består så at sige i at formidle resultaterne af forskning og at gøre det muligt at assimilere denne. I Tyskland foretager overførselscentre og agenturer teknologioverførsel mere direkte ved at levere tjenesteydelser af denne art i stil med de forædlingsindustriservicecentre, der findes i USA. Deres tjenesteydelser omfatter lån af forskere, som finansieres af statslige programmer, med ydelse af finansiel bistand til virksomheder, der beskæftiger universitetsforskere, idet en del af lønudgifterne dækkes. |
| --- | --- |

6.1.3

Disse organer leverer især virksomhedsrådgivning. Som eksempel kan nævnes, at innovationscentrene i Holland og forsknings- og udviklingsnetværket i Norge fungerer som formidler. De tjenesteydelser, som de leverer til virksomhederne, består så at sige i at formidle resultaterne af forskning og at gøre det muligt at assimilere denne. I Tyskland foretager overførselscentre og agenturer teknologioverførsel mere direkte ved at levere tjenesteydelser af denne art i stil med de forædlingsindustriservicecentre, der findes i USA. Deres tjenesteydelser omfatter lån af forskere, som finansieres af statslige programmer, med ydelse af finansiel bistand til virksomheder, der beskæftiger universitetsforskere, idet en del af lønudgifterne dækkes.

| 6.1.4 | Agenturer af denne art oprettes som regel med afsæt i offentlige initiativer (eller evt. via et handelskammer, som tilfældet er i Tyskland), idet det for dem, der nyder godt at sådanne programmer, forholder sig sådan, at teknologiudviklingen kun kan blive virkelig effektiv og dermed komme økonomiens langsigtede interesser til gavn, hvis der ydes ekstern støtte, hvilket i de fleste tilfælde udgår fra staten. Med hensyn til finansieringen er situationen mere forskelligartet: som eksempel kan nævnes, at innovationscentrene i Holland finansieres af økonomiministeriet og tilbyder visse gratis serviceydelser (f.eks. de første 16 timers rådgivning). Det arbejde, som udføres af norske F&U-attachéer, er også statsfinansieret. I Tyskland og USA derimod stammer støtten til disse centre fra en særlig fond, og støtten reduceres med tiden; over tre år i Tyskland, seks år i USA, hvor startniveauet er 50 %. Nogle tjenesteydelser leveres på kommercielt grundlag, mens andre er nonprofit. |
| --- | --- |

6.1.4

Agenturer af denne art oprettes som regel med afsæt i offentlige initiativer (eller evt. via et handelskammer, som tilfældet er i Tyskland), idet det for dem, der nyder godt at sådanne programmer, forholder sig sådan, at teknologiudviklingen kun kan blive virkelig effektiv og dermed komme økonomiens langsigtede interesser til gavn, hvis der ydes ekstern støtte, hvilket i de fleste tilfælde udgår fra staten. Med hensyn til finansieringen er situationen mere forskelligartet: som eksempel kan nævnes, at innovationscentrene i Holland finansieres af økonomiministeriet og tilbyder visse gratis serviceydelser (f.eks. de første 16 timers rådgivning). Det arbejde, som udføres af norske F&U-attachéer, er også statsfinansieret. I Tyskland og USA derimod stammer støtten til disse centre fra en særlig fond, og støtten reduceres med tiden; over tre år i Tyskland, seks år i USA, hvor startniveauet er 50 %. Nogle tjenesteydelser leveres på kommercielt grundlag, mens andre er nonprofit.

6.2   Organisationer, som leverer F&U-tjenester

| 6.2.1 | De karakteristiske træk ved disse mere højtstrukturerede agenturer er, at de har til formål at bringe videnskab og industri tættere på hinanden, at forene industri- og andre typer forskningsinstitutioner og –virksomheder i netværker og tillige, med opbakning fra statslige bevillinger, at levere F&U-tjenester på kontraktgrundlag, hovedsagelig til små og mellemstore virksomheder. Selv om deres aktiviteter i vid udstrækning er koblet til universiteter, kan de holdes adskilt fra universitetsagenturer og –parker. |
| --- | --- |

6.2.1

De karakteristiske træk ved disse mere højtstrukturerede agenturer er, at de har til formål at bringe videnskab og industri tættere på hinanden, at forene industri- og andre typer forskningsinstitutioner og –virksomheder i netværker og tillige, med opbakning fra statslige bevillinger, at levere F&U-tjenester på kontraktgrundlag, hovedsagelig til små og mellemstore virksomheder. Selv om deres aktiviteter i vid udstrækning er koblet til universiteter, kan de holdes adskilt fra universitetsagenturer og –parker.

| 6.2.2 | Også disse organer etableres med afsæt i offentlige initiativer og er i øvrigt undertiden statsdrevne. Kunder fra den private sektor (industrier) og den offentlige sektor (f.eks. ministerier) giver dem til opgave at formidle resultaterne af den videnskabelige forskning. Dog kan det konstateres, at der er store forskelle med hensyn til deres finansiering. Denne kan variere fra 10 til 100 % i visse tilfælde. |
| --- | --- |

6.2.2

Også disse organer etableres med afsæt i offentlige initiativer og er i øvrigt undertiden statsdrevne. Kunder fra den private sektor (industrier) og den offentlige sektor (f.eks. ministerier) giver dem til opgave at formidle resultaterne af den videnskabelige forskning. Dog kan det konstateres, at der er store forskelle med hensyn til deres finansiering. Denne kan variere fra 10 til 100 % i visse tilfælde.

6.3   Former for samarbejde mellem den akademiske verden og industrien i form af parker

| 6.3.1 | De fleste af disse parker er beliggende i nærheden af videnfrembringende institutioner (hovedsagelig universiteter og forskningsinstitutioner) og har kontraktlige forbindelser til dem; i nogle tilfælde fungerer de som en del af dem. Af ungarske eksempler kan nævnes InfoPark eller INNOTECH Innovation Park under Budapests tekniske universitet. Imidlertid stammer den nødvendige finansielle opbakning fra nationale eller lokale kilder. Takket være en teknisk infrastruktur af høj kvalitet sikrer de, at en stadig bredere vifte af forudsætninger for innovation er til stede. Med hjælp fra teknologisk overførsel kan stadig flere etaper i innovationsprocessen omfattes og den række af aktiviteter, som finder sted inden for én enkelt industripark, kan udvides, så aktiviteterne kommer til at omfatte markedsklare produkter, masseproduktion og sågar indførelse af nye industrisektorer. |
| --- | --- |

6.3.1

De fleste af disse parker er beliggende i nærheden af videnfrembringende institutioner (hovedsagelig universiteter og forskningsinstitutioner) og har kontraktlige forbindelser til dem; i nogle tilfælde fungerer de som en del af dem. Af ungarske eksempler kan nævnes InfoPark eller INNOTECH Innovation Park under Budapests tekniske universitet. Imidlertid stammer den nødvendige finansielle opbakning fra nationale eller lokale kilder. Takket være en teknisk infrastruktur af høj kvalitet sikrer de, at en stadig bredere vifte af forudsætninger for innovation er til stede. Med hjælp fra teknologisk overførsel kan stadig flere etaper i innovationsprocessen omfattes og den række af aktiviteter, som finder sted inden for én enkelt industripark, kan udvides, så aktiviteterne kommer til at omfatte markedsklare produkter, masseproduktion og sågar indførelse af nye industrisektorer.

| 6.3.2 | Mange videnskabs- og forskningsparker ligger til grund for velstand og har skabt adskillige videnskabelige muligheder i de områder, hvor de er etableret. Der findes en lang række sådanne områder i Frankrig (f.eks. Lyon). For andre franske parkers vedkommende spiller »teknopolis«-modellen en nøglerolle, og den opfattes som et enestående nyt bymæssigt begreb. De første japanske parker blev etableret på lignende vis, men inden for rammerne af et program, som byggede på en version af teknopolis-modellen i stil med den franske. Den bedst kendte er Tsukala, en »greenfield«-udvikling, som blev etableret som en helt ny videnskabsby. I dag bygger mange teknopoler på lokale initiativer. I USA var det i områder som disse, at de første innovationsparker blev placeret (f.eks. Silicon Valley og omkring route 128 i Boston). |
| --- | --- |

6.3.2

Mange videnskabs- og forskningsparker ligger til grund for velstand og har skabt adskillige videnskabelige muligheder i de områder, hvor de er etableret. Der findes en lang række sådanne områder i Frankrig (f.eks. Lyon). For andre franske parkers vedkommende spiller »teknopolis«-modellen en nøglerolle, og den opfattes som et enestående nyt bymæssigt begreb. De første japanske parker blev etableret på lignende vis, men inden for rammerne af et program, som byggede på en version af teknopolis-modellen i stil med den franske. Den bedst kendte er Tsukala, en »greenfield«-udvikling, som blev etableret som en helt ny videnskabsby. I dag bygger mange teknopoler på lokale initiativer. I USA var det i områder som disse, at de første innovationsparker blev placeret (f.eks. Silicon Valley og omkring route 128 i Boston).

| 6.3.3 | I dag findes der innovationsparker i alle Den Europæiske Unions lande, fra Lissabon til Athen. De hidtil behandlede parker er de mest komplekse af de innovationsorienterede organisationer og rummer det største organisatoriske potentiale, fordi de med hensyn til at fremme innovation kan tilbyde de fordele, som omtales ovenfor. |
| --- | --- |

6.3.3

I dag findes der innovationsparker i alle Den Europæiske Unions lande, fra Lissabon til Athen. De hidtil behandlede parker er de mest komplekse af de innovationsorienterede organisationer og rummer det største organisatoriske potentiale, fordi de med hensyn til at fremme innovation kan tilbyde de fordele, som omtales ovenfor.

7.   Henstillinger

| 7.1 | EØSU mener, at Den Europæiske Union bør spille en aktiv rolle med henblik på at fremme etableringen og udviklingen af industriparker og teknologiparker som innovationspoler i EU's medlemsstater og regioner for derigennem at muliggøre fuld integration af nye og gamle medlemsstater i et udvidet indre marked, som et af nøgleelementerne i det nye partnerskab for vækst og udvikling, som den genlancerede Lissabon-strategi lægger op til. Det endelige mål er:






  — | at styrke de nye medlemsstaters konkurrenceevne og nedbringe de regionale skævheder for derigennem at sikre bedre overordnede økonomiske resultater i EU; |
| --- | --- | --- |

7.1

EØSU mener, at Den Europæiske Union bør spille en aktiv rolle med henblik på at fremme etableringen og udviklingen af industriparker og teknologiparker som innovationspoler i EU's medlemsstater og regioner for derigennem at muliggøre fuld integration af nye og gamle medlemsstater i et udvidet indre marked, som et af nøgleelementerne i det nye partnerskab for vækst og udvikling, som den genlancerede Lissabon-strategi lægger op til. Det endelige mål er:

—

at styrke de nye medlemsstaters konkurrenceevne og nedbringe de regionale skævheder for derigennem at sikre bedre overordnede økonomiske resultater i EU;

| — | at øge konkurrenceevnen på regionalt og lokalt plan ved at muliggøre en mere effektiv styring af den industrielle omstrukturering, af genanvendelsen af naturlige, finansielle og menneskelige ressourcer, og af en strategi, som formår at imødegå den komplekse beskaffenhed af de økonomiske og teknologiske udfordringer og muligheder, som den europæiske integration og det globale marked frembyder; |
| --- | --- |

—

at øge konkurrenceevnen på regionalt og lokalt plan ved at muliggøre en mere effektiv styring af den industrielle omstrukturering, af genanvendelsen af naturlige, finansielle og menneskelige ressourcer, og af en strategi, som formår at imødegå den komplekse beskaffenhed af de økonomiske og teknologiske udfordringer og muligheder, som den europæiske integration og det globale marked frembyder;

| — | at sikre, at man til fulde udnytter de muligheder, som færdiggørelsen af det udvidede Europas indre marked rummer, f.eks. netværkssamarbejde mellem teknologiparker og industriparker på tværregionalt plan, med udgangspunkt i deres overordnede mål; |
| --- | --- |

—

at sikre, at man til fulde udnytter de muligheder, som færdiggørelsen af det udvidede Europas indre marked rummer, f.eks. netværkssamarbejde mellem teknologiparker og industriparker på tværregionalt plan, med udgangspunkt i deres overordnede mål;

| — | at højne den generelle standard inden for forskning og innovation og den kommercielle udnyttelse og markedsrealisering af forskningsresultater, gennem endnu tættere bånd mellem SMV'er, den videnskabelige verden og forskning, uddannelse af højtkvalificeret personale på både det operationelle og organisatoriske plan, modernisering af den offentlige forvaltning og den omgivende lovramme, kapacitetsopbygning for alle aktører, som medvirker i parkernes beslutningsproces, samt, for at EU kan blive den mest dynamiske økonomi i verden, at afsætte 3 % af BNP til innovation; |
| --- | --- |

—

at højne den generelle standard inden for forskning og innovation og den kommercielle udnyttelse og markedsrealisering af forskningsresultater, gennem endnu tættere bånd mellem SMV'er, den videnskabelige verden og forskning, uddannelse af højtkvalificeret personale på både det operationelle og organisatoriske plan, modernisering af den offentlige forvaltning og den omgivende lovramme, kapacitetsopbygning for alle aktører, som medvirker i parkernes beslutningsproces, samt, for at EU kan blive den mest dynamiske økonomi i verden, at afsætte 3 % af BNP til innovation;

| — | at benytte europæiske netværker af teknologi- og industriparker til at sætte skub i samspillet mellem industri, servicesektoren og den finansielle sektor, og samtidig styrke de teknologiske bånd og opbygningen af kapacitet til at absorbere og videreformidle ny viden, for herigennem at fremme innovation og konkurrenceevne og sikre, at mål som vækst, konkurrenceevne, beskæftigelse, bæredygtig udvikling og lige muligheder bliver forenelige med hinanden og kan opnås gennem samspil og konsensus; |
| --- | --- |

—

at benytte europæiske netværker af teknologi- og industriparker til at sætte skub i samspillet mellem industri, servicesektoren og den finansielle sektor, og samtidig styrke de teknologiske bånd og opbygningen af kapacitet til at absorbere og videreformidle ny viden, for herigennem at fremme innovation og konkurrenceevne og sikre, at mål som vækst, konkurrenceevne, beskæftigelse, bæredygtig udvikling og lige muligheder bliver forenelige med hinanden og kan opnås gennem samspil og konsensus;

| — | at overvåge og evaluere industri- og teknologiparkers resultater, reelle tekniske formåen, faktiske landvindinger og øvrige gunstige virkninger; dette bør foretages med jævne mellemrum og ud fra forhåndsfastlagte standardkriterier; |
| --- | --- |

—

at overvåge og evaluere industri- og teknologiparkers resultater, reelle tekniske formåen, faktiske landvindinger og øvrige gunstige virkninger; dette bør foretages med jævne mellemrum og ud fra forhåndsfastlagte standardkriterier;

| — | at sikre overensstemmelse med EU's bestemmelser, herunder reglerne om konkurrence og offentlig finansiering, samtidig med at der tages hensyn til udviklingen i disse bestemmelser. |
| --- | --- |

—

at sikre overensstemmelse med EU's bestemmelser, herunder reglerne om konkurrence og offentlig finansiering, samtidig med at der tages hensyn til udviklingen i disse bestemmelser.

| 7.2.1 | Efter EØSU's mening bør tiltagene til fremme af industri- og teknologiparker udvikles på tre niveauer, nemlig europæisk, nationalt og regionalt/lokalt, i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet, som er nedfældet i traktaterne, og under overholdelse af EU's regler, herunder konkurrencereglerne. |
| --- | --- |

7.2.1

Efter EØSU's mening bør tiltagene til fremme af industri- og teknologiparker udvikles på tre niveauer, nemlig europæisk, nationalt og regionalt/lokalt, i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet, som er nedfældet i traktaterne, og under overholdelse af EU's regler, herunder konkurrencereglerne.

| 7.2.2 | EØSU går ind for en overordnet, integreret tilgang, som omfatter det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, EIF- og EIB-støtte, det europæiske vækstinitiativ, strukturfondene, det flerårige program for virksomheder og iværksætterkultur, det nye instrument til partnerskabspolitik, rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og EF-programmer inden for undervisning og uddannelse, samtidig med at der bør tages hensyn til de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker for 2005-2008. En sådan tilgang vil sikre fleksibilitet ved valget af instrumenter, tæt samordning, konsekvens og enkelhed, og dermed lette deltagelsen i programmer og gøre det muligt at anskue forslag fra flere synsvinkler. Alt dette vil muliggøre støtte til integrerede samarbejdsprogrammer mellem industriparker, teknologiparker og industridistrikter på inter- og transregionalt plan samt til udvikling af paneuropæiske netværker. |
| --- | --- |

7.2.2

EØSU går ind for en overordnet, integreret tilgang, som omfatter det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, EIF- og EIB-støtte, det europæiske vækstinitiativ, strukturfondene, det flerårige program for virksomheder og iværksætterkultur, det nye instrument til partnerskabspolitik, rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og EF-programmer inden for undervisning og uddannelse, samtidig med at der bør tages hensyn til de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker for 2005-2008. En sådan tilgang vil sikre fleksibilitet ved valget af instrumenter, tæt samordning, konsekvens og enkelhed, og dermed lette deltagelsen i programmer og gøre det muligt at anskue forslag fra flere synsvinkler. Alt dette vil muliggøre støtte til integrerede samarbejdsprogrammer mellem industriparker, teknologiparker og industridistrikter på inter- og transregionalt plan samt til udvikling af paneuropæiske netværker.

| 7.2.3 | Med hensyn til mekanismerne i det nye rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (se INT/270, studiegruppe) foreslår EØSU, at programmerne om »iværksætterkultur og innovation« og om »støtte til IKT-politikken« udtrykkeligt omtaler udvikling af netværker af industriparker, teknologiparker og industridistrikter, med særlig henvisning til fremme af sådanne netværker gennem tilrådighedstillelse af midler til de indledende etaper og ved at give lettere adgang til risikovillig kapital, samt via tiltag med sigte på at fremme indførelsen og en mere effektiv udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologier gennem e-Europe- og i2010-initiativer. De nye mekanismer i rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation bør omfatte støtte til netværker af industri- og teknologiparker og –distrikter; dette vil også kunne øge SMV's adgang til det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration. |
| --- | --- |

7.2.3

Med hensyn til mekanismerne i det nye rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (se INT/270, studiegruppe) foreslår EØSU, at programmerne om »iværksætterkultur og innovation« og om »støtte til IKT-politikken« udtrykkeligt omtaler udvikling af netværker af industriparker, teknologiparker og industridistrikter, med særlig henvisning til fremme af sådanne netværker gennem tilrådighedstillelse af midler til de indledende etaper og ved at give lettere adgang til risikovillig kapital, samt via tiltag med sigte på at fremme indførelsen og en mere effektiv udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologier gennem e-Europe- og i2010-initiativer. De nye mekanismer i rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation bør omfatte støtte til netværker af industri- og teknologiparker og –distrikter; dette vil også kunne øge SMV's adgang til det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration.

| 7.2.4 | Med hensyn til de enkeltprogrammer, som indgår i det 7. rammeprogram, især »kapacitet«, »mennesker« og »FFC« (Det Fælles Forskningscenter), ønsker EØSU at fremsætte følgende henstillinger:






  — | der er behov for bedre støtteforanstaltninger for SMV, især med hensyn til forskning, og organisationer og sammenslutninger af SMV; det bør erkendes, at det paneuropæiske netværk af industri- og teknologiparker og klynger og industridistrikter er fuldt berettigede til at indgive forskningsforslag; |
| --- | --- | --- |

7.2.4

Med hensyn til de enkeltprogrammer, som indgår i det 7. rammeprogram, især »kapacitet«, »mennesker« og »FFC« (Det Fælles Forskningscenter), ønsker EØSU at fremsætte følgende henstillinger:

—

der er behov for bedre støtteforanstaltninger for SMV, især med hensyn til forskning, og organisationer og sammenslutninger af SMV; det bør erkendes, at det paneuropæiske netværk af industri- og teknologiparker og klynger og industridistrikter er fuldt berettigede til at indgive forskningsforslag;

| — | der bør tages skridt til at øge de europæiske regioners forsknings- og videnpotentiale, at understøtte udviklingen af industri- og teknologiparker og klynger samt paneuropæiske netværker af parker og klynger, at finansiere »fremadskuende«, participative teknologiaktiviteter med det sigte at opstille mellem- og langsigtede planer og strategier, tillige med prognosevirksomhed vedrørende temaet »videnskab i samfundet og humaniora«, som indgår i særprogrammet om »samarbejde«; |
| --- | --- |

—

der bør tages skridt til at øge de europæiske regioners forsknings- og videnpotentiale, at understøtte udviklingen af industri- og teknologiparker og klynger samt paneuropæiske netværker af parker og klynger, at finansiere »fremadskuende«, participative teknologiaktiviteter med det sigte at opstille mellem- og langsigtede planer og strategier, tillige med prognosevirksomhed vedrørende temaet »videnskab i samfundet og humaniora«, som indgår i særprogrammet om »samarbejde«;

| — | de menneskelige og finansielle ressourcer, som der lægges op til for karriereforløb og partnerskaber på tværs af erhvervslivet og den akademiske verden under særprogrammet for »mennesker«, og især forskere, som kender de særlige aspekter ved udvikling af SMV'er, bør stilles til rådighed til dækning af industri- og teknologiparkers samt klyngers behov; |
| --- | --- |

—

de menneskelige og finansielle ressourcer, som der lægges op til for karriereforløb og partnerskaber på tværs af erhvervslivet og den akademiske verden under særprogrammet for »mennesker«, og især forskere, som kender de særlige aspekter ved udvikling af SMV'er, bør stilles til rådighed til dækning af industri- og teknologiparkers samt klyngers behov;

| — | Det Fælles Forskningscenters sagkundskab bør gøres fuldt tilgængelig for industri- og teknologiparker samt klynger gennem finansiering af deres deltagelse i indirekte aktiviteter med hensyn til netværkssamarbejde, fremme af uddannelse og mobilitet samt etablering af teknologiplatforme; de bør drage fordel af den store europæiske merværdi, som FFC og dets forskningsinstitutter, herunder især IPTS i Sevilla, indebærer. |
| --- | --- |

—

Det Fælles Forskningscenters sagkundskab bør gøres fuldt tilgængelig for industri- og teknologiparker samt klynger gennem finansiering af deres deltagelse i indirekte aktiviteter med hensyn til netværkssamarbejde, fremme af uddannelse og mobilitet samt etablering af teknologiplatforme; de bør drage fordel af den store europæiske merværdi, som FFC og dets forskningsinstitutter, herunder især IPTS i Sevilla, indebærer.

| 7.2.5 | Med hensyn til EIF, EIB, vækstinitiativet og struktur- og samhørighedsfondene bør der tages skridt til at følge op på konklusionerne fra det europæiske topmøde i marts 2005 ved at skabe flere og bedre synergier inden for forskning og innovation mellem EF's fonde, EIF og EIB. Det Europæiske Råd understregede tillige, hvor vigtigt det er, at de regionale og lokale aktører tager et større ansvar for Lissabon-strategien og dens tre søjler (økonomi, socialt og miljø). EØSU henstiller, at man øger bestræbelserne på at udvikle samhørighedspolitikken — som skal fremme konvergens, konkurrenceevne og territorialt samarbejde — og afsætter flere ressourcer til innovation og udvikling af et vidensamfund, så det bliver muligt at foregribe og stimulere økonomiske ændringer, som kan være med til at forbedre konkurrenceevnen og øge de konkurrencemæssige fordele; man bør ligeledes styrke arbejdskraftens faglige kvalifikationer, især i de nye medlemsstater. Med sigte herpå bør industri- og teknologiparkernes samt klyngernes aktiviteter og netværker udvikles gennem europæisk territorialt samarbejde og offentlig-private partnerskaber (OPP) og gennem finansiering af programmer såsom EIF's Innovation-2010-initiativ. |
| --- | --- |

7.2.5

Med hensyn til EIF, EIB, vækstinitiativet og struktur- og samhørighedsfondene bør der tages skridt til at følge op på konklusionerne fra det europæiske topmøde i marts 2005 ved at skabe flere og bedre synergier inden for forskning og innovation mellem EF's fonde, EIF og EIB. Det Europæiske Råd understregede tillige, hvor vigtigt det er, at de regionale og lokale aktører tager et større ansvar for Lissabon-strategien og dens tre søjler (økonomi, socialt og miljø). EØSU henstiller, at man øger bestræbelserne på at udvikle samhørighedspolitikken — som skal fremme konvergens, konkurrenceevne og territorialt samarbejde — og afsætter flere ressourcer til innovation og udvikling af et vidensamfund, så det bliver muligt at foregribe og stimulere økonomiske ændringer, som kan være med til at forbedre konkurrenceevnen og øge de konkurrencemæssige fordele; man bør ligeledes styrke arbejdskraftens faglige kvalifikationer, især i de nye medlemsstater. Med sigte herpå bør industri- og teknologiparkernes samt klyngernes aktiviteter og netværker udvikles gennem europæisk territorialt samarbejde og offentlig-private partnerskaber (OPP) og gennem finansiering af programmer såsom EIF's Innovation-2010-initiativ.

| 7.2.6 | I det femte flerårige rammeprogram for initiativ og iværksætterånd og det europæiske charter for små og mellemstore virksomheder sættes der fokus på udvikling af uddannelse og oplæring af iværksættere, foranstaltninger til billigere og hurtigere virksomhedsetablering, modernisering af love og administrative bestemmelser, bedre adgang til kvalificeret arbejdskraft, lettere adgang til online-tjenester, forbedring af finansieringsvilkår og skatte- og afgiftsforhold, styrkelse af SMV'ers teknologiske kapacitet, bedre adgang til velafprøvede e-business-modeller og –praksis. EØSU har altid kraftigt støttet EU-indsatsen til fordel for industri- og teknologiparker og klynger. |
| --- | --- |

7.2.6

I det femte flerårige rammeprogram for initiativ og iværksætterånd og det europæiske charter for små og mellemstore virksomheder sættes der fokus på udvikling af uddannelse og oplæring af iværksættere, foranstaltninger til billigere og hurtigere virksomhedsetablering, modernisering af love og administrative bestemmelser, bedre adgang til kvalificeret arbejdskraft, lettere adgang til online-tjenester, forbedring af finansieringsvilkår og skatte- og afgiftsforhold, styrkelse af SMV'ers teknologiske kapacitet, bedre adgang til velafprøvede e-business-modeller og –praksis. EØSU har altid kraftigt støttet EU-indsatsen til fordel for industri- og teknologiparker og klynger.

| 7.2.7 | EØSU anser det for ønskeligt, at den nye europæiske naboskabspolitik — og især den del, som tidligere dækkedes af INTERREG-programmets aktionsområde 2 og 3 — også kommer til at omfatte foranstaltninger for industri- og teknologiparker og klynger i finansieringen af interregionale, transregionale, europæiske og paneuropæiske netværker. |
| --- | --- |

7.2.7

EØSU anser det for ønskeligt, at den nye europæiske naboskabspolitik — og især den del, som tidligere dækkedes af INTERREG-programmets aktionsområde 2 og 3 — også kommer til at omfatte foranstaltninger for industri- og teknologiparker og klynger i finansieringen af interregionale, transregionale, europæiske og paneuropæiske netværker.

| 7.2.8 | EØSU opfordrer til et samarbejde, på medlemsstatsniveau, mellem arbejdsformidlingerne, og, på EU-niveau, med alle aktører i det institutionelle system, som beskæftiger sig med jobskabelse, således at parkerne formår at skabe arbejdspladser ved at trække på de muligheder, som et netværkssamarbejde medfører. Det må sikres, at virksomhederne, lønmodtagernes organisationer, de lokale myndigheder og ngo'erne alle medvirker til en jobskabelse på højt niveau, som indebærer en vigtig (tavs) supplerende viden. Det må sikres, at parkernes medarbejdere løbende kan deltage i uddannelses-, efteruddannelses- og faglige omskolingsforanstaltninger, så de sættes i stand til at tilpasse sig industrielle omstruktureringer. Der henvises til EØSU's udtalelse CESE 1073/2005, som blev vedtaget den 28. og 29. september 2005 (CCMI/019), hvor det understreges, at den sociale dialog og medarbejderinddragelse er afgørende for at kunne foregribe og styre industrielle omlægninger. |
| --- | --- |

7.2.8

EØSU opfordrer til et samarbejde, på medlemsstatsniveau, mellem arbejdsformidlingerne, og, på EU-niveau, med alle aktører i det institutionelle system, som beskæftiger sig med jobskabelse, således at parkerne formår at skabe arbejdspladser ved at trække på de muligheder, som et netværkssamarbejde medfører. Det må sikres, at virksomhederne, lønmodtagernes organisationer, de lokale myndigheder og ngo'erne alle medvirker til en jobskabelse på højt niveau, som indebærer en vigtig (tavs) supplerende viden. Det må sikres, at parkernes medarbejdere løbende kan deltage i uddannelses-, efteruddannelses- og faglige omskolingsforanstaltninger, så de sættes i stand til at tilpasse sig industrielle omstruktureringer. Der henvises til EØSU's udtalelse CESE 1073/2005, som blev vedtaget den 28. og 29. september 2005 (CCMI/019), hvor det understreges, at den sociale dialog og medarbejderinddragelse er afgørende for at kunne foregribe og styre industrielle omlægninger.

| 7.2.9 | EØSU går ind for tiltag til forbedring af de europæiske undervisnings- og uddannelsessystemer og til udvikling af nye paradigmer for et produktions- og miljøvenligt forbrug, bl.a. gennem undervisnings- og uddannelsesaktioner, som kan medvirke til udviklingen af netværker af industri- og teknologiparker og klynger. Nye uddannelses- og undervisningsprogrammer i disse parker og klynger kan også bidrage til at gøre de karrierer inden for industri og teknologi, som kræver høje kvalifikationer, mere attraktive for unge europæere. |
| --- | --- |

7.2.9

EØSU går ind for tiltag til forbedring af de europæiske undervisnings- og uddannelsessystemer og til udvikling af nye paradigmer for et produktions- og miljøvenligt forbrug, bl.a. gennem undervisnings- og uddannelsesaktioner, som kan medvirke til udviklingen af netværker af industri- og teknologiparker og klynger. Nye uddannelses- og undervisningsprogrammer i disse parker og klynger kan også bidrage til at gøre de karrierer inden for industri og teknologi, som kræver høje kvalifikationer, mere attraktive for unge europæere.

| 7.2.10 | I tråd med sine tidligere meningstilkendegivelser om spørgsmålet — især udtalelse 374/2005 af 12. april 2005 om europæiske industridistrikter — peger EØSU på det vigtige i at etablere en europæisk platform af industriparker og –distrikter som innovationspoler (europæisk platform for innovationspoler) for at tilvejebringe et fælles strategisk syn og kapacitetsopbyggende aktiviteter og kulturel udvikling af fagforeninger og brancheorganisationer, i samarbejde med de relevante aktører og det organiserede civilsamfund. Det gælder her om fuldt ud at udnytte samtlige egnede midler til at fremme overførsel af viden og innovation: udveksling af bedste praksis, fastlæggelse af harmoniserede basiskrav vedrørende kortlægning, fælles uddannelsestiltag, direkte adgang til FFC's ekspertviden, udvikling af fælles terminologi og klassifikationer, udnyttelse af potentielle synergier mellem industriparker og klynger i forskellige lande og tilskynde dem til at udnytte disse synergier ved at sætte dem i stand til at deltage direkte i Fællesskabets programmer og initiativer. Samtidig bør der udformes fælles systemer til evaluering, overvågning og sammenligning af europæiske industri- og teknologiparkers og industridistrikters resultater. |
| --- | --- |

7.2.10

I tråd med sine tidligere meningstilkendegivelser om spørgsmålet — især udtalelse 374/2005 af 12. april 2005 om europæiske industridistrikter — peger EØSU på det vigtige i at etablere en europæisk platform af industriparker og –distrikter som innovationspoler (europæisk platform for innovationspoler) for at tilvejebringe et fælles strategisk syn og kapacitetsopbyggende aktiviteter og kulturel udvikling af fagforeninger og brancheorganisationer, i samarbejde med de relevante aktører og det organiserede civilsamfund. Det gælder her om fuldt ud at udnytte samtlige egnede midler til at fremme overførsel af viden og innovation: udveksling af bedste praksis, fastlæggelse af harmoniserede basiskrav vedrørende kortlægning, fælles uddannelsestiltag, direkte adgang til FFC's ekspertviden, udvikling af fælles terminologi og klassifikationer, udnyttelse af potentielle synergier mellem industriparker og klynger i forskellige lande og tilskynde dem til at udnytte disse synergier ved at sætte dem i stand til at deltage direkte i Fællesskabets programmer og initiativer. Samtidig bør der udformes fælles systemer til evaluering, overvågning og sammenligning af europæiske industri- og teknologiparkers og industridistrikters resultater.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/58 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/58

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen om »Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolle«

KOM(2005) 120 endelig

(2006/C 65/12)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som udpegede Gustav Zöhrer til ordfører og Daniel Soury-Lavergne til medordfører. CCMI vedtog sin udtalelse den 23. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 121 stemmer for, 1 imod og 9 hverken for eller imod:

Resumé

EØSU er tilfreds med Kommissionens valg af en overordnet og tværgående tilgang. Kommissionen behandler i sin meddelelse et emne, der har lige så stor betydning for virksomhederne som for arbejdstagerne. De industrielle ændringer og berørte aktørers tilpasningsevne er væsentlige faktorer for opretholdelsen af konkurrenceevnen. En vellykket omstrukturering afhænger imidlertid af, hvordan ændringerne håndteres på det sociale plan.

EØSU tilslutter sig principielt Kommissionens analyse af fænomenet, men ville hilse en mere dybtgående analyse velkommen.

Omstruktureringer er altid forbundet med angst for negative konsekvenser, især fra arbejdstagernes side. Godt forvaltede omstruktureringer skaber imidlertid også nye udfordringer og muligheder. Det kommer først og fremmest an på, hvordan situationen i virksomheden gribes an, hvordan de enkelte faser styres, og om de forskellige aktører arbejder sammen og udvikler en fælles entusiasme, der gør det muligt at gribe chancerne.

EØSU deler opfattelsen af, at tiltagene på omstruktureringsområdet bør indgå i strategien for vækst og beskæftigelse.

En strammere koordinering inden for Kommissionens tjenestegrene gennem oprettelse af en intern taskforce og en regelmæssig dialog med Europa-Parlamentet og Rådet hilses velkommen.

EØSU er i princippet enigt i de prioriteter for en revision af beskæftigelsesstrategien, som Kommissionen har opstillet. Der skal i beskæftigelsesstrategien tages højde for den makroøkonomiske kontekst og industripolitikken.

Med hensyn til revisionen af de finansielle instrumenter accepterer EØSU, at de i højere grad orienteres mod foregribelse og håndtering af omstruktureringer.

Inden for industripolitikken gælder det ifølge EØSU først og fremmest om at styrke indsatsen på sektorplan og finde skræddersyede løsninger til de enkelte sektorer. Forbedring af virksomhedernes regelsæt er et væsentligt punkt, som dog bør undersøges og præciseres nærmere.

Teknologiinitiativer, især teknologiplatformene, betragter EØSU som et af de vigtigste midler til at forbedre situationen. Det skal også sikres, at der skabes et gunstigt miljø for fornyelse.

Hvad konkurrencepolitikken angår, er det spørgsmålet, om de instrumenter, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er tilstrækkelige. EØSU understreger, at man bør være mere opmærksom på forbindelsen mellem statsstøtte, omstruktureringer og udflytning af produktionen.

Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer i Dublin bør efter EØSU's mening også spille en vigtig rolle.

Udbygning af den sociale sektordialog fortjener særlig opmærksomhed. EØSU er enigt med Kommissionen i, at arbejdsmarkedets parter som følge af deres branchekendskab kan spille en særlig rolle ved at varsko de offentlige myndigheder. Dette instrument bør dog ikke kun anvendes i krisesituationer.

EØSU imødeser med interesse den bebudede meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar.

EØSU bifalder principielt oprettelsen af et »forum for omstruktureringer«. Dets mål må være at fremlægge bedste praksis og analysere hindringerne for deres gennemførelse (lovgivning) på lokalt plan.

Foruden en modernisering og forenkling af retsforskrifterne, som indgår i Lissabon-handlingsprogrammet, og som EØSU bifalder, planlægger Kommissionen at udsende en grønbog om arbejdsrettens udvikling. Netop i forbindelse med omstruktureringer bør målet for udvikling af arbejdsretten være et afbalanceret forhold mellem fleksibilitet og sikkerhed.

Kommissionens eneste forslag til fremme af arbejdstagernes mobilitet i EU er et direktivforslag om overførsel af supplerende pensionsrettigheder, hvilket forekommer utilstrækkeligt. Man bør overveje at indføre en række mobilitetsfremmende incitamenter på områder som uddannelse, arbejdsmarked, social- og arbejdsmarkedslovgivning samt skattelovgivning tillige med fjernelse af de administrative hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed.

EØSU går ind for, at arbejdsmarkedets parter kan fortsætte og konkretisere deres arbejde vedrørende omstruktureringer.

De europæiske samarbejdsudvalg spiller en afgørende rolle i forbindelse med omstruktureringer. En høring om en revision af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg bør derfor lægge særlig vægt på omstruktureringer, men også indgå i en bredere sammenhæng.

EØSU er enigt med Kommissionen i, at omstruktureringer ikke bør være ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab.

Negative følger for arbejdstagerne kan dog ikke helt undgås. Ud over de krav, Kommissionen opstiller, skal foranstaltningerne på EU-niveau derfor også tage sigte på at yde arbejdstagerne den fornødne beskyttelse i overgangsfaserne.

1.   Indledning

| 1.1 | Ifølge den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, som Kommissionen vedtog den 9. februar 2005 samtidig med meddelelsen om revisionen af strategien for bæredygtig udvikling (1), skal Kommissionen udforme en strategi for håndtering af omstruktureringer, som indebærer bedre samspil mellem de relevante EU-politikker, en højere grad af inddragelse af arbejdsmarkedets parter, bedre overensstemmelse mellem de politiske mål og de til rådighed stående midler og tilpasning af de retlige og aftalemæssige rammebetingelser. |
| --- | --- |

1.1

Ifølge den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, som Kommissionen vedtog den 9. februar 2005 samtidig med meddelelsen om revisionen af strategien for bæredygtig udvikling (1), skal Kommissionen udforme en strategi for håndtering af omstruktureringer, som indebærer bedre samspil mellem de relevante EU-politikker, en højere grad af inddragelse af arbejdsmarkedets parter, bedre overensstemmelse mellem de politiske mål og de til rådighed stående midler og tilpasning af de retlige og aftalemæssige rammebetingelser.

| 1.2 | I meddelelsen »Omstruktureringer og beskæftigelsen« (2), som Kommissionen fremlagde den 31. marts 2005, angives det, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet. Der anlægges såvel et horisontalt som et sektorielt perspektiv, og der foreslås en række foranstaltninger inden for flere af Fællesskabets forskellige politikområder. |
| --- | --- |

1.2

I meddelelsen »Omstruktureringer og beskæftigelsen« (2), som Kommissionen fremlagde den 31. marts 2005, angives det, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet. Der anlægges såvel et horisontalt som et sektorielt perspektiv, og der foreslås en række foranstaltninger inden for flere af Fællesskabets forskellige politikområder.

| 1.3 | Da Kommissionens meddelelse er rettet mod den brede offentlighed, indeholder teksten nogle generelle bemærkninger om omstruktureringsproblemer, som alle virksomheder, der skal tilpasse sig, kan blive ramt af. |
| --- | --- |

1.3

Da Kommissionens meddelelse er rettet mod den brede offentlighed, indeholder teksten nogle generelle bemærkninger om omstruktureringsproblemer, som alle virksomheder, der skal tilpasse sig, kan blive ramt af.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

| 2.1 | Kommissionen er overbevist om, at omstruktureringer ikke nødvendigvis er ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Tværtimod kan de være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Det forudsætter naturligvis, at de foregribes korrekt, at virksomhederne forstår at håndtere dem effektivt og hurtigt, og at de offentlige instanser bidrager til, at de gennemføres under gunstige betingelser. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen er overbevist om, at omstruktureringer ikke nødvendigvis er ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Tværtimod kan de være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Det forudsætter naturligvis, at de foregribes korrekt, at virksomhederne forstår at håndtere dem effektivt og hurtigt, og at de offentlige instanser bidrager til, at de gennemføres under gunstige betingelser.

| 2.2 | Omstruktureringer i virksomheder har ofte ganske store omkostninger ikke blot for arbejdstagerne, men også for økonomien i lokalsamfundet eller regionen. For at bevare social samhørighed, som er et karakteristisk træk ved den europæiske sociale model, er det nødvendigt at iværksætte ledsageforanstaltninger, der begrænser de sociale omkostninger til et minimum og fremmer indsatsen for at finde andre beskæftigelsesmuligheder og indkomstkilder. |
| --- | --- |

2.2

Omstruktureringer i virksomheder har ofte ganske store omkostninger ikke blot for arbejdstagerne, men også for økonomien i lokalsamfundet eller regionen. For at bevare social samhørighed, som er et karakteristisk træk ved den europæiske sociale model, er det nødvendigt at iværksætte ledsageforanstaltninger, der begrænser de sociale omkostninger til et minimum og fremmer indsatsen for at finde andre beskæftigelsesmuligheder og indkomstkilder.

| 2.3 | EU's indsats bør derfor være tilpasset fire krav:






  — | Et krav om sammenhæng mellem de pågældende foranstaltninger, så væksten og de deraf følgende omstruktureringer ikke fører til destruktion af menneskelig kapital. |
| --- | --- | --- |

2.3

EU's indsats bør derfor være tilpasset fire krav:

—

Et krav om sammenhæng mellem de pågældende foranstaltninger, så væksten og de deraf følgende omstruktureringer ikke fører til destruktion af menneskelig kapital.

| — | Et krav om, at de forskellige EU-politikker skal være langsigtede. Erhvervslivet har brug for at kunne forudse begivenhederne for at kunne agere. |
| --- | --- |

—

Et krav om, at de forskellige EU-politikker skal være langsigtede. Erhvervslivet har brug for at kunne forudse begivenhederne for at kunne agere.

| — | Et krav om deltagelse af alle berørte aktører, først og fremmest arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

—

Et krav om deltagelse af alle berørte aktører, først og fremmest arbejdsmarkedets parter.

| — | Et krav om øget bevidsthed om det territoriale aspekt, for det er på lokalt plan, man bedst formår at foregribe forandringer. Ud fra denne betragtning bør EU's regionalpolitik og samhørighedspolitik fungere som katalysator. |
| --- | --- |

—

Et krav om øget bevidsthed om det territoriale aspekt, for det er på lokalt plan, man bedst formår at foregribe forandringer. Ud fra denne betragtning bør EU's regionalpolitik og samhørighedspolitik fungere som katalysator.

| 2.4 | Denne meddelelse angiver, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet, på sektorplan såvel som på tværs af sektorerne. Ved gennemførelsen af foranstaltningerne er det nødvendigt at begrænse byrderne for virksomhederne mest muligt, samtidig med at der sker forbedringer i den måde, hvorpå omstruktureringerne foregribes og håndteres. |
| --- | --- |

2.4

Denne meddelelse angiver, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet, på sektorplan såvel som på tværs af sektorerne. Ved gennemførelsen af foranstaltningerne er det nødvendigt at begrænse byrderne for virksomhederne mest muligt, samtidig med at der sker forbedringer i den måde, hvorpå omstruktureringerne foregribes og håndteres.

| 2.5 | Helt konkret opstiller Kommissionen i bilag I til meddelelsen 12 forslag til foranstaltninger, hvoraf her skal fremhæves:






  — | revision af den europæiske beskæftigelsesstrategi, |
| --- | --- | --- |

2.5

Helt konkret opstiller Kommissionen i bilag I til meddelelsen 12 forslag til foranstaltninger, hvoraf her skal fremhæves:

—

revision af den europæiske beskæftigelsesstrategi,

| — | reform af de finansielle instrumenter og oprettelse af en fond for tilpasning til væksten, |
| --- | --- |

—

reform af de finansielle instrumenter og oprettelse af en fond for tilpasning til væksten,

| — | oprettelse af et forum for omstruktureringer, |
| --- | --- |

—

oprettelse af et forum for omstruktureringer,

| — | et styrket tilsyn med de sektorer, der er mest udsatte for omstruktureringer på kort sigt. |
| --- | --- |

—

et styrket tilsyn med de sektorer, der er mest udsatte for omstruktureringer på kort sigt.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU er tilfreds med Kommissionens valg af en overordnet og tværgående tilgang. Kommissionen behandler i sin meddelelse et emne, der har lige stor så betydning for virksomhederne som for arbejdstagerne. EØSU har allerede udtrykt sig om emnet i flere af sine udtalelser. De industrielle ændringer og de berørte aktørers tilpasningsevne er væsentlige faktorer for opretholdelsen af konkurrenceevnen. En vellykket omstrukturering afhænger imidlertid af, hvordan ændringerne håndteres på det sociale plan. |
| --- | --- |

3.1

EØSU er tilfreds med Kommissionens valg af en overordnet og tværgående tilgang. Kommissionen behandler i sin meddelelse et emne, der har lige stor så betydning for virksomhederne som for arbejdstagerne. EØSU har allerede udtrykt sig om emnet i flere af sine udtalelser. De industrielle ændringer og de berørte aktørers tilpasningsevne er væsentlige faktorer for opretholdelsen af konkurrenceevnen. En vellykket omstrukturering afhænger imidlertid af, hvordan ændringerne håndteres på det sociale plan.

| 3.2 | Når Kommissionen i sin meddelelse taler om omstruktureringer, er det naturligt at se nærmere på definitionen af dette begreb. I flere af sine tidligere udtalelser skelner EØSU mellem »industrielle ændringer«, der henviser til en konstant udviklingsproces i en virksomhed eller sektor, og »omstruktureringer«, der er en særlig form for industrielle ændringer, i reglen en virksomheds pludselige (ofte påtvungne) tilpasning til de økonomiske rammebetingelser med det formål at blive konkurrencedygtig på ny. |
| --- | --- |

3.2

Når Kommissionen i sin meddelelse taler om omstruktureringer, er det naturligt at se nærmere på definitionen af dette begreb. I flere af sine tidligere udtalelser skelner EØSU mellem »industrielle ændringer«, der henviser til en konstant udviklingsproces i en virksomhed eller sektor, og »omstruktureringer«, der er en særlig form for industrielle ændringer, i reglen en virksomheds pludselige (ofte påtvungne) tilpasning til de økonomiske rammebetingelser med det formål at blive konkurrencedygtig på ny.

| 3.2.1 | Selv om Kommissionen ikke skelner mellem disse to termer, anbefaler EØSU, at Kommissionen for forståelsens skyld indtager et mere nuanceret standpunkt. Mens gennemførelsen af industrielle ændringer utvivlsomt afhænger af evnen til proaktivt at foregribe og tage fat på dem, udgør omstruktureringerne en stigende og mere kompleks udfordring som følge af globaliseringen. De to former for tilpasninger kræver forskellige tilgange og tiltag. |
| --- | --- |

3.2.1

Selv om Kommissionen ikke skelner mellem disse to termer, anbefaler EØSU, at Kommissionen for forståelsens skyld indtager et mere nuanceret standpunkt. Mens gennemførelsen af industrielle ændringer utvivlsomt afhænger af evnen til proaktivt at foregribe og tage fat på dem, udgør omstruktureringerne en stigende og mere kompleks udfordring som følge af globaliseringen. De to former for tilpasninger kræver forskellige tilgange og tiltag.

| 3.2.2 | Tilskyndelse til ændringer er ikke et mål i sig selv. En langsigtet og klart defineret, fremtidsorienteret industripolitik kan påvirke disse ændringer i positiv retning og få til følge, at der opstår nye muligheder. Ud fra denne vinkel vil EØSU analysere den nye meddelelse fra Kommissionen: »En ny industripolitik ...« (KOM (2005) ....). |
| --- | --- |

3.2.2

Tilskyndelse til ændringer er ikke et mål i sig selv. En langsigtet og klart defineret, fremtidsorienteret industripolitik kan påvirke disse ændringer i positiv retning og få til følge, at der opstår nye muligheder. Ud fra denne vinkel vil EØSU analysere den nye meddelelse fra Kommissionen: »En ny industripolitik ...« (KOM (2005) ....).

| 3.3 | EØSU tilslutter sig principielt Kommissionens analyse af fænomenet. Kommissionen opstiller fire hovedårsager til omstruktureringer:






  — | udviklingen af EU's indre marked og den internationale liberalisering af økonomierne, |
| --- | --- | --- |

3.3

EØSU tilslutter sig principielt Kommissionens analyse af fænomenet. Kommissionen opstiller fire hovedårsager til omstruktureringer:

—

udviklingen af EU's indre marked og den internationale liberalisering af økonomierne,

| — | den teknologiske innovation, |
| --- | --- |

—

den teknologiske innovation,

| — | udviklingen på lovgivningsområdet, |
| --- | --- |

—

udviklingen på lovgivningsområdet,

| — | forandringer i forbrugsmønstret. |
| --- | --- |

—

forandringer i forbrugsmønstret.

| 3.3.1 | Dermed begrænser Kommissionen sig i sin analyse til de velkendte generelle faktorer. Det er også af afgørende betydning, om omstruktureringer planlægges på lang sigt for at foregribe bestemte udviklingstendenser, eller om de kommer pludseligt på grund af udefrakommende problemer eller styringsfejl. Et eksempel herpå er udviklingen af forholdet mellem markedspotentiale og produktionskapacitet: Hvis man ikke er opmærksom på dette forhold, opstår der overkapacitet, som før eller senere vil give anledning til omstruktureringer. EØSU ville hilse en mere dybtgående analyse velkommen, da der findes forskellige måder at håndtere disse situationer på. |
| --- | --- |

3.3.1

Dermed begrænser Kommissionen sig i sin analyse til de velkendte generelle faktorer. Det er også af afgørende betydning, om omstruktureringer planlægges på lang sigt for at foregribe bestemte udviklingstendenser, eller om de kommer pludseligt på grund af udefrakommende problemer eller styringsfejl. Et eksempel herpå er udviklingen af forholdet mellem markedspotentiale og produktionskapacitet: Hvis man ikke er opmærksom på dette forhold, opstår der overkapacitet, som før eller senere vil give anledning til omstruktureringer. EØSU ville hilse en mere dybtgående analyse velkommen, da der findes forskellige måder at håndtere disse situationer på.

| 3.3.2 | Omstruktureringer er altid forbundet med angst for negative konsekvenser, især fra arbejdstagernes side. Godt forvaltede omstruktureringer skaber imidlertid også nye udfordringer og muligheder. Der er talrige eksempler på heldigt og knap så heldigt gennemførte omstruktureringer. Det kommer først og fremmest an på, hvordan situationen i virksomheden gribes an, hvordan de enkelte faser styres, og om de forskellige aktører arbejder sammen og udvikler en fælles entusiasme, der gør det muligt at gribe chancerne. |
| --- | --- |

3.3.2

Omstruktureringer er altid forbundet med angst for negative konsekvenser, især fra arbejdstagernes side. Godt forvaltede omstruktureringer skaber imidlertid også nye udfordringer og muligheder. Der er talrige eksempler på heldigt og knap så heldigt gennemførte omstruktureringer. Det kommer først og fremmest an på, hvordan situationen i virksomheden gribes an, hvordan de enkelte faser styres, og om de forskellige aktører arbejder sammen og udvikler en fælles entusiasme, der gør det muligt at gribe chancerne.

| 3.4 | I meddelelsen foreslås der kun få konkrete foranstaltninger, og nogle bliver blot nævnt. EØSU er klar over, at Kommissionen ikke kan gøre meget mere i den nuværende situation. EØSU anser dog meddelelsen for at være et nyttigt grundlag for udformning af en fællesskabspolitik om emnet. En sådan politik forudsætter koordinering mellem de berørte generaldirektorater og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.4

I meddelelsen foreslås der kun få konkrete foranstaltninger, og nogle bliver blot nævnt. EØSU er klar over, at Kommissionen ikke kan gøre meget mere i den nuværende situation. EØSU anser dog meddelelsen for at være et nyttigt grundlag for udformning af en fællesskabspolitik om emnet. En sådan politik forudsætter koordinering mellem de berørte generaldirektorater og medlemsstaterne.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | EØSU deler opfattelsen af, at tiltagene på omstruktureringsområdet bør indgå i strategien for vækst og beskæftigelse. Forvaltningen af industrielle ændringer kan i høj grad bidrage til opfyldelsen af Lissabon-strategiens målsætninger. |
| --- | --- |

4.1

EØSU deler opfattelsen af, at tiltagene på omstruktureringsområdet bør indgå i strategien for vækst og beskæftigelse. Forvaltningen af industrielle ændringer kan i høj grad bidrage til opfyldelsen af Lissabon-strategiens målsætninger.

| 4.1.1 | EU bør i den henseende overveje, hvilket bidrag det kan yde i tilknytning til de foranstaltninger, der er truffet på lokalt, regionalt og nationalt plan. EU kan spille en væsentlig rolle ved at fremme diskussionsprocessen i medlemsstaterne og bidrage til at gøre borgerne bevidste om emnet. EU kan ligeledes anvende alle de midler, det har til rådighed, til at foregribe og ledsage forandringer. |
| --- | --- |

4.1.1

EU bør i den henseende overveje, hvilket bidrag det kan yde i tilknytning til de foranstaltninger, der er truffet på lokalt, regionalt og nationalt plan. EU kan spille en væsentlig rolle ved at fremme diskussionsprocessen i medlemsstaterne og bidrage til at gøre borgerne bevidste om emnet. EU kan ligeledes anvende alle de midler, det har til rådighed, til at foregribe og ledsage forandringer.

4.2   Mobilisering af horisontale EU-tiltag

| 4.2.1 | EØSU går ind for ideen om en strammere koordinering inden for Kommissionens tjenestegrene gennem oprettelse af en intern taskforce og en regelmæssig dialog med Europa-Parlamentet og Rådet. Inddragelse af alle berørte generaldirektorater kan bidrage til udvikling af synergier mellem de forskellige politikker, der har det samme mål om at foregribe og håndtere forandringer. EØSU anser det dog for nødvendigt at sikre, at taskforcen koncentrerer sig om sin koordineringsrolle, mens Kommissionen fortsat har klart definerede beføjelser inden for lovgivning og gennemførelse af fællesskabsforanstaltninger. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU går ind for ideen om en strammere koordinering inden for Kommissionens tjenestegrene gennem oprettelse af en intern taskforce og en regelmæssig dialog med Europa-Parlamentet og Rådet. Inddragelse af alle berørte generaldirektorater kan bidrage til udvikling af synergier mellem de forskellige politikker, der har det samme mål om at foregribe og håndtere forandringer. EØSU anser det dog for nødvendigt at sikre, at taskforcen koncentrerer sig om sin koordineringsrolle, mens Kommissionen fortsat har klart definerede beføjelser inden for lovgivning og gennemførelse af fællesskabsforanstaltninger.

| 4.2.2 | EØSU er i princippet enigt i de prioriteter for en revision af beskæftigelsesstrategien, som Kommissionen har opstillet. Der bør i den forbindelse tages særligt hensyn til uddannelse, livslang læring og kvalitet i arbejdstilrettelæggelsen, herunder en effektiv forvaltning af menneskelige ressourcer. Der skal i beskæftigelsesstrategien tages højde for den makroøkonomiske kontekst og industripolitikken. Koordinering af den økonomiske politik med industripolitikken og beskæftigelsesstrategien ville sikre en bedre håndtering af forandringerne.
  Stabile og forudsigelige makroøkonomiske rammebetingelser i Europa, der er afstemt efter hinanden, er et vigtigt grundlag for en vellykket håndtering af omstruktureringsforanstaltninger.
  De lokale vilkår, som omstruktureringerne finder sted på, er af afgørende betydning og må indgå i en overordnet politik. |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU er i princippet enigt i de prioriteter for en revision af beskæftigelsesstrategien, som Kommissionen har opstillet. Der bør i den forbindelse tages særligt hensyn til uddannelse, livslang læring og kvalitet i arbejdstilrettelæggelsen, herunder en effektiv forvaltning af menneskelige ressourcer. Der skal i beskæftigelsesstrategien tages højde for den makroøkonomiske kontekst og industripolitikken. Koordinering af den økonomiske politik med industripolitikken og beskæftigelsesstrategien ville sikre en bedre håndtering af forandringerne.

Stabile og forudsigelige makroøkonomiske rammebetingelser i Europa, der er afstemt efter hinanden, er et vigtigt grundlag for en vellykket håndtering af omstruktureringsforanstaltninger.

De lokale vilkår, som omstruktureringerne finder sted på, er af afgørende betydning og må indgå i en overordnet politik.

| 4.2.3 | Med hensyn til revisionen af finansielle instrumenter accepterer EØSU, at de i højere grad orienteres mod foregribelse og håndtering af omstruktureringer, men understreger, at de eksisterende fondes overordnede målsætninger bør overholdes. |
| --- | --- |

4.2.3

Med hensyn til revisionen af finansielle instrumenter accepterer EØSU, at de i højere grad orienteres mod foregribelse og håndtering af omstruktureringer, men understreger, at de eksisterende fondes overordnede målsætninger bør overholdes.

| 4.2.4 | De af Kommissionen foreslåede finansielle instrumenter vedrørende Fællesskabets mulighed for at intervenere i krisesituationer er foreløbig blevet modtaget med en vis skepsis i Rådet. Man bør dog efter EØSU's opfattelse ikke undlade at indlede en principiel debat om mulighederne for finansiel støtte for at lette overgangssituationen i tilfælde af uforudsete begivenheder med alvorlige regionale, sektormæssige og sociale konsekvenser. EØSU bifalder derfor Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe sådanne instrumenter. |
| --- | --- |

4.2.4

De af Kommissionen foreslåede finansielle instrumenter vedrørende Fællesskabets mulighed for at intervenere i krisesituationer er foreløbig blevet modtaget med en vis skepsis i Rådet. Man bør dog efter EØSU's opfattelse ikke undlade at indlede en principiel debat om mulighederne for finansiel støtte for at lette overgangssituationen i tilfælde af uforudsete begivenheder med alvorlige regionale, sektormæssige og sociale konsekvenser. EØSU bifalder derfor Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe sådanne instrumenter.

| 4.2.5 | Industripolitikken udtalte EØSU sig allerede om i december 2004 (3). Ifølge EØSU gælder det først og fremmest om fremover at styrke indsatsen på sektorplan og derved gøre det muligt at finde skræddersyede løsninger til de enkelte sektorer. Man bør i den forbindelse ikke begrænse sig til kriseramte økonomiske sektorer, men også foretage analyser af det størst mulige antal sektorer, der er vigtige for Europa, for at imødekomme forandringerne i tide og håndtere dem proaktivt. Den sociale dialog bør i den forbindelse spille en væsentlig rolle.
  Det er vigtigt at forbedre virksomhedernes regelsæt, men dette punkt skal dog undersøges og præciseres nærmere. Målet er at forenkle reglerne for virksomhederne uden at forringe de sociale og miljømæssige standarder. |
| --- | --- |

4.2.5

Industripolitikken udtalte EØSU sig allerede om i december 2004 (3). Ifølge EØSU gælder det først og fremmest om fremover at styrke indsatsen på sektorplan og derved gøre det muligt at finde skræddersyede løsninger til de enkelte sektorer. Man bør i den forbindelse ikke begrænse sig til kriseramte økonomiske sektorer, men også foretage analyser af det størst mulige antal sektorer, der er vigtige for Europa, for at imødekomme forandringerne i tide og håndtere dem proaktivt. Den sociale dialog bør i den forbindelse spille en væsentlig rolle.

Det er vigtigt at forbedre virksomhedernes regelsæt, men dette punkt skal dog undersøges og præciseres nærmere. Målet er at forenkle reglerne for virksomhederne uden at forringe de sociale og miljømæssige standarder.

| 4.2.6 | Ifølge EØSU er teknologiinitiativer, især teknologiplatformene, nogle af de vigtigste midler til at forbedre situationen. Den teknologiske udvikling er den drivkraft, der skal bryde tilsyneladende fastlåste situationer, navnlig i forbindelse med energi, udslip af skadelige stoffer og produkters genanvendelse. De deraf følgende teknologiske fremskridt kan bidrage til at gøre de berørte industrisektorer konkurrencedygtige igen. |
| --- | --- |

4.2.6

Ifølge EØSU er teknologiinitiativer, især teknologiplatformene, nogle af de vigtigste midler til at forbedre situationen. Den teknologiske udvikling er den drivkraft, der skal bryde tilsyneladende fastlåste situationer, navnlig i forbindelse med energi, udslip af skadelige stoffer og produkters genanvendelse. De deraf følgende teknologiske fremskridt kan bidrage til at gøre de berørte industrisektorer konkurrencedygtige igen.

| 4.2.6.1 | Det skal også sikres, at der skabes et gunstigt miljø for fornyelse. Skattemæssige incitamenter og beskyttelse af intellektuel ejendom er grundlæggende betingelser herfor. Der skal imidlertid også tages hensyn til behovet for en organisatorisk og social fornyelse i forbindelse med håndteringen af omstruktureringer. |
| --- | --- |

4.2.6.1

Det skal også sikres, at der skabes et gunstigt miljø for fornyelse. Skattemæssige incitamenter og beskyttelse af intellektuel ejendom er grundlæggende betingelser herfor. Der skal imidlertid også tages hensyn til behovet for en organisatorisk og social fornyelse i forbindelse med håndteringen af omstruktureringer.

| 4.2.7 | Hvad konkurrencepolitikken angår, er det spørgsmålet, om de instrumenter, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er tilstrækkelige. Et stigende antal konkurrencemæssige faktorer, som ikke dækkes af konkurrencepolitikken, spiller en væsentlig rolle, som i tilfældet med virksomhedernes beskatning.
  Med hensyn til statsstøtte er der stadig lange udsigter til en reform, der vil omdirigere støtten til de områder, der bidrager mest til vækst og beskæftigelse. EØSU understreger i den forbindelse, at man bør være mere opmærksom på forbindelsen mellem statsstøtte, omstruktureringer og udflytning af produktionen. Reglerne for statsstøtte bør også fremover være ikke-diskriminerende, og den sociale samhørighed skal fremmes yderligere. I denne forbindelse påpeger EØSU, at man bør være særlig opmærksom på praksis uden for EU. |
| --- | --- |

4.2.7

Hvad konkurrencepolitikken angår, er det spørgsmålet, om de instrumenter, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er tilstrækkelige. Et stigende antal konkurrencemæssige faktorer, som ikke dækkes af konkurrencepolitikken, spiller en væsentlig rolle, som i tilfældet med virksomhedernes beskatning.

Med hensyn til statsstøtte er der stadig lange udsigter til en reform, der vil omdirigere støtten til de områder, der bidrager mest til vækst og beskæftigelse. EØSU understreger i den forbindelse, at man bør være mere opmærksom på forbindelsen mellem statsstøtte, omstruktureringer og udflytning af produktionen. Reglerne for statsstøtte bør også fremover være ikke-diskriminerende, og den sociale samhørighed skal fremmes yderligere. I denne forbindelse påpeger EØSU, at man bør være særlig opmærksom på praksis uden for EU.

| 4.2.8 | EØSU har tidligere tilkendegivet sit syn på politikken over for tredjelande i flere af sine udtalelser. |
| --- | --- |

4.2.8

EØSU har tidligere tilkendegivet sit syn på politikken over for tredjelande i flere af sine udtalelser.

| 4.2.9 | EØSU er enigt med Kommissionen i, at Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer i Dublin bør spille en vigtig rolle i udviklingen af de nødvendige redskaber til analyse og overvågning af omstruktureringerne. CCMI bør udbygge sit samarbejde med overvågningscenteret. |
| --- | --- |

4.2.9

EØSU er enigt med Kommissionen i, at Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer i Dublin bør spille en vigtig rolle i udviklingen af de nødvendige redskaber til analyse og overvågning af omstruktureringerne. CCMI bør udbygge sit samarbejde med overvågningscenteret.

4.3   Styrkelse af partnerskabet vedrørende forandring

| 4.3.1 | Udbygning af den sociale sektordialog fortjener særlig opmærksomhed. EØSU er enigt med Kommissionen i, at arbejdsmarkedets parter som følge af deres branchekendskab kan spille en særlig rolle ved at varsko de offentlige myndigheder. Denne metode bør kunne anvendes effektivt i alle de situationer, hvor arbejdsmarkedets parter ser en grund til at skride ind, og ikke bare i krisesituationer, hvor der konstateres en »bekymrende udvikling«. Det ville stemme bedre overens med kravet om at foregribe og ledsage omstruktureringsprocessen. |
| --- | --- |

4.3.1

Udbygning af den sociale sektordialog fortjener særlig opmærksomhed. EØSU er enigt med Kommissionen i, at arbejdsmarkedets parter som følge af deres branchekendskab kan spille en særlig rolle ved at varsko de offentlige myndigheder. Denne metode bør kunne anvendes effektivt i alle de situationer, hvor arbejdsmarkedets parter ser en grund til at skride ind, og ikke bare i krisesituationer, hvor der konstateres en »bekymrende udvikling«. Det ville stemme bedre overens med kravet om at foregribe og ledsage omstruktureringsprocessen.

| 4.3.2 | EØSU imødeser med interesse den bebudede meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar, der navnlig skal omhandle positive initiativer, som virksomhederne iværksætter efter samråd med de berørte parter i tilfælde af omstrukturering. Ud over at videreudvikle retsgrundlaget er det nemlig vigtigt også at fremme og udbrede kendskabet til god praksis i forbindelse med håndtering af forandringer. EØSU ønsker navnlig at understrege, at der i processerne også skal tages hensyn til de virksomheder, der berøres indirekte af omstruktureringer i bestemte virksomheder (underleverandører, udbydere af tjenesteydelser m.v.).
  Herudover har EØSU allerede udtrykt sig om virksomhedernes sociale ansvar i en tidligere udtalelse. |
| --- | --- |

4.3.2

EØSU imødeser med interesse den bebudede meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar, der navnlig skal omhandle positive initiativer, som virksomhederne iværksætter efter samråd med de berørte parter i tilfælde af omstrukturering. Ud over at videreudvikle retsgrundlaget er det nemlig vigtigt også at fremme og udbrede kendskabet til god praksis i forbindelse med håndtering af forandringer. EØSU ønsker navnlig at understrege, at der i processerne også skal tages hensyn til de virksomheder, der berøres indirekte af omstruktureringer i bestemte virksomheder (underleverandører, udbydere af tjenesteydelser m.v.).

Herudover har EØSU allerede udtrykt sig om virksomhedernes sociale ansvar i en tidligere udtalelse.

| 4.3.3 | EØSU bifalder principielt oprettelsen af et »forum for omstruktureringer«. Dets mål må være at fremlægge bedste praksis og analysere hindringerne for deres gennemførelse (lovgivning) på lokalt plan. Det er endnu for tidligt at bedømme resultaterne. EØSU er imidlertid villig til at stille sin ekspertise til rådighed for forummet og være med til at udvirke, at der skabes en merværdi for EU-politikken. Hovedforudsætningen for dette er, at man vælger en arbejdsform, der ikke skaber nyt bureaukrati, og at man koncentrerer sig om de spørgsmål, som endnu ikke er blevet behandlet tilstrækkeligt grundigt. Organisationer i civilsamfundet, som berøres af dette arbejde, bør også have mulighed for at deltage i det. |
| --- | --- |

4.3.3

EØSU bifalder principielt oprettelsen af et »forum for omstruktureringer«. Dets mål må være at fremlægge bedste praksis og analysere hindringerne for deres gennemførelse (lovgivning) på lokalt plan. Det er endnu for tidligt at bedømme resultaterne. EØSU er imidlertid villig til at stille sin ekspertise til rådighed for forummet og være med til at udvirke, at der skabes en merværdi for EU-politikken. Hovedforudsætningen for dette er, at man vælger en arbejdsform, der ikke skaber nyt bureaukrati, og at man koncentrerer sig om de spørgsmål, som endnu ikke er blevet behandlet tilstrækkeligt grundigt. Organisationer i civilsamfundet, som berøres af dette arbejde, bør også have mulighed for at deltage i det.

4.4   Tilpasning af de retlige og aftalemæssige rammebetingelser

| 4.4.1 | Foruden modernisering og forenkling af retsforskrifterne, som indgår i Lissabon-handlingsprogrammet, og som EØSU bifalder, planlægger Kommissionen at udsende en grønbog om arbejdsrettens udvikling. Netop i forbindelse med omstruktureringer bør målet for udvikling af arbejdsretten være et afbalanceret forhold mellem fleksibilitet og sikkerhed. |
| --- | --- |

4.4.1

Foruden modernisering og forenkling af retsforskrifterne, som indgår i Lissabon-handlingsprogrammet, og som EØSU bifalder, planlægger Kommissionen at udsende en grønbog om arbejdsrettens udvikling. Netop i forbindelse med omstruktureringer bør målet for udvikling af arbejdsretten være et afbalanceret forhold mellem fleksibilitet og sikkerhed.

| 4.4.2 | Kommissionens eneste forslag til fremme af arbejdstagernes mobilitet i EU er et direktivforslag om overførsel af supplerende pensionsrettigheder, hvilket forekommer utilstrækkeligt. Arbejdstagernes mobilitet i forbindelse med omstruktureringer er et væsentligt mere komplekst emne. Mobilitet på tværs af grænserne er kun et lille aspekt heraf. Arbejdstagerne skal kunne tilpasse sig til de nye vilkår, der er skabt af omstruktureringerne. I yderste fald betyder dette en erhvervsmæssig nyorientering eller søgning efter en ny arbejdsplads. Det bør derfor undersøges, hvilke foranstaltninger der skal træffes på EU-plan, nationalt plan og evt. regionalt plan for at lette denne overgang for arbejdstagerne. Man bør overveje at indføre en række mobilitetsfremmende incitamenter på områder som uddannelse, arbejdsmarked, social- og arbejdsmarkedslovgivning samt skattelovgivning tillige med fjernelse af de administrative hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed. |
| --- | --- |

4.4.2

Kommissionens eneste forslag til fremme af arbejdstagernes mobilitet i EU er et direktivforslag om overførsel af supplerende pensionsrettigheder, hvilket forekommer utilstrækkeligt. Arbejdstagernes mobilitet i forbindelse med omstruktureringer er et væsentligt mere komplekst emne. Mobilitet på tværs af grænserne er kun et lille aspekt heraf. Arbejdstagerne skal kunne tilpasse sig til de nye vilkår, der er skabt af omstruktureringerne. I yderste fald betyder dette en erhvervsmæssig nyorientering eller søgning efter en ny arbejdsplads. Det bør derfor undersøges, hvilke foranstaltninger der skal træffes på EU-plan, nationalt plan og evt. regionalt plan for at lette denne overgang for arbejdstagerne. Man bør overveje at indføre en række mobilitetsfremmende incitamenter på områder som uddannelse, arbejdsmarked, social- og arbejdsmarkedslovgivning samt skattelovgivning tillige med fjernelse af de administrative hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed.

4.5   Anden fase af høringen af arbejdsmarkedets parter om omstrukturering af virksomheder og de europæiske samarbejdsudvalg

| 4.5.1 | I en meddelelse til den brede offentlighed har Kommissionen i første omgang iværksat en høring af arbejdsmarkedets parter om to forskellige spørgsmål. EØSU anfægter ikke denne fremgangsmåde, men nærer tvivl om, hvorvidt proceduren i dette tilfælde er passende. |
| --- | --- |

4.5.1

I en meddelelse til den brede offentlighed har Kommissionen i første omgang iværksat en høring af arbejdsmarkedets parter om to forskellige spørgsmål. EØSU anfægter ikke denne fremgangsmåde, men nærer tvivl om, hvorvidt proceduren i dette tilfælde er passende.

| 4.5.2 | Uafhængigt af disse formspørgsmål går EØSU ind for, at arbejdsmarkedets parter får mulighed for at fortsætte og konkretisere deres arbejde vedrørende omstruktureringer. |
| --- | --- |

4.5.2

Uafhængigt af disse formspørgsmål går EØSU ind for, at arbejdsmarkedets parter får mulighed for at fortsætte og konkretisere deres arbejde vedrørende omstruktureringer.

| 4.5.3 | De europæiske samarbejdsudvalg spiller en afgørende rolle i forbindelse med omstruktureringer. EØSU mener derfor, at en høring om en revision af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg bør lægge særlig vægt på omstruktureringer, men også indgå i en bredere sammenhæng. Arbejdstagernes krav på at blive informeret og hørt, som fastslås i direktivet om europæiske samarbejdsudvalg, gælder ikke kun for omstruktureringer. |
| --- | --- |

4.5.3

De europæiske samarbejdsudvalg spiller en afgørende rolle i forbindelse med omstruktureringer. EØSU mener derfor, at en høring om en revision af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg bør lægge særlig vægt på omstruktureringer, men også indgå i en bredere sammenhæng. Arbejdstagernes krav på at blive informeret og hørt, som fastslås i direktivet om europæiske samarbejdsudvalg, gælder ikke kun for omstruktureringer.

4.6   Kommissionens konklusioner

| 4.6.1 | EØSU er enigt med Kommissionen i, at omstruktureringer ikke bør være ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Omstruktureringer kan i høj grad være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Som Kommissionen helt korrekt påpeger, er det imidlertid af afgørende betydning, på hvilke betingelser omstruktureringerne gennemføres. |
| --- | --- |

4.6.1

EØSU er enigt med Kommissionen i, at omstruktureringer ikke bør være ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Omstruktureringer kan i høj grad være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Som Kommissionen helt korrekt påpeger, er det imidlertid af afgørende betydning, på hvilke betingelser omstruktureringerne gennemføres.

| 4.6.2 | Negative følger for arbejdstagerne kan dog ikke helt undgås. Ud over de krav, Kommissionen opstiller, skal foranstaltningerne på EU-niveau derfor også tage sigte på at yde arbejdstagerne den fornødne beskyttelse i overgangsfaserne. |
| --- | --- |

4.6.2

Negative følger for arbejdstagerne kan dog ikke helt undgås. Ud over de krav, Kommissionen opstiller, skal foranstaltningerne på EU-niveau derfor også tage sigte på at yde arbejdstagerne den fornødne beskyttelse i overgangsfaserne.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  »2005-revision af EU's strategi for bæredygtig udvikling: første status og fremtidige retningslinjer«, KOM(2005) 37 endelig af 9. februar 2005.

1

(2)  KOM(2005) 120 endelig.

2

(3)  EUT C 157 af 28.6.2005 — Opfølge strukturændringer: En industripolitik for det udvidede Europa (KOM(2004) 274 endelig).

3

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/63 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/63

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013 — Det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder

KOM(2005) 124 endelig — 2005/0034 (CNS)

(2006/C 65/13)

Rådet besluttede den 25. juli 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. november 2005 (Ordfører: Miguel Cabra De Luna).

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005 (mødet den 14. december 2005) følgende udtalelse med 126 stemmer for og 10 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Kommissionen har sendt Rådet og Europa-Parlamentet sit forslag til en rådsafgørelse om et rammeprogram om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder, der omfatter to instrumenter: et særprogram om »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme« og et andet om »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet« begge for perioden 2007-2013. Begge programmer passer ind i Kommissionens hensigt om at støtte udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed under de finansielle overslag for 2007-2013 ved at udbygge definitionen »Borgerskab, Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed« og dermed lade det traditionelle begreb retlige og indre anliggender indgå i en bredere sammenhæng og omfatte borgerskab på linje med FN's nye tilgange til Menneskers Sikkerhed og Et bredere sikkerhedsbegreb
   (1)
  . Denne nyskabelse er yderst interessant og er et vigtigt skridt hen imod opstillingen af et sikkerhedsbegreb, som alle samfundets aktører støtter. Dette rammeprograms merværdi ligger i dets europæiske dimension, som gør det muligt at skabe synergi mellem det europæiske og det nationale indsatsområde. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionen har sendt Rådet og Europa-Parlamentet sit forslag til en rådsafgørelse om et rammeprogram om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder, der omfatter to instrumenter: et særprogram om »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme« og et andet om »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet« begge for perioden 2007-2013. Begge programmer passer ind i Kommissionens hensigt om at støtte udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed under de finansielle overslag for 2007-2013 ved at udbygge definitionen »Borgerskab, Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed« og dermed lade det traditionelle begreb retlige og indre anliggender indgå i en bredere sammenhæng og omfatte borgerskab på linje med FN's nye tilgange til Menneskers Sikkerhed og Et bredere sikkerhedsbegreb
   (1)
  . Denne nyskabelse er yderst interessant og er et vigtigt skridt hen imod opstillingen af et sikkerhedsbegreb, som alle samfundets aktører støtter. Dette rammeprograms merværdi ligger i dets europæiske dimension, som gør det muligt at skabe synergi mellem det europæiske og det nationale indsatsområde.

| 1.2 | Kommissionen understreger, at i Europa skal borgerskab, frihed, sikkerhed og retfærdighed udvikles sideløbende og i samme udstrækning, med en balance mellem principperne om demokrati, respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstaten. EU er ved gradvis at øge sine aktiviteter på dette område: med udgangspunkt i Wien-handlingsplanen (2) og efter de retningslinjer, der blev afstukket på Det Europæiske Råds møde i Tammerfors i 1999, har EU reageret gennem lovgivning og finansielle støtteprogrammer. Endvidere er disse retningslinjer blevet præciseret i EU-traktaten og Haag-programmet, som Det Europæiske Råd vedtog i november 2004. Den Europæiske Sikkerheds- og Forsvarspolitik og EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme belyser ligeledes EU's tilgang til bekæmpelse af terrorisme. |
| --- | --- |

1.2

Kommissionen understreger, at i Europa skal borgerskab, frihed, sikkerhed og retfærdighed udvikles sideløbende og i samme udstrækning, med en balance mellem principperne om demokrati, respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstaten. EU er ved gradvis at øge sine aktiviteter på dette område: med udgangspunkt i Wien-handlingsplanen (2) og efter de retningslinjer, der blev afstukket på Det Europæiske Råds møde i Tammerfors i 1999, har EU reageret gennem lovgivning og finansielle støtteprogrammer. Endvidere er disse retningslinjer blevet præciseret i EU-traktaten og Haag-programmet, som Det Europæiske Råd vedtog i november 2004. Den Europæiske Sikkerheds- og Forsvarspolitik og EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme belyser ligeledes EU's tilgang til bekæmpelse af terrorisme.

| 1.3 | Europa-Parlamentet og Domstolen i Luxembourg bør i højere grad inddrages på alle disse områder for at beskytte frihedsrettighederne i forbindelse med den politik, EU har foreslået og vedtaget. |
| --- | --- |

1.3

Europa-Parlamentet og Domstolen i Luxembourg bør i højere grad inddrages på alle disse områder for at beskytte frihedsrettighederne i forbindelse med den politik, EU har foreslået og vedtaget.

| 1.4 | EU's tilgang til udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed har imidlertid hidtil været centreret om lovgivning med et relativt begrænset finansieringsniveau. Derfor må EU nu koncentrere sig om de operationelle aspekter, med særlig vægt på bekæmpelse af terrorisme som en særlig snigende form for kriminalitet, der kræver en hurtig indsats (3). |
| --- | --- |

1.4

EU's tilgang til udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed har imidlertid hidtil været centreret om lovgivning med et relativt begrænset finansieringsniveau. Derfor må EU nu koncentrere sig om de operationelle aspekter, med særlig vægt på bekæmpelse af terrorisme som en særlig snigende form for kriminalitet, der kræver en hurtig indsats (3).

| 1.5 | Terrorisme som en form for kriminalitet udgør én af de største trusler, som borgerne i dag står overfor. Rammeprogrammets præmisse er, at kriminelle handlinger truer enkeltpersoners frihed og rettigheder, det demokratiske samfund og retsstaten; frihed er derfor kun mulig inden for en ramme af sikkerhed og retlige garantier. De offentlige myndigheder og civilsamfundet må kunne holde trit med de stadig mere sofistikerede metoder, som anvendes af terrorister og kriminelle, der opererer organiseret og internationalt. Derfor bør det fremover være muligt at samfinansiere bilaterale og nationale projekter for at fremme innovation og erfaringsudveksling på transnationalt eller EU-plan. |
| --- | --- |

1.5

Terrorisme som en form for kriminalitet udgør én af de største trusler, som borgerne i dag står overfor. Rammeprogrammets præmisse er, at kriminelle handlinger truer enkeltpersoners frihed og rettigheder, det demokratiske samfund og retsstaten; frihed er derfor kun mulig inden for en ramme af sikkerhed og retlige garantier. De offentlige myndigheder og civilsamfundet må kunne holde trit med de stadig mere sofistikerede metoder, som anvendes af terrorister og kriminelle, der opererer organiseret og internationalt. Derfor bør det fremover være muligt at samfinansiere bilaterale og nationale projekter for at fremme innovation og erfaringsudveksling på transnationalt eller EU-plan.

| 1.6 | Den organiserede kriminalitet udgør en væsentlig trussel for EU. Ifølge Europol består omtrent halvdelen af de organiserede kriminelle grupper i EU af borgere fra medlemsstaterne; mange af dem har forbindelser til lande uden for EU, som er kædet sammen med en række forbrydelser såsom narkotikahandel, ulovlig indvandring og menneskehandel, finansiel kriminalitet, smugleri samt forskellige former for ejendomsforbrydelser. |
| --- | --- |

1.6

Den organiserede kriminalitet udgør en væsentlig trussel for EU. Ifølge Europol består omtrent halvdelen af de organiserede kriminelle grupper i EU af borgere fra medlemsstaterne; mange af dem har forbindelser til lande uden for EU, som er kædet sammen med en række forbrydelser såsom narkotikahandel, ulovlig indvandring og menneskehandel, finansiel kriminalitet, smugleri samt forskellige former for ejendomsforbrydelser.

| 1.7 | Kampen mod terrorisme og organiseret kriminalitet bør ikke bringe de individuelle frihedsrettigheder og retsstaten i fare, men bør tværtimod forsøge af bevare dem. Den demokratiske forfatning, udviklingen af begrebet individuelle frihedsrettigheder og formodningen om uskyld må ikke undermineres eller anfægtes gennem foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet. |
| --- | --- |

1.7

Kampen mod terrorisme og organiseret kriminalitet bør ikke bringe de individuelle frihedsrettigheder og retsstaten i fare, men bør tværtimod forsøge af bevare dem. Den demokratiske forfatning, udviklingen af begrebet individuelle frihedsrettigheder og formodningen om uskyld må ikke undermineres eller anfægtes gennem foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet.

| 1.8 | Det voksende grænseoverskridende samarbejde mellem disse grupper vækker ikke kun bekymring, fordi det giver de kriminelle flere muligheder, men også fordi det vanskeliggør politiets og domstolenes arbejde. Det er umuligt at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, hvis politiet ikke kan nå længere end til deres respektive landes grænser. Organiserede kriminelle grupper udnytter denne svaghed ved at bo i én medlemsstat og operere i en anden. Den frie bevægelighed for varer, personer, kapital og tjenesteydelser havde mange positive aspekter, men organiserede kriminelle grupper vidste, hvordan de skulle udnytte de friheder, den gav, og fleksibiliteten i et retsligt område, som ikke var egnet til at begrænse deres aktiviteter. |
| --- | --- |

1.8

Det voksende grænseoverskridende samarbejde mellem disse grupper vækker ikke kun bekymring, fordi det giver de kriminelle flere muligheder, men også fordi det vanskeliggør politiets og domstolenes arbejde. Det er umuligt at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, hvis politiet ikke kan nå længere end til deres respektive landes grænser. Organiserede kriminelle grupper udnytter denne svaghed ved at bo i én medlemsstat og operere i en anden. Den frie bevægelighed for varer, personer, kapital og tjenesteydelser havde mange positive aspekter, men organiserede kriminelle grupper vidste, hvordan de skulle udnytte de friheder, den gav, og fleksibiliteten i et retsligt område, som ikke var egnet til at begrænse deres aktiviteter.

| 1.9 | Der er ifølge Europol for øjeblikket omtrent 3 000 organiserede kriminelle grupper med ca. 30 000 personer involveret, som aktivt opererer i EU. Disse tal, der er baseret på oplysninger fra medlemsstaterne, er imidlertid blot illustrative; i realiteten er disse tal meget højere. Sådanne gruppers størrelse, struktur, organisation og andre karakteristika varierer såvel inden for en medlemsstat som mellem medlemsstaterne. De organiserede kriminelle grupper i EU er involverede i alle former for kriminelle aktiviteter, især narkotikahandel, ulovlig indvandring, menneskehandel, smugleri, tyveri af kunstgenstande i museer og kirker, svindel og finansiel kriminalitet. |
| --- | --- |

1.9

Der er ifølge Europol for øjeblikket omtrent 3 000 organiserede kriminelle grupper med ca. 30 000 personer involveret, som aktivt opererer i EU. Disse tal, der er baseret på oplysninger fra medlemsstaterne, er imidlertid blot illustrative; i realiteten er disse tal meget højere. Sådanne gruppers størrelse, struktur, organisation og andre karakteristika varierer såvel inden for en medlemsstat som mellem medlemsstaterne. De organiserede kriminelle grupper i EU er involverede i alle former for kriminelle aktiviteter, især narkotikahandel, ulovlig indvandring, menneskehandel, smugleri, tyveri af kunstgenstande i museer og kirker, svindel og finansiel kriminalitet.

| 1.10 | EØSU har tidligere udtalt sig om dette spørgsmål i udtalelsen (4) om »Kommissionens arbejdsdokument — Forholdet mellem beskyttelse af den indre sikkerhed og efterlevelse af internationale beskyttelsesforpligtelser og –instrumenter« (5). Udtalelsens konklusioner omfatter følgende:






  a. | ØSU støtter helt og holdent udarbejdelsen af en koordineret EU-strategi for bekæmpelse af terrorisme og tilslutter sig den åbne koordinationsmetode, som Kommissionen anbefaler. ØSU maner dog til størst mulig forsigtighed og besindighed i forbindelse med udformningen af metoder til at forebygge og straffe terrorisme trods den dybt følelsesmæssige reaktion, der fulgte på de afskyvækkende attentater den 11. september i USA, og som også ses i forbindelse med andre terrorforbrydelser, der begås i forskellige europæiske lande eller tredjelande |
| --- | --- | --- |

1.10

EØSU har tidligere udtalt sig om dette spørgsmål i udtalelsen (4) om »Kommissionens arbejdsdokument — Forholdet mellem beskyttelse af den indre sikkerhed og efterlevelse af internationale beskyttelsesforpligtelser og –instrumenter« (5). Udtalelsens konklusioner omfatter følgende:

a.

ØSU støtter helt og holdent udarbejdelsen af en koordineret EU-strategi for bekæmpelse af terrorisme og tilslutter sig den åbne koordinationsmetode, som Kommissionen anbefaler. ØSU maner dog til størst mulig forsigtighed og besindighed i forbindelse med udformningen af metoder til at forebygge og straffe terrorisme trods den dybt følelsesmæssige reaktion, der fulgte på de afskyvækkende attentater den 11. september i USA, og som også ses i forbindelse med andre terrorforbrydelser, der begås i forskellige europæiske lande eller tredjelande

| b. | Overholdelsen af menneskerettighederne og de internationale beskyttelsesinstrumenter bør gå forud for alle andre overvejelser, men ØSU er bevidst om behovet for at forbedre den fælles politik for den indre sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme. Der må dog ikke sættes spørgsmålstegn ved disse principper og denne politiske og humanistiske etik i indsatsen for at sikre en effektiv beskyttelse af personer og ejendom, og der bør derfor tilstræbes en balance mellem de forskellige krav, som forsvaret af de forskellige rettigheder og friheder rejser. |
| --- | --- |

b.

Overholdelsen af menneskerettighederne og de internationale beskyttelsesinstrumenter bør gå forud for alle andre overvejelser, men ØSU er bevidst om behovet for at forbedre den fælles politik for den indre sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme. Der må dog ikke sættes spørgsmålstegn ved disse principper og denne politiske og humanistiske etik i indsatsen for at sikre en effektiv beskyttelse af personer og ejendom, og der bør derfor tilstræbes en balance mellem de forskellige krav, som forsvaret af de forskellige rettigheder og friheder rejser.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

Forbedre styringen af de sikkerhedsrisici, der berører EU's borgere og sikre deres frihedsrettigheder ved at

| 1) | fremme og udvikle koordineringen, samarbejdet og den gensidige forståelse mellem retshåndhævende myndigheder, nationale myndigheder og andre relevante organer, |
| --- | --- |

1)

fremme og udvikle koordineringen, samarbejdet og den gensidige forståelse mellem retshåndhævende myndigheder, nationale myndigheder og andre relevante organer,

| 2) | stimulere, fremme og udvikle tværgående metoder og redskaber til at skabe strategier til bekæmpelse af terrorisme og kriminalitet såsom partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor, adfærdskodekser og god praksis, sammenlignende statistikker, kriminologimetoder og |
| --- | --- |

2)

stimulere, fremme og udvikle tværgående metoder og redskaber til at skabe strategier til bekæmpelse af terrorisme og kriminalitet såsom partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor, adfærdskodekser og god praksis, sammenlignende statistikker, kriminologimetoder og

| 3) | udveksling af information, viden og standarder for beskyttelse af kritisk infrastruktur og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og kriminalitet, hvad angår civil beskyttelse og beskyttelse af ofre for terrorisme og vidner. |
| --- | --- |

3)

udveksling af information, viden og standarder for beskyttelse af kritisk infrastruktur og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og kriminalitet, hvad angår civil beskyttelse og beskyttelse af ofre for terrorisme og vidner.

2.1   Foreslåede typer foranstaltninger

| — | Projekter med en europæisk dimension, der iværksættes og forvaltes af Kommissionen, bl.a. koordineringsordninger og netværker og analyser, herunder undersøgelser og aktiviteter, der tager sigte på at finde frem til løsninger, der er specielt relateret til konkrete politiske projekter, uddannelse og udveksling af personale |
| --- | --- |

—

Projekter med en europæisk dimension, der iværksættes og forvaltes af Kommissionen, bl.a. koordineringsordninger og netværker og analyser, herunder undersøgelser og aktiviteter, der tager sigte på at finde frem til løsninger, der er specielt relateret til konkrete politiske projekter, uddannelse og udveksling af personale

| — | Tværnationale projekter, der iværksættes og forvaltes af mindst to medlemsstater (eller en medlemsstat og et ansøgerland) |
| --- | --- |

—

Tværnationale projekter, der iværksættes og forvaltes af mindst to medlemsstater (eller en medlemsstat og et ansøgerland)

| — | Nationale projekter med medlemsstaterne |
| --- | --- |

—

Nationale projekter med medlemsstaterne

| — | Tilskud til ikke-statslige organisationer, som udfører opgaver med en europæisk dimension. |
| --- | --- |

—

Tilskud til ikke-statslige organisationer, som udfører opgaver med en europæisk dimension.

2.2   Særligt støttes

| — | Foranstaltninger vedrørende operationelt samarbejde og koordinering (styrkelse af netværkssamarbejde, bånd og relationer, gensidig tillid og forståelse, udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og bedste praksis) |
| --- | --- |

—

Foranstaltninger vedrørende operationelt samarbejde og koordinering (styrkelse af netværkssamarbejde, bånd og relationer, gensidig tillid og forståelse, udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og bedste praksis)

| — | Analyse, overvågning og evaluering |
| --- | --- |

—

Analyse, overvågning og evaluering

| — | Udvikling og overførsel af teknologi og metoder |
| --- | --- |

—

Udvikling og overførsel af teknologi og metoder

| — | Uddannelse, udveksling af personale og eksperter, og |
| --- | --- |

—

Uddannelse, udveksling af personale og eksperter, og

| — | Bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling. |
| --- | --- |

—

Bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling.

2.3   Overholdelse af subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet

For så vidt angår subsidiaritetsprincippet forsøger rammeprogrammet ikke at trænge ind på områder, der er omfattet af nationale programmer, som de nationale myndigheder i hver medlemsstat har udviklet, men at fokusere på områder, hvor der kan forventes en merværdi på EU-plan. I den forstand supplerer rammeprogrammet nationale programmer og maksimerer synergien med bilaterale og multilaterale aktiviteter.

For så vidt angår proportionalitetsprincippet er definitionerne af foranstaltninger gjort så generelle som mulig, hvilket også gælder for de administrative og finansielle krav til deres gennemførelse.

2.4   Forenkling og rationalisering

Den retlige form og forvaltningen af de foreslåede instrumenter forenkles, finansieringen rationaliseres, fastsættelsen af prioriteringer gøres mere fleksibel og gennemsigtigheden øges. Støtteansøgere kan ansøge om midler via den standardiserede fremgangsmåde

2.5   Budgettildeling

Det foreslåede budget for rammeprogrammet beløber sig til i alt 735 mio. EUR, hvoraf 137,4 mio. EUR skal gå til instrumentet »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme« og 597,6 mio. EUR til instrumentet »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.«

2.6   Indsatstyper og gennemførelsesmetoder

| — | Tilskud efter indkaldelse af forslag |
| --- | --- |

—

Tilskud efter indkaldelse af forslag

| — | Kontrakter om offentlige indkøb |
| --- | --- |

—

Kontrakter om offentlige indkøb

3.   Generelle bemærkninger — Aspekter af den trussel, som kriminalitet og terrorisme udgør for EU-borgernes velfærd

| 3.1 | Ifølge Europol udnytter organiserede kriminelle grupper den politiske og økonomiske ustabilitet i landene til nemmere at gennemføre deres illegale handlinger, især i oprindelses- og transitlandene. Gennem korruption og løfter om en bedre fremtid kan folk blive aktivt eller passivt involveret i kriminalitet. Denne vækst i kriminaliteten vil være med til at opretholde nogle af de strukturelle svagheder, som oprindeligt var grobund for kriminelle handlinger, og eksempelvis forsinke indførelsen af demokratiske eller økonomiske reformer. |
| --- | --- |

3.1

Ifølge Europol udnytter organiserede kriminelle grupper den politiske og økonomiske ustabilitet i landene til nemmere at gennemføre deres illegale handlinger, især i oprindelses- og transitlandene. Gennem korruption og løfter om en bedre fremtid kan folk blive aktivt eller passivt involveret i kriminalitet. Denne vækst i kriminaliteten vil være med til at opretholde nogle af de strukturelle svagheder, som oprindeligt var grobund for kriminelle handlinger, og eksempelvis forsinke indførelsen af demokratiske eller økonomiske reformer.

| 3.2 | Terrorisme er et direkte angreb på den menneskelige værdighed og de mest elementære principper i international ret; den er en trussel for alle stater og alle mennesker; den kan optræde på ethvert tidspunkt og på ethvert sted, og den angriber direkte de grundlæggende værdier i de samfund, som har sluttet sig sammen i EU og andre internationale organisationer (6): retsstaten, borgernes sikkerhed, respekt og tolerance. Terrorhandlinger er en forbrydelse mod menneskeheden, demokratiet og menneskerettighederne; de skaber had og frygt og giver næring til forskellene mellem religiøse, ideologiske og etniske grupper. |
| --- | --- |

3.2

Terrorisme er et direkte angreb på den menneskelige værdighed og de mest elementære principper i international ret; den er en trussel for alle stater og alle mennesker; den kan optræde på ethvert tidspunkt og på ethvert sted, og den angriber direkte de grundlæggende værdier i de samfund, som har sluttet sig sammen i EU og andre internationale organisationer (6): retsstaten, borgernes sikkerhed, respekt og tolerance. Terrorhandlinger er en forbrydelse mod menneskeheden, demokratiet og menneskerettighederne; de skaber had og frygt og giver næring til forskellene mellem religiøse, ideologiske og etniske grupper.

| 3.3 | Dette fænomen har i årtier plaget hele verdens befolkning og byer på alle kontinenter er alle mærkede af angreb af forskelligt omfang med det samme mål: bevidst at dræbe eller anrette så megen fysisk skade på mennesker som muligt, ødelægge ejendomme eller infrastrukturer, ruinere forretninger og økonomier for at skræmme befolkningen eller en gruppe af mennesker og tvinge regeringer eller internationale organisationer i knæ. |
| --- | --- |

3.3

Dette fænomen har i årtier plaget hele verdens befolkning og byer på alle kontinenter er alle mærkede af angreb af forskelligt omfang med det samme mål: bevidst at dræbe eller anrette så megen fysisk skade på mennesker som muligt, ødelægge ejendomme eller infrastrukturer, ruinere forretninger og økonomier for at skræmme befolkningen eller en gruppe af mennesker og tvinge regeringer eller internationale organisationer i knæ.

| 3.4 | Ødelæggelsen af World Trade Center i New York i september 2001 var kulminationen på en ny type verdensomspændende terrorisme, som begyndte med forsøget på at sprænge de to bygninger i luften i 1993. Den terrorisme, vi nu står over for, er uden fortilfælde i sin rækkevidde og evne til at udløse en alvorlig konflikt (7) og i sin beslutsomhed om blindt at anvende masseødelæggelsesmidler mod civilbefolkningen. Den civile luftfart, vigtige infrastrukturer og de elektroniske systemer, der styrer hovedparten af de processer, som bringer normalitet og modernitet ind i vort liv, er nemme mål for en række terroristgrupper, som er drevet af en selvmorderisk beslutsomhed om at påføre vore samfund størst mulig skade ved at angribe deres mest sårbare komponent: almindelige mennesker. |
| --- | --- |

3.4

Ødelæggelsen af World Trade Center i New York i september 2001 var kulminationen på en ny type verdensomspændende terrorisme, som begyndte med forsøget på at sprænge de to bygninger i luften i 1993. Den terrorisme, vi nu står over for, er uden fortilfælde i sin rækkevidde og evne til at udløse en alvorlig konflikt (7) og i sin beslutsomhed om blindt at anvende masseødelæggelsesmidler mod civilbefolkningen. Den civile luftfart, vigtige infrastrukturer og de elektroniske systemer, der styrer hovedparten af de processer, som bringer normalitet og modernitet ind i vort liv, er nemme mål for en række terroristgrupper, som er drevet af en selvmorderisk beslutsomhed om at påføre vore samfund størst mulig skade ved at angribe deres mest sårbare komponent: almindelige mennesker.

| 3.5 | Europa har oplevet alvorlige terrorangreb, herunder det seneste udtryk for den globale terrorkampagne, i London den 21. juli 2005. Faren for nye angreb er reel og konstant, hvorfor vi må være forberedt. For det første for at undgå dem og for det andet for at klare alle tænkelige konsekvenser af de angreb, vi ikke kan undgå. Bombeattentater, som kræver dusinvis eller hundrede vis af dødsofre og forårsager kaos i byerne, er ved at blive dagligdag; de terroristgrupper, der er ansvarlige for disse attentater, har beslutsomheden, tålmodigheden og de nødvendige ressourcer til at gennemføre handlinger af et overvældende omfang, såsom nedskydning af kommercielle fly eller spredning af kemiske, bakteriologiske eller radiologiske stoffer i tæt befolkede områder. |
| --- | --- |

3.5

Europa har oplevet alvorlige terrorangreb, herunder det seneste udtryk for den globale terrorkampagne, i London den 21. juli 2005. Faren for nye angreb er reel og konstant, hvorfor vi må være forberedt. For det første for at undgå dem og for det andet for at klare alle tænkelige konsekvenser af de angreb, vi ikke kan undgå. Bombeattentater, som kræver dusinvis eller hundrede vis af dødsofre og forårsager kaos i byerne, er ved at blive dagligdag; de terroristgrupper, der er ansvarlige for disse attentater, har beslutsomheden, tålmodigheden og de nødvendige ressourcer til at gennemføre handlinger af et overvældende omfang, såsom nedskydning af kommercielle fly eller spredning af kemiske, bakteriologiske eller radiologiske stoffer i tæt befolkede områder.

| 3.6 | Dette må ikke underminere retsstatens integritet og de forfatningsmæssige garantier, enhver borger har. Myndighederne, som altid er underlagt domstolenes kontrol og sanktioner, kan i nogle tilfælde gå for langt i deres indsats for at bekæmpe og slå ned på terrorisme. |
| --- | --- |

3.6

Dette må ikke underminere retsstatens integritet og de forfatningsmæssige garantier, enhver borger har. Myndighederne, som altid er underlagt domstolenes kontrol og sanktioner, kan i nogle tilfælde gå for langt i deres indsats for at bekæmpe og slå ned på terrorisme.

| 3.7 | Socialpolitiske og økonomiske foranstaltninger kan være med til at afhjælpe udstødelse og den uheldige virkning af hurtige socio-økonomiske ændringer, som skaber grobund for bitterhed, hvilket er et aspekt, som terrorister ofte udnytter. Det er derfor nødvendigt at:






  — | vedtage langsigtede politikker for handel, støtte og investering, som kan hjælpe med til at integrere marginaliserede grupper og fremme deres inddragelse. |
| --- | --- | --- |

3.7

Socialpolitiske og økonomiske foranstaltninger kan være med til at afhjælpe udstødelse og den uheldige virkning af hurtige socio-økonomiske ændringer, som skaber grobund for bitterhed, hvilket er et aspekt, som terrorister ofte udnytter. Det er derfor nødvendigt at:

—

vedtage langsigtede politikker for handel, støtte og investering, som kan hjælpe med til at integrere marginaliserede grupper og fremme deres inddragelse.

| — | gøre en ny indsats for at reducere strukturelle uligheder i samfundene ved at fjerne forskelsbehandlingen af bestemte grupper. |
| --- | --- |

—

gøre en ny indsats for at reducere strukturelle uligheder i samfundene ved at fjerne forskelsbehandlingen af bestemte grupper.

| — | tilskynde til programmer, der fokuserer på undervisning af børn og kvinder, beskæftigelse og udstødte gruppers inddragelse. |
| --- | --- |

—

tilskynde til programmer, der fokuserer på undervisning af børn og kvinder, beskæftigelse og udstødte gruppers inddragelse.

| — | opfylde milleniumudviklingsmålene inden 2015. |
| --- | --- |

—

opfylde milleniumudviklingsmålene inden 2015.

| 3.8 | Forebyggelse af terrorangreb indtager en fremtrædende plads inden for EU's politikker for frihed, sikkerhed og retfærdighed. En Eurobarometer-undersøgelse viser, at otte ud af ti borgere i EU frygter terrorisme, og 83 % af EU's befolkning finder, at EU's indsats kan være med til at bekæmpe terrorisme og ønsker den derfor sat i værk. Det centrale dokument, som indeholder EU's antiterrorsystem, er »EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme«. (8) Planens centrale aktionslinjer er:






  1. | Bredere international konsensus og større international indsats for bekæmpelse af terrorisme; |
| --- | --- | --- |

3.8

Forebyggelse af terrorangreb indtager en fremtrædende plads inden for EU's politikker for frihed, sikkerhed og retfærdighed. En Eurobarometer-undersøgelse viser, at otte ud af ti borgere i EU frygter terrorisme, og 83 % af EU's befolkning finder, at EU's indsats kan være med til at bekæmpe terrorisme og ønsker den derfor sat i værk. Det centrale dokument, som indeholder EU's antiterrorsystem, er »EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme«. (8) Planens centrale aktionslinjer er:

1.

Bredere international konsensus og større international indsats for bekæmpelse af terrorisme;

| 2. | Målrettede aktioner som led i EU's eksterne forbindelser mod prioriterede tredjelande, hvor kapaciteten eller indsatsen med hensyn til bekæmpelse af terrorisme bør styrkes; |
| --- | --- |

2.

Målrettede aktioner som led i EU's eksterne forbindelser mod prioriterede tredjelande, hvor kapaciteten eller indsatsen med hensyn til bekæmpelse af terrorisme bør styrkes;

| 3. | Håndtering af de faktorer, der bidrager til støtte for og rekruttering til terrorisme; |
| --- | --- |

3.

Håndtering af de faktorer, der bidrager til støtte for og rekruttering til terrorisme;

| 4. | Hindring af terroristers adgang til finansielle og andre økonomiske ressourcer; |
| --- | --- |

4.

Hindring af terroristers adgang til finansielle og andre økonomiske ressourcer;

| 5. | Fuld udnyttelse af kapaciteten både inden for EU's forskellige instanser og i medlemsstaterne for at afsløre, efterforske og retsforfølge terroristaktiviteter og forebygge terrorangreb; |
| --- | --- |

5.

Fuld udnyttelse af kapaciteten både inden for EU's forskellige instanser og i medlemsstaterne for at afsløre, efterforske og retsforfølge terroristaktiviteter og forebygge terrorangreb;

| 6. | Beskyttelse af den internationale transportsikkerhed og sikring af effektive grænsekontrolordninger; |
| --- | --- |

6.

Beskyttelse af den internationale transportsikkerhed og sikring af effektive grænsekontrolordninger;

| 7. | Forbedring af EU's og medlemsstaternes kapaciteter for håndtering af følgerne af et terrorangreb. |
| --- | --- |

7.

Forbedring af EU's og medlemsstaternes kapaciteter for håndtering af følgerne af et terrorangreb.

| 3.9 | Terrorisme er et globalt fænomen, og derfor må indsatsen mod terrorisme også være global, ikke alene fordi internationalt samarbejde mellem stater, organisationer og internationale organer er nødvendigt, men også fordi man bør inddrage alle områder af samfundet: det organiserede civilsamfund (økonomiske og sociale aktører, organisationer af almen interesse og andre interessegrupper), regeringsinstitutioner på alle niveauer og befolkningen generelt. En politisk og civil dialog på dette område bør etableres inden for den overordnede ramme for sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

3.9

Terrorisme er et globalt fænomen, og derfor må indsatsen mod terrorisme også være global, ikke alene fordi internationalt samarbejde mellem stater, organisationer og internationale organer er nødvendigt, men også fordi man bør inddrage alle områder af samfundet: det organiserede civilsamfund (økonomiske og sociale aktører, organisationer af almen interesse og andre interessegrupper), regeringsinstitutioner på alle niveauer og befolkningen generelt. En politisk og civil dialog på dette område bør etableres inden for den overordnede ramme for sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder.

| 3.10 | I den forbindelse har det organiserede civilsamfund kapacitet til og et særligt ansvar for at spille en central rolle i den samlede indsats mod terrorisme. Det organiserede civilsamfunds fundament er et aktivt medborgerskab, hvilket giver det en mere fleksibel, kreativ og anderledes position, når der skal udvikles forebyggelsestiltag, som er mere effektive end de offentlige myndigheders tiltag. Det organiserede civilsamfund kan udbrede viden og forståelse på alle niveauer i samfundet, hvilket er en forudsætning for opbyggelse af åbne samfund, hvor alle deltager gennem aktivt medborgerskab, økonomisk aktivitet og uddannelse.
  Ligeledes bør det organiserede civilsamfunds forslag til, hvordan den nødvendige ligevægt mellem sikkerhedsforanstaltninger og foranstaltninger til beskyttelse af frihedsrettigheder sikres, medtages i de relevante offentlige myndigheders overvejelser. |
| --- | --- |

3.10

I den forbindelse har det organiserede civilsamfund kapacitet til og et særligt ansvar for at spille en central rolle i den samlede indsats mod terrorisme. Det organiserede civilsamfunds fundament er et aktivt medborgerskab, hvilket giver det en mere fleksibel, kreativ og anderledes position, når der skal udvikles forebyggelsestiltag, som er mere effektive end de offentlige myndigheders tiltag. Det organiserede civilsamfund kan udbrede viden og forståelse på alle niveauer i samfundet, hvilket er en forudsætning for opbyggelse af åbne samfund, hvor alle deltager gennem aktivt medborgerskab, økonomisk aktivitet og uddannelse.

Ligeledes bør det organiserede civilsamfunds forslag til, hvordan den nødvendige ligevægt mellem sikkerhedsforanstaltninger og foranstaltninger til beskyttelse af frihedsrettigheder sikres, medtages i de relevante offentlige myndigheders overvejelser.

| 3.11 | Der findes en mangfoldighed af ikke-statslige aktører — økonomiske og sociale grupperinger, medier, interesseorganisationer, den akademiske verden, religiøse ledere, kunstens og kulturens verden, den samlede offentlighed — som alle kan og bør spille en mere aktiv rolle på dette område. |
| --- | --- |

3.11

Der findes en mangfoldighed af ikke-statslige aktører — økonomiske og sociale grupperinger, medier, interesseorganisationer, den akademiske verden, religiøse ledere, kunstens og kulturens verden, den samlede offentlighed — som alle kan og bør spille en mere aktiv rolle på dette område.

| 3.12 | Et dynamisk civilsamfund kan spille en strategisk rolle i beskyttelsen af lokalsamfund ved at gøre front mod yderligtgående ideologier og behandle spørgsmålet om politisk vold. Civilsamfundet er et frit område, hvor borgerne kan styre deres eget liv, en form for modstand og kamp, kilde til forståelse, offentlig debat og sociale overvejelser og en mekanisme for mægling, forsoning og kompromis. Civilsamfundet repræsenterer forskellige sociale grupper og mærkesager med et socialt aspekt og er et talerør for mindretal og anderledes tænkende og fremmer — på grund af sin mangfoldighed — en kultur præget af tolerance og pluralisme. Civilsamfundet omfatter både dem med radikale synspunkter og dem med moderate synspunkter, dem der er udenfor og dem der er indenfor, dem der yder modstand og dem der forhandler. |
| --- | --- |

3.12

Et dynamisk civilsamfund kan spille en strategisk rolle i beskyttelsen af lokalsamfund ved at gøre front mod yderligtgående ideologier og behandle spørgsmålet om politisk vold. Civilsamfundet er et frit område, hvor borgerne kan styre deres eget liv, en form for modstand og kamp, kilde til forståelse, offentlig debat og sociale overvejelser og en mekanisme for mægling, forsoning og kompromis. Civilsamfundet repræsenterer forskellige sociale grupper og mærkesager med et socialt aspekt og er et talerør for mindretal og anderledes tænkende og fremmer — på grund af sin mangfoldighed — en kultur præget af tolerance og pluralisme. Civilsamfundet omfatter både dem med radikale synspunkter og dem med moderate synspunkter, dem der er udenfor og dem der er indenfor, dem der yder modstand og dem der forhandler.

| 3.13 | Civilsamfundet kan spille en afgørende rolle i genopbygningen af et nyt perspektiv for en global og koordineret indsats, som har været vanskeliggjort af ensidige holdninger og politisk uenighed i international sammenhæng indtil for ganske nylig. I de seneste årtier har forskellige repræsentanter for civilsamfundet skabt dynamiske tværnationale partnerskaber — ved at inddrage personer og grupper fra hele verden — i forbindelse med globale problemer, som for eksempel ligestilling mellem kønnene, fred og menneskerettigheder, kampen mod AIDS, miljøet, bevægelser for retfærdig handel og global retfærdighed. |
| --- | --- |

3.13

Civilsamfundet kan spille en afgørende rolle i genopbygningen af et nyt perspektiv for en global og koordineret indsats, som har været vanskeliggjort af ensidige holdninger og politisk uenighed i international sammenhæng indtil for ganske nylig. I de seneste årtier har forskellige repræsentanter for civilsamfundet skabt dynamiske tværnationale partnerskaber — ved at inddrage personer og grupper fra hele verden — i forbindelse med globale problemer, som for eksempel ligestilling mellem kønnene, fred og menneskerettigheder, kampen mod AIDS, miljøet, bevægelser for retfærdig handel og global retfærdighed.

| 3.14 | Der er voksende tilslutning til overbevisningen om, at medlemsstaternes kamp mod terrorisme ikke er tilstrækkelig, medmindre den samtidig ledsages af aktiv inddragelse af civilsamfundet og dets aktører. Som talerør for det organiserede civilsamfund har EØSU både mulighed og ansvar for at handle på de områder, der hører under dets virkefelter i forbindelse med aktioner mod terrorisme, som er under udarbejdelse inden for EU og andre relevante fora. Indsatsen i den forbindelse bør ligeledes på en naturlig måde give EØSU mulighed for — i dets forebyggende, samarbejds- og dialogskabende rolle — at være med til at udforme antiterrorpolitikker, på de områder, der henhører under dets handlefelter. Forslaget til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og om forebyggelse af kriminalitet danner en bred og fleksibel ramme, der kan rumme alle former for initiativer. |
| --- | --- |

3.14

Der er voksende tilslutning til overbevisningen om, at medlemsstaternes kamp mod terrorisme ikke er tilstrækkelig, medmindre den samtidig ledsages af aktiv inddragelse af civilsamfundet og dets aktører. Som talerør for det organiserede civilsamfund har EØSU både mulighed og ansvar for at handle på de områder, der hører under dets virkefelter i forbindelse med aktioner mod terrorisme, som er under udarbejdelse inden for EU og andre relevante fora. Indsatsen i den forbindelse bør ligeledes på en naturlig måde give EØSU mulighed for — i dets forebyggende, samarbejds- og dialogskabende rolle — at være med til at udforme antiterrorpolitikker, på de områder, der henhører under dets handlefelter. Forslaget til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og om forebyggelse af kriminalitet danner en bred og fleksibel ramme, der kan rumme alle former for initiativer.

| 3.15 | Der bør tages hensyn til følgende overordnede betragtninger: |
| --- | --- |

3.15

Der bør tages hensyn til følgende overordnede betragtninger:

| 3.15.1 | EØSU fordømmer stærkt enhver form for terrorisme og forholder sig til problemet. |
| --- | --- |

3.15.1

EØSU fordømmer stærkt enhver form for terrorisme og forholder sig til problemet.

| 3.15.2 | EØSU støtter fuldt ud kampen mod kriminalitet og terrorisme og ser positivt på udnævnelsen af Gijs de Vries til koordinator for EU's terrorbekæmpelsesindsats. |
| --- | --- |

3.15.2

EØSU støtter fuldt ud kampen mod kriminalitet og terrorisme og ser positivt på udnævnelsen af Gijs de Vries til koordinator for EU's terrorbekæmpelsesindsats.

| 3.15.3 | Styrkelsen af terrorismebekæmpelsen og kampen mod kriminalitet i EU bør videreføres. |
| --- | --- |

3.15.3

Styrkelsen af terrorismebekæmpelsen og kampen mod kriminalitet i EU bør videreføres.

| 3.15.4 | Der bør ligeledes tilvejebringes et effektivt samarbejds- og koordinationsniveau mellem medlemsstaterne på det politiske, efterretningsmæssige (med understregning af princippet om adgang til relevante oplysninger) og juridiske område, ligesom der må indledes et effektivt og varigt samarbejde med tredjelande. |
| --- | --- |

3.15.4

Der bør ligeledes tilvejebringes et effektivt samarbejds- og koordinationsniveau mellem medlemsstaterne på det politiske, efterretningsmæssige (med understregning af princippet om adgang til relevante oplysninger) og juridiske område, ligesom der må indledes et effektivt og varigt samarbejde med tredjelande.

| 3.15.5 | Strategiske partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor inden for rammerne af Kommissionens forslag har også stor betydning. |
| --- | --- |

3.15.5

Strategiske partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor inden for rammerne af Kommissionens forslag har også stor betydning.

| 3.16 | Det organiserede civilsamfunds rolle kan struktureres på to niveauer: forebyggelse af angreb og håndtering af følgerne af angreb, det være sig fysiske, psykologiske eller økonomiske. På baggrund af forslagets foranstaltninger og i kraft af definitionernes generelle karakter kan EØSU fremlægge forskellige initiativer inden for sine beføjelser, der ligeledes i generel og sammenfattet form kan begynde at forme sig omkring de områder, som der også var fokus på på det internationale topmøde om demokrati, terrorisme og sikkerhed den 11. marts 2005 i Madrid. På dette møde udarbejdedes en handlingsplan, Madrid-agendaen, som opstiller en anvendelsesramme for en række forskellige anbefalinger. (9) |
| --- | --- |

3.16

Det organiserede civilsamfunds rolle kan struktureres på to niveauer: forebyggelse af angreb og håndtering af følgerne af angreb, det være sig fysiske, psykologiske eller økonomiske. På baggrund af forslagets foranstaltninger og i kraft af definitionernes generelle karakter kan EØSU fremlægge forskellige initiativer inden for sine beføjelser, der ligeledes i generel og sammenfattet form kan begynde at forme sig omkring de områder, som der også var fokus på på det internationale topmøde om demokrati, terrorisme og sikkerhed den 11. marts 2005 i Madrid. På dette møde udarbejdedes en handlingsplan, Madrid-agendaen, som opstiller en anvendelsesramme for en række forskellige anbefalinger. (9)

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Forslag til Rådets afgørelse 2005/0034 (CNS) om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013. |
| --- | --- |

4.1

Forslag til Rådets afgørelse 2005/0034 (CNS) om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013.

| 4.1.1 | EØSU tilslutter sig programmets generelle mål, som Kommissionens anfører i forslagets artikel 3 og 4. |
| --- | --- |

4.1.1

EØSU tilslutter sig programmets generelle mål, som Kommissionens anfører i forslagets artikel 3 og 4.

| 4.1.2 | Hvad angår de tilskudsberettigede foranstaltninger i forslagets artikel 5, mener EØSU, at der især bør fokuseres på: |
| --- | --- |

4.1.2

Hvad angår de tilskudsberettigede foranstaltninger i forslagets artikel 5, mener EØSU, at der især bør fokuseres på:

| 4.1.2.1 | »Analyser, overvågning, evaluering, revision og kontrol« (artikel 5, stk. 2 b)); skønt grundforskningen på dette område bør kanaliseres gennem det 7. rammeprogram for forskning, som ifølge Kommissionens nuværende forslag afsætter 1 mia. euro til dette område, bør dette program fremme anvendt forskning relateret til debat og udbredelse af viden, som skabes i tænketanke, akademiske institutioner, forskellige fora og organisationer, der fungerer som centre for viden og politiske forslag og som har som mål at styrke formelle og uformelle forbindelser mellem forskere, analytikere, intellektuelle og beslutningstagere. |
| --- | --- |

4.1.2.1

»Analyser, overvågning, evaluering, revision og kontrol« (artikel 5, stk. 2 b)); skønt grundforskningen på dette område bør kanaliseres gennem det 7. rammeprogram for forskning, som ifølge Kommissionens nuværende forslag afsætter 1 mia. euro til dette område, bør dette program fremme anvendt forskning relateret til debat og udbredelse af viden, som skabes i tænketanke, akademiske institutioner, forskellige fora og organisationer, der fungerer som centre for viden og politiske forslag og som har som mål at styrke formelle og uformelle forbindelser mellem forskere, analytikere, intellektuelle og beslutningstagere.

| 4.1.2.2 | »Udannelse, udveksling af personale og eksperter« (artikel 5, stk. 2 d)) hænger sammen med ovenstående aktiviteter, og især med dem, der gør det muligt at indlede, udvikle og opretholde kvalitetsprogrammer for uddannelse og specialisering af lingvister, oversættere og tolke i sprog, hvor der i øjeblikket er få eksperter og som anvendes til at sprede budskaber om udførelse af kriminelle handlinger og terrorhandlinger og propagandaen til retfærdiggørelse af disse handlinger, og som tiltrækker nye tilhængere. |
| --- | --- |

4.1.2.2

»Udannelse, udveksling af personale og eksperter« (artikel 5, stk. 2 d)) hænger sammen med ovenstående aktiviteter, og især med dem, der gør det muligt at indlede, udvikle og opretholde kvalitetsprogrammer for uddannelse og specialisering af lingvister, oversættere og tolke i sprog, hvor der i øjeblikket er få eksperter og som anvendes til at sprede budskaber om udførelse af kriminelle handlinger og terrorhandlinger og propagandaen til retfærdiggørelse af disse handlinger, og som tiltrækker nye tilhængere.

| 4.1.2.3 | »Bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling« (artikel 5, stk. 2 e)), herunder dem, som nævnes i punkt 4.2.2.1 med særlig fokus på, at medierne kan spille en særlig rolle, når det gælder delegitimering af vold, men undertiden også gør det muligt, at propaganda fra kendte terrorgrupper og kriminelle grupper uhindret kan udbredes. Herved sammenblandes den umistelige ret til ucensureret nyhedsformidling med den uønskede følgevirkning, at medierne bruges som talerør for kriminelle gruppers intentioner: udbrede levende billedmateriale af attentater, kidnapninger og henrettelser af tilfangetagne og rædselsslagne personer. |
| --- | --- |

4.1.2.3

»Bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling« (artikel 5, stk. 2 e)), herunder dem, som nævnes i punkt 4.2.2.1 med særlig fokus på, at medierne kan spille en særlig rolle, når det gælder delegitimering af vold, men undertiden også gør det muligt, at propaganda fra kendte terrorgrupper og kriminelle grupper uhindret kan udbredes. Herved sammenblandes den umistelige ret til ucensureret nyhedsformidling med den uønskede følgevirkning, at medierne bruges som talerør for kriminelle gruppers intentioner: udbrede levende billedmateriale af attentater, kidnapninger og henrettelser af tilfangetagne og rædselsslagne personer.

| 4.1.3 | I artikel 6 bør det klart præciseres hvem der har adgang til programmet, ligesom det er tilfældet i artikel 5 i det efterfølgende program. Da indsatsen vedrører særligt følsomme områder, udsender Kommissionen årligt en liste over tilskudsmodtagerne. |
| --- | --- |

4.1.3

I artikel 6 bør det klart præciseres hvem der har adgang til programmet, ligesom det er tilfældet i artikel 5 i det efterfølgende program. Da indsatsen vedrører særligt følsomme områder, udsender Kommissionen årligt en liste over tilskudsmodtagerne.

| 4.1.4 | Artikel 14, stk. 3, foreskriver, at Kommissionen skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevalueringsrapport og en meddelelse om fortsættelsen af programmet. EØSU bør også involveres i evalueringsprocessen. |
| --- | --- |

4.1.4

Artikel 14, stk. 3, foreskriver, at Kommissionen skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevalueringsrapport og en meddelelse om fortsættelsen af programmet. EØSU bør også involveres i evalueringsprocessen.

| 4.2 | Forslag til Rådets afgørelse 2005/0035 (CNS) om et særprogram om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet for perioden 2007-2013. |
| --- | --- |

4.2

Forslag til Rådets afgørelse 2005/0035 (CNS) om et særprogram om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet for perioden 2007-2013.

| 4.2.1 | EØSU tilslutter sig programmets generelle og specifikke mål (artikel 2 og 3). |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU tilslutter sig programmets generelle og specifikke mål (artikel 2 og 3).

| 4.2.2 | Skønt social og juridisk bistand til ofrene omhandles i programmet for grundlæggende rettigheder, finder EØSU, at der bør rettes særlig opmærksomhed mod beskyttelse af ofre og vidner og fremme, mod udvikling af bedste praksis i politimæssig henseende (artikel 3, stk. 1 c) og artikel 3, stk. 2 c)) og mod aspekterne omkring den anvendte kriminologi til forebyggelse af kriminalitet og udvikling af generelle metoder og værktøjer med henblik på strategisk at forebygge og bekæmpe kriminalitet (artikel 3, stk. 1 b) og artikel 3, stk. 2 b)). I den henseende ser EØSU positivt på Kommissionens pilotprojekter for bekæmpelse af terrorisme, menneskesmugling og økonomisk støtte til ofre for terrorisme. Med udgangspunkt i disse pilotprojekters evalueringsgrundlag, mener EØSU, at de, når de først er gennemført, bør føre til oprettelse af en permanent erstatningsordning for terrorismeofre. |
| --- | --- |

4.2.2

Skønt social og juridisk bistand til ofrene omhandles i programmet for grundlæggende rettigheder, finder EØSU, at der bør rettes særlig opmærksomhed mod beskyttelse af ofre og vidner og fremme, mod udvikling af bedste praksis i politimæssig henseende (artikel 3, stk. 1 c) og artikel 3, stk. 2 c)) og mod aspekterne omkring den anvendte kriminologi til forebyggelse af kriminalitet og udvikling af generelle metoder og værktøjer med henblik på strategisk at forebygge og bekæmpe kriminalitet (artikel 3, stk. 1 b) og artikel 3, stk. 2 b)). I den henseende ser EØSU positivt på Kommissionens pilotprojekter for bekæmpelse af terrorisme, menneskesmugling og økonomisk støtte til ofre for terrorisme. Med udgangspunkt i disse pilotprojekters evalueringsgrundlag, mener EØSU, at de, når de først er gennemført, bør føre til oprettelse af en permanent erstatningsordning for terrorismeofre.

| 4.2.2.1 | Hvad angår beskyttelse af ofre for terrorisme og deres familie og personer, for hvem de har forsørgerpligt, gælder det, at det menneskelige aspekt i kampen mod terrorisme, som er baseret på fremme og beskyttelse af ofrenes og civilsamfundets rolle, bør indgå som en integreret del af strategien for terrorismebekæmpelse. Ofrene mærker på deres egen krop følgerne af en vold, som er rettet mod samfundet som helhed og de værdier, det repræsenterer. Samfundet har derfor en moralsk og politisk forpligtelse til at erkende og svare tilbage på denne vold. Enhver stat må beskytte sine borgeres grundlæggende rettigheder og friheder og sikre retten til livet og til at leve i tryghed og uden frygt. Ofrene er en afspejling af terrorismens sande ansigt og realitet — de er samfundets stemme og frontlinje i kampen mod terrorisme. At fokusere på ofrene er den mest effektive måde at bevidstgøre og inddrage samfundet i den nødvendige kamp mod terrorisme og opnå en reaktion fra samfundets side. Det er også den mest effektive måde til at delegitimere og isolere terrorister, både politisk og moralsk. Det er derfor nødvendigt:






  — | at det internationale samfund erkender problemet og tilkendegiver solidaritet ved at sende et klart budskab om, at menneskerettighedernes overholdelse har en central stilling i kampen mod terrorisme; |
| --- | --- | --- |

4.2.2.1

Hvad angår beskyttelse af ofre for terrorisme og deres familie og personer, for hvem de har forsørgerpligt, gælder det, at det menneskelige aspekt i kampen mod terrorisme, som er baseret på fremme og beskyttelse af ofrenes og civilsamfundets rolle, bør indgå som en integreret del af strategien for terrorismebekæmpelse. Ofrene mærker på deres egen krop følgerne af en vold, som er rettet mod samfundet som helhed og de værdier, det repræsenterer. Samfundet har derfor en moralsk og politisk forpligtelse til at erkende og svare tilbage på denne vold. Enhver stat må beskytte sine borgeres grundlæggende rettigheder og friheder og sikre retten til livet og til at leve i tryghed og uden frygt. Ofrene er en afspejling af terrorismens sande ansigt og realitet — de er samfundets stemme og frontlinje i kampen mod terrorisme. At fokusere på ofrene er den mest effektive måde at bevidstgøre og inddrage samfundet i den nødvendige kamp mod terrorisme og opnå en reaktion fra samfundets side. Det er også den mest effektive måde til at delegitimere og isolere terrorister, både politisk og moralsk. Det er derfor nødvendigt:

—

at det internationale samfund erkender problemet og tilkendegiver solidaritet ved at sende et klart budskab om, at menneskerettighedernes overholdelse har en central stilling i kampen mod terrorisme;

| — | at gennemføre internationale foranstaltninger og mekanismer til beskyttelse af og bistand til terrorismeofre; |
| --- | --- |

—

at gennemføre internationale foranstaltninger og mekanismer til beskyttelse af og bistand til terrorismeofre;

| — | at debatten omkring ofrene hænger tæt sammen med debatten om menneskerettigheder. Debatten om overholdelsen af enkeltpersoners menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i kampen mod terrorisme bør udvides til at omfatte og forene to gensidigt supplerende områder: medlemsstaternes forpligtelse til at overholde menneskerettighederne i kampen mod terrorisme og forpligtelsen til at tage alle nødvendige foranstaltninger i brug for at beskytte enkeltpersoners menneskerettigheder mod terrorisme. Denne debat er desværre fraværende i Kommissionens meddelelse; |
| --- | --- |

—

at debatten omkring ofrene hænger tæt sammen med debatten om menneskerettigheder. Debatten om overholdelsen af enkeltpersoners menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i kampen mod terrorisme bør udvides til at omfatte og forene to gensidigt supplerende områder: medlemsstaternes forpligtelse til at overholde menneskerettighederne i kampen mod terrorisme og forpligtelsen til at tage alle nødvendige foranstaltninger i brug for at beskytte enkeltpersoners menneskerettigheder mod terrorisme. Denne debat er desværre fraværende i Kommissionens meddelelse;

| — | at støtte foranstaltninger til fremme af civilsamfundets inddragelse i kampen mod terrorisme, hvorigennem civilsamfundets aktører og især ofrene kan komme til orde og aktivt gøre sig gældende på den internationale scene. |
| --- | --- |

—

at støtte foranstaltninger til fremme af civilsamfundets inddragelse i kampen mod terrorisme, hvorigennem civilsamfundets aktører og især ofrene kan komme til orde og aktivt gøre sig gældende på den internationale scene.

| 4.2.2.2 | Hvad angår kriminalitetsforebyggelse, er narkohandel det største problem inden for grænseoverskridende kriminalitet i EU. Kriminelle grupper, som er velorganiserede i alle medlemsstater, sikrer en omfattende distribution i hele Unionen. Endvidere er tendensen til indsmugling af flere stoffer stigende.
  Menneskehandel er et voksende problem i Unionen, og denne aktivitet genererer en enorm profit. EU må styrke sin operative kapacitet og indlede og støtte efterforskning i menneskehandel og alle dens tilhørende aspekter som for eksempel seksuel udnyttelse af børn og prostitution i bred forstand. I den forbindelse finder EØSU, at der er stort behov for initiativer som »Forslag til Rådets direktiv om udstedelse af tidsbegrænset opholdstilladelse til ofre for organiseret ulovlig indvandring eller menneskehandel, som samarbejder med de kompetente myndigheder« (10), hvis formål er »at styrke instrumenterne til bekæmpelse af ulovlig indvandring ved at indføre en opholdstilladelse for ofre for organiseret ulovlig indvandring og menneskehandel«. (11)

  Korruption, hvidvask af penge, økonomisk kriminalitet og forfalskning af penge giver også anledning til bekymring i EU. Hvidvaskning af penge er en vigtig aktivitet for de grupper, der begår organiseret kriminalitet og opererer i Unionen, da den repræsenterer en finansieringskilde. Når ovenstående forhold optræder samtidigt (forskellige former for kriminalitet og finansiering af terrorisme) fører samspillet af disse blot til endnu større udnyttelse og misbrug af personer. (12) Det er især nødvendigt:






  — | at styrke samarbejde og strategiske partnerskaber mellem den offentlige og private sektor, især med henblik på udvikling af bedste praksis, ligesom bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme og indførelse af standarder for gennemsigtighed og professionel integritet i den finansielle sektor og i nonprofitorganisationer i tråd med Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (13) (den vigtigste internationale organisme med ansvar for at beskytte det internationale finansielle system mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme) og EU's handlingsplan. (14) |
| --- | --- | --- |

4.2.2.2

Hvad angår kriminalitetsforebyggelse, er narkohandel det største problem inden for grænseoverskridende kriminalitet i EU. Kriminelle grupper, som er velorganiserede i alle medlemsstater, sikrer en omfattende distribution i hele Unionen. Endvidere er tendensen til indsmugling af flere stoffer stigende.

Menneskehandel er et voksende problem i Unionen, og denne aktivitet genererer en enorm profit. EU må styrke sin operative kapacitet og indlede og støtte efterforskning i menneskehandel og alle dens tilhørende aspekter som for eksempel seksuel udnyttelse af børn og prostitution i bred forstand. I den forbindelse finder EØSU, at der er stort behov for initiativer som »Forslag til Rådets direktiv om udstedelse af tidsbegrænset opholdstilladelse til ofre for organiseret ulovlig indvandring eller menneskehandel, som samarbejder med de kompetente myndigheder« (10), hvis formål er »at styrke instrumenterne til bekæmpelse af ulovlig indvandring ved at indføre en opholdstilladelse for ofre for organiseret ulovlig indvandring og menneskehandel«. (11)

Korruption, hvidvask af penge, økonomisk kriminalitet og forfalskning af penge giver også anledning til bekymring i EU. Hvidvaskning af penge er en vigtig aktivitet for de grupper, der begår organiseret kriminalitet og opererer i Unionen, da den repræsenterer en finansieringskilde. Når ovenstående forhold optræder samtidigt (forskellige former for kriminalitet og finansiering af terrorisme) fører samspillet af disse blot til endnu større udnyttelse og misbrug af personer. (12) Det er især nødvendigt:

—

at styrke samarbejde og strategiske partnerskaber mellem den offentlige og private sektor, især med henblik på udvikling af bedste praksis, ligesom bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme og indførelse af standarder for gennemsigtighed og professionel integritet i den finansielle sektor og i nonprofitorganisationer i tråd med Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (13) (den vigtigste internationale organisme med ansvar for at beskytte det internationale finansielle system mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme) og EU's handlingsplan. (14)

| — | at skabe rammer for sammenlignelige statistikker og anvendt kriminologi, og for deres udmøntning i foranstaltninger og konkrete politikker. |
| --- | --- |

—

at skabe rammer for sammenlignelige statistikker og anvendt kriminologi, og for deres udmøntning i foranstaltninger og konkrete politikker.

| 4.3 | Artikel 4, stk. 2 (aktiviteter, som der ydes finansiel støtte til) |
| --- | --- |

4.3

Artikel 4, stk. 2 (aktiviteter, som der ydes finansiel støtte til)

| 4.3.1 | Der bør være en specifik henvisning til dialog mellem religioner og generationer med henblik på at indkredse fundamentalistiske overbevisninger og styrke god praksis, der fremmer gensidig forståelse, moderate synspunkter og demokratisk tolerance og derved begrænse radikalisering og rekruttering af tilhængere. Kampen mod terrorisme kræver, at fænomenet fratages dets moralske legitimitet, og dette kan kun opnås gennem dialog og forståelse af »den anden side«. Der bør fremmes foranstaltninger, som gør det muligt for anderledes tænkende grupper og disses ledere at bygge bro og skabe erkendelse og forståelse, som udbreder harmoni og tolerance og som bidrager til at skabe en fond af viden, der gør det muligt at identificere og standse årsagerne til had. De forskellige religiøse samfund må have større viden om hinanden, og ingen anden metode er mere effektiv til dette end foranstaltninger, der gør det muligt at skabe netværk mellem deres medlemmer. |
| --- | --- |

4.3.1

Der bør være en specifik henvisning til dialog mellem religioner og generationer med henblik på at indkredse fundamentalistiske overbevisninger og styrke god praksis, der fremmer gensidig forståelse, moderate synspunkter og demokratisk tolerance og derved begrænse radikalisering og rekruttering af tilhængere. Kampen mod terrorisme kræver, at fænomenet fratages dets moralske legitimitet, og dette kan kun opnås gennem dialog og forståelse af »den anden side«. Der bør fremmes foranstaltninger, som gør det muligt for anderledes tænkende grupper og disses ledere at bygge bro og skabe erkendelse og forståelse, som udbreder harmoni og tolerance og som bidrager til at skabe en fond af viden, der gør det muligt at identificere og standse årsagerne til had. De forskellige religiøse samfund må have større viden om hinanden, og ingen anden metode er mere effektiv til dette end foranstaltninger, der gør det muligt at skabe netværk mellem deres medlemmer.

| 4.3.2 | Uden at gribe ind i foranstaltningerne i programmet for forvaltning af flygtningestrømme, som vedrører social og beskæftigelsesmæssig integration af personer, især unge, der tilhører mindretal af etnisk, religiøs, kulturel eller migrationsmæssig karakter, bør dette program også udvikle god praksis på baggrund af vellykkede metoder på dette område, især hvad angår uddannelse og udveksling af personale og eksperter (artikel 4, stk. 2). |
| --- | --- |

4.3.2

Uden at gribe ind i foranstaltningerne i programmet for forvaltning af flygtningestrømme, som vedrører social og beskæftigelsesmæssig integration af personer, især unge, der tilhører mindretal af etnisk, religiøs, kulturel eller migrationsmæssig karakter, bør dette program også udvikle god praksis på baggrund af vellykkede metoder på dette område, især hvad angår uddannelse og udveksling af personale og eksperter (artikel 4, stk. 2).

| 4.3.3 | Hvad angår civilsamfundets organisationer, må der rettes kritik mod Kommissionens nylige foreløbige forslag om en adfærdskodeks for nonprofit organisationer med henblik på at fremme deres gennemsigtighed og økonomiske ansvarlighed. Der er den risiko forbundet med forslaget, at det kan få negative følgevirkninger for alle europæiske ngo'er ved at bringe alle disse organisationer i miskredit og derved underminere deres mest værdifulde sociale kapital: offentlighedens, lokale, nationale og europæiske institutioners tillid.
  EØSU forstår bekymringen og ønsket om at forebygge den mulige anvendelse af nonprofit organisationer til finansiering af terrorisme og andre kriminelle aktiviteter. Alt dette må imidlertid ske ved at anvende de almindelige instrumenter til forebyggelse og retsforfølgning, som de enkelte medlemsstaters myndigheder har til rådighed. Først og fremmest bør arbejdet med vedtægterne for europæiske foreninger og for europæiske gensidige selskaber, som desværre er blevet afbrudt, videreføres. |
| --- | --- |

4.3.3

Hvad angår civilsamfundets organisationer, må der rettes kritik mod Kommissionens nylige foreløbige forslag om en adfærdskodeks for nonprofit organisationer med henblik på at fremme deres gennemsigtighed og økonomiske ansvarlighed. Der er den risiko forbundet med forslaget, at det kan få negative følgevirkninger for alle europæiske ngo'er ved at bringe alle disse organisationer i miskredit og derved underminere deres mest værdifulde sociale kapital: offentlighedens, lokale, nationale og europæiske institutioners tillid.

EØSU forstår bekymringen og ønsket om at forebygge den mulige anvendelse af nonprofit organisationer til finansiering af terrorisme og andre kriminelle aktiviteter. Alt dette må imidlertid ske ved at anvende de almindelige instrumenter til forebyggelse og retsforfølgning, som de enkelte medlemsstaters myndigheder har til rådighed. Først og fremmest bør arbejdet med vedtægterne for europæiske foreninger og for europæiske gensidige selskaber, som desværre er blevet afbrudt, videreføres.

| 4.3.4 | Her gentages det synspunkt, der anføres i punkt 4.1.2.2 og 4.1.2.3 i forbindelse med »uddannelse, udveksling af personale og eksperter« og »bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling«. |
| --- | --- |

4.3.4

Her gentages det synspunkt, der anføres i punkt 4.1.2.2 og 4.1.2.3 i forbindelse med »uddannelse, udveksling af personale og eksperter« og »bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling«.

| 4.3.5 | Kunst og kultur bør også indtage en fremtrædende plads i udformningen af et netværk for borgernes svar på kriminalitet og terrorisme, men også som et udtryksmiddel og et middel til forståelse af det, som andre synspunkter repræsenterer og som ikke er en del af den dominerende opfattelse i vores lande. |
| --- | --- |

4.3.5

Kunst og kultur bør også indtage en fremtrædende plads i udformningen af et netværk for borgernes svar på kriminalitet og terrorisme, men også som et udtryksmiddel og et middel til forståelse af det, som andre synspunkter repræsenterer og som ikke er en del af den dominerende opfattelse i vores lande.

| 4.4 | Hvad angår artikel 14 (Evaluering) gentages det synspunkt, der anføres i punkt 4.1.4. |
| --- | --- |

4.4

Hvad angår artikel 14 (Evaluering) gentages det synspunkt, der anføres i punkt 4.1.4.

5.   Konklusion

| 5.1 | EØSU finder, at de to forslag i dette rammeprogram er nødvendige, og at de senere bør styrkes finansielt, hvis det under midtvejsevalueringen viser sig, at det går fremad i den rigtige retning. |
| --- | --- |

5.1

EØSU finder, at de to forslag i dette rammeprogram er nødvendige, og at de senere bør styrkes finansielt, hvis det under midtvejsevalueringen viser sig, at det går fremad i den rigtige retning.

| 5.2 | Ligeledes bør EØSU inden for rammerne af sine beføjelser inddrages i dialogen med Kommissionen og Europa-Parlamentet om konkretisering af det årlige arbejdsprogram og om de tilhørende evalueringsprocesser. |
| --- | --- |

5.2

Ligeledes bør EØSU inden for rammerne af sine beføjelser inddrages i dialogen med Kommissionen og Europa-Parlamentet om konkretisering af det årlige arbejdsprogram og om de tilhørende evalueringsprocesser.

| 5.3 | EØSU ønsker endvidere at minde om, at de midler, som stilles til rådighed i de igangværende EU programmer til beskyttelse af frihedsrettigheder og sikkerhed, bør være i balance med beskyttelsen af frihedsrettigheder, jf. udtalelsen om »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år. Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« (KOM(2005) 184 endelig) (SOC/209). |
| --- | --- |

5.3

EØSU ønsker endvidere at minde om, at de midler, som stilles til rådighed i de igangværende EU programmer til beskyttelse af frihedsrettigheder og sikkerhed, bør være i balance med beskyttelsen af frihedsrettigheder, jf. udtalelsen om »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år. Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« (KOM(2005) 184 endelig) (SOC/209).

| 5.4 | Beskyttelse af grundlæggende rettigheder, ret til frihed og sikkerhed, er et fælles ansvar og begynder med indlæringen af fælles værdier allerede i skolernes første klasser og bør fortsætte i de stedse bestræbelser på at skabe balance mellem de tre søjler frihedsrettigheder, demokrati og sikkerhed. |
| --- | --- |

5.4

Beskyttelse af grundlæggende rettigheder, ret til frihed og sikkerhed, er et fælles ansvar og begynder med indlæringen af fælles værdier allerede i skolernes første klasser og bør fortsætte i de stedse bestræbelser på at skabe balance mellem de tre søjler frihedsrettigheder, demokrati og sikkerhed.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rapport Human Security Now, FN. http://www.humansecurity-chs.org.

1

Human Security Now

(2)  EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.

2

(3)  http://www.europol.eu.int/index.asp?page=publar2004#INTRODUCTION.

3

(4)  EØSU's udtalelse af 24. april 2002 (ordfører uden studiegruppe: Retureau) (EFT C 149 af 21.6.2002).

4

(5)  I relation til Kommissionens arbejdsdokument - Forholdet mellem beskyttelse af den indre sikkerhed og efterlevelse af internationale beskyttelsesforpligtelser og –instrumenter (KOM (2001) 743 endelig).

5

(6)  Tale ved FN's generalsekretær på Madrid-klubbens topmøde om demokrati, terrorisme og sikkerhed i Madrid den 11. marts 2005. http://www.safe-democracy.org.

6

(7)  Rohan Gunaratna. Al Qaeda, viaje al interior del terrorismo islamista. s. 27. Editorial Servi Doc., Barcelona, 2003.

7

Al Qaeda, viaje al interior del terrorismo islamista

(8)  Notat til Det Europæiske Råd, den 16.-17. juni 2005, forelagt af formandskabet og EU-koordinatoren for terrorismebekæmpelse:

8

http://www.consilium.eu.int/uedocs/cmsUpload/newWEBre01.en05.pdf.

(9)  http://cumbre.clubmadrid.org/agenda/la-agenda-de-madrid.html.

9

(10)  EØSU's udtalelse af 18. september 2002 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños) (EUT C 61 af 14.3.2003).

10

(11)  KOM(2002) 71 endelig af 11.2.2002.

11

(12)  http://www.europol.eu.int/index.asp?page=publar2004#INTRODUCTION.

12

(13)  http://www.fatf-gafi.org/document/28/0,2340,en_32250379_32236930_33658140_1_1_1_1,00.html#Introduction.

13

(14)  Notat til Det Europæiske Råd, den 16.-17. juni 2005, forelagt af formandskabet og EU-koordinatoren for terrorismebekæmpelse:

14

http://www.consilium.eu.int/uedocs/cmsUpload/newWEBre01.en05.pdf.

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/70 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/70

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) — Mod et retfærdigt samfund«

KOM(2005) 225 endelig — 2005/0107 (COD)

(2006/C 65/14)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 27. oktober 2005 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive en udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Mária Herczog til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. december 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 123 stemmer for, ingen imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Resumé af EØSU's synspunkter

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg gentager sin helhjertede støtte til programmet for Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) og sit engagement til fremme af lige muligheder, social samhørighed i Europa og grundlæggende rettigheder for alle. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg gentager sin helhjertede støtte til programmet for Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) og sit engagement til fremme af lige muligheder, social samhørighed i Europa og grundlæggende rettigheder for alle.

| 1.2 | I sine seneste udtalelser om dette emne har EØSU konsekvent understreget behovet for mere konkrete fremskridt, end der hidtil er opnået, med henblik på at udelukke alle former for forskelsbehandling som defineret i EF-traktatens artikel 13 (1). Det anerkendes, at der allerede er gennemført adskillige korrigerende foranstaltninger til fremme af ligestilling, men der er stadig opgaver tilbage, der ikke tåler udsættelse. Her kan Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) være en udmærket lejlighed til at udpege og tage det behørige hensyn til de pågældende befolkningsgrupper. |
| --- | --- |

1.2

I sine seneste udtalelser om dette emne har EØSU konsekvent understreget behovet for mere konkrete fremskridt, end der hidtil er opnået, med henblik på at udelukke alle former for forskelsbehandling som defineret i EF-traktatens artikel 13 (1). Det anerkendes, at der allerede er gennemført adskillige korrigerende foranstaltninger til fremme af ligestilling, men der er stadig opgaver tilbage, der ikke tåler udsættelse. Her kan Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) være en udmærket lejlighed til at udpege og tage det behørige hensyn til de pågældende befolkningsgrupper.

| 1.3 | EØSU mener, at hver enkelt borger, der er bosiddende i EU, bør sikres mod forskelsbehandling og garanteres lige muligheder for at få del i hele registeret af menneskerettigheder: civile, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle. Det europæiske år bør derfor bruges til at fremme udryddelsen af alle former for forskelsbehandling. Selv om opmærksomheden især retter sig mod de former, der nævnes i EF-traktatens artikel 13, bør året ses som en anledning til at øge bevidstheden om forskelsbehandlingen af særlige grupper, der normalt ikke er i fokus, f.eks. børn, og om endnu ikke behandlede spørgsmål i relation til forskelsbehandling. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at hver enkelt borger, der er bosiddende i EU, bør sikres mod forskelsbehandling og garanteres lige muligheder for at få del i hele registeret af menneskerettigheder: civile, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle. Det europæiske år bør derfor bruges til at fremme udryddelsen af alle former for forskelsbehandling. Selv om opmærksomheden især retter sig mod de former, der nævnes i EF-traktatens artikel 13, bør året ses som en anledning til at øge bevidstheden om forskelsbehandlingen af særlige grupper, der normalt ikke er i fokus, f.eks. børn, og om endnu ikke behandlede spørgsmål i relation til forskelsbehandling.

| 1.4 | EØSU går ind for den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for perioden 2005-2010, som sætter fokus på behovet for lige muligheder og social samhørighed og fastlægger en ny handlingsstrategi for disse områder. Med forbehold af nedenstående forslag til ændringer og tilføjelser, godkender og støtter EØSU målene for Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) hvad angår rettigheder, repræsentation, anerkendelse, respekt og tolerance samt mainstreaming af de nævnte områder. |
| --- | --- |

1.4

EØSU går ind for den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for perioden 2005-2010, som sætter fokus på behovet for lige muligheder og social samhørighed og fastlægger en ny handlingsstrategi for disse områder. Med forbehold af nedenstående forslag til ændringer og tilføjelser, godkender og støtter EØSU målene for Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) hvad angår rettigheder, repræsentation, anerkendelse, respekt og tolerance samt mainstreaming af de nævnte områder.

2.   Begrundelse og bemærkninger

2.1   Resumé af Kommissionens meddelelse

| 2.1.1 | Kommissionens meddelelse om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for perioden 2005-2010 understregede det vigtige i at arbejde for lige muligheder for at opnå et mere solidarisk samfund. Kommissionen bekendtgjorde i meddelelsen, at den har til hensigt at udvikle en ny rammestrategi for ikke-forskelsbehandling og lige muligheder for alle (beskrevet i den meddelelse, der ledsager det her behandlede forslag til beslutning (2)). Et af de større initiativer, der bekendtgøres i meddelelsen, er forslaget om, at 2007 gøres til Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle. Det overordnede formål med året vil være at øge kendskabet til fordelene ved et retfærdigt samfund præget af samhørighed, hvor der er lige muligheder for alle. Dette vil kræve, at barriererne for deltagelse i samfundslivet fjernes, og at et klima, hvor Europas mangfoldighed ses som en kilde til social og kulturel dynamik, fremmes. De specifikke mål for det europæiske år er:






  — | Rettigheder — Bedre kendskab til retten til ligestilling og ikke-forskelsbehandling, |
| --- | --- | --- |

2.1.1

Kommissionens meddelelse om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for perioden 2005-2010 understregede det vigtige i at arbejde for lige muligheder for at opnå et mere solidarisk samfund. Kommissionen bekendtgjorde i meddelelsen, at den har til hensigt at udvikle en ny rammestrategi for ikke-forskelsbehandling og lige muligheder for alle (beskrevet i den meddelelse, der ledsager det her behandlede forslag til beslutning (2)). Et af de større initiativer, der bekendtgøres i meddelelsen, er forslaget om, at 2007 gøres til Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle. Det overordnede formål med året vil være at øge kendskabet til fordelene ved et retfærdigt samfund præget af samhørighed, hvor der er lige muligheder for alle. Dette vil kræve, at barriererne for deltagelse i samfundslivet fjernes, og at et klima, hvor Europas mangfoldighed ses som en kilde til social og kulturel dynamik, fremmes. De specifikke mål for det europæiske år er:

—

Rettigheder — Bedre kendskab til retten til ligestilling og ikke-forskelsbehandling,

| — | Repræsentation — Fremme af debatten om midler til forøgelse af den civile, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle deltagelse i samfundslivet, |
| --- | --- |

—

Repræsentation — Fremme af debatten om midler til forøgelse af den civile, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle deltagelse i samfundslivet,

| — | Anerkendelse — Et positivt syn på mangfoldighed, |
| --- | --- |

—

Anerkendelse — Et positivt syn på mangfoldighed,

| — | Respekt og tolerance — Fremme af et samfund præget af mere samhørighed. |
| --- | --- |

—

Respekt og tolerance — Fremme af et samfund præget af mere samhørighed.

Det her behandlede forslag fastlægger bestemmelserne og budgettet for Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle. Forslaget har hjemmel i artikel 13 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (3).

2.2   Generelle og særlige bemærkninger

| 2.2.1 | At gennemføre lige muligheder for alle er et højt prioriteret EU-politisk mål og bør fortsat være det. Selv om der er sket betydelige lovgivningsmæssige ændringer på europæisk og nationalt plan i kampen mod forskelsbehandling, herunder navnlig den i artikel 13 omtalte form for forskelsbehandling, er det nødvendigt med supplerende foranstaltninger for at sikre en mere konsekvent gennemførelse af princippet om lige muligheder og ikke-forskelsbehandling. Indirekte former for forskelsbehandling kan ofte konstateres i det øjeblik, de finder sted, men er vanskelige at bevise. Med afsæt i programmet for det europæiske år bør der også tages hensyn hertil. |
| --- | --- |

2.2.1

At gennemføre lige muligheder for alle er et højt prioriteret EU-politisk mål og bør fortsat være det. Selv om der er sket betydelige lovgivningsmæssige ændringer på europæisk og nationalt plan i kampen mod forskelsbehandling, herunder navnlig den i artikel 13 omtalte form for forskelsbehandling, er det nødvendigt med supplerende foranstaltninger for at sikre en mere konsekvent gennemførelse af princippet om lige muligheder og ikke-forskelsbehandling. Indirekte former for forskelsbehandling kan ofte konstateres i det øjeblik, de finder sted, men er vanskelige at bevise. Med afsæt i programmet for det europæiske år bør der også tages hensyn hertil.

| 2.2.2 | Et andet område, som der må tages fat på, er forskellene i graden og omfanget af beskyttelse mod forskellige former for forskelsbehandling. EØSU anbefaler kraftigt, at alle former for forskelsbehandling — på baggrund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder og seksuel orientering — bør forbydes inden for beskæftigelse, erhvervsuddannelse, almen uddannelse, social sikring, sociale fordele og adgang til varer og tjenesteydelser, da man ellers risikerer, at der skabes et hierarki mellem grupperne. |
| --- | --- |

2.2.2

Et andet område, som der må tages fat på, er forskellene i graden og omfanget af beskyttelse mod forskellige former for forskelsbehandling. EØSU anbefaler kraftigt, at alle former for forskelsbehandling — på baggrund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder og seksuel orientering — bør forbydes inden for beskæftigelse, erhvervsuddannelse, almen uddannelse, social sikring, sociale fordele og adgang til varer og tjenesteydelser, da man ellers risikerer, at der skabes et hierarki mellem grupperne.

| 2.2.3 | Siden udarbejdelsen af charteret om grundlæggende rettigheder er EU ikke længere blot en mellemstatslig sammenslutning baseret på et økonomiske rationale. Der må derfor tages det nødvendige hensyn til de samfundsgrupper, der udsættes for forskellige former for udstødelse, som skyldes, at man har afskåret dem fra arbejdsmarkedet og fra deltagelse i det økonomiske liv, eller at de lever i fattigdom på trods af at være erhvervsaktive. |
| --- | --- |

2.2.3

Siden udarbejdelsen af charteret om grundlæggende rettigheder er EU ikke længere blot en mellemstatslig sammenslutning baseret på et økonomiske rationale. Der må derfor tages det nødvendige hensyn til de samfundsgrupper, der udsættes for forskellige former for udstødelse, som skyldes, at man har afskåret dem fra arbejdsmarkedet og fra deltagelse i det økonomiske liv, eller at de lever i fattigdom på trods af at være erhvervsaktive.

| 2.2.4 | Der er sociale og økonomiske argumenter for at sikre lige muligheder til alle, især personer, der udsættes for forskelsbehandling, eller som er ugunstigt stillede på grund af sociale, økonomiske, kulturelle, geografiske eller andre omstændigheder. Med tilstrækkelig støtte kunne de deltage fuldt ud i samfundet og yde deres bidrag i både social og økonomisk henseende. |
| --- | --- |

2.2.4

Der er sociale og økonomiske argumenter for at sikre lige muligheder til alle, især personer, der udsættes for forskelsbehandling, eller som er ugunstigt stillede på grund af sociale, økonomiske, kulturelle, geografiske eller andre omstændigheder. Med tilstrækkelig støtte kunne de deltage fuldt ud i samfundet og yde deres bidrag i både social og økonomisk henseende.

| 2.2.5 | EØSU mener, at Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) giver lejlighed til at fremhæve dem, der ellers kunne blive overset: f.eks. unge, herunder børn, der udsættes for aldersdiskrimination; personer, der af flere forskellige årsager udsættes for forskelsbehandling; personer i isolerede eller tyndt befolkede regioner eller byområder, der udsættes for forskelsbehandling og ikke har adgang til de tjenesteydelser, de har behov for. |
| --- | --- |

2.2.5

EØSU mener, at Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) giver lejlighed til at fremhæve dem, der ellers kunne blive overset: f.eks. unge, herunder børn, der udsættes for aldersdiskrimination; personer, der af flere forskellige årsager udsættes for forskelsbehandling; personer i isolerede eller tyndt befolkede regioner eller byområder, der udsættes for forskelsbehandling og ikke har adgang til de tjenesteydelser, de har behov for.

| 2.2.6 | Efter EØSU's mening bør året også give anledning til en nærmere undersøgelse af vigtige problemer, f.eks. flere samtidige former for forskelsbehandling af visse grupper (f.eks. handicappede børn, ældre indvandrere, roma-kvinder). Endelig er det nødvendigt i alle initiativer til bekæmpelse af forskelsbehandling at tage hensyn til, at de grupper, der oftest udsættes for forskelsbehandling, er meget forskelligartede og heterogene. |
| --- | --- |

2.2.6

Efter EØSU's mening bør året også give anledning til en nærmere undersøgelse af vigtige problemer, f.eks. flere samtidige former for forskelsbehandling af visse grupper (f.eks. handicappede børn, ældre indvandrere, roma-kvinder). Endelig er det nødvendigt i alle initiativer til bekæmpelse af forskelsbehandling at tage hensyn til, at de grupper, der oftest udsættes for forskelsbehandling, er meget forskelligartede og heterogene.

| 2.2.7 | Det europæiske år bør være en anledning til forbedring af flere gruppers situation. FN's børnerettighedskonvention, som er blevet ratificeret af alle EU's medlemsstater, viser vejen frem. Der bør åbnes mulighed for, at den medtages blandt de principper, der anerkendes af EU's medlemslande. Herved åbnes der mulighed for at give respekten for barnets rettigheder status som et europæisk krav. |
| --- | --- |

2.2.7

Det europæiske år bør være en anledning til forbedring af flere gruppers situation. FN's børnerettighedskonvention, som er blevet ratificeret af alle EU's medlemsstater, viser vejen frem. Der bør åbnes mulighed for, at den medtages blandt de principper, der anerkendes af EU's medlemslande. Herved åbnes der mulighed for at give respekten for barnets rettigheder status som et europæisk krav.

| 2.2.8 | Det er endnu for tidligt at udtale sig om de væsentligste erfaringer, der er gjort i forbindelse med det europæiske handicapår (2003), som havde til formål at fremme lige muligheder for handicappede, og inden for rammerne af handlingsplanen (2004-2010) (4), der blev vedtaget i 2003. Til gengæld kan det klart påvises (5), at der takket være det europæiske handicapår har været øget opmærksomhed omkring denne befolkningsgruppe i medlemsstaterne, og at EU's borgere råder over mere velfunderede oplysninger om deres handicappede medborgere. For at opnå reelle forandringer er det vigtigt at evaluere de hidtidige fremskridt og følge op på de europæiske år. EØSU er i færd med at udarbejde en udtalelse om evaluering og opfølgning af det europæiske handicapår. |
| --- | --- |

2.2.8

Det er endnu for tidligt at udtale sig om de væsentligste erfaringer, der er gjort i forbindelse med det europæiske handicapår (2003), som havde til formål at fremme lige muligheder for handicappede, og inden for rammerne af handlingsplanen (2004-2010) (4), der blev vedtaget i 2003. Til gengæld kan det klart påvises (5), at der takket være det europæiske handicapår har været øget opmærksomhed omkring denne befolkningsgruppe i medlemsstaterne, og at EU's borgere råder over mere velfunderede oplysninger om deres handicappede medborgere. For at opnå reelle forandringer er det vigtigt at evaluere de hidtidige fremskridt og følge op på de europæiske år. EØSU er i færd med at udarbejde en udtalelse om evaluering og opfølgning af det europæiske handicapår.

| 2.2.9 | Hvad angår de indirekte virkninger af Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007), bør opfølgningskapitlet indeholde andre kriterier end en måling af, hvor stor en procentdel af EU-befolkningen, der er bedre oplyst om befolkningsgrupper, der systematisk udsættes for forskelsbehandling. Det bør også undersøges, hvilke konkrete ændringer der har fundet sted i hverdagen og i den administrative praksis. |
| --- | --- |

2.2.9

Hvad angår de indirekte virkninger af Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007), bør opfølgningskapitlet indeholde andre kriterier end en måling af, hvor stor en procentdel af EU-befolkningen, der er bedre oplyst om befolkningsgrupper, der systematisk udsættes for forskelsbehandling. Det bør også undersøges, hvilke konkrete ændringer der har fundet sted i hverdagen og i den administrative praksis.

| 2.2.10 | Mainstreaming af de forskellige former for forskelsbehandling i alle EU-politikker og initiativer samt hensyntagen til de specifikke krav, som en særlig form for forskelsbehandling stiller, under planlægningen af foranstaltninger, der er relateret til andre former for forskelsbehandling (f.eks. medtænkning af handicapspørgsmål, når de andre former for forskelsbehandling betragtes) er nøglen til fremskridt i bekæmpelsen af forskelsbehandling og fremme af lige muligheder. De allerede indvundne erfaringer på området med f.eks. kønsdiskrimination kunne overføres til andre former for diskrimination |
| --- | --- |

2.2.10

Mainstreaming af de forskellige former for forskelsbehandling i alle EU-politikker og initiativer samt hensyntagen til de specifikke krav, som en særlig form for forskelsbehandling stiller, under planlægningen af foranstaltninger, der er relateret til andre former for forskelsbehandling (f.eks. medtænkning af handicapspørgsmål, når de andre former for forskelsbehandling betragtes) er nøglen til fremskridt i bekæmpelsen af forskelsbehandling og fremme af lige muligheder. De allerede indvundne erfaringer på området med f.eks. kønsdiskrimination kunne overføres til andre former for diskrimination

| 2.2.11 | Ud over det uacceptable i forskelsbehandling, fremmedhad og racisme er det nødvendigt at understrege værdien af et multikulturelt Europa og det vigtige i at gennemføre de direktiver, der allerede er vedtaget som led i EU's politik til bekæmpelse af forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.2.11

Ud over det uacceptable i forskelsbehandling, fremmedhad og racisme er det nødvendigt at understrege værdien af et multikulturelt Europa og det vigtige i at gennemføre de direktiver, der allerede er vedtaget som led i EU's politik til bekæmpelse af forskelsbehandling.

| 2.2.12 | EØSU har allerede i flere udtalelser (6) understreget det nødvendige i, at ikke-statslige organisationer, ovennævnte minoritetsgrupper, arbejdsgivere i den private og offentlige sektor, socioøkonomiske aktører, lønmodtagere og regionale repræsentanter deltager i denne indsats. Det er endvidere nødvendigt at inddrage ofre for forskelsbehandling samt grupper og organer, der repræsenterer disse ofre, på alle niveauer og stadier af gennemførelsen. I forbindelse med programlægningen, gennemførelsen og kontrollen af støtten er det nødvendigt mere effektivt at overvåge (eventuelt ved hjælp af rapporter fra alternative kilder), om kommunikationen med de ikke-statslige organisationer for eksempel er tilstrækkelig. |
| --- | --- |

2.2.12

EØSU har allerede i flere udtalelser (6) understreget det nødvendige i, at ikke-statslige organisationer, ovennævnte minoritetsgrupper, arbejdsgivere i den private og offentlige sektor, socioøkonomiske aktører, lønmodtagere og regionale repræsentanter deltager i denne indsats. Det er endvidere nødvendigt at inddrage ofre for forskelsbehandling samt grupper og organer, der repræsenterer disse ofre, på alle niveauer og stadier af gennemførelsen. I forbindelse med programlægningen, gennemførelsen og kontrollen af støtten er det nødvendigt mere effektivt at overvåge (eventuelt ved hjælp af rapporter fra alternative kilder), om kommunikationen med de ikke-statslige organisationer for eksempel er tilstrækkelig.

| 2.2.13 | Ngo'er og organisationer, der repræsenterer diskriminationstruede grupper, bør gives særlig opmærksomhed og anerkendelse. Deres inddragelse i det europæiske år bør sikres på alle niveauer (lokalt, regionalt, nationalt og europæisk) og i alle faser (overordnet planlægning, gennemførelse, håndhævelse, evaluering og opfølgning af året). Man bør især fokusere på og tage hensyn til den rolle, virksomheder og organisationer (andelsselskaber, foreninger, stiftelser og gensidige fonde) inden for den sociale økonomi spiller i kampen mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.2.13

Ngo'er og organisationer, der repræsenterer diskriminationstruede grupper, bør gives særlig opmærksomhed og anerkendelse. Deres inddragelse i det europæiske år bør sikres på alle niveauer (lokalt, regionalt, nationalt og europæisk) og i alle faser (overordnet planlægning, gennemførelse, håndhævelse, evaluering og opfølgning af året). Man bør især fokusere på og tage hensyn til den rolle, virksomheder og organisationer (andelsselskaber, foreninger, stiftelser og gensidige fonde) inden for den sociale økonomi spiller i kampen mod forskelsbehandling.

| 2.2.14 | EØSU finder det opmuntrende, at Kommissionen anerkender det vigtige i at samarbejde med arbejdsgivere og arbejdstagere med henblik på at tilskynde til og støtte udviklingen af politikker til fremme af ikke-forskelsbehandling og mangfoldighed. Udvalget anbefaler, at det europæiske år anvendes til at:






  — | kortlægge og fremme informationsudveksling og eksempler på god praksis, |
| --- | --- | --- |

2.2.14

EØSU finder det opmuntrende, at Kommissionen anerkender det vigtige i at samarbejde med arbejdsgivere og arbejdstagere med henblik på at tilskynde til og støtte udviklingen af politikker til fremme af ikke-forskelsbehandling og mangfoldighed. Udvalget anbefaler, at det europæiske år anvendes til at:

—

kortlægge og fremme informationsudveksling og eksempler på god praksis,

| — | øge bevidstheden i virksomhederne om merværdien i at respektere lige muligheder og integrere princippet i ansættelses- og forfremmelsespolitikkerne, |
| --- | --- |

—

øge bevidstheden i virksomhederne om merværdien i at respektere lige muligheder og integrere princippet i ansættelses- og forfremmelsespolitikkerne,

| — | skabe partnerskaber og bæredygtige netværk mellem arbejdsgivere og andre interessenter, herunder ngo'er og organisationer, som arbejder med grupper, der udsættes for forskelsbehandling, |
| --- | --- |

—

skabe partnerskaber og bæredygtige netværk mellem arbejdsgivere og andre interessenter, herunder ngo'er og organisationer, som arbejder med grupper, der udsættes for forskelsbehandling,

| — | oprette en forbindelse til og fremme Kommissionens kommende plan for virksomhedernes sociale ansvar (offentliggøres i januar 2006). |
| --- | --- |

—

oprette en forbindelse til og fremme Kommissionens kommende plan for virksomhedernes sociale ansvar (offentliggøres i januar 2006).

| 2.2.15 | Det Europæiske År for Lige Muligheder må forberedes grundigt, og i den forbindelse bør der gøres brug af tidligere erfaringer. Informationer om det europæiske år bør affattes på et letforståeligt sprog, og der bør sikres undervisnings- og uddannelsesmuligheder, passende mediebevågenhed, sammenhæng med andre politikker og den nødvendige tekniske bistand. Der bør endvidere gøres mere for at anvende, udbrede og tilpasse eksisterende forskningsresultater, god praksis og programmer, der har vist sig effektive. |
| --- | --- |

2.2.15

Det Europæiske År for Lige Muligheder må forberedes grundigt, og i den forbindelse bør der gøres brug af tidligere erfaringer. Informationer om det europæiske år bør affattes på et letforståeligt sprog, og der bør sikres undervisnings- og uddannelsesmuligheder, passende mediebevågenhed, sammenhæng med andre politikker og den nødvendige tekniske bistand. Der bør endvidere gøres mere for at anvende, udbrede og tilpasse eksisterende forskningsresultater, god praksis og programmer, der har vist sig effektive.

| 2.2.16 | EØSU mener, at det foreslåede budget er for begrænset i forhold til ambitioner og behov. Ressourcetildelingen må overvåges for at sikre de primært berørte adgang til støttemidlerne. |
| --- | --- |

2.2.16

EØSU mener, at det foreslåede budget er for begrænset i forhold til ambitioner og behov. Ressourcetildelingen må overvåges for at sikre de primært berørte adgang til støttemidlerne.

| 2.2.17 | I forbindelse med Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle bør alle borgere — ikke kun de grupper, der er nævnt i artikel 13 og i nærværende udtalelse — sikres mulighed for at udvikle deres evner og muligheder bedre, først og fremmest via social integration og uddannelse. |
| --- | --- |

2.2.17

I forbindelse med Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle bør alle borgere — ikke kun de grupper, der er nævnt i artikel 13 og i nærværende udtalelse — sikres mulighed for at udvikle deres evner og muligheder bedre, først og fremmest via social integration og uddannelse.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om »Kvinder og fattigdom i EU« (ordfører: Brenda King) – EUT C 24 af 31.1.2006 (Endnu ikke offentliggjort. Er tilgængelig på SOC-sektionens hjemmeside.); EØSU's udtalelse om »Den Social- og Arbejdsmarkedspolitiske Dagsorden« (ordfører: Ursula Engelen-Kefer) EUT C 294 af 25.11.2005; EØSU's udtalelse om »Den Europæiske Socialfond« (ordfører: Ursula Engelen-Kefer) – EUT C 234 af 22.9.2005; EØSU's udtalelse om »Et fællesskabsprogram for beskæftigelse og social solidaritet – Progress« (ordfører: Wolfgang Greif) - EUT C 234 af 22.3.2005; SOC/167; EØSU's udtalelse om »EQUAL« (ordfører: Sukhdev Sharma) EUT C 241 af 28.9.2004; EØSU's udtalelse om »Lige muligheder for handicappede: En europæisk handlingsplan« (ordfører: Miguel Ángel Cabra de Luna) EUT C 110 af 30.4.2004.

1

(2)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om »Ikke-forskelsbehandling og lige muligheder for alle - en rammestrategi« (KOM(2005) 224 endelig).

2

(3)  Artikel 13 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab: (1) Med forbehold af denne traktats øvrige bestemmelser og inden for rammerne af de beføjelser, som traktaten tillægger Fællesskabet, kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. (2) Som en undtagelse fra punkt 1, skal Rådet, når det vedtager EU-tilskyndelsesforanstaltninger - bortset fra enhver harmonisering af medlemsstaternes love og bestemmelser - for at støtte medlemsstaternes initiativer med henblik på at bidrage til virkeliggørelse af målene i punkt 1, handle i overensstemmelse med den procedure, der er beskrevet i artikel 251.

3

(4)  Jf. EØSU's udtalelse CESE SOC/163 - EUT C 110 af 30.4.2004.

4

(5)  Jf. Eurobarometeret.

5

(6)  Jf. SOC/189 – EUT C 234 af 22.9.2005.

6

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/73 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/73

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler«

(2006/C 65/15)

Kommissionen anmodede i et brev fra kommissær Loyola de Palacio af 2. juli 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en udtalelse om: »Integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører og Gérard Dantin til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 125 stemmer for, 2 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Indledning

1.1   Baggrund for udtalelsen

| 1.1.1 | Denne udtalelse er blevet udarbejdet på anmodning af kommissær Loyola de Palacio. I brevet af 2. juli 2004, hvori hun anmoder udvalget om at afgive udtalelse, understregede hun først, »at Kommissionen bifalder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs aktive indsats for at fremme en åben dialog mellem ikke-statslige aktører i AVS-staterne og Den Europæiske Union«, hvorefter hun anmodede udvalget om at udarbejde en »sonderende udtalelse om integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler med særlig vægt på beskæftigelse, arbejdsstandarder, social sikring og ligestillingsspørgsmål«. |
| --- | --- |

1.1.1

Denne udtalelse er blevet udarbejdet på anmodning af kommissær Loyola de Palacio. I brevet af 2. juli 2004, hvori hun anmoder udvalget om at afgive udtalelse, understregede hun først, »at Kommissionen bifalder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs aktive indsats for at fremme en åben dialog mellem ikke-statslige aktører i AVS-staterne og Den Europæiske Union«, hvorefter hun anmodede udvalget om at udarbejde en »sonderende udtalelse om integration af sociale aspekter i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler med særlig vægt på beskæftigelse, arbejdsstandarder, social sikring og ligestillingsspørgsmål«.

| 1.1.2 | De økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA), som er reguleret ved Cotonou-aftalens artikel 37, skal være indgået senest den 31. december 2007. De skal »befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for derved at fremme en bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne« (artikel 34, stk. 1). Mere generelt bidrager de til gennemførelsen af den »udviklingsstrategi«, som nævnes i artikel 19-27 (afsnit 1) i Cotonou-aftalen. |
| --- | --- |

1.1.2

De økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA), som er reguleret ved Cotonou-aftalens artikel 37, skal være indgået senest den 31. december 2007. De skal »befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for derved at fremme en bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne« (artikel 34, stk. 1). Mere generelt bidrager de til gennemførelsen af den »udviklingsstrategi«, som nævnes i artikel 19-27 (afsnit 1) i Cotonou-aftalen.

| 1.1.3 | Kommissionens anmodning om udtalelse falder ind under Cotonou-aftalens artikel 37 og afsnit I, som udstikker de rammer, der gælder for denne sonderende udtalelse. |
| --- | --- |

1.1.3

Kommissionens anmodning om udtalelse falder ind under Cotonou-aftalens artikel 37 og afsnit I, som udstikker de rammer, der gælder for denne sonderende udtalelse.

| 1.2 | Anmodningen vidner om, at Kommissionen lægger stor vægt på, at der tages hensyn til den sociale dimension i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

1.2

Anmodningen vidner om, at Kommissionen lægger stor vægt på, at der tages hensyn til den sociale dimension i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler.

| 1.2.1 | EØSU glæder sig over Kommissionens engagement og tilgang. |
| --- | --- |

1.2.1

EØSU glæder sig over Kommissionens engagement og tilgang.

| 1.2.2 | Det er ikke muligt at opnå en optimal økonomisk udvikling, hvis der ikke samtidig sker en social udvikling. Disse to paralleludviklinger skal gå hånd i hånd, for at der kan gøres reelle økonomiske fremskridt og hermed opnås en forbedring af befolkningernes levevilkår og velfærd. |
| --- | --- |

1.2.2

Det er ikke muligt at opnå en optimal økonomisk udvikling, hvis der ikke samtidig sker en social udvikling. Disse to paralleludviklinger skal gå hånd i hånd, for at der kan gøres reelle økonomiske fremskridt og hermed opnås en forbedring af befolkningernes levevilkår og velfærd.

| 1.2.3 | Gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler vil desuden uundgåeligt føre til de nødvendige strukturreformer, hvilket på mange måder vil vende op og ned på AVS-befolkningernes nuværende levevilkår. Disse strukturreformer, som ofte er vanskelige at håndtere, bør ledsages af sociale fremskridt, da der ellers er fare for, at de økonomiske partnerskabsaftaler vil blive forkastet af befolkningerne. |
| --- | --- |

1.2.3

Gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler vil desuden uundgåeligt føre til de nødvendige strukturreformer, hvilket på mange måder vil vende op og ned på AVS-befolkningernes nuværende levevilkår. Disse strukturreformer, som ofte er vanskelige at håndtere, bør ledsages af sociale fremskridt, da der ellers er fare for, at de økonomiske partnerskabsaftaler vil blive forkastet af befolkningerne.

| 1.2.4 | Det er derfor vigtigt, at civilsamfundet inddrages i de enkelte faser af forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

1.2.4

Det er derfor vigtigt, at civilsamfundet inddrages i de enkelte faser af forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler.

| 1.3 | Cotonou-aftalen indeholder generelt bestemmelser om en gradvis fjernelse af handelshindringerne mellem de to parter og finder, at forhandlingsperioden med fordel kan udnyttes til at opbygge kapaciteten i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne. |
| --- | --- |

1.3

Cotonou-aftalen indeholder generelt bestemmelser om en gradvis fjernelse af handelshindringerne mellem de to parter og finder, at forhandlingsperioden med fordel kan udnyttes til at opbygge kapaciteten i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne.

| 1.3.1 | De mål, der ligger til grund for forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler, og som vedrører Cotonou-aftalens gennemførelse, er først og fremmest udryddelse af fattigdom, bæredygtig udvikling, kvinders effektive deltagelse, inddragelse af ikke-statslige aktører og fastholdelse af de offentlige udgifter til den sociale sektor (1) på et tilstrækkeligt niveau. |
| --- | --- |

1.3.1

De mål, der ligger til grund for forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler, og som vedrører Cotonou-aftalens gennemførelse, er først og fremmest udryddelse af fattigdom, bæredygtig udvikling, kvinders effektive deltagelse, inddragelse af ikke-statslige aktører og fastholdelse af de offentlige udgifter til den sociale sektor (1) på et tilstrækkeligt niveau.

| 1.3.2 | De økonomiske partnerskabsaftaler dækker i henhold til Cotonou-aftalen en lang række områder som f.eks. konkurrencepolitik (2), intellektuel ejendomsret (3), sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (4), handel og miljø (5), handel og arbejdsstandarder (6), forbrugerbeskyttelse (7), fødevaresikkerhed (8) og investeringer (9). |
| --- | --- |

1.3.2

De økonomiske partnerskabsaftaler dækker i henhold til Cotonou-aftalen en lang række områder som f.eks. konkurrencepolitik (2), intellektuel ejendomsret (3), sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (4), handel og miljø (5), handel og arbejdsstandarder (6), forbrugerbeskyttelse (7), fødevaresikkerhed (8) og investeringer (9).

| 1.4 | De økonomiske partnerskabsaftaler, som danner ramme om flere dimensioner (jf. bilag 4) betragtes som gensidige frihandelsaftaler, der skal forhandles på bilateral basis mellem EU og AVS-staterne og AVS-regionerne. Her gælder princippet om, at de økonomiske partnerskabsaftaler skal være forenelige med WTO's regler. |
| --- | --- |

1.4

De økonomiske partnerskabsaftaler, som danner ramme om flere dimensioner (jf. bilag 4) betragtes som gensidige frihandelsaftaler, der skal forhandles på bilateral basis mellem EU og AVS-staterne og AVS-regionerne. Her gælder princippet om, at de økonomiske partnerskabsaftaler skal være forenelige med WTO's regler.

| 1.4.1 | AVS-staterne og EU anerkender derfor vigtigheden af et mere afbalanceret og retfærdigt multilateralt handelssystem i WTO-regi, der er baseret på en klar sammenkædning af handel og udvikling, en differentieret behandling af udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede lande og små østater, og som er kendetegnet ved gennemsigtighed og reel inddragelse i beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

1.4.1

AVS-staterne og EU anerkender derfor vigtigheden af et mere afbalanceret og retfærdigt multilateralt handelssystem i WTO-regi, der er baseret på en klar sammenkædning af handel og udvikling, en differentieret behandling af udviklingslandene, navnlig de mindst udviklede lande og små østater, og som er kendetegnet ved gennemsigtighed og reel inddragelse i beslutningsprocessen.

| 1.5 | De hidtil førte forhandlinger (jf. bilag II) har som påpeget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU afsløret visse alvorlige holdningsforskelle mellem AVS-staterne og EU. |
| --- | --- |

1.5

De hidtil førte forhandlinger (jf. bilag II) har som påpeget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU afsløret visse alvorlige holdningsforskelle mellem AVS-staterne og EU.

| 1.5.1 | Man bør ikke glemme, at udlandsgælden er en uovervindelig hindring for mange AVS-staters økonomiske og sociale udvikling (10). Dette var i øvrigt en af grundene til, at den første ØPA-forhandlingsfase ikke mundede ud i indgåelsen af en bindende rammeaftale som ønsket af AVS-staterne. |
| --- | --- |

1.5.1

Man bør ikke glemme, at udlandsgælden er en uovervindelig hindring for mange AVS-staters økonomiske og sociale udvikling (10). Dette var i øvrigt en af grundene til, at den første ØPA-forhandlingsfase ikke mundede ud i indgåelsen af en bindende rammeaftale som ønsket af AVS-staterne.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | Mange AVS-stater, navnlig de sydafrikanske stater, mener, at udsigterne til regional integration i begyndelsen vil medføre et indtægtstab som følge af lavere toldsatser. Det synes derfor nødvendigt i denne fase at sikre øget økonomisk støtte på basis af de forskellige bidragsniveauer. Eftersom toldindtægterne i mange afrikanske lande udgør en stor del af samfundets indtægter, er det desuden nødvendigt at opbygge skattesystemerne således, at disse indtægter bliver kompenseret. Disse lande har behov for støtte til deres arbejde med at opbygge effektive skattesystemer. AVS-staterne har desuden kun gjort få fremskridt i retning af konkrete former for regionalt handelssamarbejde. Eksisterende og planlagte aftaler er begrænset til visse områder og har generelt ikke opfyldt målet om øget samhandel mellem regionerne. Kun i få af de eksisterende integrationsområder foregår der en betydelig handel mellem regionerne. |
| --- | --- |

2.1

Mange AVS-stater, navnlig de sydafrikanske stater, mener, at udsigterne til regional integration i begyndelsen vil medføre et indtægtstab som følge af lavere toldsatser. Det synes derfor nødvendigt i denne fase at sikre øget økonomisk støtte på basis af de forskellige bidragsniveauer. Eftersom toldindtægterne i mange afrikanske lande udgør en stor del af samfundets indtægter, er det desuden nødvendigt at opbygge skattesystemerne således, at disse indtægter bliver kompenseret. Disse lande har behov for støtte til deres arbejde med at opbygge effektive skattesystemer. AVS-staterne har desuden kun gjort få fremskridt i retning af konkrete former for regionalt handelssamarbejde. Eksisterende og planlagte aftaler er begrænset til visse områder og har generelt ikke opfyldt målet om øget samhandel mellem regionerne. Kun i få af de eksisterende integrationsområder foregår der en betydelig handel mellem regionerne.

| 2.1.1 | De hidtil førte forhandlinger med alle seks regionale grupper har været lange og komplekse. Den fastsatte frist (ultimo 2007) vil helt sikkert ikke blive overholdt. Overgangsperioden vil blive længere og række væsentligt ud over 2008. Syd- og Østafrika vil uden tvivl frembyde de største vanskeligheder. De afrikanske stater er i langt højere grad optaget af infrastrukturproblemer (veje, hospitaler, uddannelsescentre, udvikling af landbruget osv.) end af problemer, som vedrører aspekter af civilsamfundet (11). |
| --- | --- |

2.1.1

De hidtil førte forhandlinger med alle seks regionale grupper har været lange og komplekse. Den fastsatte frist (ultimo 2007) vil helt sikkert ikke blive overholdt. Overgangsperioden vil blive længere og række væsentligt ud over 2008. Syd- og Østafrika vil uden tvivl frembyde de største vanskeligheder. De afrikanske stater er i langt højere grad optaget af infrastrukturproblemer (veje, hospitaler, uddannelsescentre, udvikling af landbruget osv.) end af problemer, som vedrører aspekter af civilsamfundet (11).

| 2.1.2 | Hver enkelt region råder over taskforcer, som konstant følger handelsforhandlingerne (12). Disse taskforcer bør nødvendigvis arrangere høringer af civilsamfundets repræsentative organisationer for at få kendskab til deres analyser og forslag vedrørende sociale aspekter og alle udviklingsrelaterede aspekter generelt. Repræsentanterne for civilsamfundet bør i dette øjemed oprette regionale strukturer og organisere sig på en sådan måde, at de kan fremsætte synspunkter på kollektiv basis. EU bør med økonomisk og teknisk bistand bidrage til den praktiske gennemførelse af dette initiativ. |
| --- | --- |

2.1.2

Hver enkelt region råder over taskforcer, som konstant følger handelsforhandlingerne (12). Disse taskforcer bør nødvendigvis arrangere høringer af civilsamfundets repræsentative organisationer for at få kendskab til deres analyser og forslag vedrørende sociale aspekter og alle udviklingsrelaterede aspekter generelt. Repræsentanterne for civilsamfundet bør i dette øjemed oprette regionale strukturer og organisere sig på en sådan måde, at de kan fremsætte synspunkter på kollektiv basis. EU bør med økonomisk og teknisk bistand bidrage til den praktiske gennemførelse af dette initiativ.

| 2.1.3 | EØSU har tidligere slået til lyd for en bred inddragelse af civilsamfundet (13), bl.a. i betragtning af at der i Cotonou-aftalen findes bestemmelser om inddragelse af ikke-statslige aktører i mere end tredive artikler, en sluterklæring og i bilag IV vedrørende gennemførelses- og forvaltningsprocedurerne. Denne indfaldsvinkel beskrives bedst i de »grundlæggende principper« (artikel 2) og i kapitel 2, som udelukkende omhandler »aktørerne i partnerskabet«. |
| --- | --- |

2.1.3

EØSU har tidligere slået til lyd for en bred inddragelse af civilsamfundet (13), bl.a. i betragtning af at der i Cotonou-aftalen findes bestemmelser om inddragelse af ikke-statslige aktører i mere end tredive artikler, en sluterklæring og i bilag IV vedrørende gennemførelses- og forvaltningsprocedurerne. Denne indfaldsvinkel beskrives bedst i de »grundlæggende principper« (artikel 2) og i kapitel 2, som udelukkende omhandler »aktørerne i partnerskabet«.

| 2.1.4 | EØSU mener, at man bør overføre de erfaringer, som er opnået med strukturfondsstøtte i Europa, især i mål-1-områderne, til AVS-områderne (14). |
| --- | --- |

2.1.4

EØSU mener, at man bør overføre de erfaringer, som er opnået med strukturfondsstøtte i Europa, især i mål-1-områderne, til AVS-områderne (14).

| 2.2 | Civilsamfundet bør inddrages i gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler for at opnå optimale resultater. |
| --- | --- |

2.2

Civilsamfundet bør inddrages i gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler for at opnå optimale resultater.

| 2.2.1 | I Cotonou-aftalens artikel 6 beskrives »ikke-statslige aktører« som den private sektor, arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeninger, civilsamfundet i alle dets former alt efter det nationale særpræg (15). |
| --- | --- |

2.2.1

I Cotonou-aftalens artikel 6 beskrives »ikke-statslige aktører« som den private sektor, arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeninger, civilsamfundet i alle dets former alt efter det nationale særpræg (15).

| 2.2.2 | Der findes mange henvisninger til civilsamfundet i aftalen (16), navnlig i artikel 4, der beskriver, hvordan civilsamfundet bør inddrages (17). |
| --- | --- |

2.2.2

Der findes mange henvisninger til civilsamfundet i aftalen (16), navnlig i artikel 4, der beskriver, hvordan civilsamfundet bør inddrages (17).

| 2.2.3 | Civilsamfundet er lidet organiseret i de fleste AVS-stater. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler er derfor en anledning til at forbedre civilsamfundets organisering og dets muligheder for at fremsætte forslag. Kun på denne måde vil civilsamfundet på stedet kunne spille en ledende rolle i gennemførelsen af de vedtagne retningslinjer og således bidrage til at skabe vækst gennem en øget konkurrenceevne og en styrkelse af de sociale aspekter. |
| --- | --- |

2.2.3

Civilsamfundet er lidet organiseret i de fleste AVS-stater. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler er derfor en anledning til at forbedre civilsamfundets organisering og dets muligheder for at fremsætte forslag. Kun på denne måde vil civilsamfundet på stedet kunne spille en ledende rolle i gennemførelsen af de vedtagne retningslinjer og således bidrage til at skabe vækst gennem en øget konkurrenceevne og en styrkelse af de sociale aspekter.

| 2.2.4 | I den forbindelse er det vigtigt at fastsætte et sæt bindende kriterier for alle AVS-staterne. Disse kriterier bør ud over en passende integration i verdensøkonomien sigte mod, at udviklingen af handlen ledsages af relevante sociale rettigheder, reduktion af fattigdom og hensyntagen til arbejdstagernes rettigheder
   (18). Disse kriterier bør være retningsangivende for de regionale forhandlinger. |
| --- | --- |

2.2.4

I den forbindelse er det vigtigt at fastsætte et sæt bindende kriterier for alle AVS-staterne. Disse kriterier bør ud over en passende integration i verdensøkonomien sigte mod, at udviklingen af handlen ledsages af relevante sociale rettigheder, reduktion af fattigdom og hensyntagen til arbejdstagernes rettigheder
   (18). Disse kriterier bør være retningsangivende for de regionale forhandlinger.

| 2.2.5 | Det skal understreges, at mange aspekter vedrørende beskæftigelse, social sikring og ligestillingsspørgsmål ligesom den nære sammenhæng mellem udvikling af handlen og arbejdsstandarder kun nævnes meget overfladisk i præamblen til Kommissionens ØPA-forhandlingsmandat. |
| --- | --- |

2.2.5

Det skal understreges, at mange aspekter vedrørende beskæftigelse, social sikring og ligestillingsspørgsmål ligesom den nære sammenhæng mellem udvikling af handlen og arbejdsstandarder kun nævnes meget overfladisk i præamblen til Kommissionens ØPA-forhandlingsmandat.

| 2.2.6 | De dokumenter, som Kommissionen har fremlagt om den første fase af forhandlingerne mellem EU og de enkelte AVS-regioner, går ikke tilstrækkeligt i dybden med hverken de sociale eller kønsspecifikke spørgsmål. |
| --- | --- |

2.2.6

De dokumenter, som Kommissionen har fremlagt om den første fase af forhandlingerne mellem EU og de enkelte AVS-regioner, går ikke tilstrækkeligt i dybden med hverken de sociale eller kønsspecifikke spørgsmål.

| 2.2.7 | Dette strider imod princippet om, at de økonomiske partnerskabsaftaler udgør den økonomiske dimension af Cotonou-aftalen, og hermed princippet om, at de værdier, der relaterer til alle aspekter af menneskelivet, og som betones i aftalen, skal medtænkes og bekræftes i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

2.2.7

Dette strider imod princippet om, at de økonomiske partnerskabsaftaler udgør den økonomiske dimension af Cotonou-aftalen, og hermed princippet om, at de værdier, der relaterer til alle aspekter af menneskelivet, og som betones i aftalen, skal medtænkes og bekræftes i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler.

| 2.3 | For at de økonomiske partnerskabsaftaler kan give effektive resultater på det sociale område, bør der for arbejdsmarkedets parter fastsættes en ramme, som forener de steds- og tidsmæssige aspekter. |
| --- | --- |

2.3

For at de økonomiske partnerskabsaftaler kan give effektive resultater på det sociale område, bør der for arbejdsmarkedets parter fastsættes en ramme, som forener de steds- og tidsmæssige aspekter.

| 2.3.1 | For at der kan opnås tilfredsstillende resultater i forhandlingerne, men også i gennemførelsen af deres indhold, bør denne ramme fremme en metode til inddragelse af de økonomiske og sociale aktører allerede fra den fase, hvor foranstaltningerne udarbejdes. |
| --- | --- |

2.3.1

For at der kan opnås tilfredsstillende resultater i forhandlingerne, men også i gennemførelsen af deres indhold, bør denne ramme fremme en metode til inddragelse af de økonomiske og sociale aktører allerede fra den fase, hvor foranstaltningerne udarbejdes.

| 2.3.2 | De hidtil førte forhandlinger er imidlertid præget af store og tiltagende uligheder mellem de to parter, både hvad angår udviklingsniveau, livskvalitet, sociale rettigheder og handel, men i endnu højere grad deres muligheder for selv at fremsætte forslag, forvalte og kontrollere. Disse uligheder gør forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler til en yderst kompliceret og vanskelig affære. Det bør dog ikke forhindre den nødvendige integration af sociale aspekter i forhandlingerne, hverken direkte eller som et klart og indlysende resultat af de foretagne økonomiske og/eller handelsmæssige valg. Der bør i den forbindelse først og fremmest lægges vægt på beskæftigelse, iværksætterkultur, arbejdsstandarder, social sikring og ligestillingsspørgsmål (19). |
| --- | --- |

2.3.2

De hidtil førte forhandlinger er imidlertid præget af store og tiltagende uligheder mellem de to parter, både hvad angår udviklingsniveau, livskvalitet, sociale rettigheder og handel, men i endnu højere grad deres muligheder for selv at fremsætte forslag, forvalte og kontrollere. Disse uligheder gør forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler til en yderst kompliceret og vanskelig affære. Det bør dog ikke forhindre den nødvendige integration af sociale aspekter i forhandlingerne, hverken direkte eller som et klart og indlysende resultat af de foretagne økonomiske og/eller handelsmæssige valg. Der bør i den forbindelse først og fremmest lægges vægt på beskæftigelse, iværksætterkultur, arbejdsstandarder, social sikring og ligestillingsspørgsmål (19).

| 2.3.3 | Nogle køreplaner indeholder bestemmelser om inddragelse af civilsamfundet i forhandlingsfaserne på regionalt niveau og i de nationale og regionale udvalg. Det vides dog endnu ikke, i hvilket omfang civilsamfundsrepræsentanterne vil blive inddraget i partnerskabsprocessen. |
| --- | --- |

2.3.3

Nogle køreplaner indeholder bestemmelser om inddragelse af civilsamfundet i forhandlingsfaserne på regionalt niveau og i de nationale og regionale udvalg. Det vides dog endnu ikke, i hvilket omfang civilsamfundsrepræsentanterne vil blive inddraget i partnerskabsprocessen.

| 2.3.4 | EØSU mødes regelmæssigt med repræsentanter for økonomiske og sociale kredse i AVS-staterne og er derfor i stand til vurdere, i hvilket omfang de inddrages i de enkelte procesfaser. |
| --- | --- |

2.3.4

EØSU mødes regelmæssigt med repræsentanter for økonomiske og sociale kredse i AVS-staterne og er derfor i stand til vurdere, i hvilket omfang de inddrages i de enkelte procesfaser.

3.   Inddragelse af civilsamfundet

| 3.1 | I de fleste AVS-stater er civilsamfundet ofte utilstrækkeligt eller lidet organiseret. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler kan derfor være en anledning til at forbedre civilsamfundets organisering og hermed dets muligheder for at fremsætte forslag. Kun på denne måde vil civilsamfundet lokalt kunne spille en større rolle i gennemførelsen af de vedtagne retningslinjer og således bidrage til at skabe vækst gennem en øget konkurrenceevne og en styrkelse af de sociale aspekter. Civilsamfundets organisering og hermed dets reaktionsevne kan kun forbedres, hvis Kommissionen og de pågældende lande har den fornødne vilje. |
| --- | --- |

3.1

I de fleste AVS-stater er civilsamfundet ofte utilstrækkeligt eller lidet organiseret. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler kan derfor være en anledning til at forbedre civilsamfundets organisering og hermed dets muligheder for at fremsætte forslag. Kun på denne måde vil civilsamfundet lokalt kunne spille en større rolle i gennemførelsen af de vedtagne retningslinjer og således bidrage til at skabe vækst gennem en øget konkurrenceevne og en styrkelse af de sociale aspekter. Civilsamfundets organisering og hermed dets reaktionsevne kan kun forbedres, hvis Kommissionen og de pågældende lande har den fornødne vilje.

| 3.1.1 | En regelmæssig og konstant evaluering af de økonomiske og sociale aktørers inddragelse i alle faser af de økonomiske partnerskabsaftaler kan skabe en positiv udvikling, som fremmer en konstant forbedring. Denne evaluering bør foretages af institutionelle forhandlere. |
| --- | --- |

3.1.1

En regelmæssig og konstant evaluering af de økonomiske og sociale aktørers inddragelse i alle faser af de økonomiske partnerskabsaftaler kan skabe en positiv udvikling, som fremmer en konstant forbedring. Denne evaluering bør foretages af institutionelle forhandlere.

| 3.1.2 | Høringen og inddragelsen af de forskellige civilsamfundsgrupper i de enkelte faser af denne proces giver især det udførte arbejde mening og større synlighed. Dette arbejde har til formål gennem de økonomiske partnerskabsaftaler og i overensstemmelse med de principper, som blev vedtaget i Cotonou, at forbedre hele befolkningens livskvalitet.
  Eksempler på god praksis bør oversættes til de lokale sprog og formidles bredt. |
| --- | --- |

3.1.2

Høringen og inddragelsen af de forskellige civilsamfundsgrupper i de enkelte faser af denne proces giver især det udførte arbejde mening og større synlighed. Dette arbejde har til formål gennem de økonomiske partnerskabsaftaler og i overensstemmelse med de principper, som blev vedtaget i Cotonou, at forbedre hele befolkningens livskvalitet.

Eksempler på god praksis bør oversættes til de lokale sprog og formidles bredt.

| 3.2 | For at man med fordel kan anvende en metode til inddragelse af civilsamfundet, som er en vigtig forudsætning for, at civilsamfundet kan yde et reelt bidrag af høj kvalitet, bør man sikre, at ikke-statslige aktører under de rette forhold kan mødes, diskutere, opstille fælles målsætninger og fremlægge dem i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler, følge udviklingen, og især sikre og følge gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler lokalt samt evaluere virkningerne heraf. |
| --- | --- |

3.2

For at man med fordel kan anvende en metode til inddragelse af civilsamfundet, som er en vigtig forudsætning for, at civilsamfundet kan yde et reelt bidrag af høj kvalitet, bør man sikre, at ikke-statslige aktører under de rette forhold kan mødes, diskutere, opstille fælles målsætninger og fremlægge dem i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler, følge udviklingen, og især sikre og følge gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler lokalt samt evaluere virkningerne heraf.

| 3.2.1 | Disse betingelser bør være opfyldt, eftersom det er nødvendigt at skabe en ramme for socioprofessionelle aktører, som på en og samme tid forener tidsmæssige og stedsmæssige aspekter. |
| --- | --- |

3.2.1

Disse betingelser bør være opfyldt, eftersom det er nødvendigt at skabe en ramme for socioprofessionelle aktører, som på en og samme tid forener tidsmæssige og stedsmæssige aspekter.

| 3.2.2 | EØSU foreslår i dette øjemed som anført i sluterklæringen fra det
  »24
  .
  møde mellem repræsentanter for erhvervs- og samfundslivet i AVS og EU«
  , som fandt sted i Bruxelles i slutningen af juni, at der oprettes regionale udvalg for den sociale dialog bestående af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, som skal bidrage til udformningen af programmer for social udvikling, fremsætte forslag hertil og sikre gennemførelsen og opfølgningen heraf. |
| --- | --- |

3.2.2

EØSU foreslår i dette øjemed som anført i sluterklæringen fra det
  »24
  .
  møde mellem repræsentanter for erhvervs- og samfundslivet i AVS og EU«
  , som fandt sted i Bruxelles i slutningen af juni, at der oprettes regionale udvalg for den sociale dialog bestående af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, som skal bidrage til udformningen af programmer for social udvikling, fremsætte forslag hertil og sikre gennemførelsen og opfølgningen heraf.

| 3.2.3 | De regionale udvalg for den sociale dialog skal generelt have som deres vigtigste opgave at:






  — | anvende og føre tilsyn med ILO-konventionerne, navnlig de konventioner, som omhandler grundlæggende sociale rettigheder; |
| --- | --- | --- |

3.2.3

De regionale udvalg for den sociale dialog skal generelt have som deres vigtigste opgave at:

—

anvende og føre tilsyn med ILO-konventionerne, navnlig de konventioner, som omhandler grundlæggende sociale rettigheder;

| — | fremme værdige job og social udvikling; |
| --- | --- |

—

fremme værdige job og social udvikling;

| — | evaluere de økonomiske og sociale virkninger af de økonomiske partnerskabsaftaler inden for den regionale ramme samt virkningerne af regional integration. |
| --- | --- |

—

evaluere de økonomiske og sociale virkninger af de økonomiske partnerskabsaftaler inden for den regionale ramme samt virkningerne af regional integration.

| 3.2.3.1 | Mere præcist kunne de regionale råd eventuelt ved hjælp af specialiserede grupper lægge vægt på, at der udarbejdes forslag om:






  — | fremme af beskæftigelse: målsætninger og metoder. Værdig karakter (lønninger, arbejdsvilkår osv.); |
| --- | --- | --- |

3.2.3.1

Mere præcist kunne de regionale råd eventuelt ved hjælp af specialiserede grupper lægge vægt på, at der udarbejdes forslag om:

—

fremme af beskæftigelse: målsætninger og metoder. Værdig karakter (lønninger, arbejdsvilkår osv.);

| — | uddannelse; |
| --- | --- |

—

uddannelse;

| — | grundlæggende og videregående erhvervsuddannelse; |
| --- | --- |

—

grundlæggende og videregående erhvervsuddannelse;

| — | sociale sikringssystemer; |
| --- | --- |

—

sociale sikringssystemer;

| — | den forhandlede udvikling inden for uformelle sektorer; |
| --- | --- |

—

den forhandlede udvikling inden for uformelle sektorer;

| — | ligestilling mellem kønnene; |
| --- | --- |

—

ligestilling mellem kønnene;

| — | bæredygtig udvikling med særlig vægt på miljøet; |
| --- | --- |

—

bæredygtig udvikling med særlig vægt på miljøet;

| — | infrastrukturer og investeringer. |
| --- | --- |

—

infrastrukturer og investeringer.

| 3.2.4 | Der kunne i forbindelse med oprettelsen af de regionale udvalg for den sociale dialog indledes et samarbejde med ILO, hvad angår organisatoriske og operationelle metoder. ILO har høstet stor erfaring med sit program PRODIAF (regionalt program for udvikling af den sociale dialog i den fransktalende del af Afrika). Man kunne udnytte disse erfaringer til at sikre mere effektive udvalg. |
| --- | --- |

3.2.4

Der kunne i forbindelse med oprettelsen af de regionale udvalg for den sociale dialog indledes et samarbejde med ILO, hvad angår organisatoriske og operationelle metoder. ILO har høstet stor erfaring med sit program PRODIAF (regionalt program for udvikling af den sociale dialog i den fransktalende del af Afrika). Man kunne udnytte disse erfaringer til at sikre mere effektive udvalg.

| 3.2.5 | Med hensyn til sammensætningen af de regionale udvalg, kunne støttekriterierne bygge på aftalen mellem AVS-staterne og Rådet for Den Europæiske Union, hvad angår adgang til støtte fra Den Europæiske Udviklingsfund. |
| --- | --- |

3.2.5

Med hensyn til sammensætningen af de regionale udvalg, kunne støttekriterierne bygge på aftalen mellem AVS-staterne og Rådet for Den Europæiske Union, hvad angår adgang til støtte fra Den Europæiske Udviklingsfund.

| 3.2.6 | I det omfang der i de homogene regioner, som er blevet oprettet (Stillehavsområdet osv.), allerede findes platforme, fora og andre strukturerede sammenslutninger af ikke-statslige aktører, der skal imødekomme de behov, som er opstået i forbindelse med udarbejdelsen af vejledende nationale og regionale programmer, bør man undersøge, hvordan de kan ændres, således at de kan opfylde målene for de regionale udvalg for den sociale dialog. |
| --- | --- |

3.2.6

I det omfang der i de homogene regioner, som er blevet oprettet (Stillehavsområdet osv.), allerede findes platforme, fora og andre strukturerede sammenslutninger af ikke-statslige aktører, der skal imødekomme de behov, som er opstået i forbindelse med udarbejdelsen af vejledende nationale og regionale programmer, bør man undersøge, hvordan de kan ændres, således at de kan opfylde målene for de regionale udvalg for den sociale dialog.

| 3.2.7 | Af hensyn til effektiviteten kunne de regionale udvalg for den sociale dialog fra tid til anden inddrages i det arbejde, som udføres i »taskforcerne for regional forberedelse«. Sidstnævnte spiller en afgørende rolle, eftersom de skal sikre, at der ved støtteprogrammeringen tages hensyn til de behov, der kommer til udtryk i de enkelte forhandlingsfaser. |
| --- | --- |

3.2.7

Af hensyn til effektiviteten kunne de regionale udvalg for den sociale dialog fra tid til anden inddrages i det arbejde, som udføres i »taskforcerne for regional forberedelse«. Sidstnævnte spiller en afgørende rolle, eftersom de skal sikre, at der ved støtteprogrammeringen tages hensyn til de behov, der kommer til udtryk i de enkelte forhandlingsfaser.

| 3.2.7.1 | Inddragelsen af disse udvalg vil give det organiserede civilsamfund mulighed for at spille en større rolle og overvåge respekten af den bæredygtige udvikling under forhandlingerne samt i forbindelse med den praktiske gennemførelse på regionalt niveau. |
| --- | --- |

3.2.7.1

Inddragelsen af disse udvalg vil give det organiserede civilsamfund mulighed for at spille en større rolle og overvåge respekten af den bæredygtige udvikling under forhandlingerne samt i forbindelse med den praktiske gennemførelse på regionalt niveau.

| 3.2.7.2 | Som understreget flere gange spiller landbrugs- og miljøspørgsmål en særlig vigtig rolle i AVS-staterne. Det er derfor væsentligt, at der konstant tages hensyn til disse spørgsmål i forhandlingsfaserne, bl.a. gennem inddragelse af lokale repræsentanter for sektoren. |
| --- | --- |

3.2.7.2

Som understreget flere gange spiller landbrugs- og miljøspørgsmål en særlig vigtig rolle i AVS-staterne. Det er derfor væsentligt, at der konstant tages hensyn til disse spørgsmål i forhandlingsfaserne, bl.a. gennem inddragelse af lokale repræsentanter for sektoren.

| 3.2.7.3 | De regionale udvalg for den sociale dialog vil kunne spille en stadig mere konkret og proaktiv rolle, navnlig eftersom de, når der er taget stilling til de finansielle og organisatoriske spørgsmål, vil kunne have en dialog med opfølgningsudvalget AVS/EU og nyde godt af erfaringsudvekslingen med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. |
| --- | --- |

3.2.7.3

De regionale udvalg for den sociale dialog vil kunne spille en stadig mere konkret og proaktiv rolle, navnlig eftersom de, når der er taget stilling til de finansielle og organisatoriske spørgsmål, vil kunne have en dialog med opfølgningsudvalget AVS/EU og nyde godt af erfaringsudvekslingen med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg.

4.   Fremme af beskæftigelsen

| 4.1 | Værdige job er et vigtigt instrument i bekæmpelsen af fattigdom, eftersom de kan






  — | skabe indkomster og hermed købekraft og markeder, |
| --- | --- | --- |

4.1

Værdige job er et vigtigt instrument i bekæmpelsen af fattigdom, eftersom de kan

—

skabe indkomster og hermed købekraft og markeder,

| — | bringe personer eller grupper ud af en situation, hvor de er afhængige af støtte, |
| --- | --- |

—

bringe personer eller grupper ud af en situation, hvor de er afhængige af støtte,

| — | tilvejebringe produkter og tjenesteydelser, som er tilgængelige for alle borgere og nødvendige for, at de kan få opfyldt deres behov, |
| --- | --- |

—

tilvejebringe produkter og tjenesteydelser, som er tilgængelige for alle borgere og nødvendige for, at de kan få opfyldt deres behov,

| — | bidrage til finansieringen af sociale goder såsom uddannelse og erhvervsuddannelse, pensioner, arbejdsløshedsunderstøttelse og sundhedspleje, også kendt som »social tryghed«. |
| --- | --- |

—

bidrage til finansieringen af sociale goder såsom uddannelse og erhvervsuddannelse, pensioner, arbejdsløshedsunderstøttelse og sundhedspleje, også kendt som »social tryghed«.

| 4.1.1 | Beskæftigelsespolitikker bør skabe en dynamik ved at kombinere bidrag fra den offentlige og den private sektor med en social og solidarisk økonomi. |
| --- | --- |

4.1.1

Beskæftigelsespolitikker bør skabe en dynamik ved at kombinere bidrag fra den offentlige og den private sektor med en social og solidarisk økonomi.

| 4.1.2 | Beskæftigelsesfremmende programmer bør tage højde for en gradvis, forhandlet indførelse af den uformelle økonomi i den offentlige og den private sektor, bl.a. ved at fremme internationale arbejdsstandarder (navnlig grundlæggende rettigheder) og pålægge de virksomheder, som nyder godt af offentlig støtte (investeringer, diverse arbejder), at overholde internationale arbejdsstandarder og regler om miljøbeskyttelse (klima, biodiversitet, Kyoto-protokollen, beskyttelse af skovene osv.). Dette hører delvis ind under virksomhedernes sociale ansvar. |
| --- | --- |

4.1.2

Beskæftigelsesfremmende programmer bør tage højde for en gradvis, forhandlet indførelse af den uformelle økonomi i den offentlige og den private sektor, bl.a. ved at fremme internationale arbejdsstandarder (navnlig grundlæggende rettigheder) og pålægge de virksomheder, som nyder godt af offentlig støtte (investeringer, diverse arbejder), at overholde internationale arbejdsstandarder og regler om miljøbeskyttelse (klima, biodiversitet, Kyoto-protokollen, beskyttelse af skovene osv.). Dette hører delvis ind under virksomhedernes sociale ansvar.

| 4.1.3 | Disse programmer bør desuden skitsere retningslinjerne for de nødvendige økonomiske, skattemæssige og administrative reformer, korruptionsbekæmpelse, indførelsen af f.eks. skattefradrag og andre tjenesteydelser, som især er rettet mod små og mellemstore virksomheder og håndværkssektoren. |
| --- | --- |

4.1.3

Disse programmer bør desuden skitsere retningslinjerne for de nødvendige økonomiske, skattemæssige og administrative reformer, korruptionsbekæmpelse, indførelsen af f.eks. skattefradrag og andre tjenesteydelser, som især er rettet mod små og mellemstore virksomheder og håndværkssektoren.

| 4.1.4 | Partnerskaberne har som bekendt til formål at fremme og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne. Målet er først og fremmest at mindske og i sidste ende udrydde fattigdom. De økonomiske partnerskabsaftaler skal styrke partnerskaberne ved at skabe mere åbne økonomier, navnlig i syd-syd-dimensionen, og tilvejebringe en større grad af liberalisering med klare regler, som kan tiltrække indenlandske og udenlandske investorer. |
| --- | --- |

4.1.4

Partnerskaberne har som bekendt til formål at fremme og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne. Målet er først og fremmest at mindske og i sidste ende udrydde fattigdom. De økonomiske partnerskabsaftaler skal styrke partnerskaberne ved at skabe mere åbne økonomier, navnlig i syd-syd-dimensionen, og tilvejebringe en større grad af liberalisering med klare regler, som kan tiltrække indenlandske og udenlandske investorer.

| 4.1.5 | Det kræver en stor indsats, hvis AVS-staterne skal kunne åbne sig kulturelt og økonomisk. Man bør især udnytte de muligheder, som findes i de økonomiske partnerskabsaftaler for at oprette en toldunion, fremme fælles interesser og sætte yderligere skub i den regionale integration. |
| --- | --- |

4.1.5

Det kræver en stor indsats, hvis AVS-staterne skal kunne åbne sig kulturelt og økonomisk. Man bør især udnytte de muligheder, som findes i de økonomiske partnerskabsaftaler for at oprette en toldunion, fremme fælles interesser og sætte yderligere skub i den regionale integration.

| 4.2 | Desværre blev der i starten af forhandlingerne ikke gennemført en konsekvensanalyse af beskæftigelsen, der kunne give et billede af den oprindelige situation. En sådan analyse ville have gjort det lettere at evaluere fremskridtene. |
| --- | --- |

4.2

Desværre blev der i starten af forhandlingerne ikke gennemført en konsekvensanalyse af beskæftigelsen, der kunne give et billede af den oprindelige situation. En sådan analyse ville have gjort det lettere at evaluere fremskridtene.

| 4.2.1 | Samarbejdet skal støtte de økonomiske og institutionelle reformer og politikker, som er nødvendige for, at der kan skabes et gunstigt investeringsklima og en dynamisk, effektiv og konkurrencedygtig privat sektor. Parallelt skal også den offentlige sektor styrkes, bl.a. hvad angår tiltag inden for uddannelse, sundhedssektoren og almene offentlige tjenesteydelser, som kan støtte den private sektor. |
| --- | --- |

4.2.1

Samarbejdet skal støtte de økonomiske og institutionelle reformer og politikker, som er nødvendige for, at der kan skabes et gunstigt investeringsklima og en dynamisk, effektiv og konkurrencedygtig privat sektor. Parallelt skal også den offentlige sektor styrkes, bl.a. hvad angår tiltag inden for uddannelse, sundhedssektoren og almene offentlige tjenesteydelser, som kan støtte den private sektor.

| 4.2.2 | Samarbejdet skal ligeledes støtte:






  — | dialogen mellem den offentlige og den private sektor, |
| --- | --- | --- |

4.2.2

Samarbejdet skal ligeledes støtte:

—

dialogen mellem den offentlige og den private sektor,

| — | udviklingen af iværksætterånd og virksomhedskultur, |
| --- | --- |

—

udviklingen af iværksætterånd og virksomhedskultur,

| — | afskaffelsen af uformelt arbejde, med fuld respekt for retsstaten. |
| --- | --- |

—

afskaffelsen af uformelt arbejde, med fuld respekt for retsstaten.

| 4.2.3 | De foranstaltninger, som er truffet under de foregående aftaler (20), har givet visse, men helt klart ikke alle de forventede resultater, navnlig hvad angår fremme af den private sektor og dens rolle som katalysator af økonomisk vækst og diversifikation. |
| --- | --- |

4.2.3

De foranstaltninger, som er truffet under de foregående aftaler (20), har givet visse, men helt klart ikke alle de forventede resultater, navnlig hvad angår fremme af den private sektor og dens rolle som katalysator af økonomisk vækst og diversifikation.

| 4.2.4 | Erhvervs- og samfundslivets aktører bør ved udarbejdelsen af udviklingsprogrammet foretage detaljerede analyser af de vanskeligheder, som er forbundet med at fremme, beskytte og støtte tiltag, der er rettet mod mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

4.2.4

Erhvervs- og samfundslivets aktører bør ved udarbejdelsen af udviklingsprogrammet foretage detaljerede analyser af de vanskeligheder, som er forbundet med at fremme, beskytte og støtte tiltag, der er rettet mod mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder.

| 4.3 | De grundlæggende udviklingsmuligheder findes især i Afrika inden for landbrug. Det vil i lang tid fremover være det vigtigste indsatsområde, hvor der skal træffes foranstaltninger, som sigter mod:






  — | udvikling af traditionelle landbrugsmetoder, så de kan blive mere effektive, |
| --- | --- | --- |

4.3

De grundlæggende udviklingsmuligheder findes især i Afrika inden for landbrug. Det vil i lang tid fremover være det vigtigste indsatsområde, hvor der skal træffes foranstaltninger, som sigter mod:

—

udvikling af traditionelle landbrugsmetoder, så de kan blive mere effektive,

| — | opbygning af infrastrukturer og almene sociale tjenesteydelser, |
| --- | --- |

—

opbygning af infrastrukturer og almene sociale tjenesteydelser,

| — | udvikling af håndværks- og iværksætteraktiviteter i mindre skala, som ofte er forbundet med fødevaresektoren. |
| --- | --- |

—

udvikling af håndværks- og iværksætteraktiviteter i mindre skala, som ofte er forbundet med fødevaresektoren.

| 4.3.1 | Af hensyn til landbrugssektorens udvikling og konsolidering bør der, især i de kommende år, gælde fleksible regler for samhandlen mellem AVS-staterne og EU, således at det er muligt at indarbejde sundheds- og plantesundhedsregler og at oprette, styrke og diversificere små virksomheder ved hjælp af passende beskyttelsesklausuler. |
| --- | --- |

4.3.1

Af hensyn til landbrugssektorens udvikling og konsolidering bør der, især i de kommende år, gælde fleksible regler for samhandlen mellem AVS-staterne og EU, således at det er muligt at indarbejde sundheds- og plantesundhedsregler og at oprette, styrke og diversificere små virksomheder ved hjælp af passende beskyttelsesklausuler.

| 4.3.2 | Foranstaltninger inden for landbrugssektoren bør med tiden føre til:






  — | udvikling af fødevaresikkerhedsnormer i eksportøjemed, |
| --- | --- | --- |

4.3.2

Foranstaltninger inden for landbrugssektoren bør med tiden føre til:

—

udvikling af fødevaresikkerhedsnormer i eksportøjemed,

| — | forbedret adgang til markedet for landbrugsprodukter gennem markedsføring, |
| --- | --- |

—

forbedret adgang til markedet for landbrugsprodukter gennem markedsføring,

| — | afskaffelse af bureaukrati og en forbedring af logistikken, |
| --- | --- |

—

afskaffelse af bureaukrati og en forbedring af logistikken,

| — | fremme af uddannelse inden for service- og forskningssektoren, |
| --- | --- |

—

fremme af uddannelse inden for service- og forskningssektoren,

| — | udvikling af kooperative kreditinstitutter for landbrug, |
| --- | --- |

—

udvikling af kooperative kreditinstitutter for landbrug,

| — | vedtagelse af klare og fælles regler for retten til fast ejendom, |
| --- | --- |

—

vedtagelse af klare og fælles regler for retten til fast ejendom,

| — | en gradvis overgang fra beskæftigelse inden for landbruget til udvikling af tjenesteydelser i landdistrikterne. |
| --- | --- |

—

en gradvis overgang fra beskæftigelse inden for landbruget til udvikling af tjenesteydelser i landdistrikterne.

| 4.3.2.1 | Ovennævnte mål kan realiseres gennem samarbejde inden for rammerne af dels de økonomiske partnerskabsaftaler og dels støtteprojekterne med særlig vægt på følgende:






  — | integrerede projekter for udvikling af landdistrikterne, |
| --- | --- | --- |

4.3.2.1

Ovennævnte mål kan realiseres gennem samarbejde inden for rammerne af dels de økonomiske partnerskabsaftaler og dels støtteprojekterne med særlig vægt på følgende:

—

integrerede projekter for udvikling af landdistrikterne,

| — | oprettelse og konsolidering af landbrugs- og arbejdstagerorganisationer samt kvindeorganisationer inden for landbruget, fødevareindustrien og landbrugskredit, |
| --- | --- |

—

oprettelse og konsolidering af landbrugs- og arbejdstagerorganisationer samt kvindeorganisationer inden for landbruget, fødevareindustrien og landbrugskredit,

| — | oprettelse af landejendomsregistre, |
| --- | --- |

—

oprettelse af landejendomsregistre,

| — | regler for certificering af fødevarer suppleret med certificeringsinstitutter, indførelse af plantesundhedsstandarder og jordanalyser, hvilket vil bidrage til miljøbeskyttelsen, |
| --- | --- |

—

regler for certificering af fødevarer suppleret med certificeringsinstitutter, indførelse af plantesundhedsstandarder og jordanalyser, hvilket vil bidrage til miljøbeskyttelsen,

| — | foranstaltninger vedrørende vandforsyning og drikkevand, |
| --- | --- |

—

foranstaltninger vedrørende vandforsyning og drikkevand,

| — | opbygning af kapaciteten i offentlige og private organisationer og institutioner. |
| --- | --- |

—

opbygning af kapaciteten i offentlige og private organisationer og institutioner.

| 4.3.3 | Store landbrugsområder rammes stadig af tørke, selv om de befinder sig tæt på søer eller ferskvandsområder, eftersom der ganske enkelt er mangel på både vandingsinfrastrukturer og fagfolk, som kan organisere vandtransport ved hjælp af pumper. |
| --- | --- |

4.3.3

Store landbrugsområder rammes stadig af tørke, selv om de befinder sig tæt på søer eller ferskvandsområder, eftersom der ganske enkelt er mangel på både vandingsinfrastrukturer og fagfolk, som kan organisere vandtransport ved hjælp af pumper.

| 4.3.4 | Hydrauliske systemer, som er erhvervet med samarbejdsstøtten, ligger ofte ubenyttet hen, eftersom der er mangel på fagfolk, som kan betjene eller, i de fleste tilfælde, reparere dem. |
| --- | --- |

4.3.4

Hydrauliske systemer, som er erhvervet med samarbejdsstøtten, ligger ofte ubenyttet hen, eftersom der er mangel på fagfolk, som kan betjene eller, i de fleste tilfælde, reparere dem.

| 4.3.4.1 | I andre tilfælde hæmmes mindre virksomheders udvikling af den træghed, hvormed mulige teknologiske forandringer finder sted, samt begrænsninger af kulturel (21) og institutionel art. |
| --- | --- |

4.3.4.1

I andre tilfælde hæmmes mindre virksomheders udvikling af den træghed, hvormed mulige teknologiske forandringer finder sted, samt begrænsninger af kulturel (21) og institutionel art.

| 4.3.5 | I andre tilfælde har kombinationen af store skævheder i ressourcefordelingen og organisationsmodellernes utilstrækkelighed kun ført til begrænsede resultater og vil i lang tid fremover kunne fastholde mange samfund i en usikker situation med tiltagende affolkning. |
| --- | --- |

4.3.5

I andre tilfælde har kombinationen af store skævheder i ressourcefordelingen og organisationsmodellernes utilstrækkelighed kun ført til begrænsede resultater og vil i lang tid fremover kunne fastholde mange samfund i en usikker situation med tiltagende affolkning.

| 4.4 | Faserne i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler bør styrke den private sektors muligheder for at analysere situationen. Den private sektors handleevne bør dog også styrkes uden for forhandlingerne. Det bør altid ske under forsat inddragelse af civilsamfundets repræsentanter. |
| --- | --- |

4.4

Faserne i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler bør styrke den private sektors muligheder for at analysere situationen. Den private sektors handleevne bør dog også styrkes uden for forhandlingerne. Det bør altid ske under forsat inddragelse af civilsamfundets repræsentanter.

| 4.4.1 | EØSU har allerede i flere informationsrapporter og udtalelser, hvoraf flere er af nyere dato, beskæftiget sig med den proces, som går ud på at uddanne nye iværksættere, oprette virksomheder, opprioritere ligestillingsaspektet samt at opkvalificere og fremme de menneskelige ressourcer generelt. |
| --- | --- |

4.4.1

EØSU har allerede i flere informationsrapporter og udtalelser, hvoraf flere er af nyere dato, beskæftiget sig med den proces, som går ud på at uddanne nye iværksættere, oprette virksomheder, opprioritere ligestillingsaspektet samt at opkvalificere og fremme de menneskelige ressourcer generelt.

| 4.5 | I AVS-staterne er industrien, og navnlig forarbejdningsindustrien, lidet eller slet ikke udviklet. 70 % af arbejdspladserne i produktionssektoren findes i den uformelle sektor og håndværksbaserede små og mellemstore virksomheder. I betragtning af deres vigtige rolle bør der sættes særlig fokus på disse to sektorer, som bør udstyres med politikker, der kan fremme udviklingen og tilvejebringe hensigtsmæssige løsninger. |
| --- | --- |

4.5

I AVS-staterne er industrien, og navnlig forarbejdningsindustrien, lidet eller slet ikke udviklet. 70 % af arbejdspladserne i produktionssektoren findes i den uformelle sektor og håndværksbaserede små og mellemstore virksomheder. I betragtning af deres vigtige rolle bør der sættes særlig fokus på disse to sektorer, som bør udstyres med politikker, der kan fremme udviklingen og tilvejebringe hensigtsmæssige løsninger.

| 4.5.1 | Mange af de problemer, som små og mellemstore virksomheder sædvanligvis støder på som f.eks. manglende ressourcer, problemer med udnyttelse af teknologien, begrænset ledelseskapacitet, lav produktivitet og lovgivningsmæssige begrænsninger, bliver forværret i et globalt system og et højteknologisk miljø, især hvis de indgår i en kontekst som den i AVS-staterne, der er præget af store strukturelle og infrastrukturelle svagheder. |
| --- | --- |

4.5.1

Mange af de problemer, som små og mellemstore virksomheder sædvanligvis støder på som f.eks. manglende ressourcer, problemer med udnyttelse af teknologien, begrænset ledelseskapacitet, lav produktivitet og lovgivningsmæssige begrænsninger, bliver forværret i et globalt system og et højteknologisk miljø, især hvis de indgår i en kontekst som den i AVS-staterne, der er præget af store strukturelle og infrastrukturelle svagheder.

| 4.5.2 | Formålet med regional integration gennem de økonomiske partnerskabsaftaler bør være at fremme oprettelsen og konsolideringen af visse strukturer, som er afgørende for, at mindre og meget små virksomheder kan få adgang til finansiering, information, markeder, uddannelse og teknologisk opdatering. Repræsentanterne for erhvervs- og samfundslivet spiller en vigtig rolle i forvaltningen af disse strukturer, og de bør derfor have mulighed for at uddanne og udvikle sig samt erhverve nye erfaringer i samspil med andre. De økonomiske partnerskabsaftaler tjener også dette formål. |
| --- | --- |

4.5.2

Formålet med regional integration gennem de økonomiske partnerskabsaftaler bør være at fremme oprettelsen og konsolideringen af visse strukturer, som er afgørende for, at mindre og meget små virksomheder kan få adgang til finansiering, information, markeder, uddannelse og teknologisk opdatering. Repræsentanterne for erhvervs- og samfundslivet spiller en vigtig rolle i forvaltningen af disse strukturer, og de bør derfor have mulighed for at uddanne og udvikle sig samt erhverve nye erfaringer i samspil med andre. De økonomiske partnerskabsaftaler tjener også dette formål.

| 4.5.3 | Brancheorganisationer er en af de vigtigste drivkræfter. Ligesom arbejdskraftproduktiviteten stiger i takt med, at fagforeningernes tilstedeværelse øges, således kan mikrovirksomheders og små virksomheders effektivitet kun stige, hvis deres repræsentative organisationer også vokser. |
| --- | --- |

4.5.3

Brancheorganisationer er en af de vigtigste drivkræfter. Ligesom arbejdskraftproduktiviteten stiger i takt med, at fagforeningernes tilstedeværelse øges, således kan mikrovirksomheders og små virksomheders effektivitet kun stige, hvis deres repræsentative organisationer også vokser.

| 4.5.4 | Gennem brancheorganisationer er det muligt at forsvare virksomhedens værdier og iværksætterkulturen udadtil og indadtil styrke effektiviteten af styringen, efteruddannelsen og respekten for alle, som bidrager til udvikling af virksomheden og af samfundet. |
| --- | --- |

4.5.4

Gennem brancheorganisationer er det muligt at forsvare virksomhedens værdier og iværksætterkulturen udadtil og indadtil styrke effektiviteten af styringen, efteruddannelsen og respekten for alle, som bidrager til udvikling af virksomheden og af samfundet.

| 4.5.5 | Grundlæggende gælder, at de værdier, som knytter sig til virksomhedernes sociale ansvar, kan forankres i AVS-landene, hvis de får passende tid, men det kræver, at de økonomiske partnerskabsaftaler indbefatter de elementer, der har gjort Europa til et eksempel på en social markedsøkonomi. En sådan økonomi kræver styrke og modenhed fra både arbejdstager- og arbejdsgiverside. |
| --- | --- |

4.5.5

Grundlæggende gælder, at de værdier, som knytter sig til virksomhedernes sociale ansvar, kan forankres i AVS-landene, hvis de får passende tid, men det kræver, at de økonomiske partnerskabsaftaler indbefatter de elementer, der har gjort Europa til et eksempel på en social markedsøkonomi. En sådan økonomi kræver styrke og modenhed fra både arbejdstager- og arbejdsgiverside.

| 4.6 | Da ulighederne som ovenfor nævnt er meget store, har visse af emnerne i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler en særlig strategisk betydning. I den sammenhæng skal det understreges, at handel og økonomisk integration, som er drivkræfter for konkurrenceevne og vækst, bør fremme en forbedring — og ikke en forværring — af levestandard, arbejdsvilkår og sociale rettigheder. |
| --- | --- |

4.6

Da ulighederne som ovenfor nævnt er meget store, har visse af emnerne i forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler en særlig strategisk betydning. I den sammenhæng skal det understreges, at handel og økonomisk integration, som er drivkræfter for konkurrenceevne og vækst, bør fremme en forbedring — og ikke en forværring — af levestandard, arbejdsvilkår og sociale rettigheder.

| 4.6.1 | Ud fra dette synspunkt er der behov for at gennemføre økonomiske og sociale konsekvensanalyser (forudgående og efterfølgende) med inddragelse af regionens socioøkonomiske aktører (22). |
| --- | --- |

4.6.1

Ud fra dette synspunkt er der behov for at gennemføre økonomiske og sociale konsekvensanalyser (forudgående og efterfølgende) med inddragelse af regionens socioøkonomiske aktører (22).

| 4.7 | Menneskerettighederne, især arbejdstageres rettigheder, skal komme i første række. De økonomiske partnerskabsaftaler skal sikre forrang til menneskerettigheder og især til sociale rettigheder, således som de defineres af ILO, i alle handelsmæssige og finansielle forhold. Disse rettigheder bør systematisk integreres i alle forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler på regionalt plan. |
| --- | --- |

4.7

Menneskerettighederne, især arbejdstageres rettigheder, skal komme i første række. De økonomiske partnerskabsaftaler skal sikre forrang til menneskerettigheder og især til sociale rettigheder, således som de defineres af ILO, i alle handelsmæssige og finansielle forhold. Disse rettigheder bør systematisk integreres i alle forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler på regionalt plan.

| 4.7.1 | Der skal skabes en synlig sammenhæng mellem nedbringelse af udlandsgæld og større investeringer i social tryghed ved hjælp af de offentlige ressourcer, som frigøres, når renteudgifterne falder. |
| --- | --- |

4.7.1

Der skal skabes en synlig sammenhæng mellem nedbringelse af udlandsgæld og større investeringer i social tryghed ved hjælp af de offentlige ressourcer, som frigøres, når renteudgifterne falder.

| 4.7.2 | Lande med en stor gæld har mindre manøvrerum til at iværksætte tiltag til bekæmpelse af fattigdom (23). Der bør udfoldes nye bestræbelser på at sikre gældslettelse for størstedelen af de gældstyngede lande. Et sådant tiltag bør dog ledsages af en indsats fra regeringernes side for at gennemføre nationale mål. |
| --- | --- |

4.7.2

Lande med en stor gæld har mindre manøvrerum til at iværksætte tiltag til bekæmpelse af fattigdom (23). Der bør udfoldes nye bestræbelser på at sikre gældslettelse for størstedelen af de gældstyngede lande. Et sådant tiltag bør dog ledsages af en indsats fra regeringernes side for at gennemføre nationale mål.

| 4.7.3 | En konkret plan for social udvikling. Forhandlingsperioden må udnyttes til at gennemføre et konkret program for social udvikling, som omfatter udviklingsmålene fra Cotonou (24) og i den forbindelse også inddrager økonomiske og sociale interessegrupper. Programmet bør være en integreret del af de økonomiske partnerskabsaftaler, hvad angår såvel valg af retningslinjer og mål som gennemførelsesstrategi og konsekvensanalyser. Det bør endvidere være baseret på disse, men også være et nødvendigt supplement til den sandsynlige stigning i konkurrenceevne og vækst, som handelens liberalisering skulle kunne afføde. |
| --- | --- |

4.7.3

En konkret plan for social udvikling. Forhandlingsperioden må udnyttes til at gennemføre et konkret program for social udvikling, som omfatter udviklingsmålene fra Cotonou (24) og i den forbindelse også inddrager økonomiske og sociale interessegrupper. Programmet bør være en integreret del af de økonomiske partnerskabsaftaler, hvad angår såvel valg af retningslinjer og mål som gennemførelsesstrategi og konsekvensanalyser. Det bør endvidere være baseret på disse, men også være et nødvendigt supplement til den sandsynlige stigning i konkurrenceevne og vækst, som handelens liberalisering skulle kunne afføde.

| 4.8 | Der er behov for et vidtrækkende mangedimensionelt program. Det bør især omfatte forbedring af undervisnings- og sundhedsydelser, foranstaltninger til sikring af små landbrugeres og småfiskeres indtægter, aktive politikker til bevarelse og udvikling af anstændige (25) arbejdspladser og endelig en reel inddragelse, som også bør omfatte civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.8

Der er behov for et vidtrækkende mangedimensionelt program. Det bør især omfatte forbedring af undervisnings- og sundhedsydelser, foranstaltninger til sikring af små landbrugeres og småfiskeres indtægter, aktive politikker til bevarelse og udvikling af anstændige (25) arbejdspladser og endelig en reel inddragelse, som også bør omfatte civilsamfundet.

| 4.8.1 | Da programmet er rettet mod menneskelig kapital, kunne det følge EU's eksempel og udnytte erfaringerne med forvaltningen af Den Europæiske Socialfond. Tiltagene bør tage sigte på faglig uddannelse og efteruddannelse hen imod en mere åben handelskultur og bør fastlægges i samråd med repræsentanter for det organiserede civilsamfund. |
| --- | --- |

4.8.1

Da programmet er rettet mod menneskelig kapital, kunne det følge EU's eksempel og udnytte erfaringerne med forvaltningen af Den Europæiske Socialfond. Tiltagene bør tage sigte på faglig uddannelse og efteruddannelse hen imod en mere åben handelskultur og bør fastlægges i samråd med repræsentanter for det organiserede civilsamfund.

5.   Individuelle rettigheder og sociale rettigheder

| 5.1 | I mange AVS-lande er situationen fortsat vanskelig hvad angår grundlæggende sociale indikatorer og økonomisk aktivitet. De igangværende forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler repræsenterer derfor en stor mulighed for AVS-staterne, og aftalernes kvalitet vil blive bestemmende for den fremtidige udvikling. |
| --- | --- |

5.1

I mange AVS-lande er situationen fortsat vanskelig hvad angår grundlæggende sociale indikatorer og økonomisk aktivitet. De igangværende forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler repræsenterer derfor en stor mulighed for AVS-staterne, og aftalernes kvalitet vil blive bestemmende for den fremtidige udvikling.

| 5.1.1 | I denne fase er det også vigtigt at minde om, at forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler ligesom forhandlingerne om humanitær bistand har udvikling af AVS-staterne og fattigdomsbekæmpelse som overordnede mål. De to forhandlingsparter bør handle i fællesskab og sikre sig, at deres respektive holdninger reelt afspejler disse prioriterede mål. Derved er der behov for løbende koordinering. |
| --- | --- |

5.1.1

I denne fase er det også vigtigt at minde om, at forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler ligesom forhandlingerne om humanitær bistand har udvikling af AVS-staterne og fattigdomsbekæmpelse som overordnede mål. De to forhandlingsparter bør handle i fællesskab og sikre sig, at deres respektive holdninger reelt afspejler disse prioriterede mål. Derved er der behov for løbende koordinering.

| 5.2 | Civilisationens historie viser, at grundlaget for udvikling er uddannelse og erhvervsuddannelse. Førstnævnte sætter mennesket i stand til at læse, forstå og indgå i historien, og næstnævnte i stand til at ernære sig og bearbejde materialer og derved bidrage til at videreføre den aktivitet, der har vedvarende udvikling af verden som mål (26). |
| --- | --- |

5.2

Civilisationens historie viser, at grundlaget for udvikling er uddannelse og erhvervsuddannelse. Førstnævnte sætter mennesket i stand til at læse, forstå og indgå i historien, og næstnævnte i stand til at ernære sig og bearbejde materialer og derved bidrage til at videreføre den aktivitet, der har vedvarende udvikling af verden som mål (26).

| 5.2.1 | Erfaringer med samarbejde har vist, at hovedårsagerne til, at initiativer mislykkes, ofte ligger i:






  — | manglende fokus på uddannelsesaspektet i udviklingspolitikker, |
| --- | --- | --- |

5.2.1

Erfaringer med samarbejde har vist, at hovedårsagerne til, at initiativer mislykkes, ofte ligger i:

—

manglende fokus på uddannelsesaspektet i udviklingspolitikker,

| — | modtagerlandenes vanskeligheder ved at gennemføre reformer, der muliggør rationel anvendelse af såvel interne som internationale ressourcer, |
| --- | --- |

—

modtagerlandenes vanskeligheder ved at gennemføre reformer, der muliggør rationel anvendelse af såvel interne som internationale ressourcer,

| — | ringe inddragelse af direkte berørte aktører, især når det drejer sig om udbredelse af teknologi, innovative teknikker og iværksætterånd. |
| --- | --- |

—

ringe inddragelse af direkte berørte aktører, især når det drejer sig om udbredelse af teknologi, innovative teknikker og iværksætterånd.

| 5.2.2 | I de økonomiske partnerskabsaftalers forhandlings- og gennemførelsesfaser er det nødvendigt med en uddannelsesbaseret tilgang, hvis samarbejdsinitiativerne skal føre til et vellykket resultat. De udeblevne resultater i samarbejdsprojekter skyldes ofte, at der ikke overføres praktisk viden, forvaltningsteknikker og en række elementer, som er nødvendige for at potentielle lokale operatører kan foretage vurderinger, tage operative beslutninger eller udnytte muligheden for at komme ind på de regionale markeder, som hele tiden udvikler sig. |
| --- | --- |

5.2.2

I de økonomiske partnerskabsaftalers forhandlings- og gennemførelsesfaser er det nødvendigt med en uddannelsesbaseret tilgang, hvis samarbejdsinitiativerne skal føre til et vellykket resultat. De udeblevne resultater i samarbejdsprojekter skyldes ofte, at der ikke overføres praktisk viden, forvaltningsteknikker og en række elementer, som er nødvendige for at potentielle lokale operatører kan foretage vurderinger, tage operative beslutninger eller udnytte muligheden for at komme ind på de regionale markeder, som hele tiden udvikler sig.

| 5.2.3 | Opfyldelsen af målene om modernisering, et bedre fungerende marked og øget konkurrenceevne, styrkelse af formelle økonomiske strukturer, udvikling af et moderne landbrug, integration mellem landbrug og industri er vanskeliggjort af manglende menneskelige og kulturelle ressourcer snarere end økonomiske problemer. |
| --- | --- |

5.2.3

Opfyldelsen af målene om modernisering, et bedre fungerende marked og øget konkurrenceevne, styrkelse af formelle økonomiske strukturer, udvikling af et moderne landbrug, integration mellem landbrug og industri er vanskeliggjort af manglende menneskelige og kulturelle ressourcer snarere end økonomiske problemer.

| 5.3 | Det er nødvendigt at rette op på svage produktionsstrukturer gennem planlagte uddannelsestiltag som led i en langsigtet tilgang. Det handler grundlæggende om at integrere tre aktionslinjer: sektorpolitikker — især inden for landbruget — foranstaltninger i produktionssystemet og tiltag rettet mod distribution. |
| --- | --- |

5.3

Det er nødvendigt at rette op på svage produktionsstrukturer gennem planlagte uddannelsestiltag som led i en langsigtet tilgang. Det handler grundlæggende om at integrere tre aktionslinjer: sektorpolitikker — især inden for landbruget — foranstaltninger i produktionssystemet og tiltag rettet mod distribution.

| 5.3.1 | Den private sektor bør gøres mere dynamisk gennem:






  — | investeringer i menneskelige ressourcer og forskning med henblik på at tilegne viden, der kan starte omstillingsprocesser, som er socialt acceptable og bæredygtige på lang sigt, |
| --- | --- | --- |

5.3.1

Den private sektor bør gøres mere dynamisk gennem:

—

investeringer i menneskelige ressourcer og forskning med henblik på at tilegne viden, der kan starte omstillingsprocesser, som er socialt acceptable og bæredygtige på lang sigt,

| — | forbedring af den organisatoriske og institutionelle kapacitet, som omfatter en institutionel styrkelse (institution building) af den offentlige centrale og regionale administration, samt de økonomiske aktører, og især arbejdsgivernes og arbejdstagernes organisationer, |
| --- | --- |

—

forbedring af den organisatoriske og institutionelle kapacitet, som omfatter en institutionel styrkelse (institution building) af den offentlige centrale og regionale administration, samt de økonomiske aktører, og især arbejdsgivernes og arbejdstagernes organisationer,

| — | udvikling og udbredelse af »teknologiske pakkeløsninger« (27), |
| --- | --- |

—

udvikling og udbredelse af »teknologiske pakkeløsninger« (27),

| — | praktiske kurser der skal få markedet til at fungere bedre ved hjælp af oplysninger om oplagring, transport og produktforarbejdning. I den forbindelse kan et vigtigt bidrag bestå i udvikling af selskabsformer, der trækker på europæiske erfaringer og støttes af et system af incitamenter for den private sektor, som gør det muligt at indføre nye processer og at nedbringe transport- og forarbejdningsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

praktiske kurser der skal få markedet til at fungere bedre ved hjælp af oplysninger om oplagring, transport og produktforarbejdning. I den forbindelse kan et vigtigt bidrag bestå i udvikling af selskabsformer, der trækker på europæiske erfaringer og støttes af et system af incitamenter for den private sektor, som gør det muligt at indføre nye processer og at nedbringe transport- og forarbejdningsomkostningerne.

| 5.3.2 | Investering i menneskelig kapital er det vigtigste element i udviklingsprocesserne og bør fungere som omdrejningspunkt i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. Grundskoleundervisning giver mulighed for at gennemføre og udbrede uddannelse i forskellige sektorer, fremmer etableringen af sammenslutninger og muliggør teknologisk ajourføring. |
| --- | --- |

5.3.2

Investering i menneskelig kapital er det vigtigste element i udviklingsprocesserne og bør fungere som omdrejningspunkt i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. Grundskoleundervisning giver mulighed for at gennemføre og udbrede uddannelse i forskellige sektorer, fremmer etableringen af sammenslutninger og muliggør teknologisk ajourføring.

| 5.3.3 | Undervisning er endvidere meget nyttig for kvinder, da de spiller en vigtig samfundsmæssig og økonomisk rolle. I størstedelen af AVS-staterne er kvinderne ofte den eneste kilde til stabil og vedvarende indtægt i landsbyerne. Hele økonomien drager derfor fordel af uddannelse, som især er målrettet kvinder (28). |
| --- | --- |

5.3.3

Undervisning er endvidere meget nyttig for kvinder, da de spiller en vigtig samfundsmæssig og økonomisk rolle. I størstedelen af AVS-staterne er kvinderne ofte den eneste kilde til stabil og vedvarende indtægt i landsbyerne. Hele økonomien drager derfor fordel af uddannelse, som især er målrettet kvinder (28).

| 5.3.4 | AVS-staterne bør i hver region kunne sikre og forbedre:






  — | adgang til undervisning uden forskelsbehandling, |
| --- | --- | --- |

5.3.4

AVS-staterne bør i hver region kunne sikre og forbedre:

—

adgang til undervisning uden forskelsbehandling,

| — | udvikling og udbredelse af faglig undervisning med fokus på tekniske områder, |
| --- | --- |

—

udvikling og udbredelse af faglig undervisning med fokus på tekniske områder,

| — | tæt samarbejde mellem ikke-statslige aktører og ngo'er med henblik på større og bedre fordeling af uddannelsesmulighederne, |
| --- | --- |

—

tæt samarbejde mellem ikke-statslige aktører og ngo'er med henblik på større og bedre fordeling af uddannelsesmulighederne,

| — | udveksling af erfaringer mellem europæiske organisationer (29) og AVS-staterne (30). |
| --- | --- |

—

udveksling af erfaringer mellem europæiske organisationer (29) og AVS-staterne (30).

| 5.3.5 | Der er en tæt sammenhæng mellem uddannelsesniveau og muligheden for at finde stabil beskæftigelse. Det er imidlertid lige så nødvendigt at skabe et miljø, som giver unge uddannede mulighed for at lade deres oprindelsesland få gavn af deres kompetencer (31). |
| --- | --- |

5.3.5

Der er en tæt sammenhæng mellem uddannelsesniveau og muligheden for at finde stabil beskæftigelse. Det er imidlertid lige så nødvendigt at skabe et miljø, som giver unge uddannede mulighed for at lade deres oprindelsesland få gavn af deres kompetencer (31).

| 5.3.6 | For eksempel har unges praktikophold i private virksomheder eller offentlige institutioner givet glimrende resultater og bør udvides til AVS-landene og indgå i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

5.3.6

For eksempel har unges praktikophold i private virksomheder eller offentlige institutioner givet glimrende resultater og bør udvides til AVS-landene og indgå i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler.

| 5.3.7 | Uddannelse og erhvervsuddannelse bør kort sagt være grundlæggende temaer i forhandlingerne. |
| --- | --- |

5.3.7

Uddannelse og erhvervsuddannelse bør kort sagt være grundlæggende temaer i forhandlingerne.

| 5.4 | I en tid, der er præget af globaliseringens velkendte fænomener, har civilsamfundet skabt en kultur, der bygger på værdier og grundprincipper, som er karakteristiske for den sociale markedsøkonomi: individuelt ansvar, anerkendelse af retsstatsprincippet, respekt for individ og ejendom, gennemsigtighed, menneskelig værdighed, lighed og frihed, grundlæggende fagforenings- og lønmodtagerrettigheder, et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter, udbredt adgang til undervisning og uddannelse for alle uanset køn, samt et højt socialt beskyttelsesniveau. EU's tilgang til globaliseringen bygger på disse værdier og grundprincipper. |
| --- | --- |

5.4

I en tid, der er præget af globaliseringens velkendte fænomener, har civilsamfundet skabt en kultur, der bygger på værdier og grundprincipper, som er karakteristiske for den sociale markedsøkonomi: individuelt ansvar, anerkendelse af retsstatsprincippet, respekt for individ og ejendom, gennemsigtighed, menneskelig værdighed, lighed og frihed, grundlæggende fagforenings- og lønmodtagerrettigheder, et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter, udbredt adgang til undervisning og uddannelse for alle uanset køn, samt et højt socialt beskyttelsesniveau. EU's tilgang til globaliseringen bygger på disse værdier og grundprincipper.

| 5.4.1 | Disse værdier er blevet bekræftet og styrket i de seneste årtier med den regionaliseringsproces, som har bredt sig ud over Europa efter anden verdenskrig. Ud over at være grundlaget for fred og fremgang danner de den platform og konkrete erfaring, som processen med økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-landene skal bygge på. |
| --- | --- |

5.4.1

Disse værdier er blevet bekræftet og styrket i de seneste årtier med den regionaliseringsproces, som har bredt sig ud over Europa efter anden verdenskrig. Ud over at være grundlaget for fred og fremgang danner de den platform og konkrete erfaring, som processen med økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-landene skal bygge på.

| 5.4.2 | Samspil mellem beslutningstagende myndigheder og civilsamfundet i udviklingslande skaber ikke blot en høj grad af politisk konsensus, men indebærer også en specifik værdi, fordi det giver de beslutningstagende organer mulighed for at komme i berøring med behovene i det pågældende lands forskellige egne. |
| --- | --- |

5.4.2

Samspil mellem beslutningstagende myndigheder og civilsamfundet i udviklingslande skaber ikke blot en høj grad af politisk konsensus, men indebærer også en specifik værdi, fordi det giver de beslutningstagende organer mulighed for at komme i berøring med behovene i det pågældende lands forskellige egne.

| 5.4.3 | Brugen af partnerskaber øger i høj grad det pågældende lands politiske evne til at udbrede fordelene ved socialt og økonomisk demokrati så bredt som muligt blandt befolkningen, så der opnås en mærkbar mindskelse af fattigdommen og gør følgelig socialpolitikken mere effektiv. |
| --- | --- |

5.4.3

Brugen af partnerskaber øger i høj grad det pågældende lands politiske evne til at udbrede fordelene ved socialt og økonomisk demokrati så bredt som muligt blandt befolkningen, så der opnås en mærkbar mindskelse af fattigdommen og gør følgelig socialpolitikken mere effektiv.

| 5.4.4 | Men samfundets udvikling og udøvelse af græsrodsdemokrati opstår ikke spontant. Det er resultatet af en deltagelseskultur, som bygger på praksis og etablerede modeller, og som til stadighed udvikler sig. Disse modellers kvalitet og brugbarhed og deres anvendelse i hverdagen er det klare budskab, som bør indføjes i partnerskabsaftalerne. |
| --- | --- |

5.4.4

Men samfundets udvikling og udøvelse af græsrodsdemokrati opstår ikke spontant. Det er resultatet af en deltagelseskultur, som bygger på praksis og etablerede modeller, og som til stadighed udvikler sig. Disse modellers kvalitet og brugbarhed og deres anvendelse i hverdagen er det klare budskab, som bør indføjes i partnerskabsaftalerne.

| 5.4.5 | Hvis AVS-landene får mulighed for at skabe deres egne modeller og forankre dem i deres sociale virkelighed gennem dybtgående kulturelle processer og løbende udveksling med det europæiske civilsamfunds organisationer, vil de sandsynligvis hurtigere kunne overvinde de nuværende store uligheder. |
| --- | --- |

5.4.5

Hvis AVS-landene får mulighed for at skabe deres egne modeller og forankre dem i deres sociale virkelighed gennem dybtgående kulturelle processer og løbende udveksling med det europæiske civilsamfunds organisationer, vil de sandsynligvis hurtigere kunne overvinde de nuværende store uligheder.

| 5.4.6 | Ud fra denne synsvinkel fremhæver EØSU som repræsentant for det organiserede civilsamfund i EU »kvindernes rolle som centrale aktører i udviklingen og understreger nødvendigheden af at fremme deres organisationer og sikre dem en rimelig repræsentation i rådgivnings- og beslutningsorganerne« (32). |
| --- | --- |

5.4.6

Ud fra denne synsvinkel fremhæver EØSU som repræsentant for det organiserede civilsamfund i EU »kvindernes rolle som centrale aktører i udviklingen og understreger nødvendigheden af at fremme deres organisationer og sikre dem en rimelig repræsentation i rådgivnings- og beslutningsorganerne« (32).

| 5.4.6.1 | Målet er ikke kun bedre integration af kvinder i civilsamfundet, men snarere at skabe de grundlæggende forudsætninger, der sætter dem i stand til at blive reelt inddraget, anerkendt og støttet, så de opnår ligestilling med mænd (33), og så de kan bidrage til deres lands udvikling i kraft af deres særlige rolle i samfundet. |
| --- | --- |

5.4.6.1

Målet er ikke kun bedre integration af kvinder i civilsamfundet, men snarere at skabe de grundlæggende forudsætninger, der sætter dem i stand til at blive reelt inddraget, anerkendt og støttet, så de opnår ligestilling med mænd (33), og så de kan bidrage til deres lands udvikling i kraft af deres særlige rolle i samfundet.

| 5.5 | I en undersøgelse fra Verdensbanken fra februar 2003 anføres det, at forudsætningen for at mindske indkomstforskelle og diskrimination på lønområdet og for at opnå bedre økonomiske resultater ligger i en høj grad af faglig organisering og et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter (34), og det understreges endvidere, at der er behov for tiltag til at opnå en bedre balance mellem økonomiske og sociale værdier (35). |
| --- | --- |

5.5

I en undersøgelse fra Verdensbanken fra februar 2003 anføres det, at forudsætningen for at mindske indkomstforskelle og diskrimination på lønområdet og for at opnå bedre økonomiske resultater ligger i en høj grad af faglig organisering og et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter (34), og det understreges endvidere, at der er behov for tiltag til at opnå en bedre balance mellem økonomiske og sociale værdier (35).

| 5.6 | Cotonou-aftalens sociale dimension og dens indarbejdelse i de økonomiske partnerskabsaftaler bør tage udgangspunkt i grundlæggende ILO-konventioner, især dem der angår:






  — | foreningsfrihed, organisationsret og kollektiv forhandlingsret |
| --- | --- | --- |

5.6

Cotonou-aftalens sociale dimension og dens indarbejdelse i de økonomiske partnerskabsaftaler bør tage udgangspunkt i grundlæggende ILO-konventioner, især dem der angår:

—

foreningsfrihed, organisationsret og kollektiv forhandlingsret

| — | forbud mod anvendelse af tvangsarbejde, |
| --- | --- |

—

forbud mod anvendelse af tvangsarbejde,

| — | afskaffelse af børnearbejde, |
| --- | --- |

—

afskaffelse af børnearbejde,

| — | forbud mod forskelsbehandling og ligestilling mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

—

forbud mod forskelsbehandling og ligestilling mellem mænd og kvinder.

| 5.6.1 | Hertil kan føjes:






  — | Konvention nr. 183/2000 om beskyttelse af moderskabet, |
| --- | --- | --- |

5.6.1

Hertil kan føjes:

—

Konvention nr. 183/2000 om beskyttelse af moderskabet,

| — | Konvention nr. 102/1952 om minimumsnormer for social tryghed, |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 102/1952 om minimumsnormer for social tryghed,

| — | Konvention nr. 122/1964 om beskæftigelsespolitik, |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 122/1964 om beskæftigelsespolitik,

| — | Konvention nr. 142/1975 om udvikling af menneskelige ressourcer, |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 142/1975 om udvikling af menneskelige ressourcer,

| — | Konvention nr. 81 (industrisektorer) og konvention nr. 129 (landbrug) om arbejdstilsyn, |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 81 (industrisektorer) og konvention nr. 129 (landbrug) om arbejdstilsyn,

| — | Konvention nr. 97 om vandrende arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 97 om vandrende arbejdstagere.

| 5.6.2 | Kriteriet vedrørende den sociale dimension (forpligtelsen til at sikre, at mindst 8 af ILO's konventioner om grundlæggende rettigheder overholdes) bør være en obligatorisk betingelse for alle investeringer i AVS-landene. Det samme bør gælde for offentlige indkøb i servicesektoren, som finansieres af ESF eller andre af Cotonou-aftalens fonde. |
| --- | --- |

5.6.2

Kriteriet vedrørende den sociale dimension (forpligtelsen til at sikre, at mindst 8 af ILO's konventioner om grundlæggende rettigheder overholdes) bør være en obligatorisk betingelse for alle investeringer i AVS-landene. Det samme bør gælde for offentlige indkøb i servicesektoren, som finansieres af ESF eller andre af Cotonou-aftalens fonde.

| 5.6.3 | Finansiel støtte, hvis formål er at fremme iværksætterkulturen og etablering og udvikling af virksomheder, bør kobles sammen med konkrete tiltag, som vedrører virksomhedernes sociale ansvar. For eksempel kan man støtte virksomheder, som afholder efteruddannelseskurser for deres ansatte, og mikrovirksomheder og små virksomheder, hvis ejere bevisligt har kendskab til og anvender gældende hygiejne- og sikkerhedsstandarder på arbejdspladserne. |
| --- | --- |

5.6.3

Finansiel støtte, hvis formål er at fremme iværksætterkulturen og etablering og udvikling af virksomheder, bør kobles sammen med konkrete tiltag, som vedrører virksomhedernes sociale ansvar. For eksempel kan man støtte virksomheder, som afholder efteruddannelseskurser for deres ansatte, og mikrovirksomheder og små virksomheder, hvis ejere bevisligt har kendskab til og anvender gældende hygiejne- og sikkerhedsstandarder på arbejdspladserne.

6.   Kønsspecifikke spørgsmål

| 6.1 | Kønsspørgsmålet (36) bør altid medtænkes i udviklingsstøtten og forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

6.1

Kønsspørgsmålet (36) bør altid medtænkes i udviklingsstøtten og forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler.

| 6.1.1 | Hidtil gennemførte analyser og konkrete erfaringer i AVS-landene påviser:






  — | Begrænset adgang for piger og kvinder til undervisning og uddannelse (37); |
| --- | --- | --- |

6.1.1

Hidtil gennemførte analyser og konkrete erfaringer i AVS-landene påviser:

—

Begrænset adgang for piger og kvinder til undervisning og uddannelse (37);

| — | Begrænset adgang til finansielle midler, især mikrokreditter (38); |
| --- | --- |

—

Begrænset adgang til finansielle midler, især mikrokreditter (38);

| — | Forhold, som hindrer kvinders ejendomsret; |
| --- | --- |

—

Forhold, som hindrer kvinders ejendomsret;

| — | Ulige adgang til lovligt arbejde; |
| --- | --- |

—

Ulige adgang til lovligt arbejde;

| — | Lønforskelle mellem mænd og kvinder; |
| --- | --- |

—

Lønforskelle mellem mænd og kvinder;

| — | Stigning i antallet af hiv-smittede piger og kvinder; |
| --- | --- |

—

Stigning i antallet af hiv-smittede piger og kvinder;

| — | En alt for ofte voldelig og arrogant holdning til kvinder. |
| --- | --- |

—

En alt for ofte voldelig og arrogant holdning til kvinder.

| 6.2 | Som led i de forhandlinger, som de økonomiske partnerskabsaftaler lægger op til, bør Kommissionens delegationer lade gennemføre målrettede studier i AVS-regioner og -lande og følge op herpå med henblik på at indkredse kvindeorganisationer og vurdere deres aktiviteter og effektivitet. |
| --- | --- |

6.2

Som led i de forhandlinger, som de økonomiske partnerskabsaftaler lægger op til, bør Kommissionens delegationer lade gennemføre målrettede studier i AVS-regioner og -lande og følge op herpå med henblik på at indkredse kvindeorganisationer og vurdere deres aktiviteter og effektivitet.

| 6.2.1 | Tjenestemændene i Kommissionens delegationer bør løbende inddrages i debatten om kønsspørgsmål. Delegationerne bør tillægges et specifikt ansvar for fremme af kønsmainstreaming
   (39) med henblik på at udforme en strategi for kapacitetsopbygning, som specifikt er rettet mod kvinder (40). |
| --- | --- |

6.2.1

Tjenestemændene i Kommissionens delegationer bør løbende inddrages i debatten om kønsspørgsmål. Delegationerne bør tillægges et specifikt ansvar for fremme af kønsmainstreaming
   (39) med henblik på at udforme en strategi for kapacitetsopbygning, som specifikt er rettet mod kvinder (40).

| 6.2.2 | Da både de tiltag, som EU's delegationer og taskforcerne for regional forberedelse, der følger arbejdet i de økonomiske partnerskabsaftaler, har planlagt, og de tiltag, udviklingssamarbejdet lægger op til, bør tage udgangspunkt i fællesskabsretten (41), anbefaler EØSU, at konsekvensanalyserne kommer til at indeholde kønsopdelte statistikker, så man bedre kan vurdere virkningen af de forskellige handelsforanstaltninger i relation til såvel mænd som kvinder i AVS-staterne og –regionerne. |
| --- | --- |

6.2.2

Da både de tiltag, som EU's delegationer og taskforcerne for regional forberedelse, der følger arbejdet i de økonomiske partnerskabsaftaler, har planlagt, og de tiltag, udviklingssamarbejdet lægger op til, bør tage udgangspunkt i fællesskabsretten (41), anbefaler EØSU, at konsekvensanalyserne kommer til at indeholde kønsopdelte statistikker, så man bedre kan vurdere virkningen af de forskellige handelsforanstaltninger i relation til såvel mænd som kvinder i AVS-staterne og –regionerne.

| 6.3 | Hvis vi medtager kønsspørgsmålet i de økonomiske partnerskabsaftaler, bør vi erkende, at overgangen til fri handel med EU vil få særlige konsekvenser for kvinder i deres egenskab af producenter og forbrugere og derfor vigtige aktører i denne proces (42). En konsekvensanalyse vil kunne påvise, i hvilken økonomisk sektor indførelse af fri handel kan gavne kvinder som forbrugere og ikke skade dem som producenter. |
| --- | --- |

6.3

Hvis vi medtager kønsspørgsmålet i de økonomiske partnerskabsaftaler, bør vi erkende, at overgangen til fri handel med EU vil få særlige konsekvenser for kvinder i deres egenskab af producenter og forbrugere og derfor vigtige aktører i denne proces (42). En konsekvensanalyse vil kunne påvise, i hvilken økonomisk sektor indførelse af fri handel kan gavne kvinder som forbrugere og ikke skade dem som producenter.

| 6.3.1 | Kvinder indtager som bekendt en central stilling i landbruget i de fleste AVS-lande, især i Afrika. De vil derfor i størst omfang blive ramt, hvis eksporten af EU's landbrugsprodukter til lokale og regionale markeder øges. |
| --- | --- |

6.3.1

Kvinder indtager som bekendt en central stilling i landbruget i de fleste AVS-lande, især i Afrika. De vil derfor i størst omfang blive ramt, hvis eksporten af EU's landbrugsprodukter til lokale og regionale markeder øges.

| 6.3.2 | Da WTO's bestemmelser om liberalisering af landbruget (43) i forvejen er til ugunst for kvinder, kan det være nyttigt at undersøge, hvilke sektorer der har særlig betydning for kvinder, med henblik på:






  — | at indføre enkle og effektive beskyttelsesforanstaltninger, |
| --- | --- | --- |

6.3.2

Da WTO's bestemmelser om liberalisering af landbruget (43) i forvejen er til ugunst for kvinder, kan det være nyttigt at undersøge, hvilke sektorer der har særlig betydning for kvinder, med henblik på:

—

at indføre enkle og effektive beskyttelsesforanstaltninger,

| — | ikke at lade disse gælde for de produkter, der omfattes af overgangen til fri handel, |
| --- | --- |

—

ikke at lade disse gælde for de produkter, der omfattes af overgangen til fri handel,

| — | at fastlægge særbestemmelser, der tager hensyn til regioners specifikke interesser. |
| --- | --- |

—

at fastlægge særbestemmelser, der tager hensyn til regioners specifikke interesser.

| 6.3.3 | Analysen af de udviklingsrelaterede problemer, som behandles i de økonomiske partnerskabsaftaler, med udgangspunkt i kønsspørgsmålet, bør søge at klarlægge de sektorer, hvor kvinder er særligt ugunstigt stillet med hensyn til adgang til produktionsressourcer, samt indkredse, hvordan adgangen kan lettes, så kvinder bibringes gode muligheder for at udnytte den fri handel med EU. |
| --- | --- |

6.3.3

Analysen af de udviklingsrelaterede problemer, som behandles i de økonomiske partnerskabsaftaler, med udgangspunkt i kønsspørgsmålet, bør søge at klarlægge de sektorer, hvor kvinder er særligt ugunstigt stillet med hensyn til adgang til produktionsressourcer, samt indkredse, hvordan adgangen kan lettes, så kvinder bibringes gode muligheder for at udnytte den fri handel med EU.

| 6.3.4 | Et andet vigtigt aspekt i analysen består i at påpege, hvordan kvinder allerede nyder godt af statslige programmer og EU-programmer, der sigter på at forbedre deres forhold og adgangen til ressourcer. |
| --- | --- |

6.3.4

Et andet vigtigt aspekt i analysen består i at påpege, hvordan kvinder allerede nyder godt af statslige programmer og EU-programmer, der sigter på at forbedre deres forhold og adgangen til ressourcer.

| 6.3.5 | Eventuelle undersøgelser vil gøre det muligt at indkredse, hvilke former for støtte kvinder har mest brug for for at kunne løfte den udfordring, som den fri handel indebærer. |
| --- | --- |

6.3.5

Eventuelle undersøgelser vil gøre det muligt at indkredse, hvilke former for støtte kvinder har mest brug for for at kunne løfte den udfordring, som den fri handel indebærer.

| 6.4 | Kønsspørgsmålet vedrører udover kvinder og personer med særlige behov også små producenter, der er de svage aktører i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. I henseende til økonomiske og budgetmæssige problemer er der to områder, som har afgørende betydning for kvinder og små producenter, og som der derfor må tages hensyn til i aftalerne:






  — | sociale tjenesteydelser, f.eks. uddannelse, sundhed, vandanvendelse og hjælp i forbindelse med graviditet og barsel, |
| --- | --- | --- |

6.4

Kønsspørgsmålet vedrører udover kvinder og personer med særlige behov også små producenter, der er de svage aktører i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. I henseende til økonomiske og budgetmæssige problemer er der to områder, som har afgørende betydning for kvinder og små producenter, og som der derfor må tages hensyn til i aftalerne:

—

sociale tjenesteydelser, f.eks. uddannelse, sundhed, vandanvendelse og hjælp i forbindelse med graviditet og barsel,

| — | økonomiske tjenesteydelser, især inden for landbrug, infrastruktur, markveje, støttepolitikker, adgang til mikrokreditter og innovation. |
| --- | --- |

—

økonomiske tjenesteydelser, især inden for landbrug, infrastruktur, markveje, støttepolitikker, adgang til mikrokreditter og innovation.

| 6.4.1 | Generelt gælder, at de økonomiske partnerskabsaftalers bevillinger til sociale og økonomiske tjenesteydelser er ret små, når det drejer sig om at beskytte de interne regionale markeder eller yde et alternativ til det begrænsede udbud. En omfattende konsekvensanalyse kunne give oplysninger om, på hvilket niveau støtten bør bevilges, da overgangen til fri handel med EU vil medføre et fald i AVS-staternes indtægter. |
| --- | --- |

6.4.1

Generelt gælder, at de økonomiske partnerskabsaftalers bevillinger til sociale og økonomiske tjenesteydelser er ret små, når det drejer sig om at beskytte de interne regionale markeder eller yde et alternativ til det begrænsede udbud. En omfattende konsekvensanalyse kunne give oplysninger om, på hvilket niveau støtten bør bevilges, da overgangen til fri handel med EU vil medføre et fald i AVS-staternes indtægter.

| 6.5 | For at sikre at kvinder i større grad integreres og inddrages i det sociale og økonomiske liv i AVS-staterne, må der også lægges op til specifikke foranstaltninger, herunder:






  — | oprettelse af netværk, som giver kvinder adgang til EU-fonde inden for forskellige områder (kapacitetsopbygning, virksomhedsetablering, mikrokreditter, kvindeorganisationer, uddannelse, osv.) (44), |
| --- | --- | --- |

6.5

For at sikre at kvinder i større grad integreres og inddrages i det sociale og økonomiske liv i AVS-staterne, må der også lægges op til specifikke foranstaltninger, herunder:

—

oprettelse af netværk, som giver kvinder adgang til EU-fonde inden for forskellige områder (kapacitetsopbygning, virksomhedsetablering, mikrokreditter, kvindeorganisationer, uddannelse, osv.) (44),

| — | større støtte til uddannelsesprojekter, der er målrettet kvinder, |
| --- | --- |

—

større støtte til uddannelsesprojekter, der er målrettet kvinder,

| — | større tiltag med henblik på at støtte kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

—

større tiltag med henblik på at støtte kvindelige iværksættere.

| 6.6 | Det vigtigste er imidlertid at insistere på, at kvinder har lige rettigheder, når det gælder adgang til undervisning og uddannelse, således som det også fastslås i punkt tre i Milleniummålene. |
| --- | --- |

6.6

Det vigtigste er imidlertid at insistere på, at kvinder har lige rettigheder, når det gælder adgang til undervisning og uddannelse, således som det også fastslås i punkt tre i Milleniummålene.

7.   Konklusioner og henstillinger

| 7.1 | I dag har alle udviklede lande svært ved at håndtere globaliseringens mange aspekter. Naturligvis rammer den gradvise åbning af markederne, som er årsagen til fænomenet, meget forskelligt i de enkelte lande. |
| --- | --- |

7.1

I dag har alle udviklede lande svært ved at håndtere globaliseringens mange aspekter. Naturligvis rammer den gradvise åbning af markederne, som er årsagen til fænomenet, meget forskelligt i de enkelte lande.

| 7.1.1 | Lande med en veludviklet servicesektor og en økonomi, hvor bruttoværditilvæksten (45) i fremstillingssektoren er lav (BVT 2), befinder sig i en gunstig position i et globaliseret system. I denne historiske fase er det i højere grad end tidligere evnen til at levere avancerede serviceydelser, der er bestemmende for en økonomis fremgang. |
| --- | --- |

7.1.1

Lande med en veludviklet servicesektor og en økonomi, hvor bruttoværditilvæksten (45) i fremstillingssektoren er lav (BVT 2), befinder sig i en gunstig position i et globaliseret system. I denne historiske fase er det i højere grad end tidligere evnen til at levere avancerede serviceydelser, der er bestemmende for en økonomis fremgang.

| 7.1.2 | Det er velkendt, at AVS-staterne har svage eller ikke-eksisterende produktionsstrukturer, og at situationen i deres servicesektor er endnu værre. Det handler derfor om at hjælpe dem, så de gennem udbredt handel og produktion kan erhverve sig redskaber til at nedbringe sult og fattigdom. Det betyder imidlertid, at processen hen imod liberalisering og sænkning af toldtariffer vil blive meget langvarig og tage endnu længere tid end forventet. |
| --- | --- |

7.1.2

Det er velkendt, at AVS-staterne har svage eller ikke-eksisterende produktionsstrukturer, og at situationen i deres servicesektor er endnu værre. Det handler derfor om at hjælpe dem, så de gennem udbredt handel og produktion kan erhverve sig redskaber til at nedbringe sult og fattigdom. Det betyder imidlertid, at processen hen imod liberalisering og sænkning af toldtariffer vil blive meget langvarig og tage endnu længere tid end forventet.

| 7.1.3 | Det betyder også, at den igangværende proces kun kan lykkes, hvis samfundet inddrages og motiveres. Reaktioner og konsensus kommer til udtryk igennem organer og sammenslutninger, som stadig er meget skrøbelige og som i mange stater fortsat hindres i deres virksomhed. |
| --- | --- |

7.1.3

Det betyder også, at den igangværende proces kun kan lykkes, hvis samfundet inddrages og motiveres. Reaktioner og konsensus kommer til udtryk igennem organer og sammenslutninger, som stadig er meget skrøbelige og som i mange stater fortsat hindres i deres virksomhed.

| 7.1.4 | Den første vigtige opgave, som skal gennemføres via de økonomiske partnerskabsaftaler, er at styrke de forskellige arbejdstager-, arbejdsgiver-, forbruger-, og ligestillingssammenslutninger og de mange andre sammenslutninger, som findes i de forskellige regioner, og som er kulturskabende og med til at skabe tilslutning til initiativer, hvis sigte er at fremskynde menneskelige, sociale og økonomiske fremskridt. |
| --- | --- |

7.1.4

Den første vigtige opgave, som skal gennemføres via de økonomiske partnerskabsaftaler, er at styrke de forskellige arbejdstager-, arbejdsgiver-, forbruger-, og ligestillingssammenslutninger og de mange andre sammenslutninger, som findes i de forskellige regioner, og som er kulturskabende og med til at skabe tilslutning til initiativer, hvis sigte er at fremskynde menneskelige, sociale og økonomiske fremskridt.

| 7.2 | AVS-staterne er indbyrdes meget forskellige hvad angår sprog, kultur, religion, og derfor er praksis i de enkelte civilsamfund også meget forskellig. Disse forskelle har været genstand for flere undersøgelser (46), som kan vise sig at være meget værdifulde i partnerskabsforhandlingerne. |
| --- | --- |

7.2

AVS-staterne er indbyrdes meget forskellige hvad angår sprog, kultur, religion, og derfor er praksis i de enkelte civilsamfund også meget forskellig. Disse forskelle har været genstand for flere undersøgelser (46), som kan vise sig at være meget værdifulde i partnerskabsforhandlingerne.

| 7.2.1 | Disse forskelle mellem landene bør medføre, at de enkelte regioner betragtes særskilt, og at man udarbejder indholdsmæssigt forskellige økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

7.2.1

Disse forskelle mellem landene bør medføre, at de enkelte regioner betragtes særskilt, og at man udarbejder indholdsmæssigt forskellige økonomiske partnerskabsaftaler.

| 7.2.2 | AVS-staternes inddeling i seks store områder gør det muligt at udvikle Syd-Syd-forbindelserne og dermed udvide EU's hidtidige positive erfaring, men det skal understreges, at de AVS-stater, som har indgået økonomiske og sociale forbindelser med hinanden, har opnået meget forskellige udviklingsniveauer. Kommissionen må derfor gøre en stor indsats for at finde træk, som er specifikke for de enkelte regioner, og som civilsamfundets fokus og interesser kan samles om. |
| --- | --- |

7.2.2

AVS-staternes inddeling i seks store områder gør det muligt at udvikle Syd-Syd-forbindelserne og dermed udvide EU's hidtidige positive erfaring, men det skal understreges, at de AVS-stater, som har indgået økonomiske og sociale forbindelser med hinanden, har opnået meget forskellige udviklingsniveauer. Kommissionen må derfor gøre en stor indsats for at finde træk, som er specifikke for de enkelte regioner, og som civilsamfundets fokus og interesser kan samles om.

| 7.2.3 | De store projekter, som diskuteredes i Johannesburg, og som er grundlaget for handlingsplanen for det nye årtusinde, dvs. sundhedspleje, adgang til rent drikkevand, bekæmpelse af sult, bæredygtig udvikling, kapacitetsopbygning, osv., er de hovedområder, som civilsamfundet bør fokusere på, så det opfatter sig selv som en hovedrollespiller i forandringsprocessen. |
| --- | --- |

7.2.3

De store projekter, som diskuteredes i Johannesburg, og som er grundlaget for handlingsplanen for det nye årtusinde, dvs. sundhedspleje, adgang til rent drikkevand, bekæmpelse af sult, bæredygtig udvikling, kapacitetsopbygning, osv., er de hovedområder, som civilsamfundet bør fokusere på, så det opfatter sig selv som en hovedrollespiller i forandringsprocessen.

| 7.2.4 | Tilgangen til både forhandlingerne og gennemførelsen af projekterne bør være præget af især lydhørhed og indfølingsevne. At få kombineret de forskellige sociale aspekter med de økonomiske, kulturelle og miljømæssige aspekter er et af de mål, som der især bør fokuseres på. |
| --- | --- |

7.2.4

Tilgangen til både forhandlingerne og gennemførelsen af projekterne bør være præget af især lydhørhed og indfølingsevne. At få kombineret de forskellige sociale aspekter med de økonomiske, kulturelle og miljømæssige aspekter er et af de mål, som der især bør fokuseres på.

| 7.3 | Under forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler skal handel anvendes som en af udviklingsfaktorerne, hvilket også handelskommissær Peter Mandelson har påpeget. Selvom fri handel i sig selv hverken er et middel mod sult og fattigdom eller et optimalt instrument til at gennemføre bæredygtig udvikling, bør det inden for et partnerskabsprojekt betragtes som en af de faktorer, der kan fremme konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

7.3

Under forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler skal handel anvendes som en af udviklingsfaktorerne, hvilket også handelskommissær Peter Mandelson har påpeget. Selvom fri handel i sig selv hverken er et middel mod sult og fattigdom eller et optimalt instrument til at gennemføre bæredygtig udvikling, bør det inden for et partnerskabsprojekt betragtes som en af de faktorer, der kan fremme konkurrenceevnen.

| 7.3.1 | EØSU anmoder om, at der afsættes tilstrækkelige ressourcer til at styrke repræsentationen af civilsamfundet i de seks AVS-områder og de allerede eksisterende forbindelser mellem det organiserede civilsamfund i EU- og AVS-landene. |
| --- | --- |

7.3.1

EØSU anmoder om, at der afsættes tilstrækkelige ressourcer til at styrke repræsentationen af civilsamfundet i de seks AVS-områder og de allerede eksisterende forbindelser mellem det organiserede civilsamfund i EU- og AVS-landene.

| 7.3.2 | Derfor bør alle de komplicerede faser, som vedrører handelsregler, drøftes og vedtages med inddragelse af repræsentanter for civilsamfundet, da det er her, man vil komme til at mærke beslutningernes følger. |
| --- | --- |

7.3.2

Derfor bør alle de komplicerede faser, som vedrører handelsregler, drøftes og vedtages med inddragelse af repræsentanter for civilsamfundet, da det er her, man vil komme til at mærke beslutningernes følger.

| 7.3.3 | Kommissionen bør navnlig hurtigst muligt støtte finansieringen af AVS-landenes regionale strukturer for samarbejde med civilsamfundsaktører, dvs. først og fremmest arbejdsmarkedets parter, for at fremme disse parters deltagelse og direkte inddragelse i AVS-landenes regionale integrationsproces og i udarbejdelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler. For sit vedkommende har EØSU's AVS/EU-opfølgningsudvalg besluttet at lægge større vægt på at fremme udviklingen af sådanne regionale samarbejdsnet for civilsamfundet i forbindelse med udarbejdelsen af økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

7.3.3

Kommissionen bør navnlig hurtigst muligt støtte finansieringen af AVS-landenes regionale strukturer for samarbejde med civilsamfundsaktører, dvs. først og fremmest arbejdsmarkedets parter, for at fremme disse parters deltagelse og direkte inddragelse i AVS-landenes regionale integrationsproces og i udarbejdelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler. For sit vedkommende har EØSU's AVS/EU-opfølgningsudvalg besluttet at lægge større vægt på at fremme udviklingen af sådanne regionale samarbejdsnet for civilsamfundet i forbindelse med udarbejdelsen af økonomiske partnerskabsaftaler.

| 7.4 | De økonomiske partnerskabsaftaler vil kun blive fuldt effektive og gavnlige i det omfang, inddragelsen af de socioøkonomiske aktører sikres i såvel udformningen, udarbejdelsen og gennemførelsen af aftalerne — og især konsekvensanalyserne — som i forhandlingerne om og indkredsningen af aftalens iboende sociale aspekter. |
| --- | --- |

7.4

De økonomiske partnerskabsaftaler vil kun blive fuldt effektive og gavnlige i det omfang, inddragelsen af de socioøkonomiske aktører sikres i såvel udformningen, udarbejdelsen og gennemførelsen af aftalerne — og især konsekvensanalyserne — som i forhandlingerne om og indkredsningen af aftalens iboende sociale aspekter.

| 7.4.1 | De positive aspekter af de økonomiske partnerskabsaftaler (udvikling af regionerne, skabelse af nationale og regionale indre markeder, osv.) kan blive hindret af:






  — | store forskelle i udviklingsniveau mellem EU og AVS-staterne, |
| --- | --- | --- |

7.4.1

De positive aspekter af de økonomiske partnerskabsaftaler (udvikling af regionerne, skabelse af nationale og regionale indre markeder, osv.) kan blive hindret af:

—

store forskelle i udviklingsniveau mellem EU og AVS-staterne,

| — | ulige fordeling af markeder mellem partnere med hensyn til teknisk og finansiel kontrol. |
| --- | --- |

—

ulige fordeling af markeder mellem partnere med hensyn til teknisk og finansiel kontrol.

| 7.5 | På baggrund af resultaterne af konsekvensanalyserne vil det være muligt at tage stilling til, om integrationsprocessen skal videreføres, ændres eller udsættes, med enten beskyttelsesforanstaltninger eller moratorier, som giver mulighed for regelmæssige revisioner. |
| --- | --- |

7.5

På baggrund af resultaterne af konsekvensanalyserne vil det være muligt at tage stilling til, om integrationsprocessen skal videreføres, ændres eller udsættes, med enten beskyttelsesforanstaltninger eller moratorier, som giver mulighed for regelmæssige revisioner.

| 7.6 | Konsekvensanalyserne vil kunne foreslå eventuelle ændringer i WTO's regler, så de økonomiske partnerskabsaftaler tilpasses de mindst udviklede landes behov. |
| --- | --- |

7.6

Konsekvensanalyserne vil kunne foreslå eventuelle ændringer i WTO's regler, så de økonomiske partnerskabsaftaler tilpasses de mindst udviklede landes behov.

| 7.6.1 | Det er klart, at de mindst udviklede lande vil komme til at betale betydelige sociale og økonomiske omkostninger i overgangsperioden hen imod fri handel. Størstedelen af de indtægter, der følger af de økonomiske partnerskabsaftaler, vil være vanskelige at kvantificere. Kommissionen bør derfor sammen med repræsentanter for AVS-staterne vurdere, hvilke omkostninger og fordele der reelt skyldes indgåelsen af økonomiske partnerskabsaftaler med EU. |
| --- | --- |

7.6.1

Det er klart, at de mindst udviklede lande vil komme til at betale betydelige sociale og økonomiske omkostninger i overgangsperioden hen imod fri handel. Størstedelen af de indtægter, der følger af de økonomiske partnerskabsaftaler, vil være vanskelige at kvantificere. Kommissionen bør derfor sammen med repræsentanter for AVS-staterne vurdere, hvilke omkostninger og fordele der reelt skyldes indgåelsen af økonomiske partnerskabsaftaler med EU.

| 7.7 | I alle tilfælde hænger et positivt udfald af de økonomiske partnerskabsaftaler tæt sammen med inddragelse af civilsamfundet i alle forhandlingsfaser. |
| --- | --- |

7.7

I alle tilfælde hænger et positivt udfald af de økonomiske partnerskabsaftaler tæt sammen med inddragelse af civilsamfundet i alle forhandlingsfaser.

| 7.8 | EØSU er parat til at udvide sit samarbejde med Kommissionen og stille sin erfaring til rådighed, som det i øvrigt hidtil har gjort, med henblik på at intensivere dialogen og udveksle god praksis med repræsentanter for AVS-regionerne, arrangere møder, arbejdsseminarer og organisere praktikophold for klart definerede faglige profiler, som har deres virke i civilsamfundets sammenslutninger. |
| --- | --- |

7.8

EØSU er parat til at udvide sit samarbejde med Kommissionen og stille sin erfaring til rådighed, som det i øvrigt hidtil har gjort, med henblik på at intensivere dialogen og udveksle god praksis med repræsentanter for AVS-regionerne, arrangere møder, arbejdsseminarer og organisere praktikophold for klart definerede faglige profiler, som har deres virke i civilsamfundets sammenslutninger.

| 7.9 | I de taskforcer for regional forberedelse, som opererer i hver region, bør man indlemme nogle repræsentanter for AVS-staternes civilsamfund, især repræsentanter for erhvervslivet og fagforeninger. |
| --- | --- |

7.9

I de taskforcer for regional forberedelse, som opererer i hver region, bør man indlemme nogle repræsentanter for AVS-staternes civilsamfund, især repræsentanter for erhvervslivet og fagforeninger.

| 7.10 | Som anbefalet på det 24. møde mellem erhvervs- og fagorganisationerne i AVS og EU — og med kommissær Mandelsons udtrykkelige støtte på mødet — foreslår EØSU »at der oprettes regionale udvalg for den sociale dialog, der inddrager socioprofessionelle aktører med henblik på at udarbejde og foreslå programmer for social udvikling og sikre deres opfølgning og gennemførelse. Disse udvalgs arbejdsområder kunne omfatte økonomiske, sociale og regionale resultater af de økonomiske partnerskabsaftaler, indførelse og overvågning af ILO's konventioner om grundlæggende sociale rettigheder, fremme af beskæftigelse og social udvikling, udvikling af uddannelse og erhvervsuddannelse, bestemmelser vedrørende social tryghed og resultaterne af forhandlingerne i den uformelle økonomi.« |
| --- | --- |

7.10

Som anbefalet på det 24. møde mellem erhvervs- og fagorganisationerne i AVS og EU — og med kommissær Mandelsons udtrykkelige støtte på mødet — foreslår EØSU »at der oprettes regionale udvalg for den sociale dialog, der inddrager socioprofessionelle aktører med henblik på at udarbejde og foreslå programmer for social udvikling og sikre deres opfølgning og gennemførelse. Disse udvalgs arbejdsområder kunne omfatte økonomiske, sociale og regionale resultater af de økonomiske partnerskabsaftaler, indførelse og overvågning af ILO's konventioner om grundlæggende sociale rettigheder, fremme af beskæftigelse og social udvikling, udvikling af uddannelse og erhvervsuddannelse, bestemmelser vedrørende social tryghed og resultaterne af forhandlingerne i den uformelle økonomi.«

| 7.11 | EØSU er også overbevist om, at sociale og kønsspecifikke spørgsmål og udvikling af beskæftigelsesmuligheder og socialsikringsgarantier med udgangspunkt i mandatet fra Cotonou-aftalen bør medtages i forhandlingerne og efterfølgende føres ud i livet. |
| --- | --- |

7.11

EØSU er også overbevist om, at sociale og kønsspecifikke spørgsmål og udvikling af beskæftigelsesmuligheder og socialsikringsgarantier med udgangspunkt i mandatet fra Cotonou-aftalen bør medtages i forhandlingerne og efterfølgende føres ud i livet.

| 7.12 | Ovennævnte aspekter er afgørende for en økonomisk og social udvikling, der går i den rigtige retning, og de bør under alle omstændigheder indgå i den udviklingspolitik, som bør ledsage og supplere forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

7.12

Ovennævnte aspekter er afgørende for en økonomisk og social udvikling, der går i den rigtige retning, og de bør under alle omstændigheder indgå i den udviklingspolitik, som bør ledsage og supplere forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler.

| 7.13 | Globaliseringsprocessen har nok nået et punkt, hvor man må være mere opmærksom på offentlighedens kollektive præferencer og overvejelser for herigennem at mindske nationale og internationale spændinger og undgå ideologisk begrundede handelskonflikter, der er voksende i antal, og som eksisterende mekanismer og eksternt påførte regler og selv eksperter synes ude af stand til at løse. |
| --- | --- |

7.13

Globaliseringsprocessen har nok nået et punkt, hvor man må være mere opmærksom på offentlighedens kollektive præferencer og overvejelser for herigennem at mindske nationale og internationale spændinger og undgå ideologisk begrundede handelskonflikter, der er voksende i antal, og som eksisterende mekanismer og eksternt påførte regler og selv eksperter synes ude af stand til at løse.

| 7.14 | Kort sagt mener EØSU som nævnt i tidligere udtalelser, at de økonomiske partnerskabsaftaler repræsenterer en meget stor udfordring for EU og for verdensøkonomien. De vil blive gennemført senere end planlagt (47) og vil kun lykkes, hvis de formår at inddrage civilsamfundet og styrke kvinders rolle i beslutningsprocesserne og i gennemførelsen af de konkrete foranstaltninger. |
| --- | --- |

7.14

Kort sagt mener EØSU som nævnt i tidligere udtalelser, at de økonomiske partnerskabsaftaler repræsenterer en meget stor udfordring for EU og for verdensøkonomien. De vil blive gennemført senere end planlagt (47) og vil kun lykkes, hvis de formår at inddrage civilsamfundet og styrke kvinders rolle i beslutningsprocesserne og i gennemførelsen af de konkrete foranstaltninger.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Cotonou-aftalen, art. 25.

1

(2)  Beslutning vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling i Addis Abeba, betragtning Q (3643/04/def.).

2

(3)  Cotonou-aftalen, art. 46.

3

(4)  Idem, art. 48, som gengiver WTO-aftalerne.

4

(5)  Idem, art. 49.

5

(6)  Idem, art. 50.

6

(7)  Idem, art. 51.

7

(8)  Idem, art. 54.

8

(9)  Idem, art. 75.

9

(10)  Cotonou-aftalen, art. 45.

10

(11)  Synspunkter udtrykt på møderne med Kommissionens repræsentanter.

11

(12)  Disse taskforcer består af repræsentanter for hver enkelt stat og Kommissionens repræsentanter fra delegationerne.

12

(13)  Jf. bl.a. (ordfører: Antonello Pezzini) og CESE 521/2002 (ordfører: Ramón Baeza Sanjuán).

13

(14)  Det vertikale partnerskab går hånd i hånd med det horisontale partnerskab, som omfatter obligatorisk inddragelse af civilsamfundet i udarbejdelsen og forvaltningen af regionale handlingsplaner.

14

(15)  Dokumenter fremlagt af Kommissionen (GD for Udvikling) præciserer kategorierne ud over arbejdstagere og arbejdsgivere, nemlig menneskerettighedsorganisationer, græsrodsorganisationer, kvindeorganisationer, ungdomsorganisationer, børneværnsorganisationer, repræsentanter for oprindelige befolkninger, miljøbeskyttelsesorganisationer, landbrugsorganisationer, forbrugerorganisationer, repræsentanter for religiøse organisationer, ikke-statslige organisationer, kulturelle organisationer og medieorganisationer.

15

(16)  Jf. især følgende artikler: 2, 4-7, 8, 9, 10, 15, 17, 19-24, 25, 33, 37, 56, 57, 58, 65, 70, 71, 72, 74-78, 81. Civilsamfundet nævnes også i den fælles erklæring om aktørerne i partnerskabet (erklæring 1 vedlagt slutdokumentet), i bilag IV, art. 4, i kompendiummet om samarbejdsstrategier og i programmeringsretningslinjerne.

16

(17)  Civilsamfundsaktørerne bør konstant informeres, de modtager støtte, de bør inddrages i gennemførelsen af projekter, og de nyder godt af kulturel og finansiel støtte, således at de hele tiden kan forbedre deres organisering.

17

(18)  Cotonou-aftalen, art. 50, og ILO's grundlæggende standarder.

18

(19)  Jf. EUT C 74 af 23.3.2005 (ordfører: Susanna Florio).

19

(20)  Associeringsaftale vedføjet Rom-traktaten (art. 131), Yaounde I og II, Lomé I, II, III, IV og IV, stk. 1.

20

(21)  I mange afrikanske kulturer tilhører værdier ikke den enkelte familie, men »mbumbaen«, dvs. hele den udvidede patriarkalske familiestruktur, som består af flere snesevis af personer. Dette hæmmer akkumulationen af værdier, eftersom de tilhører alle, inklusive dem, som ikke har produceret disse værdier.

21

(22)  Jf. fodnote 17.

22

(23)  »Bekæmpelse af fattigdom ved fremme af bæredygtig udvikling: en fælles tilgang«, CES 104/2003, ordfører: Ernst Erik Ehnmark.

23

(24)  Jf. artikel 19-27.

24

(25)  Jf. også ILO's strategi (»Anstændigt arbejde«).

25

(26)  Jf. Aristoteles: »mennesker optager via sindet og kulturen ideer fra verden; gennem uddannelse og håndens arbejde kommer ideer til verden«.

26

(27)  Formeringsmateriale, produktionsteknikker, maskiner, transport, opbevaring og vandforvaltning.

27

(28)  Jf. EUT C 74 af 23.3.2005, ordfører: Susanna Florio.

28

(29)  Arbejdsgiver-, arbejdstager-, forbruger-, ligestillings-, dyrebeskyttelsesorganisationer, osv.

29

(30)  Europæiske erfaringer med forvaltning af erhvervsuddannelse, i centre hvor repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og administrative myndigheder sammen har varetaget styringen, har givet værdifulde resultater for både unge og arbejdsmarkedet.

30

(31)  Nyere OECD-undersøgelser viser, at 50 % af de unge, som forlader udviklingslande, har en erhvervsuddannelse og derfor ville være meget nyttige for udviklingen af deres land.

31

(32)  Jf. udtalelse om »Grønbog om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og AVS-landene på tærsklen til det 21. århundrede, udfordringer og muligheder for et nyt partnerskab« (Ordfører: Henri Malosse) (REX/152).

32

(33)  Jf. udtalelse EUT C 74 af 23.3.2005 om »Kvindeorganisationernes rolle som ikke-statslige aktører i forbindelse med Cotonou-aftalen« (Ordfører: Susanna Florio) (REX/154).

33

(34)  Fagforeninger og kollektive overenskomstforhandlinger. Økonomiske konsekvenser i et globaliseret miljø. Verdensbanken, Washington, 2003.

34

Fagforeninger og kollektive overenskomstforhandlinger. Økonomiske konsekvenser i et globaliseret miljø

(35)  Jf. udtalelse EUT C 221 af 8.9.2005 om »Den sociale dimension af globaliseringen - EU's politiske bidrag til at sprede fordelene« (Ordførere: Thomas Etty og Renate Hornung-Draus) (REX/182).

35

(36)  Kønsspørgsmålet berører især kvinder, men også personer, der udsættes for forskelsbehandling på grund af økonomiske årsager, religion, race, alder og kulturelle aspekter.

36

(37)  Jf. udtalelse 1205/2004 (ordfører: Susanna Florio): I udviklingslandene har 61 % af mændene en grundlæggende skoleuddannelse, mod 41 % af kvinderne.

37

(38)  Ifølge FAO-undersøgelser modtager kvinder i Afrika kun 10 % af de lån, der er beregnet til mindre jordejere.

38

(39)  Jf. udtalelse CESE 1205/2004, op. cit.

39

(40)  Jf. traktatens art. 3: »EU bør i alle sine aktiviteter, inklusive udviklingssamarbejdet, bestræbe sig på at fjerne alle former for uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder.«

40

inklusive udviklingssamarbejdet

fremme ligestilling mellem mænd og kvinder

(41)  Handlingsprogram for generel hensyntagen til kønsaspektet i Fællesskabets udviklingssamarbejde (2001-2006) (KOM(2001) 295 endelig).

41

(42)  Aprodev-konference i Dakar i oktober 2003 om »Gender Dimension of Economic Partnership Agreements« (ligestillingsaspektet i økonomiske samarbejdsaftaler).

42

(43)  GERA Programme, Phase II/Third World Network-Africa.

43

(44)  EU har stor erfaring på dette område. Jf. ILO-programmet for europæiske kvinder i 1980'erne og de mange projekter, som blev finansieret af det daværende generaldirektorat GD V med henblik på fremme af lige muligheder for mænd og kvinder. I den forbindelse skal det nuværende EQUAL-program også nævnes.

44

(45)  Bruttoværditilvæksten (BVT) for de seks vigtigste økonomiske sektorer der sammenlagt udgør BNP: 1. Landbrug, 2. Fremstillingssektoren, 3. Bygge- og anlægssektoren, 4. Handel og turisme, 5. Kreditter og tjenesteydelser til virksomheder og 6. Administration.

45

(46)  Blandt andet kan nævnes de undersøgelser, som Den afrikanske Udviklingsbank har støttet.

46

(47)  Man behøver blot se på de vanskeligheder, som EU i dag, 50 år efter sin opståen, står over for.

47

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/86 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/86

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen: Høringsdokument om statsstøtte til innovation

KOM(2005) 436 endelig

(2006/C 65/16)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. september 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Meddelelse fra Kommissionen — Høringsdokument om statsstøtte til innovation

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste det forberedende arbejde til Den Faglige sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 422. plenarforsamling den 14. december 2005 at overdrage det forberedende arbejde til Antonello Pezzini som hovedordfører, og vedtog følgende udtalelse med 80 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Resumé og anbefalinger

| 1.1 | EØSU ser positivt på det høringsdokument om statsstøtte til innovation, hvormed Kommissionen agter at udarbejde en klar retsramme samt fastlægge kriterier for tildeling af en mere målrettet støtte og derigennem nå frem til en forenkling af lovgivningen. |
| --- | --- |

1.1

EØSU ser positivt på det høringsdokument om statsstøtte til innovation, hvormed Kommissionen agter at udarbejde en klar retsramme samt fastlægge kriterier for tildeling af en mere målrettet støtte og derigennem nå frem til en forenkling af lovgivningen.

| 1.1.1 | EØSU er bevidst om, at Kommissionens dokument for første gang tager hul på en dybtgående debat om nogle højaktuelle spørgsmål:






  — | Hvad forstår vi ved innovation? |
| --- | --- | --- |

1.1.1

EØSU er bevidst om, at Kommissionens dokument for første gang tager hul på en dybtgående debat om nogle højaktuelle spørgsmål:

—

Hvad forstår vi ved innovation?

| — | Hvor går grænsen mellem innovationsfasen, hvor der kan modtages støtte, og markedsføringsfasen? |
| --- | --- |

—

Hvor går grænsen mellem innovationsfasen, hvor der kan modtages støtte, og markedsføringsfasen?

| — | Hvilke tiltag er hensigtsmæssige med henblik på at give SMV mulighed for at overskride de kendte grænser, der hæmmer deres vækst? |
| --- | --- |

—

Hvilke tiltag er hensigtsmæssige med henblik på at give SMV mulighed for at overskride de kendte grænser, der hæmmer deres vækst?

| — | Hvordan opfører vores vigtigste partnere sig mht. innovation i den nuværende globaliseringsproces, og hvilke grænser har vi pålagt os selv ved at overholde WTO-reglerne? |
| --- | --- |

—

Hvordan opfører vores vigtigste partnere sig mht. innovation i den nuværende globaliseringsproces, og hvilke grænser har vi pålagt os selv ved at overholde WTO-reglerne?

| 1.2 | Svarene på disse spørgsmål vil have konsekvenser for den nye retsramme, som Kommissionen vil foreslå, og som medlemsstaterne skal enes om at overholde for at slå bro mellem på den ene side udvikling og fremskridt og på den anden side overholdelse af reglerne, specielt konkurrencereglerne. |
| --- | --- |

1.2

Svarene på disse spørgsmål vil have konsekvenser for den nye retsramme, som Kommissionen vil foreslå, og som medlemsstaterne skal enes om at overholde for at slå bro mellem på den ene side udvikling og fremskridt og på den anden side overholdelse af reglerne, specielt konkurrencereglerne.

| 1.3 | Europas utilstrækkelige konkurrenceevne skyldes i vid udstrækning en lav innovationsgrad, som ofte hænger sammen med markedssvigt. I disse tilfælde kan statsstøtten bidrage til at opmuntre markedsaktørerne selv til at investere mere i produkt- og procesinnovation (1). |
| --- | --- |

1.3

Europas utilstrækkelige konkurrenceevne skyldes i vid udstrækning en lav innovationsgrad, som ofte hænger sammen med markedssvigt. I disse tilfælde kan statsstøtten bidrage til at opmuntre markedsaktørerne selv til at investere mere i produkt- og procesinnovation (1).

| 1.4 | Alternativet til innovation er kulturel og økonomisk tilbagegang i EU. Det er EØSU helt bevidst om, og det kæmper via sine medlemmers deltagelse i det organiserede civilsamfunds forskellige sektorer for at opnå (bl.a. via en hensigtsmæssig anvendelse af statsstøtte):






  — | at markedets eksterne virkninger overvindes eller målrettes, |
| --- | --- | --- |

1.4

Alternativet til innovation er kulturel og økonomisk tilbagegang i EU. Det er EØSU helt bevidst om, og det kæmper via sine medlemmers deltagelse i det organiserede civilsamfunds forskellige sektorer for at opnå (bl.a. via en hensigtsmæssig anvendelse af statsstøtte):

—

at markedets eksterne virkninger overvindes eller målrettes,

| — | at iværksætterånden fremmes, |
| --- | --- |

—

at iværksætterånden fremmes,

| — | at der på de forskellige områder indkredses nogle hensigtsmæssige tiltag for at hjælpe eller bringe mere innovation ind i mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder, |
| --- | --- |

—

at der på de forskellige områder indkredses nogle hensigtsmæssige tiltag for at hjælpe eller bringe mere innovation ind i mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder,

| — | at iværksætterne og operatørerne på socialområdet hjælpes til at forstå og til at anvende de løbende innovationer, der foregår i forbindelse med markedernes globalisering, |
| --- | --- |

—

at iværksætterne og operatørerne på socialområdet hjælpes til at forstå og til at anvende de løbende innovationer, der foregår i forbindelse med markedernes globalisering,

| — | at der udvikles eksempler på privatretlig håndhævelse, som fremmer overholdelsen af og den fulde gennemførelse af lovbestemmelserne (2), |
| --- | --- |

—

at der udvikles eksempler på privatretlig håndhævelse, som fremmer overholdelsen af og den fulde gennemførelse af lovbestemmelserne (2),

| — | at der udvikles en konkret gennemførelse af Det Europæiske Forskningsrum ved hjælp af en koordineret indsats fra teknologipolernes og de højere læreranstalters side med det formål at udbrede og konkretisere forskningsresultaterne (3), |
| --- | --- |

—

at der udvikles en konkret gennemførelse af Det Europæiske Forskningsrum ved hjælp af en koordineret indsats fra teknologipolernes og de højere læreranstalters side med det formål at udbrede og konkretisere forskningsresultaterne (3),

| — | at der satses både midler og ressourcer på grundlæggende og løbende uddannelse for at tilpasse de professionelle kvalifikationer til markedsefterspørgslen, der hele tiden ændrer sig. Dette skal ske for at hjælpe samfundet til at forstå de løbende forandringer og for at udbrede og konsolidere principperne om virksomhedernes sociale ansvar (4). |
| --- | --- |

—

at der satses både midler og ressourcer på grundlæggende og løbende uddannelse for at tilpasse de professionelle kvalifikationer til markedsefterspørgslen, der hele tiden ændrer sig. Dette skal ske for at hjælpe samfundet til at forstå de løbende forandringer og for at udbrede og konsolidere principperne om virksomhedernes sociale ansvar (4).

| 1.5 | Kommissionen har hidtil ikke lanceret særregler om statsstøtte til innovation. Den har med udgangspunkt i traktatens artikel 87 og 88 taget hensyn til innovation i forbindelse med andre støttetyper: regionalstøtte, støtte til uddannelse, støttetiltag vedrørende investeringskapital, støtte til beskæftigelse, tiltag til fordel for SMV. |
| --- | --- |

1.5

Kommissionen har hidtil ikke lanceret særregler om statsstøtte til innovation. Den har med udgangspunkt i traktatens artikel 87 og 88 taget hensyn til innovation i forbindelse med andre støttetyper: regionalstøtte, støtte til uddannelse, støttetiltag vedrørende investeringskapital, støtte til beskæftigelse, tiltag til fordel for SMV.

| 1.5.1 | Innovation indgik på sin vis i bestemmelserne om statsstøtte til forskning og udvikling (5), som er blevet forlænget fra den 30. juni 2002 til 31.12.2005 (6). |
| --- | --- |

1.5.1

Innovation indgik på sin vis i bestemmelserne om statsstøtte til forskning og udvikling (5), som er blevet forlænget fra den 30. juni 2002 til 31.12.2005 (6).

| 1.6 | Mange af de spørgsmål, Kommissionen rejser, har EØSU allerede udtalt sig om i tidligere udtalelser, der er vedtaget enstemmigt eller med et stort flertal:






  — | tilladelse til passende statsstøtte for at afhjælpe markedssvigt, |
| --- | --- | --- |

1.6

Mange af de spørgsmål, Kommissionen rejser, har EØSU allerede udtalt sig om i tidligere udtalelser, der er vedtaget enstemmigt eller med et stort flertal:

—

tilladelse til passende statsstøtte for at afhjælpe markedssvigt,

| — | indgreb for at kompensere for begrænsninger pga. eksterne virkninger, |
| --- | --- |

—

indgreb for at kompensere for begrænsninger pga. eksterne virkninger,

| — | fastlæggelse af fælles kriterier med henblik på at udarbejde kriterier for forudgående vurderinger, specielt på SMV-området, |
| --- | --- |

—

fastlæggelse af fælles kriterier med henblik på at udarbejde kriterier for forudgående vurderinger, specielt på SMV-området,

| — | innovationsprocesser skal ses som værende vigtige — ikke alene på det teknologiske område, men også på områderne tjenesteydelser, handel og administration, produkt- og procesinnovation, |
| --- | --- |

—

innovationsprocesser skal ses som værende vigtige — ikke alene på det teknologiske område, men også på områderne tjenesteydelser, handel og administration, produkt- og procesinnovation,

| — | afsættelse af større støttebeløb til samhørighedsregionerne og til områder med geografisk betingede vanskeligheder (bjergområder, øer og isolerede landområder), bl.a. ved hjælp af en korrekt anvendelse af regionalt baserede »skattefordele« (skattelempelser) (7). |
| --- | --- |

—

afsættelse af større støttebeløb til samhørighedsregionerne og til områder med geografisk betingede vanskeligheder (bjergområder, øer og isolerede landområder), bl.a. ved hjælp af en korrekt anvendelse af regionalt baserede »skattefordele« (skattelempelser) (7).

| — | udarbejdelse af og støtte til nye former for finansiel støtte til SMV, som f.eks. udvikling af mikrokreditter og støtte til driftslån, ud over lån med garanti i tilgodehavender og garantistillelse for mikrovirksomheder og små virksomheder, der har vanskeligheder med at få adgang til risikokapital pga. deres virksomhedsform, idet de normalt er personligt ejede virksomheder, |
| --- | --- |

—

udarbejdelse af og støtte til nye former for finansiel støtte til SMV, som f.eks. udvikling af mikrokreditter og støtte til driftslån, ud over lån med garanti i tilgodehavender og garantistillelse for mikrovirksomheder og små virksomheder, der har vanskeligheder med at få adgang til risikokapital pga. deres virksomhedsform, idet de normalt er personligt ejede virksomheder,

| — | støtte til de organisationer, der med konsulentbistand og konkrete tiltag støtter mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder i deres innovationsproces, |
| --- | --- |

—

støtte til de organisationer, der med konsulentbistand og konkrete tiltag støtter mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder i deres innovationsproces,

| — | med hjælp fra bl.a. offentligt hold skabelse af nogle fagprofiler, som er eksperter inden for forskellige vidensområder, og som er i stand til at bistå mikrovirksomhederne og SMV til at slå ind på en innovativ kurs, |
| --- | --- |

—

med hjælp fra bl.a. offentligt hold skabelse af nogle fagprofiler, som er eksperter inden for forskellige vidensområder, og som er i stand til at bistå mikrovirksomhederne og SMV til at slå ind på en innovativ kurs,

| — | fremme af ekspertisecentre med offentlige og private investeringer og fremme af centrenes forbindelse med virksomhederne og »den akademiske verden«. |
| --- | --- |

—

fremme af ekspertisecentre med offentlige og private investeringer og fremme af centrenes forbindelse med virksomhederne og »den akademiske verden«.

| 1.7 | EØSU har allerede haft lejlighed til at understrege, at statsstøtte, der sigter mod at fremme investering i innovative projekter i SMV, også bør tage højde for virksomhedernes størrelsesmæssige udvikling og tage hensyn til:






  — | støtten til de regionale og tværregionale innovationsnet, |
| --- | --- | --- |

1.7

EØSU har allerede haft lejlighed til at understrege, at statsstøtte, der sigter mod at fremme investering i innovative projekter i SMV, også bør tage højde for virksomhedernes størrelsesmæssige udvikling og tage hensyn til:

—

støtten til de regionale og tværregionale innovationsnet,

| — | fremme af politikken vedrørende industridistrikter og industrielle teknologiparker, |
| --- | --- |

—

fremme af politikken vedrørende industridistrikter og industrielle teknologiparker,

| — | anvendelse af business angels og formidlere af tjenesteydelser, så som »venture technologists«, mæglere og patentrådgivere, |
| --- | --- |

—

anvendelse af business angels og formidlere af tjenesteydelser, så som »venture technologists«, mæglere og patentrådgivere,

| — | oprettelse af centre til overførsel af teknologi og venture-kapital, |
| --- | --- |

—

oprettelse af centre til overførsel af teknologi og venture-kapital,

| — | uddannelse og ansættelse af teknisk kvalificeret arbejdskraft (8). |
| --- | --- |

—

uddannelse og ansættelse af teknisk kvalificeret arbejdskraft (8).

2.   Begrundelse

2.1   Resumé af meddelelsen

| 2.1.1 | Kommissionens sigte er at starte en debat, der fører til en forbedring af EU-reglerne vedrørende statsstøtte til innovationsprojekter. |
| --- | --- |

2.1.1

Kommissionens sigte er at starte en debat, der fører til en forbedring af EU-reglerne vedrørende statsstøtte til innovationsprojekter.

| 2.1.2 | Kommissionen foregriber og forklarer sin holdning til syv overordnede områder:






  — | støtte til skabelse af innovative virksomheder og til deres vækst i den indledende fase, |
| --- | --- | --- |

2.1.2

Kommissionen foregriber og forklarer sin holdning til syv overordnede områder:

—

støtte til skabelse af innovative virksomheder og til deres vækst i den indledende fase,

| — | anvendelse af risikokapital |
| --- | --- |

—

anvendelse af risikokapital

| — | betingelserne for under den gældende ordning at integrere den innovation, der tilføres forsknings- og udviklingsprojekterne, |
| --- | --- |

—

betingelserne for under den gældende ordning at integrere den innovation, der tilføres forsknings- og udviklingsprojekterne,

| — | støtte til SMV så de bliver i stand til at købe tjenesteydelser, som tilbydes af firmaer, der er specialister i innovationsformidling, |
| --- | --- |

—

støtte til SMV så de bliver i stand til at købe tjenesteydelser, som tilbydes af firmaer, der er specialister i innovationsformidling,

| — | støtte til SMV så de kan få et samarbejde med forskere og højt kvalificerede ingeniører og få banet vej for et effektiv samspil med universiteter og de større virksomheder, |
| --- | --- |

—

støtte til SMV så de kan få et samarbejde med forskere og højt kvalificerede ingeniører og få banet vej for et effektiv samspil med universiteter og de større virksomheder,

| — | fremme og udvikling af ekspertisecentre, som er nyttige for virksomhederne og interessante for de private investorer. |
| --- | --- |

—

fremme og udvikling af ekspertisecentre, som er nyttige for virksomhederne og interessante for de private investorer.

| 2.1.3 | På den betingelse at:






  — | støtten tager sigte mod at afhjælpe en specifik mangel ved markedet, |
| --- | --- | --- |

2.1.3

På den betingelse at:

—

støtten tager sigte mod at afhjælpe en specifik mangel ved markedet,

| — | støtten er det mest hensigtsmæssige middel, |
| --- | --- |

—

støtten er det mest hensigtsmæssige middel,

| — | støtten ansporer modtagerne til skabe fornyelse, og at dens størrelse står i rimeligt forhold til det forfulgte mål, |
| --- | --- |

—

støtten ansporer modtagerne til skabe fornyelse, og at dens størrelse står i rimeligt forhold til det forfulgte mål,

| — | konkurrenceforvridningen er begrænset. |
| --- | --- |

—

konkurrenceforvridningen er begrænset.

2.2   Den nuværende situation

| 2.2.1 | EØSU har i sine foregående udtalelser altid understreget, at det er vigtigt at have kontrol over statsstøtten, så man inden for EU i praksis kan gennemføre:






  — | en konkurrencepolitik, der fører til, at de forskellige medlemsstaters økonomier konvergerer, |
| --- | --- | --- |

2.2.1

EØSU har i sine foregående udtalelser altid understreget, at det er vigtigt at have kontrol over statsstøtten, så man inden for EU i praksis kan gennemføre:

—

en konkurrencepolitik, der fører til, at de forskellige medlemsstaters økonomier konvergerer,

| — | en iværksætterånd, der fremmer innovation og iværksætterkultur, |
| --- | --- |

—

en iværksætterånd, der fremmer innovation og iværksætterkultur,

| — | en samhørighedspolitik, der er opmærksom på og lydhør over for de dårligere stillede regioner, |
| --- | --- |

—

en samhørighedspolitik, der er opmærksom på og lydhør over for de dårligere stillede regioner,

| — | en bæredygtig udvikling, som tager hensyn til behovet for at forbedre arbejdsbetingelserne, virksomhederne og miljøet. |
| --- | --- |

—

en bæredygtig udvikling, som tager hensyn til behovet for at forbedre arbejdsbetingelserne, virksomhederne og miljøet.

| 2.2.2 | På den ene side er konkurrencepolitikken (9) måske nok afgørende for, at det indre marked kan fungere korrekt, så markedet kan udvikle sig uden at være begrænset af diskriminerende bestemmelser, men på den anden side kan det vise sig at være hensigtsmæssigt og nødvendigt, at staten griber ind for at kompensere for markedsbegrænsninger og -svigt. |
| --- | --- |

2.2.2

På den ene side er konkurrencepolitikken (9) måske nok afgørende for, at det indre marked kan fungere korrekt, så markedet kan udvikle sig uden at være begrænset af diskriminerende bestemmelser, men på den anden side kan det vise sig at være hensigtsmæssigt og nødvendigt, at staten griber ind for at kompensere for markedsbegrænsninger og -svigt.

| 2.2.2.1 | Også Lissabon-strategien, som blev revideret og beriget med en ny pragmatisme i foråret 2005 (10), opfordrer til at udvise særlig opmærksomhed omkring:






  — | markedssvigt, |
| --- | --- | --- |

2.2.2.1

Også Lissabon-strategien, som blev revideret og beriget med en ny pragmatisme i foråret 2005 (10), opfordrer til at udvise særlig opmærksomhed omkring:

—

markedssvigt,

| — | økonomisk og social samhørighed, |
| --- | --- |

—

økonomisk og social samhørighed,

| — | bæredygtig udvikling, |
| --- | --- |

—

bæredygtig udvikling,

| — | innovation. |
| --- | --- |

—

innovation.

| 2.2.3 | Statsstøtten er i de senere år faldet lidt (11), og den har først og fremmest taget sigte mod horisontale mål. I 2003 udgjorde den horisontale støtte 79 % af al støtte: heraf gik 14 % til forskning og udvikling (12). Det blev også taget til efterretning på det europæiske råd i marts 2005, hvor man gentog, at der er behov for at gøre nogle passende undtagelser, i det omfang det er nødvendigt for at kompensere for markedssvigt. |
| --- | --- |

2.2.3

Statsstøtten er i de senere år faldet lidt (11), og den har først og fremmest taget sigte mod horisontale mål. I 2003 udgjorde den horisontale støtte 79 % af al støtte: heraf gik 14 % til forskning og udvikling (12). Det blev også taget til efterretning på det europæiske råd i marts 2005, hvor man gentog, at der er behov for at gøre nogle passende undtagelser, i det omfang det er nødvendigt for at kompensere for markedssvigt.

| 2.2.3.1 | Europa-Parlamentet har i sin betænkning om »Styrkelse af den europæiske konkurrenceevne: Konsekvenser af de industrielle ændringer for politikken vedrørende små og mellemstore virksomheder og disses rolle« (13) ligeledes udtrykt tilfredshed med det overordnede fald i statsstøtten, og det gentager, at støtte til forskning, udvikling, uddannelse og konsulentbistand til mindre virksomheder er nyttig. |
| --- | --- |

2.2.3.1

Europa-Parlamentet har i sin betænkning om »Styrkelse af den europæiske konkurrenceevne: Konsekvenser af de industrielle ændringer for politikken vedrørende små og mellemstore virksomheder og disses rolle« (13) ligeledes udtrykt tilfredshed med det overordnede fald i statsstøtten, og det gentager, at støtte til forskning, udvikling, uddannelse og konsulentbistand til mindre virksomheder er nyttig.

| 2.2.4 | I forbindelse med reformen af statsstøtteordningen (14), som EØSU (15) også har udtalt sig om, gentager Europa-Parlamentet, at det er nødvendigt at udarbejde en klar aktionsplan for reform af statsstøtte til innovation, her forstået i den bredeste forstand og ikke kun begrænset til de teknologiske aspekter (16), som er i stand til at fungere horisontalt på alle områder, der kan bidrage i væsentligt omfang til Lissabon-strategien, inklusive handels- og tjenesteydelsessektoren. |
| --- | --- |

2.2.4

I forbindelse med reformen af statsstøtteordningen (14), som EØSU (15) også har udtalt sig om, gentager Europa-Parlamentet, at det er nødvendigt at udarbejde en klar aktionsplan for reform af statsstøtte til innovation, her forstået i den bredeste forstand og ikke kun begrænset til de teknologiske aspekter (16), som er i stand til at fungere horisontalt på alle områder, der kan bidrage i væsentligt omfang til Lissabon-strategien, inklusive handels- og tjenesteydelsessektoren.

| 2.2.5 | EØSU understreger det faktum, at Kommissionen i 2004 fremlagde flere forskellige strukturerede forslag til en overordnet reform af statsstøtten, som tager hensyn til markedssvigt. Disse forslag, som EØSU har hilst velkommen, er ved at blive virkeliggjort takket være de omtalte meddelelser. |
| --- | --- |

2.2.5

EØSU understreger det faktum, at Kommissionen i 2004 fremlagde flere forskellige strukturerede forslag til en overordnet reform af statsstøtten, som tager hensyn til markedssvigt. Disse forslag, som EØSU har hilst velkommen, er ved at blive virkeliggjort takket være de omtalte meddelelser.

| 2.2.6 | På den anden side er EØSU helt bevidst om, at der er tale om et meget dynamisk område, fordi det er underkastet ændringer af politisk, social, økonomisk og juridisk karakter og den tiltagende globalisering af markederne. Der er derfor behov for jævnligt at foretage hensigtsmæssige tilpasninger (17) og samtidig bevare den juridiske referencerammes klarhed og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

2.2.6

På den anden side er EØSU helt bevidst om, at der er tale om et meget dynamisk område, fordi det er underkastet ændringer af politisk, social, økonomisk og juridisk karakter og den tiltagende globalisering af markederne. Der er derfor behov for jævnligt at foretage hensigtsmæssige tilpasninger (17) og samtidig bevare den juridiske referencerammes klarhed og gennemsigtighed.

| 2.2.7 | I forbindelse med markedsglobaliseringen bør der rettes særlig opmærksomhed dels mod WTO's multilaterale referenceramme dels Europas vigtigste handelspartneres referencerammer. |
| --- | --- |

2.2.7

I forbindelse med markedsglobaliseringen bør der rettes særlig opmærksomhed dels mod WTO's multilaterale referenceramme dels Europas vigtigste handelspartneres referencerammer.

| 2.2.8 | I USA udbetaler The United States Small Business Administration (SBA) forskellige former for innovationsstøtte til SMV via et vist antal offentlige føderale programmer, og dertil kommer dels støtte fra de føderale stater dels det føderale initiativ, Small Business Innovation Researche Program — SBIR. |
| --- | --- |

2.2.8

I USA udbetaler The United States Small Business Administration (SBA) forskellige former for innovationsstøtte til SMV via et vist antal offentlige føderale programmer, og dertil kommer dels støtte fra de føderale stater dels det føderale initiativ, Small Business Innovation Researche Program — SBIR.

| 2.2.8.1 | SBA råder over en række programmer:






  — | Basic Loan Program med garantier (op til 75 %) for lån på op til 2 mio. USD pr. firma, |
| --- | --- | --- |

2.2.8.1

SBA råder over en række programmer:

—

Basic Loan Program med garantier (op til 75 %) for lån på op til 2 mio. USD pr. firma,

| — | SBA Investment Program vedrørende investeringer i »Angels Capital« og venture kapital, |
| --- | --- |

—

SBA Investment Program vedrørende investeringer i »Angels Capital« og venture kapital,

| — | Certified Development Company »504« Loan Program med støtte til innovation og modernisering i form af lån på op til 4 mio. USD, |
| --- | --- |

—

Certified Development Company »504« Loan Program med støtte til innovation og modernisering i form af lån på op til 4 mio. USD,

| — | Microloan Program med kortfristede lån på op til 35.000 USD, via mæglere, |
| --- | --- |

—

Microloan Program med kortfristede lån på op til 35.000 USD, via mæglere,

| — | Prequalification Loan Program med lån på op til 250.000 USD, igen via mæglere, |
| --- | --- |

—

Prequalification Loan Program med lån på op til 250.000 USD, igen via mæglere,

| — | Export Working Capital Program med garanti op til 90 % og lån på op til 1,5 mio. USD, |
| --- | --- |

—

Export Working Capital Program med garanti op til 90 % og lån på op til 1,5 mio. USD,

| — | SBA Express med lån på op til 350 000 USD og garanti op til 50 %, |
| --- | --- |

—

SBA Express med lån på op til 350 000 USD og garanti op til 50 %,

| — | SBA Community Express med lån på op til 250 000 USD og garanti op til 75 %, |
| --- | --- |

—

SBA Community Express med lån på op til 250 000 USD og garanti op til 75 %,

| — | SBA Secondary Market Program og SBA Asset Sales Program for at lette adgangen til aktiemarkedet, |
| --- | --- |

—

SBA Secondary Market Program og SBA Asset Sales Program for at lette adgangen til aktiemarkedet,

| — | SBA Women's Network for Entrepeneurial Training Initiative for kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

—

SBA Women's Network for Entrepeneurial Training Initiative for kvindelige iværksættere.

| 2.2.8.2 | SBIR-programmet, som vedrører statsstøtte til innovation og forskning i mindre virksomheder, kan give startkapital til gennemførlighedsundersøgelser på op til 100 000 dollars i første fase; tilskud på op til 750 000 dollars til udvikling af prototyper i anden fase; i tredje fase gives ikke SBIR-midler, her interagerer søgemekanismer efter offentlige og private midler til afsætningsfasen. |
| --- | --- |

2.2.8.2

SBIR-programmet, som vedrører statsstøtte til innovation og forskning i mindre virksomheder, kan give startkapital til gennemførlighedsundersøgelser på op til 100 000 dollars i første fase; tilskud på op til 750 000 dollars til udvikling af prototyper i anden fase; i tredje fase gives ikke SBIR-midler, her interagerer søgemekanismer efter offentlige og private midler til afsætningsfasen.

| 2.2.9 | Nylige anbefalinger fra EURAB, Kommissionens rådgivende organ, der forener den europæiske akademiske verden med det europæiske erhvervsliv, har støttet behovet for en lignende ordning på både EU-niveau og medlemsstatsniveau som supplement til foranstaltninger under rammeprogrammet for forskning, teknologisk udvikling og demonstration med en understregning af, at »det kan kræve en ændring af reglerne for statsstøtte« (18). |
| --- | --- |

2.2.9

Nylige anbefalinger fra EURAB, Kommissionens rådgivende organ, der forener den europæiske akademiske verden med det europæiske erhvervsliv, har støttet behovet for en lignende ordning på både EU-niveau og medlemsstatsniveau som supplement til foranstaltninger under rammeprogrammet for forskning, teknologisk udvikling og demonstration med en understregning af, at »det kan kræve en ændring af reglerne for statsstøtte« (18).

| 2.2.10 | I Japan giver agenturet for små og mellemstore virksomheder forskellige former for offentlig støtte til innovation såsom:






  — | »Start up«-programmet, som afholder en del af omkostningerne ved den konkrete gennemførelse af forskning og udvikling, teknologisk evaluering, erhvervelse af patenter (reduktion på 50 % af udgifter til registrering og fornyelse for 3 år), |
| --- | --- | --- |

2.2.10

I Japan giver agenturet for små og mellemstore virksomheder forskellige former for offentlig støtte til innovation såsom:

—

»Start up«-programmet, som afholder en del af omkostningerne ved den konkrete gennemførelse af forskning og udvikling, teknologisk evaluering, erhvervelse af patenter (reduktion på 50 % af udgifter til registrering og fornyelse for 3 år),

| — | forsknings- og udviklingsprogrammet for innovative teknologier, |
| --- | --- |

—

forsknings- og udviklingsprogrammet for innovative teknologier,

| — | programmet for lokal revitalisering af forskning og udvikling, |
| --- | --- |

—

programmet for lokal revitalisering af forskning og udvikling,

| — | programmet til fremme af samarbejdet mellem erhvervsliv, den akademiske verden, offentlige myndigheder og beslutningstagere, |
| --- | --- |

—

programmet til fremme af samarbejdet mellem erhvervsliv, den akademiske verden, offentlige myndigheder og beslutningstagere,

| — | Small Business Innovation Research System-programmet, det japanske SBIR program, der sigter mod at sætte skub i udviklingen af små og mellemstore virksomheders teknologiske kapacitet, tilvejebringe offentlig støtte til deres innovative aktiviteter og finansiere markedsføringen af forskningsresultater, |
| --- | --- |

—

Small Business Innovation Research System-programmet, det japanske SBIR program, der sigter mod at sætte skub i udviklingen af små og mellemstore virksomheders teknologiske kapacitet, tilvejebringe offentlig støtte til deres innovative aktiviteter og finansiere markedsføringen af forskningsresultater,

| — | programmet, der med offentlige midler, støtter introduktion og udvikling af informationsteknologi i virksomheder, |
| --- | --- |

—

programmet, der med offentlige midler, støtter introduktion og udvikling af informationsteknologi i virksomheder,

| — | støtteprogrammet »Subsidies for SMEs Business Innovation«, |
| --- | --- |

—

støtteprogrammet »Subsidies for SMEs Business Innovation«,

| — | støtteprogrammet »Subsidies for Strengthening SMEs Business Resource«, |
| --- | --- |

—

støtteprogrammet »Subsidies for Strengthening SMEs Business Resource«,

| — | programmet om fritagelse for kreditgarantier, |
| --- | --- |

—

programmet om fritagelse for kreditgarantier,

| — | foranstaltninger for sænkning af renten på kreditter gennem finansieringsinstitutterne Japan Finance Corporation for Small and Medium Enterprise (JASME), National Life Finance Corporation (NLFC) og Shoko Chukin Bank, |
| --- | --- |

—

foranstaltninger for sænkning af renten på kreditter gennem finansieringsinstitutterne Japan Finance Corporation for Small and Medium Enterprise (JASME), National Life Finance Corporation (NLFC) og Shoko Chukin Bank,

| — | planen for skattebegunstigelse af smv'er, |
| --- | --- |

—

planen for skattebegunstigelse af smv'er,

| — | et investeringsprogram på indtil 300.000 yen fra »Small and Medium Business Investment and Consultation Companies«, |
| --- | --- |

—

et investeringsprogram på indtil 300.000 yen fra »Small and Medium Business Investment and Consultation Companies«,

| — | incitamentsprogrammet i henhold til loven om »Promotion of Improvement of Employment Management in Small and Medium sized Enterprises for Securing Manpower and Creating Quality Jobs«. |
| --- | --- |

—

incitamentsprogrammet i henhold til loven om »Promotion of Improvement of Employment Management in Small and Medium sized Enterprises for Securing Manpower and Creating Quality Jobs«.

| 2.2.11 | I planen for WTO's multilaterale aftaler defineres begrebet »specifik statsstøtte« som støtte, der kun kan gives til én virksomhed, ét erhverv eller en gruppe af erhverv i en stat, der yder støtte. WTO's regler gælder kun for denne støtte, med undtagelse af landbrugssektoren, og der er fastlagt to kategorier: ulovlig støtte og aktiverbar støtte. |
| --- | --- |

2.2.11

I planen for WTO's multilaterale aftaler defineres begrebet »specifik statsstøtte« som støtte, der kun kan gives til én virksomhed, ét erhverv eller en gruppe af erhverv i en stat, der yder støtte. WTO's regler gælder kun for denne støtte, med undtagelse af landbrugssektoren, og der er fastlagt to kategorier: ulovlig støtte og aktiverbar støtte.

| 2.2.12 | Ulovlig støtte, er støtte som sigter på at fremme eksporten eller fremme nationale varer i forhold til importerede varer og derved forvrider den internationale handel og hindrer andre landes handel. Denne type støtte vurderes af WTO efter hasteprocedure med henblik på fjernelse af støtteforanstaltningen eller indførelse af toldmæssige modforanstaltninger, som det eller de skadelidte lande kan anvende. |
| --- | --- |

2.2.12

Ulovlig støtte, er støtte som sigter på at fremme eksporten eller fremme nationale varer i forhold til importerede varer og derved forvrider den internationale handel og hindrer andre landes handel. Denne type støtte vurderes af WTO efter hasteprocedure med henblik på fjernelse af støtteforanstaltningen eller indførelse af toldmæssige modforanstaltninger, som det eller de skadelidte lande kan anvende.

| 2.2.13 | Hvad angår aktiverbar støtte, skal det land, der indgiver klage vedrørende en støtteforanstaltning, der er blevet aktiveret i et andet land, bevise, at støtten har haft en skadelig virkning på dets legitime interesser på grundlag af tre »skadestyper« (19). Hvis dette ikke kan påvises, tillades den statslige støtteforanstaltning. Når Tvistbilæggelsesorganet har bevist og anerkendt, at der foreligger en skade, skal landet, der har aktiveret støtten, fjerne den, og hvis dette ikke sker, har det skadelidte land mulighed for at pålægge udligningstold. |
| --- | --- |

2.2.13

Hvad angår aktiverbar støtte, skal det land, der indgiver klage vedrørende en støtteforanstaltning, der er blevet aktiveret i et andet land, bevise, at støtten har haft en skadelig virkning på dets legitime interesser på grundlag af tre »skadestyper« (19). Hvis dette ikke kan påvises, tillades den statslige støtteforanstaltning. Når Tvistbilæggelsesorganet har bevist og anerkendt, at der foreligger en skade, skal landet, der har aktiveret støtten, fjerne den, og hvis dette ikke sker, har det skadelidte land mulighed for at pålægge udligningstold.

2.3   Generelle bemærkninger

| 2.3.1 | EØSU ser positivt på Kommissionens forslag om at indkredse forbindelsen — som kan forbedres — mellem statsstøtte og innovation i EU. Det er klart, at EU's utilstrækkelige konkurrenceevne i forhold til andre dele af verden i stor grad hænger sammen med en svag innovationsproces, som globaliseringsprocesserne kun forstærker. |
| --- | --- |

2.3.1

EØSU ser positivt på Kommissionens forslag om at indkredse forbindelsen — som kan forbedres — mellem statsstøtte og innovation i EU. Det er klart, at EU's utilstrækkelige konkurrenceevne i forhold til andre dele af verden i stor grad hænger sammen med en svag innovationsproces, som globaliseringsprocesserne kun forstærker.

| 2.3.1.1 | EØSU glæder sig også over, at den problemstilling, som knytter statsstøtte sammen med innovation, er genstand for en offentlig høring, der gør det muligt at inddrage de direkte berørte aktørers synspunkter vedrørende dette vanskelige emne. |
| --- | --- |

2.3.1.1

EØSU glæder sig også over, at den problemstilling, som knytter statsstøtte sammen med innovation, er genstand for en offentlig høring, der gør det muligt at inddrage de direkte berørte aktørers synspunkter vedrørende dette vanskelige emne.

| 2.3.1.2 | De nødvendige forudsætninger, som anføres i meddelelsen, er brede, udmærket formulerede og dækker størstedelen af problemstillingerne, som handler om markedssvigt og muligheden for forenkling af procedurerne. Den korte tid, der er til rådighed, og den manglende debat i studiegrupperne gør det ikke muligt for ordføreren at gå i dybden med de enkelte spørgsmål og afgive begrundede svar til hver enkelt. |
| --- | --- |

2.3.1.2

De nødvendige forudsætninger, som anføres i meddelelsen, er brede, udmærket formulerede og dækker størstedelen af problemstillingerne, som handler om markedssvigt og muligheden for forenkling af procedurerne. Den korte tid, der er til rådighed, og den manglende debat i studiegrupperne gør det ikke muligt for ordføreren at gå i dybden med de enkelte spørgsmål og afgive begrundede svar til hver enkelt.

| 2.3.2 | Udvalget er bevidst om, at statsstøtte til innovation ikke i sig selv løser problemet med EU's konkurrenceevne. Mange forskellige EU-dokumenter og EØSU-udtalelser har påvist, hvad det er, der begrænser EU's tiltag:






  — | utilstrækkeligt innovationsniveau, ikke kun på det teknologiske område, |
| --- | --- | --- |

2.3.2

Udvalget er bevidst om, at statsstøtte til innovation ikke i sig selv løser problemet med EU's konkurrenceevne. Mange forskellige EU-dokumenter og EØSU-udtalelser har påvist, hvad det er, der begrænser EU's tiltag:

—

utilstrækkeligt innovationsniveau, ikke kun på det teknologiske område,

| — | utilstrækkelige fælles regler og tiltag, |
| --- | --- |

—

utilstrækkelige fælles regler og tiltag,

| — | svage finansielle markeder, som stadig er for opsplittede, |
| --- | --- |

—

svage finansielle markeder, som stadig er for opsplittede,

| — | for lav beskæftigelsesfrekvens, |
| --- | --- |

—

for lav beskæftigelsesfrekvens,

| — | produktmarkedernes dårlige virkemåde, |
| --- | --- |

—

produktmarkedernes dårlige virkemåde,

| — | utilstrækkelig politisk samordning, |
| --- | --- |

—

utilstrækkelig politisk samordning,

| — | vanskelig adgang til markedstjenester, |
| --- | --- |

—

vanskelig adgang til markedstjenester,

| — | utilstrækkelig støtte til nye produktioner eller produktsammensætninger, der kan skabe merværdi og kvalitetsjob og sikre EU en konkurrencefordel. (20) |
| --- | --- |

—

utilstrækkelig støtte til nye produktioner eller produktsammensætninger, der kan skabe merværdi og kvalitetsjob og sikre EU en konkurrencefordel. (20)

| 2.3.3 | Det har ført til en vis juridisk usikkerhed, som man kun kan få bugt med gennem en omhyggelig undersøgelse af begrænsninger og potentielle fordele ved statsstøtte inden for denne sektor. |
| --- | --- |

2.3.3

Det har ført til en vis juridisk usikkerhed, som man kun kan få bugt med gennem en omhyggelig undersøgelse af begrænsninger og potentielle fordele ved statsstøtte inden for denne sektor.

| 2.3.4 | Alle aspekter af produkt- og procesinnovation (21) har i sidste ende en indvirkning på markedet og kan derved påvirke aktiviteter, som i mærkbar grad kan have en indvirkning på konkurrence og handel. |
| --- | --- |

2.3.4

Alle aspekter af produkt- og procesinnovation (21) har i sidste ende en indvirkning på markedet og kan derved påvirke aktiviteter, som i mærkbar grad kan have en indvirkning på konkurrence og handel.

| 2.3.5 | For at kunne godkende på forhånd er det derfor nødvendigt at kunne fastlægge en specifik og gennemsigtig referenceramme, der er vedtaget i enighed og i en proaktiv partnerskabs- og samarbejdsånd mellem Kommissionen og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.3.5

For at kunne godkende på forhånd er det derfor nødvendigt at kunne fastlægge en specifik og gennemsigtig referenceramme, der er vedtaget i enighed og i en proaktiv partnerskabs- og samarbejdsånd mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

2.3.6   Definition på innovation og innovationsprocessen

| 2.3.6.1 | EØSU er bevidst om, at definitionen på innovation, som i sin tid blev formuleret i grønbogen, bør opdateres i lyset af de forandringer, der er sket i de forløbne ti år. På den anden side er det også nødvendigt med en uddybning af de faser, som forløber mellem innovationsprocesser og grænsen for, hvornår afsætningsfasen indledes. Det er nødvendigt for ikke at skabe en forvridning af konkurrencereglerne. |
| --- | --- |

2.3.6.1

EØSU er bevidst om, at definitionen på innovation, som i sin tid blev formuleret i grønbogen, bør opdateres i lyset af de forandringer, der er sket i de forløbne ti år. På den anden side er det også nødvendigt med en uddybning af de faser, som forløber mellem innovationsprocesser og grænsen for, hvornår afsætningsfasen indledes. Det er nødvendigt for ikke at skabe en forvridning af konkurrencereglerne.

| 2.3.6.2 | Der var en gang, hvor samfundsudviklingen gik for langsomt til, at man kunne opfatte den i løbet af et helt liv. I dag går den så hurtigt, at den er vanskelig at forstå. Samfundet som helhed, men især virksomheder, myndigheder og tjenesteydelser gennemlever i øjeblikket en lang række forandringer, som har en tendens til at bringe forvirring i den erhvervede viden. |
| --- | --- |

2.3.6.2

Der var en gang, hvor samfundsudviklingen gik for langsomt til, at man kunne opfatte den i løbet af et helt liv. I dag går den så hurtigt, at den er vanskelig at forstå. Samfundet som helhed, men især virksomheder, myndigheder og tjenesteydelser gennemlever i øjeblikket en lang række forandringer, som har en tendens til at bringe forvirring i den erhvervede viden.

| 2.3.6.3 | Innovation bliver derved en social proces, hvorigennem de mennesker, myndigheder og organer, der sidder inde med mest viden, fordi det er deres opgave at udforske den, bistår »de andre« med at drage de rette konklusioner og overføre dem til deres erhvervsmæssige virkefelt og almenmenneskelige relationer. |
| --- | --- |

2.3.6.3

Innovation bliver derved en social proces, hvorigennem de mennesker, myndigheder og organer, der sidder inde med mest viden, fordi det er deres opgave at udforske den, bistår »de andre« med at drage de rette konklusioner og overføre dem til deres erhvervsmæssige virkefelt og almenmenneskelige relationer.

| 2.3.6.4 | Hvis utopia er et projekt, der skal realiseres i fremtiden, er innovation virkeliggørelse af utopier (22). |
| --- | --- |

2.3.6.4

Hvis utopia er et projekt, der skal realiseres i fremtiden, er innovation virkeliggørelse af utopier (22).

| 2.3.6.5 | Efter grønbogen har Kommissionen præcist defineret innovation som »vellykket produktion, integrering og udnyttelse af en nyskabelse på det økonomiske og det sociale område« (23). |
| --- | --- |

2.3.6.5

Efter grønbogen har Kommissionen præcist defineret innovation som »vellykket produktion, integrering og udnyttelse af en nyskabelse på det økonomiske og det sociale område« (23).

| 2.3.6.6 | Innovation er en kompleks proces. Sideløbende med udvikling af forskningsaktiviteter og bedre anvendelse af teknologi, er der mange andre og undertiden skiftende faktorer og forhold, der er med til at skabe innovation, heriblandt:






  — | en innovationsorienteret virksomhedskultur, |
| --- | --- | --- |

2.3.6.6

Innovation er en kompleks proces. Sideløbende med udvikling af forskningsaktiviteter og bedre anvendelse af teknologi, er der mange andre og undertiden skiftende faktorer og forhold, der er med til at skabe innovation, heriblandt:

—

en innovationsorienteret virksomhedskultur,

| — | netværket af forbindelser og samspillet med andre virksomheder, organisationer og offentlige organer, der er vigtige for skabelse og spredning af viden og innovation, |
| --- | --- |

—

netværket af forbindelser og samspillet med andre virksomheder, organisationer og offentlige organer, der er vigtige for skabelse og spredning af viden og innovation,

| — | referencerammen af love og administrative regler, især i forbindelse med intellektuel ejendomsret, |
| --- | --- |

—

referencerammen af love og administrative regler, især i forbindelse med intellektuel ejendomsret,

| — | adgang til kapitalmarkedet, navnlig hvad angår risikovillig kapital og opstartsfasen, |
| --- | --- |

—

adgang til kapitalmarkedet, navnlig hvad angår risikovillig kapital og opstartsfasen,

| — | uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester og forbindelser mellem den akademiske og videnskabelige verden og erhvervslivet, |
| --- | --- |

—

uddannelses- og erhvervsuddannelsestjenester og forbindelser mellem den akademiske og videnskabelige verden og erhvervslivet,

| — | støttestrukturer (såsom »væksthuse«, distriktsnetværk, industri- og teknologiparker) og innovationsformidling. |
| --- | --- |

—

støttestrukturer (såsom »væksthuse«, distriktsnetværk, industri- og teknologiparker) og innovationsformidling.

| 2.3.6.7 | EØSU har tidligere haft lejlighed til at understrege, at innovation er en social proces, (24) som er baseret på forskning, finder sted i et system med konkurrence og vinder frem, når der eksisterer en udbredt positiv holdning til forandring og risiko. Resultatet viser sig i form af større konkurrenceevne, større samhørighed og større social og økonomisk velfærd. |
| --- | --- |

2.3.6.7

EØSU har tidligere haft lejlighed til at understrege, at innovation er en social proces, (24) som er baseret på forskning, finder sted i et system med konkurrence og vinder frem, når der eksisterer en udbredt positiv holdning til forandring og risiko. Resultatet viser sig i form af større konkurrenceevne, større samhørighed og større social og økonomisk velfærd.

| 2.3.6.8 | For at kunne basere sig på objektive kriterier, opfordrer EØSU Kommissionen til, med hjælp fra civilsamfundets repræsentative organisationer og Eurostats koordinering, at specificere mere nøjagtigt, hvilke produktions- og serviceaktiviteter der i øjeblikket kan defineres som innovative. Det ville være yderst nyttigt med retningslinjer for denne komplekse og foranderlige sektor. |
| --- | --- |

2.3.6.8

For at kunne basere sig på objektive kriterier, opfordrer EØSU Kommissionen til, med hjælp fra civilsamfundets repræsentative organisationer og Eurostats koordinering, at specificere mere nøjagtigt, hvilke produktions- og serviceaktiviteter der i øjeblikket kan defineres som innovative. Det ville være yderst nyttigt med retningslinjer for denne komplekse og foranderlige sektor.

| 2.3.6.9 | Støtte til innovation (ifølge grønbogens definition (25)). EØSU mener, som det tidligere har givet udtryk for (26), at den eksisterende ramme bør udvides til at omfatte nye typer af støtte, som ikke er omfattet af de nuværende retningslinjer, og at der bør opstilles yderligere forenelighedskriterier, som indrømmer medlemsstaterne bredere råderum med hensyn til at gribe ind uden notifikationsforpligtelse. |
| --- | --- |

2.3.6.9

Støtte til innovation (ifølge grønbogens definition (25)). EØSU mener, som det tidligere har givet udtryk for (26), at den eksisterende ramme bør udvides til at omfatte nye typer af støtte, som ikke er omfattet af de nuværende retningslinjer, og at der bør opstilles yderligere forenelighedskriterier, som indrømmer medlemsstaterne bredere råderum med hensyn til at gribe ind uden notifikationsforpligtelse.

| 2.3.6.10 | Meddelelsen lægger vægt på små og mellemstore virksomheders særlige behov, som gentagne gange er understreget i Europa-Parlamentets, Rådets, EØSU's samt Kommissionens egne dokumenter. EØSU er også overbevist om, at en konkret tilskyndelse til konkurrenceevne navnlig kan komme fra innovative, konkrete og målrettede tiltag, der sigter på mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

2.3.6.10

Meddelelsen lægger vægt på små og mellemstore virksomheders særlige behov, som gentagne gange er understreget i Europa-Parlamentets, Rådets, EØSU's samt Kommissionens egne dokumenter. EØSU er også overbevist om, at en konkret tilskyndelse til konkurrenceevne navnlig kan komme fra innovative, konkrete og målrettede tiltag, der sigter på mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder.

| 2.3.6.11 | Hvad angår innovationsprocesserne, er det i både små og store virksomheder nødvendigt med hele personalets tilslutning og et engagement på de forskellige niveauer. Det forudsætter et miljø, som er åbent for samarbejde, og hvis tilskyndelsen til at prøve noget nyt modtages med interesse. Forudsætningen for at opnå dette er videreuddannelse. |
| --- | --- |

2.3.6.11

Hvad angår innovationsprocesserne, er det i både små og store virksomheder nødvendigt med hele personalets tilslutning og et engagement på de forskellige niveauer. Det forudsætter et miljø, som er åbent for samarbejde, og hvis tilskyndelsen til at prøve noget nyt modtages med interesse. Forudsætningen for at opnå dette er videreuddannelse.

| 2.3.6.12 | Efter EØSU's mening må alle medlemsstater udfolde større bestræbelser på at gøre naturvidenskaben mere forståelig og få flere unge til at interessere sig for området (27). TV-programmer kunne også i høj grad være med til at styrke innovationskulturen (28). Evnen til at kommunikere kan gennem undervisning, også via fjernsynet, styrkes med henblik på at kunne informere bedre og dermed blive innovativ og konkurrenceminded. Information, der er målrettet og udtrykt i et forståeligt sprog, bidrager til at skabe større bevidsthed omkring videnskab og til at skabe innovation. |
| --- | --- |

2.3.6.12

Efter EØSU's mening må alle medlemsstater udfolde større bestræbelser på at gøre naturvidenskaben mere forståelig og få flere unge til at interessere sig for området (27). TV-programmer kunne også i høj grad være med til at styrke innovationskulturen (28). Evnen til at kommunikere kan gennem undervisning, også via fjernsynet, styrkes med henblik på at kunne informere bedre og dermed blive innovativ og konkurrenceminded. Information, der er målrettet og udtrykt i et forståeligt sprog, bidrager til at skabe større bevidsthed omkring videnskab og til at skabe innovation.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  I 2003 lå de højteknologiske produkters eksportandel for EU-25 på 17,8 %, for Japan på 22,7 % og for USA på 26,9 % (Kilde: Eurostat, Forskning og teknologi 8/2005).

1

(2)  Se INT. 268, punkt 6.2.

2

(3)  Målet er at overvinde »det europæiske paradoks«: Vi er førende på forskningsområdet, men dårlige til at udnytte forskningsresultaterne kommercielt.

3

(4)  Se. grønbogen om virksomhedernes sociale ansvar.

4

(5)  EFT C 45 af 17.2.1996 ændret med EFT C 48 af 13.2.1998.

5

(6)  EFT C 111 af 8.5.2002.

6

(7)  Se finansieringsteknik og kredittens sociale funktion.

7

(8)  Se INT. 268.

8

(9)  Traktaten, afsnit VI, 2. afd.: De fælles regler om konkurrence, fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne.

9

(10)  KOM(2005) 24 endelig af 22.2.2005»Medlemsstaterne bør reducere og omdirigere statsstøtte for at løse problemerne i sektorer med et højt vækstpotentiale samt stimulere innovation.«

10

(11)  I perioden 1999/2001 udgjorde de 0,61 % af EU's BNP. I perioden 2001/2003 0,59 %. KOM(2005) 147 endelig af 20.4.2005.

11

(12)  Kilde KOM(2005) 147 endelig af 20.4.2005, tabel 7: 23 % til miljø og energibesparelse; 21 % til regionaludvikling; 13 % til SMV; 3 % til uddannelse; 3 % til beskæftigelse; 2 % til kultur og bevarelse af kulturarv.

12

(13)  Betænkning fra Europa-Parlamentet EP_6TA(2005)0230 (Betænkning EP A6-0148/2005 af 12.5.05, Punkt 36).

13

(14)  KOM(2005) 107 endelig »Handlingsplan på statsstøtteområdet«.

14

(15)  INT. 268.

15

(16)  Se fodnote 5, Europa-Parlamentets betænkning, punkt 50.

16

(17)  KOM(2005) 795 af 7.6.2005.

17

(18)  EURAB – European Research Advisory board, 02.053 final, »Improving innovation« 2005.

18

(19)  Aftalen fastlægger tre former for skade, som en støtte kan forårsage. Et lands statsstøtte kan skade en hjemmeindustri i et importland. Konkurrerende eksportører fra et andet land kan lide skade, når de to konkurrerer på tredjelandes markeder. Og national støtte i et land kan skade eksportører, der forsøger at konkurrere på det statsstøttegivende lands hjemmemarked.

19

(20)  EP, Udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender til Udvalget om Industri, Forskning og Energi, A-6 0148/2005, punkt 4.

20

(21)  Jf. Grønbogen om innovation, KOM(95) 688 endelig.

21

(22)  Oscar Wilde.

22

(23)  »The successful production, assimilation and exploitation of novelty in the economic and social spheres«, KOM(2003 112 endelig.

23

(24)  Jf. Udtalelse om grønbogen om innovation, Sirkeinen og Konitzer, EFT C 212/1996.

24

(25)  KOM(1995) 688 endelig.

25

(26)  INT. 268.

26

(27)  I 2003 var 27 % af den erhvervsaktive befolkning i EU-25, ca. 50 millioner personer, beskæftiget inden for det specialiserede og tekniske område, RHSTO. (Kilde: Eurostat, Science and technology, 11/2004).

27

(28)  Ifølge statistiske oplysninger får 7 ud af 10 personer deres information fra TV-kanaler.

28

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/92 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/92

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Kommissionens bidrag til tænkepausen og tiden derefter: Plan D for demokrati, dialog og debat

KOM(2005) 494 endelig

(2006/C 65/17)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 13. oktober 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Kommissionens bidrag til tænkepausen: Plan D for demokrati, dialog og debat

I henhold til forretningsordenens artikel 19, stk. 1, besluttede EØSU på sin 421. plenarforsamling den 26.-27. oktober 2005 at henvise det forberedende arbejde til et særligt underudvalg.

Dette underudvalg om Tænkepausen og tiden derefter: Plan D for demokrati, dialog og debat vedtog med Jillian van Turnhout som ordfører sit forslag til udtalelse den 1. december 2005.

På sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005 (mødet den 14. december 2005) vedtog Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg følgende udtalelse med 83 stemmer for, 7 imod og 13 hverken for eller imod.

1.   Resumé

Udvalget har bevidst valgt at give et kort og rent operationelt svar på Kommissionens meddelelse. Udvalget foreslår nogle få konkrete foranstaltninger, hvor det mener, at udvalget alene eller i samarbejde med de øvrige institutioner kan yde et vigtigt bidrag til den brede debat under tænkepausen og tiden derefter. De to grundlæggende budskaber er: at foregribe forfatningstraktatens bestemmelser om Unionens demokratiske liv ved allerede nu i højere grad at konkretisere deltagelsesdemokratiet på grundlag af de to søjler, civil dialog og styrket social dialog i Europa, samt sikre, at det organiserede civilsamfund og dets repræsentanter høres i den brede debat.

2.   Indledning

I betragtning af:

| — | den meget korte tid til udarbejdelse af udtalelsen, |
| --- | --- |

—

den meget korte tid til udarbejdelse af udtalelsen,

| — | den mere detaljerede fremgangsmåde, udvalget har anvendt i sin udtalelse af 26. oktober 2005 til Europa-Parlamentet om tænkepausen (1), |
| --- | --- |

—

den mere detaljerede fremgangsmåde, udvalget har anvendt i sin udtalelse af 26. oktober 2005 til Europa-Parlamentet om tænkepausen (1),

| — | Kommissionens forestående vedtagelse af sin hvidbog om en kommunikationsstrategi, |
| --- | --- |

—

Kommissionens forestående vedtagelse af sin hvidbog om en kommunikationsstrategi,

| — | Det Europæiske Råds hensigt, annonceret i dets konklusioner af 16.-17. juni 2005 (2), om at gøre status over situationen i første halvdel af 2006, hvorfor det haster med at tilskynde til den bredest mulige debat i EU og medlemsstaterne, herunder i det organiserede civilsamfund; |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Råds hensigt, annonceret i dets konklusioner af 16.-17. juni 2005 (2), om at gøre status over situationen i første halvdel af 2006, hvorfor det haster med at tilskynde til den bredest mulige debat i EU og medlemsstaterne, herunder i det organiserede civilsamfund;

har udvalget, for at medvirke til at skabe størst mulig debat med det formål at støtte deltagelsesdemokratiet på lokalt, regionalt, nationalt og EU-niveau, besluttet i denne udtalelse at begrænse sig til nogle få operationelle henstillinger for derigennem selv at sætte gang i denne debat og styrke sin egen rolle som forbindelsesled mellem EU og det organiserede civilsamfund.

Udvalget bifalder Kommissionens initiativ med at fremlægge denne »Plan D«-meddelelse. Udvalget mener imidlertid, at selv om planens mål nødvendigvis må være ambitiøse, kan man sætte spørgsmålstegn ved forslagenes reelle gennemslagskraft, især da det ikke konkret nævnes, hvordan de forslåede foranstaltninger skal gennemføres. Udvalget ser derfor frem til senere at studere de konkrete forslag, Kommissionen forventes at fremlægge. For sit eget vedkommende erklærer udvalget, at det ønsker at medvirke til at gøre Kommissionens forslag mere operationelle, især vedrørende det organiserede civilsamfunds inddragelse.

3.   Henstillinger

| 3.1 | På baggrund af et vellykket pilotforsøg vil udvalget sætte ind på at få sine medlemmer til at gøre almen brug af det »elektroniske visitkort«-system med særligt tilrettelagte nyhedsbreve, der udsendes til personlige forsendelseslister, så udvalgsmedlemmernes funktion som bindeled styrkes. |
| --- | --- |

3.1

På baggrund af et vellykket pilotforsøg vil udvalget sætte ind på at få sine medlemmer til at gøre almen brug af det »elektroniske visitkort«-system med særligt tilrettelagte nyhedsbreve, der udsendes til personlige forsendelseslister, så udvalgsmedlemmernes funktion som bindeled styrkes.

| 3.2 | På baggrund af de vellykkede interessentfora i Bruxelles i april og november 2005 om henholdsvis bæredygtig udvikling og »mindskelse af kløften« og især i lyset af de gode erfaringer med at bruge en særlig tilrettelagt udgave af »Open Space«-metoden vil udvalget bistå sine medlemmer og de nationale økonomiske og sociale råd med at afholde tilsvarende interessentfora på medlemsstatsniveau. Udvalget kan bistå ved at:






  — | inddrage sine forskellige netværk af medlemmer og deres organisationer og derved udnytte deres potentielle multiplikator-virkninger, |
| --- | --- | --- |

3.2

På baggrund af de vellykkede interessentfora i Bruxelles i april og november 2005 om henholdsvis bæredygtig udvikling og »mindskelse af kløften« og især i lyset af de gode erfaringer med at bruge en særlig tilrettelagt udgave af »Open Space«-metoden vil udvalget bistå sine medlemmer og de nationale økonomiske og sociale råd med at afholde tilsvarende interessentfora på medlemsstatsniveau. Udvalget kan bistå ved at:

—

inddrage sine forskellige netværk af medlemmer og deres organisationer og derved udnytte deres potentielle multiplikator-virkninger,

| — | yde ekspertise om »Open Space«-styring, |
| --- | --- |

—

yde ekspertise om »Open Space«-styring,

| — | udarbejde en manual, baseret på udvalgets hidtidige erfaringer, om hvordan sådanne fora bedst kan tilrettelægges, |
| --- | --- |

—

udarbejde en manual, baseret på udvalgets hidtidige erfaringer, om hvordan sådanne fora bedst kan tilrettelægges,

| — | søge at inddrage institutioner, især Kommissionen, som både medarrangør og deltager. |
| --- | --- |

—

søge at inddrage institutioner, især Kommissionen, som både medarrangør og deltager.

Sådanne fora kan ikke alene løse EU's kommunikationsproblemer, men kan ligesom forbedrede høringsmekanismer give flere borgere mulighed for at deltage i den europæiske debat.

| 3.3 | På grundlag af henstillingerne i sin udtalelse til Europa-Parlamentet om tænkepausen vil udvalget vedblive med at anspore institutionerne til allerede nu at indføre forfatningstraktatens bestemmelser om deltagelsesdemokrati. EØSU vil især:






  — | opfordre Kommissionen til at fremsætte et eller flere forslag til nye måder og procedurer, hvorpå man kan forbedre inddragelsen af det organiserede civilsamfund i EU's politiske og lovgivningsmæssige arbejde i overensstemmelse med ånden i forfatningstraktatens artikel I-47, |
| --- | --- | --- |

3.3

På grundlag af henstillingerne i sin udtalelse til Europa-Parlamentet om tænkepausen vil udvalget vedblive med at anspore institutionerne til allerede nu at indføre forfatningstraktatens bestemmelser om deltagelsesdemokrati. EØSU vil især:

—

opfordre Kommissionen til at fremsætte et eller flere forslag til nye måder og procedurer, hvorpå man kan forbedre inddragelsen af det organiserede civilsamfund i EU's politiske og lovgivningsmæssige arbejde i overensstemmelse med ånden i forfatningstraktatens artikel I-47,

| — | anmode Kommissionen om at tage konkrete skridt til at øge den direkte inddragelse af borgerne i den politiske proces på EU-niveau ved at overveje at fremsætte et forslag om at gøre det europæiske borgerinitiativ, som er fastlagt i forfatningstraktatens artikel I-47, stk. 4, til lovgivning; |
| --- | --- |

—

anmode Kommissionen om at tage konkrete skridt til at øge den direkte inddragelse af borgerne i den politiske proces på EU-niveau ved at overveje at fremsætte et forslag om at gøre det europæiske borgerinitiativ, som er fastlagt i forfatningstraktatens artikel I-47, stk. 4, til lovgivning;

| — | opfordre Kommissionen til at overveje at fremsætte et forslag om en ægte kommunikationspolitik; |
| --- | --- |

—

opfordre Kommissionen til at overveje at fremsætte et forslag om en ægte kommunikationspolitik;

| — | imødese den fulde gennemførelse af og overholdelse af den nye samarbejdsprotokol mellem Kommissionen og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3), som indebærer »en kultur kendetegnet ved en udvidet dialog og et tættere samarbejde med det organiserede civilsamfund og dets repræsentanter om udarbejdelsen og gennemførelsen af EU's politikker og beslutninger«. |
| --- | --- |

—

imødese den fulde gennemførelse af og overholdelse af den nye samarbejdsprotokol mellem Kommissionen og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3), som indebærer »en kultur kendetegnet ved en udvidet dialog og et tættere samarbejde med det organiserede civilsamfund og dets repræsentanter om udarbejdelsen og gennemførelsen af EU's politikker og beslutninger«.

| 3.4 | I tråd med ånden i Kommissionens »Plan D« opfordres Kommissionen og især dens repræsentationer i medlemsstaterne til fuldt ud at inddrage udvalgets medlemmer i alle initiativer, der skal fremme debatten på medlemsstatsniveau, hvilket vil garantere, at det organiserede civilsamfunds synspunkter bliver hørt på en mere systematisk og hensigtsmæssig måde. |
| --- | --- |

3.4

I tråd med ånden i Kommissionens »Plan D« opfordres Kommissionen og især dens repræsentationer i medlemsstaterne til fuldt ud at inddrage udvalgets medlemmer i alle initiativer, der skal fremme debatten på medlemsstatsniveau, hvilket vil garantere, at det organiserede civilsamfunds synspunkter bliver hørt på en mere systematisk og hensigtsmæssig måde.

| 3.5 | I den forbindelse noteres de forskellige særforanstaltninger, som foreslås af Kommissionen for at stimulere en bredere offentlig debat og fremme borgernes deltagelse i den demokratiske proces, og Kommissionen opfordres til fuldt ud at inddrage udvalget og dets medlemmer, især når det organiserede civilsamfunds røst skal høres. |
| --- | --- |

3.5

I den forbindelse noteres de forskellige særforanstaltninger, som foreslås af Kommissionen for at stimulere en bredere offentlig debat og fremme borgernes deltagelse i den demokratiske proces, og Kommissionen opfordres til fuldt ud at inddrage udvalget og dets medlemmer, især når det organiserede civilsamfunds røst skal høres.

| 3.6 | I den forbindelse noterer udvalget også meddelelsens 5. del om finansiering og især Kommissionens synspunkt, »at de resterende midler skal bruges til at støtte initiativer fra medlemsstaterne og civilsamfundet«. Som nærmere beskrevet ovenfor er udvalget rede til at decentralisere sit vellykkede interessentforumformat og derfor klar til at gå sammen med Kommissionen om tilsvarende samarbejdsforanstaltninger i medlemsstaterne, bl.a. gennem fælles finansiering. |
| --- | --- |

3.6

I den forbindelse noterer udvalget også meddelelsens 5. del om finansiering og især Kommissionens synspunkt, »at de resterende midler skal bruges til at støtte initiativer fra medlemsstaterne og civilsamfundet«. Som nærmere beskrevet ovenfor er udvalget rede til at decentralisere sit vellykkede interessentforumformat og derfor klar til at gå sammen med Kommissionen om tilsvarende samarbejdsforanstaltninger i medlemsstaterne, bl.a. gennem fælles finansiering.

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  »Tænkepause: struktur, temaer og ramme for en evaluering af debatten om Den Europæiske Union«.

1

(2)  Ref. dok. 10255/1/05 rev. 1.

2

(3)  Undertegnet i Bruxelles den 7. november 2005. Teksten er tilgængelig på EØSU's hjemmeside.

3

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/94 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/94

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien«

(2006/C 65/18)

Det kommende østrigske formandskab besluttede den 22. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien«.

I henhold til forretningsordenens artikel 19, stk. 1, besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg at nedsætte et underudvalg til forberedelse af dette arbejde.

Underudvalget vedtog sit forslag til udtalelse den 9. november 2005 med Jan Olsson som ordfører og Eva Belabed og Joost van Iersel som medordførere.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 127 stemmer for, 1 imod og 8 hverken for eller imod:

Henstillinger og konklusioner

| 1. | EØSU foreslår, at medlemsstaterne og EU-institutionerne forpligter sig til efter 2010 at skabe et europæisk vidensrum, der er baseret på intensivt samarbejde inden for læring, innovation og forskning. Det vil være et vigtigt skridt i indsatsen for at relancere Lissabon-strategien og styrke den europæiske samfundsmodel og dermed også bringe EU tættere på sine borgere. |
| --- | --- |

1.

EØSU foreslår, at medlemsstaterne og EU-institutionerne forpligter sig til efter 2010 at skabe et europæisk vidensrum, der er baseret på intensivt samarbejde inden for læring, innovation og forskning. Det vil være et vigtigt skridt i indsatsen for at relancere Lissabon-strategien og styrke den europæiske samfundsmodel og dermed også bringe EU tættere på sine borgere.

| 2. | Skal Lissabon-strategien kunne relanceres, er det nødvendigt at mobilisere de offentlige myndigheder og det organiserede civilsamfund i hver enkelt land og få dem til at fastlægge vigtige prioriteter, foreslå og gennemføre initiativer på egen hånd eller i samarbejde med andre, hvilket også bør afspejles i det nationale reformprogram. |
| --- | --- |

2.

Skal Lissabon-strategien kunne relanceres, er det nødvendigt at mobilisere de offentlige myndigheder og det organiserede civilsamfund i hver enkelt land og få dem til at fastlægge vigtige prioriteter, foreslå og gennemføre initiativer på egen hånd eller i samarbejde med andre, hvilket også bør afspejles i det nationale reformprogram.

| 3. | Medlemsstaterne, Kommissionen, Europa-Parlamentet, de nationale parlamenter, erhvervslivet og de finansielle institutioner samt civilsamfundet skal forpligte sig til at skabe et europæisk vidensrum, der omfatter alle borgere, organisationer og virksomheder, og som er baseret på klart definerede mål, benchmarks og tidsplaner samt en klar ansvarsfordeling. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterne, Kommissionen, Europa-Parlamentet, de nationale parlamenter, erhvervslivet og de finansielle institutioner samt civilsamfundet skal forpligte sig til at skabe et europæisk vidensrum, der omfatter alle borgere, organisationer og virksomheder, og som er baseret på klart definerede mål, benchmarks og tidsplaner samt en klar ansvarsfordeling.

| 4. | Det indre marked er fortsat den vigtigste hjørnesten i integrationsprocessen, eftersom det fører til bedre økonomiske resultater, flere og bedre job, sociale fremskridt og bæredygtighed. Samspillet mellem det europæiske vidensrum og det indre marked vil give nye muligheder for vækst. Hindringer for det indre marked, som hæmmer overgangen til en videnbaseret økonomi, bør derfor fjernes hurtigst muligt. |
| --- | --- |

4.

Det indre marked er fortsat den vigtigste hjørnesten i integrationsprocessen, eftersom det fører til bedre økonomiske resultater, flere og bedre job, sociale fremskridt og bæredygtighed. Samspillet mellem det europæiske vidensrum og det indre marked vil give nye muligheder for vækst. Hindringer for det indre marked, som hæmmer overgangen til en videnbaseret økonomi, bør derfor fjernes hurtigst muligt.

| 5. | Alle borgere, sektorer og regioner bør tilskyndes til at deltage og have del i de fordele, der er knyttet til et videnbaseret samfund, som giver enestående muligheder for at bygge bro over eksisterende kløfter. |
| --- | --- |

5.

Alle borgere, sektorer og regioner bør tilskyndes til at deltage og have del i de fordele, der er knyttet til et videnbaseret samfund, som giver enestående muligheder for at bygge bro over eksisterende kløfter.

| 6. | Mobilitet er en måde, hvorpå man kan erhverve og udnytte kompetencer. Den fri bevægelighed for arbejdskraft, forskere og studerende bør fremmes og ledsages af ordentlige lønninger og arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

6.

Mobilitet er en måde, hvorpå man kan erhverve og udnytte kompetencer. Den fri bevægelighed for arbejdskraft, forskere og studerende bør fremmes og ledsages af ordentlige lønninger og arbejdsvilkår.

| 7. | EU, medlemsstaterne og regionerne bør omdirigere deres offentlige udgifter til vækstfremmende investeringer. Medlemsstaterne bør i samarbejde med private aktører og med støtte fra EU forpligte sig til at gennemføre et »nationalt program til fremme af viden«. |
| --- | --- |

7.

EU, medlemsstaterne og regionerne bør omdirigere deres offentlige udgifter til vækstfremmende investeringer. Medlemsstaterne bør i samarbejde med private aktører og med støtte fra EU forpligte sig til at gennemføre et »nationalt program til fremme af viden«.

| 8. | EØSU anbefaler, at man følger Kommissionens forslag vedrørende de finansielle overslag for støtte til forskning, innovation og læring 2007-2013. Det foreslåede syvende forskningsrammeprogram bør gennemføres fuldt ud og målrettes, således at det kan bidrage til den europæiske innovationskapacitet. |
| --- | --- |

8.

EØSU anbefaler, at man følger Kommissionens forslag vedrørende de finansielle overslag for støtte til forskning, innovation og læring 2007-2013. Det foreslåede syvende forskningsrammeprogram bør gennemføres fuldt ud og målrettes, således at det kan bidrage til den europæiske innovationskapacitet.

| 9. | EØSU opfordrer virksomheder, finansielle institutioner og private fonde til at øge deres investeringer i den videnbaserede økonomi og til, at man i den forbindelse indfører skattemæssige incitamenter. |
| --- | --- |

9.

EØSU opfordrer virksomheder, finansielle institutioner og private fonde til at øge deres investeringer i den videnbaserede økonomi og til, at man i den forbindelse indfører skattemæssige incitamenter.

| 10. | Kommissionen bør have flere beføjelser til at udstikke retningslinjer for politikkerne og overvåge fremskridt. Den bør aflægge årlig rapport om fremskridt, som skal tages op til debat i Rådet, Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter samt drøftes med de berørte aktører og borgerne. |
| --- | --- |

10.

Kommissionen bør have flere beføjelser til at udstikke retningslinjer for politikkerne og overvåge fremskridt. Den bør aflægge årlig rapport om fremskridt, som skal tages op til debat i Rådet, Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter samt drøftes med de berørte aktører og borgerne.

| 11. | EØSU foreslår, at man iværksætter en permanent og struktureret debat, der skal motivere beslutningstagere på alle niveauer og fremme dialogen med borgerne. |
| --- | --- |

11.

EØSU foreslår, at man iværksætter en permanent og struktureret debat, der skal motivere beslutningstagere på alle niveauer og fremme dialogen med borgerne.

| 12. | De nationale parlamenter og de økonomiske og sociale råd spiller en afgørende rolle og bør deltage i denne debat. De lokale og regionale aktører bør også inddrages. |
| --- | --- |

12.

De nationale parlamenter og de økonomiske og sociale råd spiller en afgørende rolle og bør deltage i denne debat. De lokale og regionale aktører bør også inddrages.

| 13. | Private aktører bør spille en aktiv rolle og tage ansvar gennem reelle bidrag og handlinger. En social og en civil dialog er vigtige instrumenter, når det drejer sig om at fremme livslang læring, innovation og teknologipolitikker. |
| --- | --- |

13.

Private aktører bør spille en aktiv rolle og tage ansvar gennem reelle bidrag og handlinger. En social og en civil dialog er vigtige instrumenter, når det drejer sig om at fremme livslang læring, innovation og teknologipolitikker.

| 14. | En sund makroøkonomisk politik, der sætter fokus på vækst og beskæftigelse, bør skabe gunstige betingelser for et videnbaseret samfund og lægge vægt på øget efterspørgsel efter nye teknologier. |
| --- | --- |

14.

En sund makroøkonomisk politik, der sætter fokus på vækst og beskæftigelse, bør skabe gunstige betingelser for et videnbaseret samfund og lægge vægt på øget efterspørgsel efter nye teknologier.

| 15. | Livslang læring er nøglen til vidensamfundet. EØSU understreger igen, at det er nødvendigt at gennemføre et charter for livslang læring på alle niveauer. Charteret bør understøttes af offentlige og private investeringer samt af strukturfondene. Beskæftigelsespolitikker og nye former for social beskyttelse bør skabe gunstige forudsætninger, for at arbejdstagerne kan deltage fuldt ud i livslang læring. Den danske flexicurity-model kan her tjene til inspiration. |
| --- | --- |

15.

Livslang læring er nøglen til vidensamfundet. EØSU understreger igen, at det er nødvendigt at gennemføre et charter for livslang læring på alle niveauer. Charteret bør understøttes af offentlige og private investeringer samt af strukturfondene. Beskæftigelsespolitikker og nye former for social beskyttelse bør skabe gunstige forudsætninger, for at arbejdstagerne kan deltage fuldt ud i livslang læring. Den danske flexicurity-model kan her tjene til inspiration.

| 16. | Høje ambitioner om at fremme sundhed, bæredygtig udvikling, infrastrukturer af høj kvalitet i by- og landområder, smarte transportløsninger, sikre og bedre arbejdspladser og kulturarv vil bane vej for nye teknologier og nye innovative produkter og tjenesteydelser og bør understøttes af sunde betingelser for innovation og jobskabelse i virksomhederne. |
| --- | --- |

16.

Høje ambitioner om at fremme sundhed, bæredygtig udvikling, infrastrukturer af høj kvalitet i by- og landområder, smarte transportløsninger, sikre og bedre arbejdspladser og kulturarv vil bane vej for nye teknologier og nye innovative produkter og tjenesteydelser og bør understøttes af sunde betingelser for innovation og jobskabelse i virksomhederne.

| 17. | Spredning af viden er et vigtigt element i politikker, der skal fremme innovation og konkurrenceevne. Der bør gøres en indsats for at udvikle industriområder, teknologiparker og andre innovative miljøer. |
| --- | --- |

17.

Spredning af viden er et vigtigt element i politikker, der skal fremme innovation og konkurrenceevne. Der bør gøres en indsats for at udvikle industriområder, teknologiparker og andre innovative miljøer.

1.   Indledning

| 1.1 | EØSU's udtalelse skal vise, hvordan det organiserede civilsamfund kan bidrage til det videnbaserede samfund. Der sættes fokus på den rolle, som arbejdsmarkedets parter og det øvrige organiserede civilsamfund kan spille i forbindelse med skabelsen af et »europæisk vidensrum«, der er en af de vigtigste punkter i Lissabon-strategien. Det understreges, at det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne har et ansvar med hensyn til at medvirke til opfyldelsen af dette mål. Udtalelsen vil blive understøttet af andre EØSU-udtalelser om relaterede emner og en sammenfattende rapport udarbejdet i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd. |
| --- | --- |

1.1

EØSU's udtalelse skal vise, hvordan det organiserede civilsamfund kan bidrage til det videnbaserede samfund. Der sættes fokus på den rolle, som arbejdsmarkedets parter og det øvrige organiserede civilsamfund kan spille i forbindelse med skabelsen af et »europæisk vidensrum«, der er en af de vigtigste punkter i Lissabon-strategien. Det understreges, at det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne har et ansvar med hensyn til at medvirke til opfyldelsen af dette mål. Udtalelsen vil blive understøttet af andre EØSU-udtalelser om relaterede emner og en sammenfattende rapport udarbejdet i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd.

2.   Baggrund og analyse

| 2.1 | Europa er et projekt lavet af mennesker for mennesker. Den nuværende udvikling har imidlertid skabt en kløft mellem Europa og dets borgere. Vores enestående samfundsmodel, der bygger på demokrati, en social og en civil dialog, en social markedsøkonomi og samhørighed, er samtidig truet af voksende global konkurrence, en aldrende befolkning og miljømæssigt pres. Forskellige opfattelser af, hvilken politisk kurs, der bør følges, er baggrunden for den nuværende krise i EU. For at tilliden til det europæiske projekt kan genoprettes, bør politikker først og fremmest sætte fornyet fokus på de oprindelige mål om økonomiske og sociale fremskridt og bedre arbejds- og levevilkår. Krisen er en vigtig anledning til nyorientering. |
| --- | --- |

2.1

Europa er et projekt lavet af mennesker for mennesker. Den nuværende udvikling har imidlertid skabt en kløft mellem Europa og dets borgere. Vores enestående samfundsmodel, der bygger på demokrati, en social og en civil dialog, en social markedsøkonomi og samhørighed, er samtidig truet af voksende global konkurrence, en aldrende befolkning og miljømæssigt pres. Forskellige opfattelser af, hvilken politisk kurs, der bør følges, er baggrunden for den nuværende krise i EU. For at tilliden til det europæiske projekt kan genoprettes, bør politikker først og fremmest sætte fornyet fokus på de oprindelige mål om økonomiske og sociale fremskridt og bedre arbejds- og levevilkår. Krisen er en vigtig anledning til nyorientering.

| 2.2 | Af afgørende betydning for en sådan nyorientering er politikker, som sigter mod at skabe bæredygtig vækst, flere og bedre job og større realindkomster gennem virkeliggørelsen af et vidensamfund, der er baseret på menneskelige ressourcer, læring, forskning og innovation.
  Virksomheder spiller en nøglerolle i forbindelse med denne nyorientering. De bør dirigere deres investeringer i overensstemmelse hermed, hvilket imidlertid forudsætter rammebetingelser, som øger deres muligheder for innovation, vækst og jobskabelse. |
| --- | --- |

2.2

Af afgørende betydning for en sådan nyorientering er politikker, som sigter mod at skabe bæredygtig vækst, flere og bedre job og større realindkomster gennem virkeliggørelsen af et vidensamfund, der er baseret på menneskelige ressourcer, læring, forskning og innovation.

Virksomheder spiller en nøglerolle i forbindelse med denne nyorientering. De bør dirigere deres investeringer i overensstemmelse hermed, hvilket imidlertid forudsætter rammebetingelser, som øger deres muligheder for innovation, vækst og jobskabelse.

| 2.3 | Vidensamfundet, der er baseret på ansvarlige private og offentlige aktører, bør føre til et mere sammenhængende samfund, hvor der lægges vægt på at bekæmpe alle former for uligheder. Social samhørighed er en forudsætning for, at der kan sikres en blidere overgang til det videnbaserede samfund. |
| --- | --- |

2.3

Vidensamfundet, der er baseret på ansvarlige private og offentlige aktører, bør føre til et mere sammenhængende samfund, hvor der lægges vægt på at bekæmpe alle former for uligheder. Social samhørighed er en forudsætning for, at der kan sikres en blidere overgang til det videnbaserede samfund.

| 2.4 | Udsigterne er ret så foruroligende (1). Der er sket et fald i erhvervsfinansieret forskning siden 2000. Den samlede F&U-indsats i EU er stagnerende og lever ikke op til målet om 3 %. Den ligger på 2 % sammenlignet med 2,7 % i USA og over 3 % i Japan. Hjerneflugten giver i høj grad anledning til bekymring. Store vækstøkonomier som f.eks. Kina er desuden ved at indhente EU, når det gælder forskningsudgifter.
  Den europæiske resultattavle for innovation viser, at Europa halter bagefter USA for 10 ud af 11 indikatorer. Dette er et resultat af USA's aktive politikker til støtte af forskning og innovation gennem bl.a. offentlige kontrakter, skattenedsættelser, garantier for venturekapitalfonde og lån til små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

2.4

Udsigterne er ret så foruroligende (1). Der er sket et fald i erhvervsfinansieret forskning siden 2000. Den samlede F&U-indsats i EU er stagnerende og lever ikke op til målet om 3 %. Den ligger på 2 % sammenlignet med 2,7 % i USA og over 3 % i Japan. Hjerneflugten giver i høj grad anledning til bekymring. Store vækstøkonomier som f.eks. Kina er desuden ved at indhente EU, når det gælder forskningsudgifter.

Den europæiske resultattavle for innovation viser, at Europa halter bagefter USA for 10 ud af 11 indikatorer. Dette er et resultat af USA's aktive politikker til støtte af forskning og innovation gennem bl.a. offentlige kontrakter, skattenedsættelser, garantier for venturekapitalfonde og lån til små og mellemstore virksomheder.

| 2.5 | For at der kan foretages en sammenligning mellem EU og USA, hvad angår forskningsudgifter og innovationsresultater, er det dog nødvendigt med en mere dybdegående analyse. Europa har en række styrkepositioner både på medlemsstats- og sektorniveau. Her kan eksempelvis nævnes det europæiske samarbejde inden for flyindustrien og Galileo-projektet, men også det faktum, at EU har flere ingeniørstuderende end USA. Skal Europa øge sin innovationskapacitet, er det nødvendigt med flere investeringer i livslang læring, yderligere 700 000 forskere, flere teknologicentre og –klynger, støtte til små og mellemstore virksomheder og bedre metoder til spredning af viden. |
| --- | --- |

2.5

For at der kan foretages en sammenligning mellem EU og USA, hvad angår forskningsudgifter og innovationsresultater, er det dog nødvendigt med en mere dybdegående analyse. Europa har en række styrkepositioner både på medlemsstats- og sektorniveau. Her kan eksempelvis nævnes det europæiske samarbejde inden for flyindustrien og Galileo-projektet, men også det faktum, at EU har flere ingeniørstuderende end USA. Skal Europa øge sin innovationskapacitet, er det nødvendigt med flere investeringer i livslang læring, yderligere 700 000 forskere, flere teknologicentre og –klynger, støtte til små og mellemstore virksomheder og bedre metoder til spredning af viden.

| 2.6 | Offentlige investeringer på uddannelsesområdet stiger ikke så hurtigt som de burde. PISA-undersøgelsen sætter fokus på nogle af manglerne ved uddannelsessystemet. Deltagelsen i voksenuddannelse er kun nået op på 65 % af målet for 2010. Antallet af unge, som forlader skolen for tidligt, ligger fortsat på samme niveau. Universitetsstuderende kan se frem til arbejdsløshed efter endt uddannelse. I 2015 vil det desuden være nødvendigt at ansætte over en million lærere til primær og sekundær uddannelse (2). Kommissionen kunne foretage en undersøgelse af grunduddannelsesområdet for at finde nøglen til succes i de lande, som klarede sig bedst i den internationale PISA-undersøgelse.
  Private og offentlige aktører bør erkende, at det er nødvendigt med en reform af hele uddannelsessystemet for at opnå bedre resultater og give den enkelte borger mulighed for at deltage aktivt i det videnbaserede samfund fra tidlig barndom til sen alderdom. De bør give deres fulde støtte til denne reform, som også kræver nye pædagogiske indfaldsvinkler og kvalificerede lærere. |
| --- | --- |

2.6

Offentlige investeringer på uddannelsesområdet stiger ikke så hurtigt som de burde. PISA-undersøgelsen sætter fokus på nogle af manglerne ved uddannelsessystemet. Deltagelsen i voksenuddannelse er kun nået op på 65 % af målet for 2010. Antallet af unge, som forlader skolen for tidligt, ligger fortsat på samme niveau. Universitetsstuderende kan se frem til arbejdsløshed efter endt uddannelse. I 2015 vil det desuden være nødvendigt at ansætte over en million lærere til primær og sekundær uddannelse (2). Kommissionen kunne foretage en undersøgelse af grunduddannelsesområdet for at finde nøglen til succes i de lande, som klarede sig bedst i den internationale PISA-undersøgelse.

Private og offentlige aktører bør erkende, at det er nødvendigt med en reform af hele uddannelsessystemet for at opnå bedre resultater og give den enkelte borger mulighed for at deltage aktivt i det videnbaserede samfund fra tidlig barndom til sen alderdom. De bør give deres fulde støtte til denne reform, som også kræver nye pædagogiske indfaldsvinkler og kvalificerede lærere.

| 2.7 | Overgangen til det videnbaserede samfund er i færd med at ændre arbejdets art og tilrettelæggelse samt virksomhedernes struktur. Et videnbaseret samfund og nye teknologier giver nye muligheder, men medfører også nye risici og hægter mange borgere af. Job omstruktureres, og opgaver omdefineres.
  Der er desuden fare for, at virksomhedssæder, forskning og produktion flyttes ud af Europa.
  Der bør skabes nye og bedre job ved at øge investeringerne i læring, innovation og teknologier. Skal der sættes en stopper for hjerneflugten, må der skabes nye attraktive beskæftigelsesmuligheder for dimittender i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

2.7

Overgangen til det videnbaserede samfund er i færd med at ændre arbejdets art og tilrettelæggelse samt virksomhedernes struktur. Et videnbaseret samfund og nye teknologier giver nye muligheder, men medfører også nye risici og hægter mange borgere af. Job omstruktureres, og opgaver omdefineres.

Der er desuden fare for, at virksomhedssæder, forskning og produktion flyttes ud af Europa.

Der bør skabes nye og bedre job ved at øge investeringerne i læring, innovation og teknologier. Skal der sættes en stopper for hjerneflugten, må der skabes nye attraktive beskæftigelsesmuligheder for dimittender i alle medlemsstater.

| 2.8 | Det videnbaserede samfund er et grundlæggende valg, når det drejer sig om at tage udfordringerne op, og det har indflydelse på mange områder af den politiske beslutningstagning. Et videnbaseret samfund forudsætter en overordnet og bred strategi. Fremskridt hen imod et videnbaseret samfund bør ses i et langtidsperspektiv, som rækker ud over 2010. Der bør føres en målrettet politik. |
| --- | --- |

2.8

Det videnbaserede samfund er et grundlæggende valg, når det drejer sig om at tage udfordringerne op, og det har indflydelse på mange områder af den politiske beslutningstagning. Et videnbaseret samfund forudsætter en overordnet og bred strategi. Fremskridt hen imod et videnbaseret samfund bør ses i et langtidsperspektiv, som rækker ud over 2010. Der bør føres en målrettet politik.

| 2.9 | Europas udfordring, men også mulighed, består i at øge det konkurrencemæssige forspring, som det har på globalt plan, ved at satse på sin evne til at udnytte arbejdstagernes knowhow og kreativitet, når det drejer sig om at producere produkter og tjenesteydelser med høj værditilvækst. Ressourcer bør omdirigeres til vækstfremmende teknologier og innovative systemer, og de vigtigste elementer i den europæiske økonomiske og sociale model bør i det omfang, det er nødvendigt, bevares og tilpasses set i en større sammenhæng med bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

2.9

Europas udfordring, men også mulighed, består i at øge det konkurrencemæssige forspring, som det har på globalt plan, ved at satse på sin evne til at udnytte arbejdstagernes knowhow og kreativitet, når det drejer sig om at producere produkter og tjenesteydelser med høj værditilvækst. Ressourcer bør omdirigeres til vækstfremmende teknologier og innovative systemer, og de vigtigste elementer i den europæiske økonomiske og sociale model bør i det omfang, det er nødvendigt, bevares og tilpasses set i en større sammenhæng med bæredygtig udvikling.

| 2.10 | Videnskabelse, -anvendelse og -spredning skal opfylde samfundets behov. Enhver skal kunne nyde godt af fordelene ved et videnbaseret samfund og er ansvarlig for at engagere sig i og bidrage til virkeliggørelsen af et videnbaseret samfund, hvis der ydes rimelig støtte. |
| --- | --- |

2.10

Videnskabelse, -anvendelse og -spredning skal opfylde samfundets behov. Enhver skal kunne nyde godt af fordelene ved et videnbaseret samfund og er ansvarlig for at engagere sig i og bidrage til virkeliggørelsen af et videnbaseret samfund, hvis der ydes rimelig støtte.

| 2.11 | At sætte borgerne i højsædet er ensbetydende med, at der sættes fokus på læring, forståelse, civilisation og kulturmønstre med henblik på at skabe et miljø, som fremmer viden i ordets bredeste forstand. Det handler om menneskers stræben efter viden, der ikke kun skal give en umiddelbar gevinst, men som også skal danne grundlag for en blanding af de teoretiske, sociale og praktiske færdigheder, som er nødvendige i fremtiden. |
| --- | --- |

2.11

At sætte borgerne i højsædet er ensbetydende med, at der sættes fokus på læring, forståelse, civilisation og kulturmønstre med henblik på at skabe et miljø, som fremmer viden i ordets bredeste forstand. Det handler om menneskers stræben efter viden, der ikke kun skal give en umiddelbar gevinst, men som også skal danne grundlag for en blanding af de teoretiske, sociale og praktiske færdigheder, som er nødvendige i fremtiden.

| 2.12 | Livslang læring er nøglen til det videnbaserede samfund. Livslang læring af høj kvalitet, der tager udgangspunkt i modeller, som gør almen og faglig uddannelse tilgængelig for alle, giver borgerne mulighed for at tænke nyt, konstant forbedre deres færdigheder og spille en aktiv rolle i samfundet, familien og nabolaget samt på arbejdspladsen. Livslang læring danner grundlag for innovation, arbejdskraftens mobilitet og produktivitetsvækst. Fremme af motivationen for at lære nyt kræver, at man allerede i de tidlige barneår fremmer videbegærligheden. |
| --- | --- |

2.12

Livslang læring er nøglen til det videnbaserede samfund. Livslang læring af høj kvalitet, der tager udgangspunkt i modeller, som gør almen og faglig uddannelse tilgængelig for alle, giver borgerne mulighed for at tænke nyt, konstant forbedre deres færdigheder og spille en aktiv rolle i samfundet, familien og nabolaget samt på arbejdspladsen. Livslang læring danner grundlag for innovation, arbejdskraftens mobilitet og produktivitetsvækst. Fremme af motivationen for at lære nyt kræver, at man allerede i de tidlige barneår fremmer videbegærligheden.

| 2.13 | Det er vigtigt at styrke og samordne de enkelte led i videnkæden. Trekanten af private og offentlige forskningsinstitutioner, universiteter og virksomheder (især små og mellemstore virksomheder) bør styrkes. Både nationale og grænseoverskridende udvekslinger af kvalificerede medarbejdere mellem erhvervslivet og universiteterne vil i høj grad kunne bidrage hertil. Grunduddannelse — fra børnepasningsordninger til gymnasial uddannelse — og livslang læring bør knyttes til universiteterne for at øge kvaliteten af undervisningen og lette opdateringen af viden. |
| --- | --- |

2.13

Det er vigtigt at styrke og samordne de enkelte led i videnkæden. Trekanten af private og offentlige forskningsinstitutioner, universiteter og virksomheder (især små og mellemstore virksomheder) bør styrkes. Både nationale og grænseoverskridende udvekslinger af kvalificerede medarbejdere mellem erhvervslivet og universiteterne vil i høj grad kunne bidrage hertil. Grunduddannelse — fra børnepasningsordninger til gymnasial uddannelse — og livslang læring bør knyttes til universiteterne for at øge kvaliteten af undervisningen og lette opdateringen af viden.

3.   Mangler ved Lissabon-strategien

| 3.1 | »Der er sket ubestridelige fremskridt i gennemførelsen af Lissabon-strategien, men der er samtidig klare mangler og forsinkelser,« rapporterede Det Europæiske Råd i marts 2005 (3). |
| --- | --- |

3.1

»Der er sket ubestridelige fremskridt i gennemførelsen af Lissabon-strategien, men der er samtidig klare mangler og forsinkelser,« rapporterede Det Europæiske Råd i marts 2005 (3).

| 3.2 | Der er mange grunde til disse mangler og forsinkelser. |
| --- | --- |

3.2

Der er mange grunde til disse mangler og forsinkelser.

| 3.2.1 | Strategien får kun ringe opbakning. Man bør ikke glemme, at Lissabon-strategien blev iværksat af Det Europæiske Råd uden en nærmere præcisering af Kommissionens rolle. Et grundlæggende problem er den manglende sammenhæng i en europæisk strategi, som først og fremmest skal gennemføres på nationalt niveau. Medlemsstaterne har dog ikke vist nogen reel vilje til at bakke op om de målsætninger og initiativer, som man er blevet enig om. Den åbne koordinationsmetode har ikke ført til de forventede resultater. Nationale handlingsplaner på områder som f.eks. beskæftigelse og social udstødelse er blevet konverteret til bureaukratiske aktivitetsrapporter, og strategien har kun delvist levet op til intentionerne. De forskellige politikområder er stadig fragmenterede. Der er alt for lidt støtte at hente i EU's budget. Der tages ikke hensyn til bedste praksis i andre medlemsstater. Medlemsstaterne tager heller ikke hensyn til de sociale og økonomiske virkninger, som deres politikker har i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

3.2.1

Strategien får kun ringe opbakning. Man bør ikke glemme, at Lissabon-strategien blev iværksat af Det Europæiske Råd uden en nærmere præcisering af Kommissionens rolle. Et grundlæggende problem er den manglende sammenhæng i en europæisk strategi, som først og fremmest skal gennemføres på nationalt niveau. Medlemsstaterne har dog ikke vist nogen reel vilje til at bakke op om de målsætninger og initiativer, som man er blevet enig om. Den åbne koordinationsmetode har ikke ført til de forventede resultater. Nationale handlingsplaner på områder som f.eks. beskæftigelse og social udstødelse er blevet konverteret til bureaukratiske aktivitetsrapporter, og strategien har kun delvist levet op til intentionerne. De forskellige politikområder er stadig fragmenterede. Der er alt for lidt støtte at hente i EU's budget. Der tages ikke hensyn til bedste praksis i andre medlemsstater. Medlemsstaterne tager heller ikke hensyn til de sociale og økonomiske virkninger, som deres politikker har i andre medlemsstater.

| 3.2.2 | Kommissionen spiller kun en mindre rolle i strategien. Kommissionen har ikke tilstrækkeligt med beføjelser til at kunne udstikke retningslinjer for politikker og overvåge fremskridt. Den åbne koordinationsmetode er f.eks. ikke udstyret med et varslingssystem, som kan udsende advarsler. |
| --- | --- |

3.2.2

Kommissionen spiller kun en mindre rolle i strategien. Kommissionen har ikke tilstrækkeligt med beføjelser til at kunne udstikke retningslinjer for politikker og overvåge fremskridt. Den åbne koordinationsmetode er f.eks. ikke udstyret med et varslingssystem, som kan udsende advarsler.

| 3.2.3 | Strategien er for abstrakt. Eftersom Lissabon-strategien i høj grad er blevet et projekt for bureaukrater og eksperter, er den ikke blevet en realitet, hverken i borgernes bevidsthed, medierne eller den politiske debat. Virkningerne af strategien er ikke synlige. Den offentlige mening skelner ikke mellem virkningerne af globaliseringen, EU's politikker og de nationale politikker på deres leve- og arbejdsvilkår. Det er nødvendigt at understrege de forskelle og indbyrdes forbindelser, som findes mellem de forskellige politiske niveauer, således at borgerne kan få et fuldstændigt og klarere billede af, hvad EU står for. |
| --- | --- |

3.2.3

Strategien er for abstrakt. Eftersom Lissabon-strategien i høj grad er blevet et projekt for bureaukrater og eksperter, er den ikke blevet en realitet, hverken i borgernes bevidsthed, medierne eller den politiske debat. Virkningerne af strategien er ikke synlige. Den offentlige mening skelner ikke mellem virkningerne af globaliseringen, EU's politikker og de nationale politikker på deres leve- og arbejdsvilkår. Det er nødvendigt at understrege de forskelle og indbyrdes forbindelser, som findes mellem de forskellige politiske niveauer, således at borgerne kan få et fuldstændigt og klarere billede af, hvad EU står for.

| 3.2.4 | Strategien er topstyret. Selv om der undertiden har været en rimelig konsultation, navnlig i medlemsstater med stærke traditioner for social og civil dialog, inddrages civilsamfundet stadig kun i alt for ringe grad. Dette er så afgjort tilfældet med den åbne koordinationsmetode inden for forskning og uddannelse. Konsultationen er ofte formel og begrænset til det nationale niveau, ligesom den heller ikke giver de berørte civilsamfundsorganisationer uanset niveau tilstrækkelige muligheder for at deltage. Arbejdsgivere, fagforeninger og andre aktører bør gøres mere bevidste om deres ansvar og rolle. Den ringe inddragelse er ligeledes ensbetydende med, at de iværksatte reformer kan forfejle deres mål og have negative sociale og økonomiske konsekvenser for de berørte aktører. EU er alt for optaget af strukturreformer, men mangler politikker, som sætter borgerne og deres organisationer i stand til at møde de udfordringer, som er forbundet med en verden i forandring. |
| --- | --- |

3.2.4

Strategien er topstyret. Selv om der undertiden har været en rimelig konsultation, navnlig i medlemsstater med stærke traditioner for social og civil dialog, inddrages civilsamfundet stadig kun i alt for ringe grad. Dette er så afgjort tilfældet med den åbne koordinationsmetode inden for forskning og uddannelse. Konsultationen er ofte formel og begrænset til det nationale niveau, ligesom den heller ikke giver de berørte civilsamfundsorganisationer uanset niveau tilstrækkelige muligheder for at deltage. Arbejdsgivere, fagforeninger og andre aktører bør gøres mere bevidste om deres ansvar og rolle. Den ringe inddragelse er ligeledes ensbetydende med, at de iværksatte reformer kan forfejle deres mål og have negative sociale og økonomiske konsekvenser for de berørte aktører. EU er alt for optaget af strukturreformer, men mangler politikker, som sætter borgerne og deres organisationer i stand til at møde de udfordringer, som er forbundet med en verden i forandring.

4.   Genlancering af Lissabon-strategien — Det Europæiske Råd i marts 2005

| 4.1. | Disse mangler og forsinkelser fik Det Europæiske Råd til at genlancere Lissabon-strategien og prioritere vækst og beskæftigelse. »EU bør skabe et nyt grundlag for konkurrenceevnen, forøge både vækstpotentialet og produktiviteten og styrke den sociale samhørighed ved først og fremmest at satse på viden, innovation og udnyttelse af den menneskelige kapital«
   (4). Det Europæiske Råd fandt endvidere,
  at der bør »opmuntres til reel dialog mellem de involverede offentlige og private parter i videnssamfundet« (5).
  Det Europæiske Råd opstillede en række klart definerede mål og foreslog adskillige initiativer, som skal fremme viden og innovation (6), og udstak 24 integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008 med angivelse af tre reformområder: det makroøkonomiske og det mikroøkonomiske område samt beskæftigelse (7). |
| --- | --- |

4.1.

Disse mangler og forsinkelser fik Det Europæiske Råd til at genlancere Lissabon-strategien og prioritere vækst og beskæftigelse. »EU bør skabe et nyt grundlag for konkurrenceevnen, forøge både vækstpotentialet og produktiviteten og styrke den sociale samhørighed ved først og fremmest at satse på viden, innovation og udnyttelse af den menneskelige kapital«
   (4). Det Europæiske Råd fandt endvidere,

at der bør »opmuntres til reel dialog mellem de involverede offentlige og private parter i videnssamfundet« (5).

Det Europæiske Råd opstillede en række klart definerede mål og foreslog adskillige initiativer, som skal fremme viden og innovation (6), og udstak 24 integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008 med angivelse af tre reformområder: det makroøkonomiske og det mikroøkonomiske område samt beskæftigelse (7).

| 4.2. | For at få sat mest mulig skub i Lissabon-strategien slog Det Europæiske Råd til lyd for en bedre styring på baggrund af en øget inddragelse af medlemsstaterne (8).
  Medlemsstaterne blev pålagt inden den 15. oktober at fastlægge nationale reformprogrammer i samråd med alle berørte aktører for at indkredse de vigtigste indsatsområder. Der bør sættes fokus på de vigtigste aktørers bidrag og ansvarsområder. Forandringer i den politiske situation i nogle lande har imidlertid medført forsinkelser. Den åbne koordinationsmetode vil blive anvendt på visse områder. |
| --- | --- |

4.2.

For at få sat mest mulig skub i Lissabon-strategien slog Det Europæiske Råd til lyd for en bedre styring på baggrund af en øget inddragelse af medlemsstaterne (8).

Medlemsstaterne blev pålagt inden den 15. oktober at fastlægge nationale reformprogrammer i samråd med alle berørte aktører for at indkredse de vigtigste indsatsområder. Der bør sættes fokus på de vigtigste aktørers bidrag og ansvarsområder. Forandringer i den politiske situation i nogle lande har imidlertid medført forsinkelser. Den åbne koordinationsmetode vil blive anvendt på visse områder.

5.   Et europæisk vidensrum

| 5.1 | EØSU foreslår et europæisk vidensrum, som medlemsstaterne og EU-institutionerne skal forpligte sig til at skabe efter 2010 med henblik på at nå Lissabon-målene gennem øget europæisk samarbejde inden for læring, innovation og forskning. Forslaget fik opbakning fra de nationale økonomiske og sociale råd i Luxembourg-erklæringen (9). |
| --- | --- |

5.1

EØSU foreslår et europæisk vidensrum, som medlemsstaterne og EU-institutionerne skal forpligte sig til at skabe efter 2010 med henblik på at nå Lissabon-målene gennem øget europæisk samarbejde inden for læring, innovation og forskning. Forslaget fik opbakning fra de nationale økonomiske og sociale råd i Luxembourg-erklæringen (9).

| 5.2 | Samarbejdet bør bygge på klart definerede mål suppleret med passende lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger. Det vil være vigtigt at udvikle effektive systemer til overførsel af viden og udnyttelse af bedste praksis. |
| --- | --- |

5.2

Samarbejdet bør bygge på klart definerede mål suppleret med passende lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger. Det vil være vigtigt at udvikle effektive systemer til overførsel af viden og udnyttelse af bedste praksis.

| 5.3 | EØSU erkender, at det forfatningsmæssige grundlag for det europæiske vidensrum ikke er det samme som for den fælles landbrugspolitik, den økonomiske og monetære union og det indre marked. For at der kan gøres fremskridt, bør alle relevante traktatbestemmelser imidlertid udnyttes fuldt ud. Medlemsstaterne bør kompensere for manglen på forfatningsmæssigt grundlag ved at vise politisk vilje og iværksætte fælles europæiske politikker gennem et bedre og mere effektivt samarbejde med henblik på at virkeliggøre det europæiske vidensrum. Kommissionen bør spille en større rolle, således at den kan vise vejen i denne proces. |
| --- | --- |

5.3

EØSU erkender, at det forfatningsmæssige grundlag for det europæiske vidensrum ikke er det samme som for den fælles landbrugspolitik, den økonomiske og monetære union og det indre marked. For at der kan gøres fremskridt, bør alle relevante traktatbestemmelser imidlertid udnyttes fuldt ud. Medlemsstaterne bør kompensere for manglen på forfatningsmæssigt grundlag ved at vise politisk vilje og iværksætte fælles europæiske politikker gennem et bedre og mere effektivt samarbejde med henblik på at virkeliggøre det europæiske vidensrum. Kommissionen bør spille en større rolle, således at den kan vise vejen i denne proces.

| 5.4 | Civilsamfundsorganisationerne i medlemsstaterne er også ansvarlige for, at der gøres fremskridt hen imod et europæisk vidensrum. De vigtigste private aktører i de enkelte lande bør mobiliseres. De vil herved kunne være drivkræfter i den »ægte dialog«, som Det Europæiske Råd anmodede om, og vil delvis kunne kompensere for manglen på politisk vilje. De bør fastlægge de vigtigste prioriteter samt foreslå og iværksætte initiativer på egen hånd eller i samarbejde med offentlige myndigheder. Man bør desuden se nærmere på spørgsmålet om finansielle midler. Arbejdsmarkedets parter bør forsøge at indgå aftaler til fremme af et videnbaseret samfund. Andre områder af det organiserede civilsamfund, inklusive videregående uddannelse og forskning, bør yde et tilsvarende bidrag og udarbejde deres egne platforme for reform. |
| --- | --- |

5.4

Civilsamfundsorganisationerne i medlemsstaterne er også ansvarlige for, at der gøres fremskridt hen imod et europæisk vidensrum. De vigtigste private aktører i de enkelte lande bør mobiliseres. De vil herved kunne være drivkræfter i den »ægte dialog«, som Det Europæiske Råd anmodede om, og vil delvis kunne kompensere for manglen på politisk vilje. De bør fastlægge de vigtigste prioriteter samt foreslå og iværksætte initiativer på egen hånd eller i samarbejde med offentlige myndigheder. Man bør desuden se nærmere på spørgsmålet om finansielle midler. Arbejdsmarkedets parter bør forsøge at indgå aftaler til fremme af et videnbaseret samfund. Andre områder af det organiserede civilsamfund, inklusive videregående uddannelse og forskning, bør yde et tilsvarende bidrag og udarbejde deres egne platforme for reform.

| 5.5 | Det indre marked er fortsat hovedhjørnestenen i integrationsprocessen, eftersom det fører til bedre økonomiske resultater, sociale fremskridt og bæredygtighed. Samspillet mellem det europæiske vidensrum og det indre marked vil give nye muligheder for vækst. Foranstaltninger, der sigter mod at fremme læring, innovation og forskning, vil øge konkurrenceevnen. Et velfungerende indre marked giver mulighed for fri bevægelighed, ikke kun for varer, arbejdskraft, tjenesteydelser og kapital, men også for viden og idéer. |
| --- | --- |

5.5

Det indre marked er fortsat hovedhjørnestenen i integrationsprocessen, eftersom det fører til bedre økonomiske resultater, sociale fremskridt og bæredygtighed. Samspillet mellem det europæiske vidensrum og det indre marked vil give nye muligheder for vækst. Foranstaltninger, der sigter mod at fremme læring, innovation og forskning, vil øge konkurrenceevnen. Et velfungerende indre marked giver mulighed for fri bevægelighed, ikke kun for varer, arbejdskraft, tjenesteydelser og kapital, men også for viden og idéer.

| 5.5.1 | Visse resterende hindringer for det indre marked, som hæmmer overgangen til en videnbaseret økonomi bør derfor fjernes hurtigst muligt. Skal disse synergier og muligheder udnyttes, bør der foretages en tilpasning af lovgivningen om EF-patentet og ordningen for intellektuelle ejendomsrettigheder. |
| --- | --- |

5.5.1

Visse resterende hindringer for det indre marked, som hæmmer overgangen til en videnbaseret økonomi bør derfor fjernes hurtigst muligt. Skal disse synergier og muligheder udnyttes, bør der foretages en tilpasning af lovgivningen om EF-patentet og ordningen for intellektuelle ejendomsrettigheder.

| 5.5.2 | Der bør gøres en indsats for at fremme virksomhedernes og de øvrige aktørers investeringer i læring, innovation og forskning i forbindelse med bl.a. statsstøtteordninger og offentlige kontrakter og inden for rammerne af konkurrencereglerne. |
| --- | --- |

5.5.2

Der bør gøres en indsats for at fremme virksomhedernes og de øvrige aktørers investeringer i læring, innovation og forskning i forbindelse med bl.a. statsstøtteordninger og offentlige kontrakter og inden for rammerne af konkurrencereglerne.

| 5.5.3 | En moderne europæisk industripolitik, som er kendetegnet ved en sektorspecifik tilgang, er en væsentlig byggesten i et videnbaseret samfund, der skal samle ekspertise og skabe stabile og forudsigelige rammevilkår for industriens udvikling. |
| --- | --- |

5.5.3

En moderne europæisk industripolitik, som er kendetegnet ved en sektorspecifik tilgang, er en væsentlig byggesten i et videnbaseret samfund, der skal samle ekspertise og skabe stabile og forudsigelige rammevilkår for industriens udvikling.

| 5.5.4 | Det er også vigtigt at øge arbejdskraftens mobilitet generelt mellem medlemsstaterne og fremme den frie bevægelighed for forskere og studerende. Mobilitet er en naturlig måde, hvorpå man kan erhverve og overføre kompetencer, men bør ledsages af ordentlige lønninger og arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

5.5.4

Det er også vigtigt at øge arbejdskraftens mobilitet generelt mellem medlemsstaterne og fremme den frie bevægelighed for forskere og studerende. Mobilitet er en naturlig måde, hvorpå man kan erhverve og overføre kompetencer, men bør ledsages af ordentlige lønninger og arbejdsvilkår.

| 5.5.5 | Universiteter og erhvervsuddannelsesinstitutioner bør støtte et europæisk vidensrum ved at anlægge en europæisk indfaldsvinkel på deres aktiviteter. Eksisterende instrumenter for anerkendelse af kvalifikationer bør fremmes (10). |
| --- | --- |

5.5.5

Universiteter og erhvervsuddannelsesinstitutioner bør støtte et europæisk vidensrum ved at anlægge en europæisk indfaldsvinkel på deres aktiviteter. Eksisterende instrumenter for anerkendelse af kvalifikationer bør fremmes (10).

| 5.6 | Et europæisk vidensrum bygger på den enkeltes grundlæggende ret til at få del i de fordele, som er forbundet med forskning, nye teknologier, innovation og læring. Alle borgere, sektorer og regioner skal have mulighed for at deltage. Man bør lette adgangen til livslang læring, således at enhver kan deltage. Uddannelse og erhvervsuddannelse er vigtige forudsætninger for et videnbaseret samfund, og de bør som offentlige goder forvaltes af de offentlige myndigheder, således at alle kan få adgang hertil og have samme rettigheder og muligheder. |
| --- | --- |

5.6

Et europæisk vidensrum bygger på den enkeltes grundlæggende ret til at få del i de fordele, som er forbundet med forskning, nye teknologier, innovation og læring. Alle borgere, sektorer og regioner skal have mulighed for at deltage. Man bør lette adgangen til livslang læring, således at enhver kan deltage. Uddannelse og erhvervsuddannelse er vigtige forudsætninger for et videnbaseret samfund, og de bør som offentlige goder forvaltes af de offentlige myndigheder, således at alle kan få adgang hertil og have samme rettigheder og muligheder.

| 5.6.1 | Det videnbaserede samfund bør ikke være et projekt for en elite, som er overbevist om fordelene ved nye teknologier. Det bør i stedet ses som en del af et overordnet projekt og kombineres med andre politikker, der omfatter alle borgere. Det videnbaserede samfund kræver personlig udvikling, medborgerkundskab og livslang læring, som er tilpasset det 21. århundredes udfordringer. Det er en enestående mulighed for at bygge bro over eksisterende kløfter og fjerne eksisterende barrierer. Det er derfor vigtigt, at nye teknologier også gøres tilgængelige for ugunstigt stillede grupper som f.eks. indvandrere og handicappede. Der bør således i højere grad skabes nye teknologier og innovationer via brugerinitiativer og -efterspørgsel. |
| --- | --- |

5.6.1

Det videnbaserede samfund bør ikke være et projekt for en elite, som er overbevist om fordelene ved nye teknologier. Det bør i stedet ses som en del af et overordnet projekt og kombineres med andre politikker, der omfatter alle borgere. Det videnbaserede samfund kræver personlig udvikling, medborgerkundskab og livslang læring, som er tilpasset det 21. århundredes udfordringer. Det er en enestående mulighed for at bygge bro over eksisterende kløfter og fjerne eksisterende barrierer. Det er derfor vigtigt, at nye teknologier også gøres tilgængelige for ugunstigt stillede grupper som f.eks. indvandrere og handicappede. Der bør således i højere grad skabes nye teknologier og innovationer via brugerinitiativer og -efterspørgsel.

| 5.6.2 | Grunduddannelse af høj kvalitet er et grundlæggende element. Det er vigtigt, at alle tilegner sig basiskundskaberne, hvis målet om uddannelse for alle skal kunne nås. Denne proces bør understøttes af børnepasningsordninger af god kvalitet, som giver børn uanset social baggrund de samme læringsmuligheder på et tidligt tidspunkt i livet. |
| --- | --- |

5.6.2

Grunduddannelse af høj kvalitet er et grundlæggende element. Det er vigtigt, at alle tilegner sig basiskundskaberne, hvis målet om uddannelse for alle skal kunne nås. Denne proces bør understøttes af børnepasningsordninger af god kvalitet, som giver børn uanset social baggrund de samme læringsmuligheder på et tidligt tidspunkt i livet.

6.   Virkeliggørelsen af et videnbaseret samfund kræver flere midler

| 6.1 | Virkeliggørelsen af det europæiske vidensrum kræver, at EU, medlemsstaterne og regionerne drejer de offentlige udgifter om mod vækstfremmende investeringer i læring, innovation og forskning. EØSU foreslår, at medlemsstaterne i samarbejde med private aktører forpligter sig til at gennemføre et »nationalt program til fremme af viden« med det mål at fremme investeringer i videninfrastruktur og læringsfaciliteter for alle. |
| --- | --- |

6.1

Virkeliggørelsen af det europæiske vidensrum kræver, at EU, medlemsstaterne og regionerne drejer de offentlige udgifter om mod vækstfremmende investeringer i læring, innovation og forskning. EØSU foreslår, at medlemsstaterne i samarbejde med private aktører forpligter sig til at gennemføre et »nationalt program til fremme af viden« med det mål at fremme investeringer i videninfrastruktur og læringsfaciliteter for alle.

| 6.2 | Medlemsstaterne og regionerne vil i den forbindelse kunne modtage EU-støtte fra strukturfondene og Samhørighedsfonden. Det syvende rammeprogram for forskning og udvikling spiller ligeledes en vigtig rolle. Programmet for konkurrenceevne og innovation, programmet for livslang læring samt Progress-programmet er vigtige støtteprogrammer. |
| --- | --- |

6.2

Medlemsstaterne og regionerne vil i den forbindelse kunne modtage EU-støtte fra strukturfondene og Samhørighedsfonden. Det syvende rammeprogram for forskning og udvikling spiller ligeledes en vigtig rolle. Programmet for konkurrenceevne og innovation, programmet for livslang læring samt Progress-programmet er vigtige støtteprogrammer.

| 6.3 | EØSU anbefaler, at man følger Kommissionens forslag vedrørende de finansielle overslag for støtte til forskning, innovation og læring 2007-2013. |
| --- | --- |

6.3

EØSU anbefaler, at man følger Kommissionens forslag vedrørende de finansielle overslag for støtte til forskning, innovation og læring 2007-2013.

| 6.4 | Det syvende rammeprogram for forskning og udvikling er en prøvesten. Kommissionen har foreslået en fordobling af ressourcerne til 72 mia. EUR. EØSU mener, at dette niveau bør opretholdes, da der ellers er fare for, at 3 %-målet for forskningsindsatsen ikke vil kunne nås. Hvis medlemsstaterne beslutter sig for at reducere de oprindeligt foreslåede EU-ressourcer, skal de kompensere herfor ved på nationalt plan at afsætte yderligere ressourcer. |
| --- | --- |

6.4

Det syvende rammeprogram for forskning og udvikling er en prøvesten. Kommissionen har foreslået en fordobling af ressourcerne til 72 mia. EUR. EØSU mener, at dette niveau bør opretholdes, da der ellers er fare for, at 3 %-målet for forskningsindsatsen ikke vil kunne nås. Hvis medlemsstaterne beslutter sig for at reducere de oprindeligt foreslåede EU-ressourcer, skal de kompensere herfor ved på nationalt plan at afsætte yderligere ressourcer.

| 6.5 | EØSU opfordrer virksomheder, finansielle institutioner og private fonde til at påtage sig deres del af ansvaret og øge deres investeringer i den videnbaserede økonomi. EØSU går ind for offentligt-private partnerskaber på europæisk, nationalt og regionalt niveau som en metode til finansiering af investeringer. EØSU foreslår, at man i EU indfører incitamenter i form af tilskud, skattelempelser og lånegarantier for at fremme F&U på betingelse af, at den opnåede viden gøres tilgængelig. Der bør især ydes økonomisk eller anden støtte til små og mellemstore virksomheder, herunder organisationer inden for den sociale økonomi, således at de kan deltage fuldt ud i det europæiske vidensrum. For at få borgerne og deres organisationer til at tage aktiv del, bør der ligeledes ydes passende støtte og gives incitamenter. |
| --- | --- |

6.5

EØSU opfordrer virksomheder, finansielle institutioner og private fonde til at påtage sig deres del af ansvaret og øge deres investeringer i den videnbaserede økonomi. EØSU går ind for offentligt-private partnerskaber på europæisk, nationalt og regionalt niveau som en metode til finansiering af investeringer. EØSU foreslår, at man i EU indfører incitamenter i form af tilskud, skattelempelser og lånegarantier for at fremme F&U på betingelse af, at den opnåede viden gøres tilgængelig. Der bør især ydes økonomisk eller anden støtte til små og mellemstore virksomheder, herunder organisationer inden for den sociale økonomi, således at de kan deltage fuldt ud i det europæiske vidensrum. For at få borgerne og deres organisationer til at tage aktiv del, bør der ligeledes ydes passende støtte og gives incitamenter.

7.   Bedre styreformer

| 7.1 | EØSU støtter konklusionerne fra topmødet om bedre styreformer, eftersom de imødekommer udvalgets gentagne krav om at inddrage medlemsstaternes regeringer og alle berørte aktører på regionalt og nationalt niveau, herunder parlamentariske organer. EØSU forventer, at de nationale reformprogrammer vil blive udarbejdet i samråd med det organiserede civilsamfund, herunder de økonomiske og sociale råd i de lande, hvor disse findes. EØSU vil følge denne samrådsprocedure nøje. |
| --- | --- |

7.1

EØSU støtter konklusionerne fra topmødet om bedre styreformer, eftersom de imødekommer udvalgets gentagne krav om at inddrage medlemsstaternes regeringer og alle berørte aktører på regionalt og nationalt niveau, herunder parlamentariske organer. EØSU forventer, at de nationale reformprogrammer vil blive udarbejdet i samråd med det organiserede civilsamfund, herunder de økonomiske og sociale råd i de lande, hvor disse findes. EØSU vil følge denne samrådsprocedure nøje.

| 7.2 | De af Rådet vedtagne integrerede retningslinjer afspejler ikke rigtigt behovet for sammenhæng mellem reformområderne og forbliver fragmenterede. Det kan f.eks. nævnes, at ca. ti retningslinjer relaterer til det videnbaserede samfund. Rådet burde overveje en omformulering med henblik på at indarbejde forskellige politiske initiativer, der kan bidrage til skabelsen af et europæisk vidensrum. |
| --- | --- |

7.2

De af Rådet vedtagne integrerede retningslinjer afspejler ikke rigtigt behovet for sammenhæng mellem reformområderne og forbliver fragmenterede. Det kan f.eks. nævnes, at ca. ti retningslinjer relaterer til det videnbaserede samfund. Rådet burde overveje en omformulering med henblik på at indarbejde forskellige politiske initiativer, der kan bidrage til skabelsen af et europæisk vidensrum.

| 7.3 | EØSU understreger, at denne proces i høj grad forudsætter en effektiv forvaltning og gennemførelse. Dette kræver dels mål, benchmarks og tidsplaner, dels en klar ansvarsfordeling for at kunne udvikle, gennemføre og overvåge initiativer. |
| --- | --- |

7.3

EØSU understreger, at denne proces i høj grad forudsætter en effektiv forvaltning og gennemførelse. Dette kræver dels mål, benchmarks og tidsplaner, dels en klar ansvarsfordeling for at kunne udvikle, gennemføre og overvåge initiativer.

| 7.4 | Selv om ansvaret for Lissabon-strategien ligger hos medlemsstaterne, bør Kommissionen have øgede muligheder for at udstikke politiske retningslinjer, overvåge fremskridt og sende stærke påmindelser til lande, som ikke opfylder deres forpligtelser med hensyn til de nationale reformprogrammer, ved f.eks. at:






  — | samordne de relevante finansielle fællesskabsmidler, programmer og agenturer i et integreret EU-program for et europæisk vidensrum; |
| --- | --- | --- |

7.4

Selv om ansvaret for Lissabon-strategien ligger hos medlemsstaterne, bør Kommissionen have øgede muligheder for at udstikke politiske retningslinjer, overvåge fremskridt og sende stærke påmindelser til lande, som ikke opfylder deres forpligtelser med hensyn til de nationale reformprogrammer, ved f.eks. at:

—

samordne de relevante finansielle fællesskabsmidler, programmer og agenturer i et integreret EU-program for et europæisk vidensrum;

| — | revidere og, om nødvendigt, tilpasse de eksisterende resultattavler, så de måler fremskridt hen imod et europæisk vidensrum med særlig fokus på mål, frister og evaluering af den indsats, som gøres i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

—

revidere og, om nødvendigt, tilpasse de eksisterende resultattavler, så de måler fremskridt hen imod et europæisk vidensrum med særlig fokus på mål, frister og evaluering af den indsats, som gøres i medlemsstaterne;

| — | måle den reelle inddragelse af de berørte parter i udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer; |
| --- | --- |

—

måle den reelle inddragelse af de berørte parter i udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer;

| — | fastsætte rammer for konvergens med en præcis tidsplan og reel inddragelse af de berørte aktører i den åbne koordinationsmetode, navnlig på områderne forskning, uddannelse/erhvervsuddannelse og beskæftigelse; udvikle indikatorer, benchmarks og data, som afspejler borgernes ønsker og forventninger; |
| --- | --- |

—

fastsætte rammer for konvergens med en præcis tidsplan og reel inddragelse af de berørte aktører i den åbne koordinationsmetode, navnlig på områderne forskning, uddannelse/erhvervsuddannelse og beskæftigelse; udvikle indikatorer, benchmarks og data, som afspejler borgernes ønsker og forventninger;

| — | opsummere udviklingen hen imod et videnbaseret samfund i en årlig rapport. |
| --- | --- |

—

opsummere udviklingen hen imod et videnbaseret samfund i en årlig rapport.

| 7.5 | Rådet (konkurrence og beskæftigelse), Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter bør drøfte den årlige rapport og inddrage de relevante berørte aktører og offentligheden. |
| --- | --- |

7.5

Rådet (konkurrence og beskæftigelse), Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter bør drøfte den årlige rapport og inddrage de relevante berørte aktører og offentligheden.

| 7.6 | EØSU foreslår, at man iværksætter en permanent og struktureret debat, der skal motivere beslutningstagere på alle niveauer, og videreudvikler den offentlige dialog for herigennem at tage hensyn til borgernes ønsker og forventninger og således undgå voksende skepsis og mangel på engagement. Debatten bør ligeledes omfatte det lokale, regionale og europæiske niveau samt innovative metoder. Der bør ses nærmere på fremtidige udfordringer og strategiske valg. |
| --- | --- |

7.6

EØSU foreslår, at man iværksætter en permanent og struktureret debat, der skal motivere beslutningstagere på alle niveauer, og videreudvikler den offentlige dialog for herigennem at tage hensyn til borgernes ønsker og forventninger og således undgå voksende skepsis og mangel på engagement. Debatten bør ligeledes omfatte det lokale, regionale og europæiske niveau samt innovative metoder. Der bør ses nærmere på fremtidige udfordringer og strategiske valg.

| 7.7 | De nationale parlamenter spiller en afgørende rolle og bør inddrages. EØSU anbefaler også, at der arrangeres debatter om de nationale reformprogrammer i hver enkelt parlament forud for debatten i Rådet i løbet af den samme måned og, hvis muligt, i den samme uge. De nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer har også et ansvar i den forbindelse, og i lande, hvor sådanne råd ikke findes, bør arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer fremme debatten. |
| --- | --- |

7.7

De nationale parlamenter spiller en afgørende rolle og bør inddrages. EØSU anbefaler også, at der arrangeres debatter om de nationale reformprogrammer i hver enkelt parlament forud for debatten i Rådet i løbet af den samme måned og, hvis muligt, i den samme uge. De nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer har også et ansvar i den forbindelse, og i lande, hvor sådanne råd ikke findes, bør arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer fremme debatten.

| 7.8 | Innovation og læring er lokalt baseret. EØSU understreger, at det er nødvendigt at inddrage de lokale og regionale aktører i skabelsen af et europæisk vidensrum, og at disse bør påtage sig deres del af ansvaret for Lissabon-strategien. By- og storbyområder spiller især en vigtig rolle i den forbindelse, men alle andre områder bør dog også inddrages. EØSU støtter fuldt ud, at en af de tre prioriteter for den fremtidige samhørighedspolitik bliver at fremme innovation, iværksætterkultur og en videnbaseret økonomi. |
| --- | --- |

7.8

Innovation og læring er lokalt baseret. EØSU understreger, at det er nødvendigt at inddrage de lokale og regionale aktører i skabelsen af et europæisk vidensrum, og at disse bør påtage sig deres del af ansvaret for Lissabon-strategien. By- og storbyområder spiller især en vigtig rolle i den forbindelse, men alle andre områder bør dog også inddrages. EØSU støtter fuldt ud, at en af de tre prioriteter for den fremtidige samhørighedspolitik bliver at fremme innovation, iværksætterkultur og en videnbaseret økonomi.

8.   Inddragelse af det organiserede civilsamfund — hvordan de vigtigste aktører kan bidrage

| 8.1 | Det Europæiske Råd opfordrede EØSU til i fællesskab med de økonomiske og sociale råd og søsterorganisationer i medlemsstaterne at etablere et interaktivt netværk af civilsamfundsinitiativer, som skal fremme strategiens (11) gennemførelse. Denne proces er sat i gang. Samarbejde om denne udtalelse og den sammenfattende rapport er et vigtigt skridt i denne retning. Der vil blive sat fokus på bedste praksis og erfaring, når det drejer sig om det organiserede civilsamfunds deltagelse i initiativer og politikker, der skal fremme et videnbaseret samfund (12). |
| --- | --- |

8.1

Det Europæiske Råd opfordrede EØSU til i fællesskab med de økonomiske og sociale råd og søsterorganisationer i medlemsstaterne at etablere et interaktivt netværk af civilsamfundsinitiativer, som skal fremme strategiens (11) gennemførelse. Denne proces er sat i gang. Samarbejde om denne udtalelse og den sammenfattende rapport er et vigtigt skridt i denne retning. Der vil blive sat fokus på bedste praksis og erfaring, når det drejer sig om det organiserede civilsamfunds deltagelse i initiativer og politikker, der skal fremme et videnbaseret samfund (12).

| 8.2 | Der er et presserende behov for at fjerne EU's informationsunderskud i forhold til borgerne. Deres aspirationer og krav må sættes i brændpunktet. Det er nødvendigt med en moderne tilgang til kommunikation og bevidstgørelse, hvis man vil inddrage, motivere og om muligt overbevise offentligheden og få borgerne til at tage ansvar. Pressen og medierne bør ligeledes engagere sig mere i debatten om Europas fremtid. EØSU henviser i den forbindelse til Kommissionens handlingsplan, der er blevet foreslået af Margot Wallström, og som bygger på tre principper: »Listen, Communicate, Go Local« (13). Der bør følges op på konklusionerne fra det interessentforum, som EØSU arrangerede i samarbejde med Kommissionen den 7.-8. november 2005. |
| --- | --- |

8.2

Der er et presserende behov for at fjerne EU's informationsunderskud i forhold til borgerne. Deres aspirationer og krav må sættes i brændpunktet. Det er nødvendigt med en moderne tilgang til kommunikation og bevidstgørelse, hvis man vil inddrage, motivere og om muligt overbevise offentligheden og få borgerne til at tage ansvar. Pressen og medierne bør ligeledes engagere sig mere i debatten om Europas fremtid. EØSU henviser i den forbindelse til Kommissionens handlingsplan, der er blevet foreslået af Margot Wallström, og som bygger på tre principper: »Listen, Communicate, Go Local« (13). Der bør følges op på konklusionerne fra det interessentforum, som EØSU arrangerede i samarbejde med Kommissionen den 7.-8. november 2005.

| 8.3 | Inddragelse er også ensbetydende med, at private aktører skal spille en aktiv rolle og tage et ansvar gennem konkrete bidrag og handlinger. De offentlige myndigheder bør se positivt på og støtte privatbaserede initiativer, som bidrager til virkeliggørelsen af det europæiske vidensrum. |
| --- | --- |

8.3

Inddragelse er også ensbetydende med, at private aktører skal spille en aktiv rolle og tage et ansvar gennem konkrete bidrag og handlinger. De offentlige myndigheder bør se positivt på og støtte privatbaserede initiativer, som bidrager til virkeliggørelsen af det europæiske vidensrum.

| 8.4 | EØSU understreger det potentielle bidrag, som flere vigtige aktører vil kunne yde:






  — | Den sociale dialog er et vigtigt instrument, når det drejer sig om at skabe et videnbaseret samfund. Små og mellemstore virksomheder bør deltage i denne dialog. Livslang læring, innovation og supplerende social beskyttelse er nogle af de vigtige spørgsmål, som kan drøftes inden for rammerne af den sociale dialog. |
| --- | --- | --- |

8.4

EØSU understreger det potentielle bidrag, som flere vigtige aktører vil kunne yde:

—

Den sociale dialog er et vigtigt instrument, når det drejer sig om at skabe et videnbaseret samfund. Små og mellemstore virksomheder bør deltage i denne dialog. Livslang læring, innovation og supplerende social beskyttelse er nogle af de vigtige spørgsmål, som kan drøftes inden for rammerne af den sociale dialog.

| — | Arbejdsmarkedets parter har i mange medlemsstater ydet et vigtigt bidrag, navnlig gennem fælles erklæringer og kollektive aftaler om livslang læring. Det er imidlertid langt fra alle arbejdstagere, der er dækket af sådanne aftaler. Selv om initiativerne er meget forskellige, er der dog visse lighedspunkter som f.eks. alle arbejdstageres ret til at deltage i efter- og videreuddannelse og fastlæggelse af karriereudviklingsplaner og rammer for evaluering af kvalifikationer. Gennemførelsen på nationalt niveau af den rammeaftale, som blev indgået mellem de europæiske arbejdsmarkedspartere i 2002, bør tages op til evaluering. |
| --- | --- |

—

Arbejdsmarkedets parter har i mange medlemsstater ydet et vigtigt bidrag, navnlig gennem fælles erklæringer og kollektive aftaler om livslang læring. Det er imidlertid langt fra alle arbejdstagere, der er dækket af sådanne aftaler. Selv om initiativerne er meget forskellige, er der dog visse lighedspunkter som f.eks. alle arbejdstageres ret til at deltage i efter- og videreuddannelse og fastlæggelse af karriereudviklingsplaner og rammer for evaluering af kvalifikationer. Gennemførelsen på nationalt niveau af den rammeaftale, som blev indgået mellem de europæiske arbejdsmarkedspartere i 2002, bør tages op til evaluering.

| — | Kollektive forhandlinger kan rette op på de markedssvigt, som opstår, når virksomheder ikke investerer tilstrækkeligt i uddannelse (14). Gennem kollektive aftaler på sektorniveau og nationalt niveau kan der indføres lige vilkår, som giver virksomheder mulighed for også at øge investeringerne i uddannelse af mindre kvalificerede arbejdstagere. Ved at fordele finansieringen af investeringerne i menneskelige ressourcer har flere fået adgang til livslang læring. |
| --- | --- |

—

Kollektive forhandlinger kan rette op på de markedssvigt, som opstår, når virksomheder ikke investerer tilstrækkeligt i uddannelse (14). Gennem kollektive aftaler på sektorniveau og nationalt niveau kan der indføres lige vilkår, som giver virksomheder mulighed for også at øge investeringerne i uddannelse af mindre kvalificerede arbejdstagere. Ved at fordele finansieringen af investeringerne i menneskelige ressourcer har flere fået adgang til livslang læring.

| — | Virksomhederne spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at skabe flere og bedre job i det fælles europæiske vidensrum. De bør foregribe og håndtere forandringer ved at foretage strategiske investeringer i vidensfrembringelse og –anvendelse og åbent fremlægge deres initiativer inden for livslang læring, innovation og forskning samt omstrukturering som en del af deres sociale ansvar. |
| --- | --- |

—

Virksomhederne spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at skabe flere og bedre job i det fælles europæiske vidensrum. De bør foregribe og håndtere forandringer ved at foretage strategiske investeringer i vidensfrembringelse og –anvendelse og åbent fremlægge deres initiativer inden for livslang læring, innovation og forskning samt omstrukturering som en del af deres sociale ansvar.

| — | Finansielle institutioner og venturekapitalselskaber kan tilvejebringe privat egenkapital, venturekapital og finansielle ressourcer til innovative virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, og kan sammen med de offentlige myndigheder udvikle samlede støttepakker. De bør anvende de nye faciliteter, som tilbydes i programmet for konkurrenceevne og innovation (15), og af Den Europæiske Investeringsfond (EIF), samt finde nye finansielle løsninger. |
| --- | --- |

—

Finansielle institutioner og venturekapitalselskaber kan tilvejebringe privat egenkapital, venturekapital og finansielle ressourcer til innovative virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, og kan sammen med de offentlige myndigheder udvikle samlede støttepakker. De bør anvende de nye faciliteter, som tilbydes i programmet for konkurrenceevne og innovation (15), og af Den Europæiske Investeringsfond (EIF), samt finde nye finansielle løsninger.

| — | Organisationer inden for den sociale økonomi, som bygger på solidaritet, kan fremme både økonomiske og sociale innovationer, der sigter mod at øge beskæftigelsen og bekæmpe social udstødelse gennem integration af ugunstigt stillede grupper. |
| --- | --- |

—

Organisationer inden for den sociale økonomi, som bygger på solidaritet, kan fremme både økonomiske og sociale innovationer, der sigter mod at øge beskæftigelsen og bekæmpe social udstødelse gennem integration af ugunstigt stillede grupper.

| — | Ikke-formelle uddannelsesorganisationer uden for det offentlige uddannelsessystem som f.eks. organisationer, der drives af arbejdsmarkedets parter eller foreninger, har vist sig at være yderst effektive, når det gælder om at skabe og tilpasse strukturer og metoder til fremme af livslang læring, som skal gøre det muligt for alle grupper i samfundet at deltage i det videnbaserede samfund. |
| --- | --- |

—

Ikke-formelle uddannelsesorganisationer uden for det offentlige uddannelsessystem som f.eks. organisationer, der drives af arbejdsmarkedets parter eller foreninger, har vist sig at være yderst effektive, når det gælder om at skabe og tilpasse strukturer og metoder til fremme af livslang læring, som skal gøre det muligt for alle grupper i samfundet at deltage i det videnbaserede samfund.

| — | Forbrugerne kan fremme og stimulere innovationer og teknologier, som sigter mod at forbedre livskvaliteten under behørig hensyntagen til sociale og etiske konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Forbrugerne kan fremme og stimulere innovationer og teknologier, som sigter mod at forbedre livskvaliteten under behørig hensyntagen til sociale og etiske konsekvenser.

| — | Unge kan især høste fordele heraf, eftersom de er åbne over for ny viden og nye teknologier. De kan bidrage gennem ungdomspagten (16) inden for rammerne af Lissabon-strategien. Vigtige indsatsområder er skabelse af beskæftigelsesmuligheder for studerende på videregående uddannelser og foranstaltninger, som skal begrænse antallet af unge, der forlader skolen for tidligt. |
| --- | --- |

—

Unge kan især høste fordele heraf, eftersom de er åbne over for ny viden og nye teknologier. De kan bidrage gennem ungdomspagten (16) inden for rammerne af Lissabon-strategien. Vigtige indsatsområder er skabelse af beskæftigelsesmuligheder for studerende på videregående uddannelser og foranstaltninger, som skal begrænse antallet af unge, der forlader skolen for tidligt.

| — | Liberale erhverv og selvstændige arbejdstagere spiller også en vigtig rolle i det videnbaserede samfund gennem indførelse af adgangskvalifikationer og livslang læring på deres arbejdsområder. |
| --- | --- |

—

Liberale erhverv og selvstændige arbejdstagere spiller også en vigtig rolle i det videnbaserede samfund gennem indførelse af adgangskvalifikationer og livslang læring på deres arbejdsområder.

| — | Universiteterne og de højere læreanstalter bør deltage aktivt, eftersom de spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at gøre fremskridt hen imod et videnbaseret samfund. Det er vigtigt at fremme samarbejdet mellem erhvervslivet og universiteterne for at udnytte resultaterne af anvendt forskning og fremme studerendes mobilitet på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

—

Universiteterne og de højere læreanstalter bør deltage aktivt, eftersom de spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at gøre fremskridt hen imod et videnbaseret samfund. Det er vigtigt at fremme samarbejdet mellem erhvervslivet og universiteterne for at udnytte resultaterne af anvendt forskning og fremme studerendes mobilitet på tværs af grænserne.

| — | Forskningssamfundet kan i fællesskab med medlemsstaterne gøre forskning mere interessant som profession og involvere forskere i grænseoverskridende samarbejde i overensstemmelse med det europæiske charter for forskere og adfærdskodeksen for ansættelse af forskere, således at vil blive mere attraktivt at gøre karriere inden for forskning. |
| --- | --- |

—

Forskningssamfundet kan i fællesskab med medlemsstaterne gøre forskning mere interessant som profession og involvere forskere i grænseoverskridende samarbejde i overensstemmelse med det europæiske charter for forskere og adfærdskodeksen for ansættelse af forskere, således at vil blive mere attraktivt at gøre karriere inden for forskning.

9.   Fire forslag til prioriteringer

9.1   Positive makroøkonomiske rammer for det videnbaserede samfund

| 9.1.1 | Det Europæiske Råd gav på topmødet sin tilslutning til, at der indføres reformelementer i vækst- og stabilitetspagten. I henhold til denne reform er hensynet til makroøkonomisk stabilitet og overholdelse af reglerne fortsat helt centralt (17). En omlægning af de offentlige udgifter over mod F&U og innovation er imidlertid én af de relevante faktorer, som EU skal tage højde for i forbindelse med evalueringen af midlertidige offentlige underskud, der overstiger 3 %, eller når der fastlægges tilpasningsforløb. |
| --- | --- |

9.1.1

Det Europæiske Råd gav på topmødet sin tilslutning til, at der indføres reformelementer i vækst- og stabilitetspagten. I henhold til denne reform er hensynet til makroøkonomisk stabilitet og overholdelse af reglerne fortsat helt centralt (17). En omlægning af de offentlige udgifter over mod F&U og innovation er imidlertid én af de relevante faktorer, som EU skal tage højde for i forbindelse med evalueringen af midlertidige offentlige underskud, der overstiger 3 %, eller når der fastlægges tilpasningsforløb.

| 9.1.2 | Der er behov for økonomisk vækst og beskæftigelse, eftersom disse faktorer medvirker til opfyldelsen af de fleste andre politiske mål og afbøder virkningerne af reformerne. EU's nuværende politik sætter imidlertid ikke tilstrækkelig fokus på vækst og beskæftigelse. Det policy mix, som indgår i de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker, er ude af balance, eftersom det sigter på at opnå stabilitet på bekostning af vækst og hovedsagelig er centreret om foranstaltninger på udbudssiden. Der tages ikke hensyn til, at reformer, der øger vækstpotentialet, skal suppleres med foranstaltninger til fremme af en effektiv efterspørgsel. |
| --- | --- |

9.1.2

Der er behov for økonomisk vækst og beskæftigelse, eftersom disse faktorer medvirker til opfyldelsen af de fleste andre politiske mål og afbøder virkningerne af reformerne. EU's nuværende politik sætter imidlertid ikke tilstrækkelig fokus på vækst og beskæftigelse. Det policy mix, som indgår i de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker, er ude af balance, eftersom det sigter på at opnå stabilitet på bekostning af vækst og hovedsagelig er centreret om foranstaltninger på udbudssiden. Der tages ikke hensyn til, at reformer, der øger vækstpotentialet, skal suppleres med foranstaltninger til fremme af en effektiv efterspørgsel.

| 9.1.3 | Det er i den forbindelse også vigtigt nøjere at samordne medlemsstaternes økonomiske politikker, sammenkæde den makroøkonomiske dialog med trepartstopmødet for arbejdsmarkedets parter og indlede en dybdegående debat med ECB. |
| --- | --- |

9.1.3

Det er i den forbindelse også vigtigt nøjere at samordne medlemsstaternes økonomiske politikker, sammenkæde den makroøkonomiske dialog med trepartstopmødet for arbejdsmarkedets parter og indlede en dybdegående debat med ECB.

| 9.1.4 | Makroøkonomiske politikker, dvs. budget- og skattepolitikker, bør derfor fremme et videnbaseret samfund ved navnlig at prioritere efterspørgselsdrevne nye teknologier. |
| --- | --- |

9.1.4

Makroøkonomiske politikker, dvs. budget- og skattepolitikker, bør derfor fremme et videnbaseret samfund ved navnlig at prioritere efterspørgselsdrevne nye teknologier.

9.2   Rammer for og ressourcer til livslang læring

| 9.2.1 | Det blev fastslået på forårstopmødet, at »Livslang læring er en afgørende forudsætning for at nå Lissabon-målene« (18). |
| --- | --- |

9.2.1

Det blev fastslået på forårstopmødet, at »Livslang læring er en afgørende forudsætning for at nå Lissabon-målene« (18).

| 9.2.2 | Det skal bemærkes, at de lande, som klarer sig bedst på det økonomiske og sociale område, har den højeste procentdel af voksne under uddannelse, mens det modsatte er tilfældet for de lande, som klarer sig dårligst. Princippet om en »ny chance« bør anerkendes, og alle borgere, som har forpasset deres første chance for at tage en grunduddannelse, bør tilbydes en kontrakt. Denne idé kan udmønte sig i forskellige metoder som f.eks. et tilbud om uddannelse eller et uddannelsesklippekort, som skal give arbejdstagere mulighed for på et hvilket som helst tidspunkt i livet at erhverve grundlæggende kompetencer. |
| --- | --- |

9.2.2

Det skal bemærkes, at de lande, som klarer sig bedst på det økonomiske og sociale område, har den højeste procentdel af voksne under uddannelse, mens det modsatte er tilfældet for de lande, som klarer sig dårligst. Princippet om en »ny chance« bør anerkendes, og alle borgere, som har forpasset deres første chance for at tage en grunduddannelse, bør tilbydes en kontrakt. Denne idé kan udmønte sig i forskellige metoder som f.eks. et tilbud om uddannelse eller et uddannelsesklippekort, som skal give arbejdstagere mulighed for på et hvilket som helst tidspunkt i livet at erhverve grundlæggende kompetencer.

| 9.2.3 | Det er vigtigt, at konklusionerne fra topmødet bliver ført ud i livet. EØSU understreger på ny, at der er behov for et charter for livslang læring på europæisk niveau (19). EU og medlemsstaterne skal i fællesskab med de vigtigste aktører indkredse de vigtigste prioriteter og initiativer, herunder retsgrundlag og tilstrækkelige finansielle ressourcer for disse. Medlemsstaterne bør forpligte sig til at gennemføre chartret på alle niveauer gennem »pagter for livslang læring« eller lignende ordninger. Den offentlige og den private sektors rolle og ansvar bør defineres ud fra princippet om, at livslang læring er en tjenesteydelse af almen interesse. |
| --- | --- |

9.2.3

Det er vigtigt, at konklusionerne fra topmødet bliver ført ud i livet. EØSU understreger på ny, at der er behov for et charter for livslang læring på europæisk niveau (19). EU og medlemsstaterne skal i fællesskab med de vigtigste aktører indkredse de vigtigste prioriteter og initiativer, herunder retsgrundlag og tilstrækkelige finansielle ressourcer for disse. Medlemsstaterne bør forpligte sig til at gennemføre chartret på alle niveauer gennem »pagter for livslang læring« eller lignende ordninger. Den offentlige og den private sektors rolle og ansvar bør defineres ud fra princippet om, at livslang læring er en tjenesteydelse af almen interesse.

| 9.2.4 | Der er behov for betydelige investeringer i alle faser af livslang læring, også i den tidligste barndom. Medlemsstaterne bør blive enige om et kvantitativt mål — udtrykt som en procentdel — for investeringer i uddannelse, inklusive livslang læring. Uddannelsesregningen kan dog ikke betales alene over de offentlige budgetter, som bør suppleres med kollektive eller andre former for aftaler mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, af virksomhederne eller den enkelte, afhængigt af dennes muligheder. Private og offentlige aktører er ansvarlige for at mobilisere borgerne og sætte dem i stand til at deltage og tilpasse sig skiftende omstændigheder. |
| --- | --- |

9.2.4

Der er behov for betydelige investeringer i alle faser af livslang læring, også i den tidligste barndom. Medlemsstaterne bør blive enige om et kvantitativt mål — udtrykt som en procentdel — for investeringer i uddannelse, inklusive livslang læring. Uddannelsesregningen kan dog ikke betales alene over de offentlige budgetter, som bør suppleres med kollektive eller andre former for aftaler mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, af virksomhederne eller den enkelte, afhængigt af dennes muligheder. Private og offentlige aktører er ansvarlige for at mobilisere borgerne og sætte dem i stand til at deltage og tilpasse sig skiftende omstændigheder.

| 9.2.5 | EU og medlemsstaterne bør ligeledes blive enige om et minimumsniveau for de ressourcer, som skal afsættes til livslang læring under strukturfondene, f.eks. mindst en tredjedel af det samlede beløb (20). Fondene bør sætte fokus på og støtte »pagter for livslang læring«, som giver alle arbejdstagere bedre adgang til uddannelse, samt initiativer, der er skræddersyet til de dårligst stillede grupper. Hver enkelt medlemsstat skal vise, at det anvender midlerne fra den europæiske socialfond til at gennemføre det nationale reformprogram. |
| --- | --- |

9.2.5

EU og medlemsstaterne bør ligeledes blive enige om et minimumsniveau for de ressourcer, som skal afsættes til livslang læring under strukturfondene, f.eks. mindst en tredjedel af det samlede beløb (20). Fondene bør sætte fokus på og støtte »pagter for livslang læring«, som giver alle arbejdstagere bedre adgang til uddannelse, samt initiativer, der er skræddersyet til de dårligst stillede grupper. Hver enkelt medlemsstat skal vise, at det anvender midlerne fra den europæiske socialfond til at gennemføre det nationale reformprogram.

| 9.2.6 | På lokalt niveau kan der i et bredt partnerskab oprettes åbne uddannelsescentre, pagter for livslang læring eller lignende uddannelsesordninger. Universiteterne bør også spille en større rolle i forbindelse med livslang læring. |
| --- | --- |

9.2.6

På lokalt niveau kan der i et bredt partnerskab oprettes åbne uddannelsescentre, pagter for livslang læring eller lignende uddannelsesordninger. Universiteterne bør også spille en større rolle i forbindelse med livslang læring.

9.3   Brugervenlige innovations- og teknologipolitikker

| 9.3.1 | EØSU støtter på det kraftigste konklusionerne fra forårstopmødet om, at der bør presses på, for at det syvende rammeprogram bygger bro over den teknologiske kløft, og at medlemsstaterne udvikler omfattende innovationspolitikker, som skal understøttes af programmet for konkurrenceevne og innovation med henblik på at øge små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne. EØSU støtter ligeledes forslaget om en aktiv europæisk industripolitik, der er baseret på forskellige teknologiinitiativer (21). |
| --- | --- |

9.3.1

EØSU støtter på det kraftigste konklusionerne fra forårstopmødet om, at der bør presses på, for at det syvende rammeprogram bygger bro over den teknologiske kløft, og at medlemsstaterne udvikler omfattende innovationspolitikker, som skal understøttes af programmet for konkurrenceevne og innovation med henblik på at øge små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne. EØSU støtter ligeledes forslaget om en aktiv europæisk industripolitik, der er baseret på forskellige teknologiinitiativer (21).

| 9.3.2 | Der bør foretages en nøjere overvågning og evaluering af forskningsprogrammer for at sikre, at ressourcer målrettes mod udvikling af den europæiske innovationskapacitet. Innovation bør betragtes som altomfattende og ikke kun være centreret om processer, produkter og teknologi, men også om styring, bæredygtig udvikling og økonomiske løsninger på sociale problemstillinger med henblik på at styrke den europæiske samfundsmodel. Innovationer bør præge alle samfundsprocesser. Den sociale og den civile dialog er vigtige ledsageforanstaltninger, når det drejer sig om at fremme innovation. Inddragelse af arbejdstagere og andre aktører i udformningen af nye produkter og teknologier vil afbøde konsekvenserne af omstrukturering. |
| --- | --- |

9.3.2

Der bør foretages en nøjere overvågning og evaluering af forskningsprogrammer for at sikre, at ressourcer målrettes mod udvikling af den europæiske innovationskapacitet. Innovation bør betragtes som altomfattende og ikke kun være centreret om processer, produkter og teknologi, men også om styring, bæredygtig udvikling og økonomiske løsninger på sociale problemstillinger med henblik på at styrke den europæiske samfundsmodel. Innovationer bør præge alle samfundsprocesser. Den sociale og den civile dialog er vigtige ledsageforanstaltninger, når det drejer sig om at fremme innovation. Inddragelse af arbejdstagere og andre aktører i udformningen af nye produkter og teknologier vil afbøde konsekvenserne af omstrukturering.

| 9.3.3 | Høje ambitioner om at fremme sundhed, bæredygtig udvikling, infrastrukturer af høj kvalitet i by- og landområder, smarte transportløsninger, sikre og bedre arbejdspladser og kulturarv vil bane vej for nye teknologier og nye innovative produkter og tjenesteydelser. Nye teknologier og innovation kan herved fremme livs- og arbejdskvalitet og imødekomme både samfundets og markedets behov, samtidig med at de tager højde for samfundsmæssige og etiske konsekvenser. |
| --- | --- |

9.3.3

Høje ambitioner om at fremme sundhed, bæredygtig udvikling, infrastrukturer af høj kvalitet i by- og landområder, smarte transportløsninger, sikre og bedre arbejdspladser og kulturarv vil bane vej for nye teknologier og nye innovative produkter og tjenesteydelser. Nye teknologier og innovation kan herved fremme livs- og arbejdskvalitet og imødekomme både samfundets og markedets behov, samtidig med at de tager højde for samfundsmæssige og etiske konsekvenser.

| 9.3.4 | Europa bør sætte betydeligt mere fokus på teknologioverførsel, udnytte resultaterne af det syvende rammeprogram og fremme et innovationsvenligt marked med henblik på at øge konkurrenceevnen. Europæiske og nationale mekanismer til spredning af viden — det være sig forskningsresultater, nye teknologier, innovative systemer og læringsmetoder — bør prioriteres højt, og der bør afsættes flere ressourcer til dette formål. En ny generation af offentlig-private partnerskaber kan udvikles som model for øget spredning af viden. Der bør gøres en større indsats for, at teknologisk udvikling hurtigere omsættes til produkter og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

9.3.4

Europa bør sætte betydeligt mere fokus på teknologioverførsel, udnytte resultaterne af det syvende rammeprogram og fremme et innovationsvenligt marked med henblik på at øge konkurrenceevnen. Europæiske og nationale mekanismer til spredning af viden — det være sig forskningsresultater, nye teknologier, innovative systemer og læringsmetoder — bør prioriteres højt, og der bør afsættes flere ressourcer til dette formål. En ny generation af offentlig-private partnerskaber kan udvikles som model for øget spredning af viden. Der bør gøres en større indsats for, at teknologisk udvikling hurtigere omsættes til produkter og tjenesteydelser.

| 9.3.5 | EØSU ser gerne, at der føres en mere regelmæssig og systematisk dialog med de vigtigste aktører på alle niveauer med henblik på at videreføre og overvåge brugervenlige innovations- og teknologipolitikker. Kommissionen bør støtte en sådan tilgang ved at udstikke retningslinjer og henstillinger samt benchmarke bedste praksis. Det er i den forbindelse vigtigt at fremme industriregioner, teknologiparker og andre innovative miljøer. |
| --- | --- |

9.3.5

EØSU ser gerne, at der føres en mere regelmæssig og systematisk dialog med de vigtigste aktører på alle niveauer med henblik på at videreføre og overvåge brugervenlige innovations- og teknologipolitikker. Kommissionen bør støtte en sådan tilgang ved at udstikke retningslinjer og henstillinger samt benchmarke bedste praksis. Det er i den forbindelse vigtigt at fremme industriregioner, teknologiparker og andre innovative miljøer.

| 9.3.6 | Der bør gøres en særlig indsats for at inddrage små og mellemstore virksomheder og virksomheder i den sociale økonomi, imødekomme deres behov ved at give dem adgang til FTU og forskningstjenester og inddrage dem i FTU-aktiviteter. Små og mellemstore virksomheder spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at skabe regionale kompetenceklynger. Man bør ligeledes overveje at indføre foranstaltninger, som kan øge små og mellemstore virksomheders andel af det offentlige marked. Erfaringerne i USA med at yde støtte til nye små højteknologiske virksomheder kan her tjene som model. |
| --- | --- |

9.3.6

Der bør gøres en særlig indsats for at inddrage små og mellemstore virksomheder og virksomheder i den sociale økonomi, imødekomme deres behov ved at give dem adgang til FTU og forskningstjenester og inddrage dem i FTU-aktiviteter. Små og mellemstore virksomheder spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at skabe regionale kompetenceklynger. Man bør ligeledes overveje at indføre foranstaltninger, som kan øge små og mellemstore virksomheders andel af det offentlige marked. Erfaringerne i USA med at yde støtte til nye små højteknologiske virksomheder kan her tjene som model.

| 9.3.7 | De industribaserede teknologiplatforme, som blev lanceret i 2003 af diverse aktører med støtte fra Kommissionen, er på vej til at blive magtfulde aktører i EU's forskningspolitik og danne grundlag for dens industripolitik. EØSU opfordrer erhvervslivet til at reagere positivt på Kommissionens anmodning om at spille en mere aktiv rolle i teknologiplatformene. EØSU foreslår dog også, at platformene gøres tilgængelige for arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer, således at de også kan være med til at bestemme forskningsdagsordenen. |
| --- | --- |

9.3.7

De industribaserede teknologiplatforme, som blev lanceret i 2003 af diverse aktører med støtte fra Kommissionen, er på vej til at blive magtfulde aktører i EU's forskningspolitik og danne grundlag for dens industripolitik. EØSU opfordrer erhvervslivet til at reagere positivt på Kommissionens anmodning om at spille en mere aktiv rolle i teknologiplatformene. EØSU foreslår dog også, at platformene gøres tilgængelige for arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer, således at de også kan være med til at bestemme forskningsdagsordenen.

9.4   Social beskyttelse for at lette overgangen til det videnbaserede samfund

| 9.4.1 | Arbejdstagere skal have en stærk følelse af sikkerhed, hvis de skal anspores til at deltage aktivt i overgangen til et videnbaseret samfund. Fleksibilitet skal kobles sammen med aktive arbejdsmarkedspolitikker, som opmuntrer arbejdstagere til at deltage i livslang læring. Erfaringerne med flexicurity i Danmark kan her tjene til inspiration. |
| --- | --- |

9.4.1

Arbejdstagere skal have en stærk følelse af sikkerhed, hvis de skal anspores til at deltage aktivt i overgangen til et videnbaseret samfund. Fleksibilitet skal kobles sammen med aktive arbejdsmarkedspolitikker, som opmuntrer arbejdstagere til at deltage i livslang læring. Erfaringerne med flexicurity i Danmark kan her tjene til inspiration.

| 9.4.2 | Der bør findes nye former for social beskyttelse for at lette arbejdstagernes opkvalificering og erhvervsmæssige mobilitet samt deres valg mellem arbejde, uddannelse og familieliv, men også nye former for arbejdsorganisering og overgange mellem forskellige statusser. Man vil herved kunne undgå arbejdsmarkedskontrakter og –vilkår, som går ud over arbejdstageres rettigheder og har en negativ indflydelse på deres muligheder for at deltage i det videnbaserede samfund. |
| --- | --- |

9.4.2

Der bør findes nye former for social beskyttelse for at lette arbejdstagernes opkvalificering og erhvervsmæssige mobilitet samt deres valg mellem arbejde, uddannelse og familieliv, men også nye former for arbejdsorganisering og overgange mellem forskellige statusser. Man vil herved kunne undgå arbejdsmarkedskontrakter og –vilkår, som går ud over arbejdstageres rettigheder og har en negativ indflydelse på deres muligheder for at deltage i det videnbaserede samfund.

| 9.4.3 | Det foreslås i Wim Kok-rapporten (22), at beskæftigelsesforsikring og sociale beskyttelsesordninger skal støtte fleksibilitet ved at lette sådanne overgange gennem det enkelte individs livscyklus. Der kan f.eks. indføres nye former for arbejdslivsforsikring f.eks. ved at oprette personlige »læringskonti«, som delvis finansieres af sociale bidrag. |
| --- | --- |

9.4.3

Det foreslås i Wim Kok-rapporten (22), at beskæftigelsesforsikring og sociale beskyttelsesordninger skal støtte fleksibilitet ved at lette sådanne overgange gennem det enkelte individs livscyklus. Der kan f.eks. indføres nye former for arbejdslivsforsikring f.eks. ved at oprette personlige »læringskonti«, som delvis finansieres af sociale bidrag.

| 9.4.4 | EØSU foreslår, at Udvalget for Social Beskyttelse ser nærmere på dette spørgsmål, og at det bl.a. indkredser bedste praksis samt foreslår retningslinjer for sådanne nye former for beskyttelse. EØSU bidrager ligeledes med en udtalelse om flexicurity (23). |
| --- | --- |

9.4.4

EØSU foreslår, at Udvalget for Social Beskyttelse ser nærmere på dette spørgsmål, og at det bl.a. indkredser bedste praksis samt foreslår retningslinjer for sådanne nye former for beskyttelse. EØSU bidrager ligeledes med en udtalelse om flexicurity (23).

Bruxelles, den 14. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Den europæiske resultattavle for 2004 - En sammenlignende analyse af innovationsresultater, arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2004) 1475 af 19.11.2004.

1

(2)  »Fremskridt hen imod Lissabon-målsætningerne inden for almen og faglig uddannelse« (beretning fra 2005), arbejdspapir fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2005) 419 af 22.3.2005.

2

(3)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 4.

3

(4)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 5.

4

(5)  Idem, pkt. 10.

5

(6)  Idem, pkt. 20-28.

6

(7)  Jf. bilag.

7

(8)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 38-41.

8

(9)  Luxembourg-erklæringen afgivet af formændene for de økonomiske og sociale råd i EU og EØSU den 26. november 2004.

9

(10)  F.eks. EU-rammen for kvalifikationer, det europæiske meritoverførselssystem (ECTS) og det europæiske meritoverførselssystem inden for erhvervsuddannelse (ECVET).

10

(11)  Idem.

11

(12)  Der er oprettet et websted: http://www.esc.eu.int/lisbon_strategy/index_en.asp. Yderligere oplysninger om dette forslag kan findes i EØSU's udtalelse »Bedre gennemførelse af Lissabon-strategien«, pkt. 6.4.-6.9 (EUT C 120 af 20.5.2005, s. 79).

12

(13)  Handlingsplan om bedre kommunikation om Europa.

13

(14)  »Facing the Challenge«, rapport fra gruppen på højt plan under ledelse af Wim Kok, november 2004.

14

(15)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013), KOM(2005) 121 endelig af 6.4.2005.

15

(16)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 37 og bilag I.

16

(17)  EØSU er i færd med at udarbejde en udtalelse om »Styrkelse af den økonomiske forvaltning – Reform af stabilitets- og vækstpagten« (ECO/160).

17

(18)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 34.

18

(19)  EØSU's udtalelse »Bedre gennemførelse af Lissabon-strategien«, EUT C 120 af 20.5.2005, s. 79.

19

(20)  37 % af de samlede EU-strukturfondsmidler, som gik til Irland, blev brugt på investeringer i menneskelige ressourcer.

20

(21)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 22.-23. marts 2005, pkt. 13, 14 og 16.

21

(22)  Rapport fra gruppen på højt plan om den fremtidige socialpolitik i et udvidet EU, maj 2004.

22

(23)  Flexicurity på dansk (ECO/167), som foreligger i 2006.

23

Flexicurity på dansk

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/103 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/103

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til visse foranstaltninger, der skal forenkle momsopkrævningen og hjælpe med til at bekæmpe svig og unddragelse, og om ophævelse af visse beslutninger om at tillade fravigelser

KOM(2005) 89 endelig — 2005/0019 (CNS)

(2006/C 65/19)

Rådet besluttede den 14. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 93 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Viliam Páleník til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 15. december 2005, følgende udtalelse med 69 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | I marts 2005 fremlagde Kommissionen et forslag til Rådets direktiv (1) om ændring af sjette momsdirektiv (77/388/EØF) med henblik på at forenkle momsopkrævningen og bidrage til bekæmpelsen af svig og unddragelse. |
| --- | --- |

1.1

I marts 2005 fremlagde Kommissionen et forslag til Rådets direktiv (1) om ændring af sjette momsdirektiv (77/388/EØF) med henblik på at forenkle momsopkrævningen og bidrage til bekæmpelsen af svig og unddragelse.

| 1.2 | I medfør af artikel 27 i sjette momsdirektiv kan Rådet på Kommissionens anmodning give medlemsstaterne tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i sjette momsdirektiv, for at forenkle proceduren for afgiftsopkrævning eller for at bekæmpe momssvig. Denne bestemmelse anvendes hyppigt, og indtil nu har medlemsstaterne fået tilladelse til at anvende over 140 fravigelser. Kommissionen forventer, at antallet af fravigelser vil fortsætte med at vokse i fremtiden, som følge af de nye medlemsstater. |
| --- | --- |

1.2

I medfør af artikel 27 i sjette momsdirektiv kan Rådet på Kommissionens anmodning give medlemsstaterne tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i sjette momsdirektiv, for at forenkle proceduren for afgiftsopkrævning eller for at bekæmpe momssvig. Denne bestemmelse anvendes hyppigt, og indtil nu har medlemsstaterne fået tilladelse til at anvende over 140 fravigelser. Kommissionen forventer, at antallet af fravigelser vil fortsætte med at vokse i fremtiden, som følge af de nye medlemsstater.

2.   Kommissionens forslag — KOM(2005) 89 endelig

| 2.1 | Som en del af strategien til forbedring af momssystemet i det indre marked (2) har Kommissionen påtaget sig at rationalisere et stort antal særlige fravigelser. Mange af disse fravigelser har vist sig at være effektive, og er blevet anvendt af flere medlemsstater. Rådet undersøger ikke desto mindre anvendelsen af hver enkelt af disse særlige fravigelser, og processen er derfor meget langvarig. Kommissionen foreslår, at hyppigt anvendte fravigelser skal gøres tilgængelige for alle medlemsstater gennem en ændring af sjette momsdirektiv. |
| --- | --- |

2.1

Som en del af strategien til forbedring af momssystemet i det indre marked (2) har Kommissionen påtaget sig at rationalisere et stort antal særlige fravigelser. Mange af disse fravigelser har vist sig at være effektive, og er blevet anvendt af flere medlemsstater. Rådet undersøger ikke desto mindre anvendelsen af hver enkelt af disse særlige fravigelser, og processen er derfor meget langvarig. Kommissionen foreslår, at hyppigt anvendte fravigelser skal gøres tilgængelige for alle medlemsstater gennem en ændring af sjette momsdirektiv.

| 2.2 | Kommissionen foreslår at indsætte følgende foranstaltninger i sjette momsdirektiv:






  — | ændre reglerne om »gruppedannelse« og »overdragelse af going concerns« for at forhindre uretmæssige fordele eller ulemper for de berørte parter, |
| --- | --- | --- |

2.2

Kommissionen foreslår at indsætte følgende foranstaltninger i sjette momsdirektiv:

—

ændre reglerne om »gruppedannelse« og »overdragelse af going concerns« for at forhindre uretmæssige fordele eller ulemper for de berørte parter,

| — | forhindre momsunddragelse på investeringsguld, der efterfølgende benyttes som råmateriale til fremstilling af forbrugsgoder, |
| --- | --- |

—

forhindre momsunddragelse på investeringsguld, der efterfølgende benyttes som råmateriale til fremstilling af forbrugsgoder,

| — | nyansætte værdien i særlige tilfælde af beskatningsgrundlaget for varer eller tjenesteydelser på basis af deres normalværdi, |
| --- | --- |

—

nyansætte værdien i særlige tilfælde af beskatningsgrundlaget for varer eller tjenesteydelser på basis af deres normalværdi,

| — | afklare og præcisere de finansielle tjenesteydelsers status, |
| --- | --- |

—

afklare og præcisere de finansielle tjenesteydelsers status,

| — | tilpasse den omvendte afgiftsmekanisme i særlige sektorer. |
| --- | --- |

—

tilpasse den omvendte afgiftsmekanisme i særlige sektorer.

| 2.3 | I tilfælde af gruppedannelse af virksomheder og overdragelse af going concerns har Kommissionen mulighed for at styrke medlemsstaternes beføjelser på områder, der kan udnyttes til unddragelse og svig. Forslaget giver således medlemsstaterne mulighed for at foretage de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at anvendelsen af reglerne fører til et juridisk forsvarligt resultat, der ikke er til uretmæssig fordel eller ulempe for de berørte parter. |
| --- | --- |

2.3

I tilfælde af gruppedannelse af virksomheder og overdragelse af going concerns har Kommissionen mulighed for at styrke medlemsstaternes beføjelser på områder, der kan udnyttes til unddragelse og svig. Forslaget giver således medlemsstaterne mulighed for at foretage de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at anvendelsen af reglerne fører til et juridisk forsvarligt resultat, der ikke er til uretmæssig fordel eller ulempe for de berørte parter.

| 2.4 | Investeringsguld i form af f.eks. barrer eller plader er fritaget for moms. Når guldet sælges i en form, der ophæver dets status som investeringsguld, f. eks når det anvendes til smykker, skal der svares moms af transaktionen. Hvis en aftager indleverer sit eget guld til forarbejdning, er det kun tjenesteydelsen, der er afgiftspligtig. Selvom guldet mister sin status som investeringsguld og ikke længere er berettiget til fritagelse, bliver guldet i sig selv ikke afgiftspligtigt. Det er dette misbrug, som de nuværende fravigelser forsøger at forhindre, og Kommissionen foreslår derfor at indføre en fakultativ regel, der giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte, at værdien af et produkts guldindhold, beregnet på baggrund af den aktuelle markedsværdi, også er afgiftspligtigt. |
| --- | --- |

2.4

Investeringsguld i form af f.eks. barrer eller plader er fritaget for moms. Når guldet sælges i en form, der ophæver dets status som investeringsguld, f. eks når det anvendes til smykker, skal der svares moms af transaktionen. Hvis en aftager indleverer sit eget guld til forarbejdning, er det kun tjenesteydelsen, der er afgiftspligtig. Selvom guldet mister sin status som investeringsguld og ikke længere er berettiget til fritagelse, bliver guldet i sig selv ikke afgiftspligtigt. Det er dette misbrug, som de nuværende fravigelser forsøger at forhindre, og Kommissionen foreslår derfor at indføre en fakultativ regel, der giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte, at værdien af et produkts guldindhold, beregnet på baggrund af den aktuelle markedsværdi, også er afgiftspligtigt.

| 2.5 | For at imødegå svig og unddragelse giver Kommissionen ligeledes medlemsstaterne mulighed for at nyansætte værdien af visse leveringer, forudsat at en række yderligere kriterier er opfyldt. Der gives kun tilladelse til nyansættelse af værdien i tre særlige tilfælde, og kun hvis der er en særlig forbindelse mellem de berørte parter. For at kunne anvende denne regel skal medlemsstaterne definere disse forbindelser inden for rammerne af de kategorier, der er fastsat i direktivet. Forslaget understreger, at nyansættelsen af værdien foretages på basis af den gældende normalværdi. Ved »normalværdi« forstås det beløb, som en aftager i samme omsætningsled som det, hvori transaktionen finder sted, skulle have betalt for de pågældende goder eller tjenesteydelser på det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted, og under frie konkurrencevilkår. Forslaget fastslår udtrykkeligt, at medmindre markedsvilkårene kan begrunde det, må normalværdien ikke være mindre end de udgifter, som leverandøren har i forbindelse med leveringen. |
| --- | --- |

2.5

For at imødegå svig og unddragelse giver Kommissionen ligeledes medlemsstaterne mulighed for at nyansætte værdien af visse leveringer, forudsat at en række yderligere kriterier er opfyldt. Der gives kun tilladelse til nyansættelse af værdien i tre særlige tilfælde, og kun hvis der er en særlig forbindelse mellem de berørte parter. For at kunne anvende denne regel skal medlemsstaterne definere disse forbindelser inden for rammerne af de kategorier, der er fastsat i direktivet. Forslaget understreger, at nyansættelsen af værdien foretages på basis af den gældende normalværdi. Ved »normalværdi« forstås det beløb, som en aftager i samme omsætningsled som det, hvori transaktionen finder sted, skulle have betalt for de pågældende goder eller tjenesteydelser på det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted, og under frie konkurrencevilkår. Forslaget fastslår udtrykkeligt, at medmindre markedsvilkårene kan begrunde det, må normalværdien ikke være mindre end de udgifter, som leverandøren har i forbindelse med leveringen.

| 2.6 | Kommissionen præciserer, at berigtigelse og fradrag af momsen på investeringsgoder i henhold til artikel 20 i sjette momsdirektiv ligeledes kan anvendes på tjenesteydelser, der har status som investeringsgoder, selvom de behandles som goder med en fast bogført værdi. |
| --- | --- |

2.6

Kommissionen præciserer, at berigtigelse og fradrag af momsen på investeringsgoder i henhold til artikel 20 i sjette momsdirektiv ligeledes kan anvendes på tjenesteydelser, der har status som investeringsgoder, selvom de behandles som goder med en fast bogført værdi.

| 2.7 | Samtidig udvider Kommissionen muligheden for at anvende en omvendt opkrævningsmekanisme i forbindelse med leveringer til afgiftspligtige personer i sektorer af økonomien, som medlemsstaterne har meget svært ved at kontrollere. Anvendelsen af denne mekanisme overdrager de momsmæssige forpligtelser til modtageren af tjenesteydelsen. Denne nye regel gælder for ydelser i forbindelse med byggeaktiviteter, levering af personale til disse aktiviteter og levering af fast ejendom, som omhandlet i artikel 13, litra B, punkt g) og h), hvis leverandøren har valgt at erlægge afgift for ydelsen i henhold til artikel 13, litra C, punkt b), samt levering af affald, skrot og genbrugsmateriale fra nogle forarbejdningsydelser. Medlemsstaterne kan ligeledes anvende den omvendte opkrævningsmekanisme i særlige tilfælde, hvor f.eks. leveringen foretages af en sælger, der er i økonomiske vanskeligheder, og som ikke kan efterkomme sin gæld, herunder sine forpligtelser over for afgiftsmyndighederne. Anvendelse af den omvendte opkrævningsmekanisme skal til behandling i Momsudvalget. |
| --- | --- |

2.7

Samtidig udvider Kommissionen muligheden for at anvende en omvendt opkrævningsmekanisme i forbindelse med leveringer til afgiftspligtige personer i sektorer af økonomien, som medlemsstaterne har meget svært ved at kontrollere. Anvendelsen af denne mekanisme overdrager de momsmæssige forpligtelser til modtageren af tjenesteydelsen. Denne nye regel gælder for ydelser i forbindelse med byggeaktiviteter, levering af personale til disse aktiviteter og levering af fast ejendom, som omhandlet i artikel 13, litra B, punkt g) og h), hvis leverandøren har valgt at erlægge afgift for ydelsen i henhold til artikel 13, litra C, punkt b), samt levering af affald, skrot og genbrugsmateriale fra nogle forarbejdningsydelser. Medlemsstaterne kan ligeledes anvende den omvendte opkrævningsmekanisme i særlige tilfælde, hvor f.eks. leveringen foretages af en sælger, der er i økonomiske vanskeligheder, og som ikke kan efterkomme sin gæld, herunder sine forpligtelser over for afgiftsmyndighederne. Anvendelse af den omvendte opkrævningsmekanisme skal til behandling i Momsudvalget.

| 2.8 | I henhold til artikel 27 i sjette momsdirektiv er der ifølge Kommissionen ti beslutninger, der opfylder kriterierne i forslaget, og som derfor vil blive ophævet af direktivet. Der resterer syv beslutninger, som forslaget skal anvendes på, men som ikke nødvendigvis skal ophæves. |
| --- | --- |

2.8

I henhold til artikel 27 i sjette momsdirektiv er der ifølge Kommissionen ti beslutninger, der opfylder kriterierne i forslaget, og som derfor vil blive ophævet af direktivet. Der resterer syv beslutninger, som forslaget skal anvendes på, men som ikke nødvendigvis skal ophæves.

3.   EØSU's bemærkninger til Kommissionens forslag

| 3.1 | EØSU støtter initiativet til at forenkle momssystemet i det indre marked i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens meddelelse KOM(2000) 348 endelig. |
| --- | --- |

3.1

EØSU støtter initiativet til at forenkle momssystemet i det indre marked i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens meddelelse KOM(2000) 348 endelig.

| 3.2 | EØSU er enig med Kommissionen i, at antallet af særlige fravigelser fra bestemmelserne i sjette momsdirektiv skal rationaliseres, eftersom de gør det svært for de personer, der handler med varer på tværs af grænserne, at forstå systemet. EØSU støtter, at en række hyppigt anvendte fravigelser skal kunne anvendes af samtlige medlemsstater, ved at sjette momsdirektiv ændres og udvides. |
| --- | --- |

3.2

EØSU er enig med Kommissionen i, at antallet af særlige fravigelser fra bestemmelserne i sjette momsdirektiv skal rationaliseres, eftersom de gør det svært for de personer, der handler med varer på tværs af grænserne, at forstå systemet. EØSU støtter, at en række hyppigt anvendte fravigelser skal kunne anvendes af samtlige medlemsstater, ved at sjette momsdirektiv ændres og udvides.

| 3.3 | EØSU mener, at disse ændringer og tilføjelser til sjette momsdirektiv udgør et effektivt værktøj i bekæmpelsen af afgiftssvig og -unddragelse, hvis de gennemføres korrekt i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.3

EØSU mener, at disse ændringer og tilføjelser til sjette momsdirektiv udgør et effektivt værktøj i bekæmpelsen af afgiftssvig og -unddragelse, hvis de gennemføres korrekt i medlemsstaterne.

| 3.4 | EØSU har ingen indvendinger til Kommissionens forslag, når det handler om gruppedannelse af virksomheder, overdragelse af going concerns samt beskatning af investeringsguld, der f.eks. anvendes til smykker, eftersom forslaget ses som en logisk løsning på tidligere mangler. |
| --- | --- |

3.4

EØSU har ingen indvendinger til Kommissionens forslag, når det handler om gruppedannelse af virksomheder, overdragelse af going concerns samt beskatning af investeringsguld, der f.eks. anvendes til smykker, eftersom forslaget ses som en logisk løsning på tidligere mangler.

| 3.5 | EØSU erkender, at det afgiftspligtige beløb bør fastsættes til normalværdien i de få tilfælde, hvor der er mistanke om skatteunddragelse gennem over- eller undervurderede transaktioner. I praksis kan det ikke desto mindre være vanskeligt at fastslå, om der er en væsentlig forskel mellem transaktionsværdien og normalværdien, eftersom der ikke findes en klar definition hverken af »normalværdi«, der afhænger af de involverede parters vurdering, eller af en »væsentlig værdiforskel«. EØSU er bekymret over, at mangel på klarhed kan forårsage usikkerhed for erhvervslivet. Anvendelsen af dette værktøj i medlemsstaternes lovgivning forudsætter derfor en præcis definition af »normalværdien« samt en kvantificering af, hvad der forstås ved »væsentlig værdiforskel«. |
| --- | --- |

3.5

EØSU erkender, at det afgiftspligtige beløb bør fastsættes til normalværdien i de få tilfælde, hvor der er mistanke om skatteunddragelse gennem over- eller undervurderede transaktioner. I praksis kan det ikke desto mindre være vanskeligt at fastslå, om der er en væsentlig forskel mellem transaktionsværdien og normalværdien, eftersom der ikke findes en klar definition hverken af »normalværdi«, der afhænger af de involverede parters vurdering, eller af en »væsentlig værdiforskel«. EØSU er bekymret over, at mangel på klarhed kan forårsage usikkerhed for erhvervslivet. Anvendelsen af dette værktøj i medlemsstaternes lovgivning forudsætter derfor en præcis definition af »normalværdien« samt en kvantificering af, hvad der forstås ved »væsentlig værdiforskel«.

| 3.6 | EØSU er enig med Kommissionen i, at det skal gøres klart, at berigtigelse og fradrag af momsen på investeringsgoder også gælder for tjenesteydelser af samme karakter. |
| --- | --- |

3.6

EØSU er enig med Kommissionen i, at det skal gøres klart, at berigtigelse og fradrag af momsen på investeringsgoder også gælder for tjenesteydelser af samme karakter.

| 3.7 | EØSU mener, at det omvendte opkrævningssystem er et værktøj, der kan være brug for i forebyggelsen af svig eller unddragelse. Dette system er særligt anvendeligt i de tilfælde, hvor sælger er i økonomiske vanskeligheder, og hvor der er alvorlige tvivl om, hvorvidt han er i stand til at svare sine afgiftsforpligtelser. De praktiske erfaringer med det omvendte opkrævningssystem kan muligvis pege på andre områder, hvor systemet kan anvendes. |
| --- | --- |

3.7

EØSU mener, at det omvendte opkrævningssystem er et værktøj, der kan være brug for i forebyggelsen af svig eller unddragelse. Dette system er særligt anvendeligt i de tilfælde, hvor sælger er i økonomiske vanskeligheder, og hvor der er alvorlige tvivl om, hvorvidt han er i stand til at svare sine afgiftsforpligtelser. De praktiske erfaringer med det omvendte opkrævningssystem kan muligvis pege på andre områder, hvor systemet kan anvendes.

4.   EØSU's generelle bemærkninger

| 4.1 | Forslaget til Rådets direktiv er realistisk, hvad angår gennemførelsen, og det lever op til de mål, Kommissionen forpligtede sig til i meddelelsen til Rådet og Europa-Parlamentet af 7. juni 2000, om at rationalisere visse af de mange fravigelser fra det nugældende sjette momsdirektiv. EØSU påpeger dog, at effektiviteten og forenklingen af det fælles momssystem i langt højere grad vil blive tilgodeset, hvis der blev gennemført en mere omfattende revision af momslovgivningen og en yderligere harmonisering af skattereglerne. |
| --- | --- |

4.1

Forslaget til Rådets direktiv er realistisk, hvad angår gennemførelsen, og det lever op til de mål, Kommissionen forpligtede sig til i meddelelsen til Rådet og Europa-Parlamentet af 7. juni 2000, om at rationalisere visse af de mange fravigelser fra det nugældende sjette momsdirektiv. EØSU påpeger dog, at effektiviteten og forenklingen af det fælles momssystem i langt højere grad vil blive tilgodeset, hvis der blev gennemført en mere omfattende revision af momslovgivningen og en yderligere harmonisering af skattereglerne.

| 4.2 | Det skal understreges, at den anførte kompleksitet i EU's lovgivning generelt hindrer korrekt og tilstrækkelig hurtig gennemførelse samt effektiv håndhævelse heraf i medlemsstaterne. I den henseende er forslaget et skridt i den rigtige retning, forudsat at det gennemføres korrekt og tilstrækkelig hurtigt i medlemsstaterne. EØSU mener, at forslaget skal følges op af yderligere skridt hen imod en forenkling af det fælles momssystem. |
| --- | --- |

4.2

Det skal understreges, at den anførte kompleksitet i EU's lovgivning generelt hindrer korrekt og tilstrækkelig hurtig gennemførelse samt effektiv håndhævelse heraf i medlemsstaterne. I den henseende er forslaget et skridt i den rigtige retning, forudsat at det gennemføres korrekt og tilstrækkelig hurtigt i medlemsstaterne. EØSU mener, at forslaget skal følges op af yderligere skridt hen imod en forenkling af det fælles momssystem.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2005) 89 endelig

1

(2)  KOM(2000) 348 endelig og KOM(2003) 614 endelig

2

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/105 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/105

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Vedvarende energikilder«

(2006/C 65/20)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 10. februar 2005 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om: »Vedvarende energikilder«.

Den faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, der var ansvarlig for det forberedende arbejde, vedtog sin udtalelse den 24. november 2005. Ulla Sirkeinen var ordfører og Gerd Wolf var medordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling af 14. og 15. december 2005, mødet den 15. december 2005, følgende udtalelse med 142 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

EØSU har på det seneste vedtaget en række vigtige udtalelser
   (1)
  om centrale energispørgsmål. Indtil videre er der blevet lagt størst vægt på de individuelle energiformer og deres kilder. Det strategiske sigte med denne række af udtalelser, der afsluttes med denne udtalelse og udtalelsen (TEN/212) om »klassiske« fossile energikilder — kul, olie og naturgas — er at tilvejebringe et solidt grundlag for udformning af relevante og realistiske alternativer inden for et fremtidigt energimix. Alle disse udtalelser vil blive sammenfattet i en senere udtalelse om »EU's energiforsyning: strategi for et optimalt energimix«.

1.   Indledning

| 1.1 | Brugbar energi (2) er grundlaget for vore dages levevis og kultur. Det er en forudsætning for vores nuværende levestandard, at energier er til stede i tilstrækkeligt omfang. Nødvendigheden af at garantere billig, miljøvenlig og bæredygtig energiforsyning i EU hører til kernepunkterne i Det Europæiske Råds beslutninger på møderne i Lissabon, Göteborg og Barcelona. |
| --- | --- |

1.1

Brugbar energi (2) er grundlaget for vore dages levevis og kultur. Det er en forudsætning for vores nuværende levestandard, at energier er til stede i tilstrækkeligt omfang. Nødvendigheden af at garantere billig, miljøvenlig og bæredygtig energiforsyning i EU hører til kernepunkterne i Det Europæiske Råds beslutninger på møderne i Lissabon, Göteborg og Barcelona.

| 1.2 | Den globale efterspørgsel på begrænsede fossile energikilder er i kraftig vækst, især i de nyligt industrialiserede lande og i visse udviklingslande. En stor del af energiforsyningen kommer fra områder, hvor normale markedsbetingelser og politiske regler ikke er gældende. Energispørgsmålet bliver et mere og mere politisk emne. Priserne er ustabile og denne tendens vokser. Hvad angår de miljømæssige aspekter i forbindelse med energiproduktion er nogle aktører mindre bekymret end andre for de miljømæssige aspekter, især angående potentielle indvirkninger på det globale klima. Sideløbende med denne udtalelse har EØSU udarbejdet en separat udtalelse om fossil energi. |
| --- | --- |

1.2

Den globale efterspørgsel på begrænsede fossile energikilder er i kraftig vækst, især i de nyligt industrialiserede lande og i visse udviklingslande. En stor del af energiforsyningen kommer fra områder, hvor normale markedsbetingelser og politiske regler ikke er gældende. Energispørgsmålet bliver et mere og mere politisk emne. Priserne er ustabile og denne tendens vokser. Hvad angår de miljømæssige aspekter i forbindelse med energiproduktion er nogle aktører mindre bekymret end andre for de miljømæssige aspekter, især angående potentielle indvirkninger på det globale klima. Sideløbende med denne udtalelse har EØSU udarbejdet en separat udtalelse om fossil energi.

| 1.3 | EU's energipolitik skal behandle tre vigtige udfordringer: energiforsyningssikkerhed skal garanteres, økonomiske behov dækkes og miljøvirkningerne reduceres. Hvad angår energiforsyningssikkerheden, bliver EU mere og mere afhængig af eksterne energiressourcer. Af hensyn til dækning af borgernes basale behov til overkommelige priser og europæisk industris konkurrenceevne bør politiske beslutninger ikke skrue energipriserne kunstigt op, men derimod skabe incitamenter, som fører til de fornødne investeringer i energisektoren. Det er vigtigt at opfylde miljøkravene på en omkostningseffektiv måde ved at indregne de eksterne omkostninger i energipriserne, samtidig med at der tages hensyn til behovet for global konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.3

EU's energipolitik skal behandle tre vigtige udfordringer: energiforsyningssikkerhed skal garanteres, økonomiske behov dækkes og miljøvirkningerne reduceres. Hvad angår energiforsyningssikkerheden, bliver EU mere og mere afhængig af eksterne energiressourcer. Af hensyn til dækning af borgernes basale behov til overkommelige priser og europæisk industris konkurrenceevne bør politiske beslutninger ikke skrue energipriserne kunstigt op, men derimod skabe incitamenter, som fører til de fornødne investeringer i energisektoren. Det er vigtigt at opfylde miljøkravene på en omkostningseffektiv måde ved at indregne de eksterne omkostninger i energipriserne, samtidig med at der tages hensyn til behovet for global konkurrenceevne.

| 1.4 | EØSU har i flere udtalelser slået fast, at tilvejebringelse og udnyttelse af energi er forbundet med miljøbelastninger, risici, udtømning af ressourcer samt problematiske udenrigspolitiske afhængighedsforhold og usikkerhedsmomenter. Ingen af de muligheder og teknikker, som kan bidrage til den fremtidige energiforsyning, er teknisk perfekte, fuldstændig fri for forstyrrende indflydelse på miljøet, formår at dække alle behov eller har et potentiale, der er tilstrækkeligt langsigtet. |
| --- | --- |

1.4

EØSU har i flere udtalelser slået fast, at tilvejebringelse og udnyttelse af energi er forbundet med miljøbelastninger, risici, udtømning af ressourcer samt problematiske udenrigspolitiske afhængighedsforhold og usikkerhedsmomenter. Ingen af de muligheder og teknikker, som kan bidrage til den fremtidige energiforsyning, er teknisk perfekte, fuldstændig fri for forstyrrende indflydelse på miljøet, formår at dække alle behov eller har et potentiale, der er tilstrækkeligt langsigtet.

| 1.5 | For at sikre en bæredygtig fremtid inden for energi er Europa for det første nødt til at udnytte det eksisterende potentiale for en bedre energieffektivitet. EØSU er i færd med at udarbejde en sonderende udtalelse (på Kommissionens anmodning) om emnet. Vedvarende energikilder er langt at foretrække, eftersom de pr. definition er bæredygtige. De kan desuden fremstilles lokalt og udsender som sådan ikke drivhusgasser, hvilket bidrager både til opretholdelse af forsyningssikkerheden og bekæmpelse af klimaændringerne. De vedvarende energikilder kan imidlertid ikke dække alle behov i en overskuelig fremtid. EØSU vil indlede arbejdet med en udtalelse om Europas fremtidige energimix på baggrund af resultaterne af udtalelserne om de forskellige energikilder. |
| --- | --- |

1.5

For at sikre en bæredygtig fremtid inden for energi er Europa for det første nødt til at udnytte det eksisterende potentiale for en bedre energieffektivitet. EØSU er i færd med at udarbejde en sonderende udtalelse (på Kommissionens anmodning) om emnet. Vedvarende energikilder er langt at foretrække, eftersom de pr. definition er bæredygtige. De kan desuden fremstilles lokalt og udsender som sådan ikke drivhusgasser, hvilket bidrager både til opretholdelse af forsyningssikkerheden og bekæmpelse af klimaændringerne. De vedvarende energikilder kan imidlertid ikke dække alle behov i en overskuelig fremtid. EØSU vil indlede arbejdet med en udtalelse om Europas fremtidige energimix på baggrund af resultaterne af udtalelserne om de forskellige energikilder.

| 1.6 | Udtalelsen behandler den nuværende situation og mulighederne for udvikling af følgende vedvarende energikilder: mindre vandkraftanlæg, vindenergi, biomasse, solenergi og geotermisk energi. Dette er i overensstemmelse med definitionen af vedvarende energikilder i direktivet om elektricitet fremstillet ved brug af vedvarende energi, der ikke omfatter større vandkraftanlæg, til trods for at denne energiform set fra et teknisk synspunkt tydeligvis er en vedvarende energikilde, der normalt også indgår i energistatistikker under vedvarende energikilder. |
| --- | --- |

1.6

Udtalelsen behandler den nuværende situation og mulighederne for udvikling af følgende vedvarende energikilder: mindre vandkraftanlæg, vindenergi, biomasse, solenergi og geotermisk energi. Dette er i overensstemmelse med definitionen af vedvarende energikilder i direktivet om elektricitet fremstillet ved brug af vedvarende energi, der ikke omfatter større vandkraftanlæg, til trods for at denne energiform set fra et teknisk synspunkt tydeligvis er en vedvarende energikilde, der normalt også indgår i energistatistikker under vedvarende energikilder.

| 1.7 | Udtalelsen skal undersøge de væsentligste energipolitiske (forsyningssikkerhed, diversificering og balance mellem udbud og efterspørgsel), økonomiske (energikildernes omkostningseffektivitet og støtteordninger) og miljøpolitiske (udledninger og Kyoto-protokollen) aspekter af disse teknologier og foretage en realistisk vurdering af deres bidrag til fremtidens energimix. |
| --- | --- |

1.7

Udtalelsen skal undersøge de væsentligste energipolitiske (forsyningssikkerhed, diversificering og balance mellem udbud og efterspørgsel), økonomiske (energikildernes omkostningseffektivitet og støtteordninger) og miljøpolitiske (udledninger og Kyoto-protokollen) aspekter af disse teknologier og foretage en realistisk vurdering af deres bidrag til fremtidens energimix.

| 1.8 | Hydrogen er en ny energiteknologi, der tiltrækker særlig opmærksomhed og høje forventninger. Hydrogen kan som energibærer bidrage til løsningen af problemet omkring oplagring af elektricitet (fra ustabile energikilder). Hydrogen kan enten fremstilles af naturgas, der er en primær fossil energibærer, som også er meget efterspurgt til andre formål, eller af vand med et højt input af elektricitet. Der er stadig behov for meget forskning og udvikling på området for at opnå en sikker og omkostningseffektiv hydrogenøkonomi. Brændselscelleteknologien knyttes ofte sammen med den effektive udnyttelse af hydrogen, men den kan i princippet anvendes sammen med andre brændstoffer, f.eks. bearbejdet vedvarende energi. Disse muligheder udforskes ikke nærmere i denne udtalelse, men der er behov for yderligere undersøgelser heraf. |
| --- | --- |

1.8

Hydrogen er en ny energiteknologi, der tiltrækker særlig opmærksomhed og høje forventninger. Hydrogen kan som energibærer bidrage til løsningen af problemet omkring oplagring af elektricitet (fra ustabile energikilder). Hydrogen kan enten fremstilles af naturgas, der er en primær fossil energibærer, som også er meget efterspurgt til andre formål, eller af vand med et højt input af elektricitet. Der er stadig behov for meget forskning og udvikling på området for at opnå en sikker og omkostningseffektiv hydrogenøkonomi. Brændselscelleteknologien knyttes ofte sammen med den effektive udnyttelse af hydrogen, men den kan i princippet anvendes sammen med andre brændstoffer, f.eks. bearbejdet vedvarende energi. Disse muligheder udforskes ikke nærmere i denne udtalelse, men der er behov for yderligere undersøgelser heraf.

2.   Udvikling af vedvarende energikilder (VEK)

| 2.1 | Ifølge EU-Kommissionens statistik fra 2002 kommer ca. 1 100 TWh af det samlede primærenergiforbrug på 20 000 TWh i EU-25 fra vedvarende energikilder. Dette udgør en andel på 5,7 % for vedvarende energi. Ud af den samlede elproduktion på 3 018 TWh udgør de vedvarende kilder 387 TWh, hvilket svarer til en andel på ca. 13 %. |
| --- | --- |

2.1

Ifølge EU-Kommissionens statistik fra 2002 kommer ca. 1 100 TWh af det samlede primærenergiforbrug på 20 000 TWh i EU-25 fra vedvarende energikilder. Dette udgør en andel på 5,7 % for vedvarende energi. Ud af den samlede elproduktion på 3 018 TWh udgør de vedvarende kilder 387 TWh, hvilket svarer til en andel på ca. 13 %.

| 2.2 | EU har påtaget sig en ledende rolle i udviklingen af vedvarende energikilder med vejledende mål om at øge andelen af VEK i det samlede energimix fra 6 % til 12 % og fra 13 % til 21 % inden for elproduktion for EU-25. Ifølge Kommissionens midlertidige skøn vil disse mål sandsynligvis ikke blive nået fuldt ud, men det allerede opnåede fremskridt er ikke desto mindre imponerende. Der hersker generel enighed om, at der er behov for en stadig stigning af andelen af VEK i energimixet og fortsat økonomisk støtte. |
| --- | --- |

2.2

EU har påtaget sig en ledende rolle i udviklingen af vedvarende energikilder med vejledende mål om at øge andelen af VEK i det samlede energimix fra 6 % til 12 % og fra 13 % til 21 % inden for elproduktion for EU-25. Ifølge Kommissionens midlertidige skøn vil disse mål sandsynligvis ikke blive nået fuldt ud, men det allerede opnåede fremskridt er ikke desto mindre imponerende. Der hersker generel enighed om, at der er behov for en stadig stigning af andelen af VEK i energimixet og fortsat økonomisk støtte.

| 2.3 | Udnyttelsen af vindenergi har oplevet en enorm vækst i de sidste år, til trods for at anvendelsen af denne teknologi for nyligt har været udsat for stigende kritik både ud fra et miljømæssigt og et økonomisk synspunkt. Den stigende udnyttelse af biomasse er imidlertid mindre end forventet på trods af dens allerede betragtelige betydning. |
| --- | --- |

2.3

Udnyttelsen af vindenergi har oplevet en enorm vækst i de sidste år, til trods for at anvendelsen af denne teknologi for nyligt har været udsat for stigende kritik både ud fra et miljømæssigt og et økonomisk synspunkt. Den stigende udnyttelse af biomasse er imidlertid mindre end forventet på trods af dens allerede betragtelige betydning.

| 2.4 | Mens der findes en gammel, kulturelt betinget tradition for at udnytte energien fra vandløb eller dæmninger i de indre farvande, er udnyttelsen af havstrøms-, bølge- og tidevandsenergi stadig i udviklingsfasen. På et senere tidspunkt kan der udarbejdes en udtalelse om disse aspekter. |
| --- | --- |

2.4

Mens der findes en gammel, kulturelt betinget tradition for at udnytte energien fra vandløb eller dæmninger i de indre farvande, er udnyttelsen af havstrøms-, bølge- og tidevandsenergi stadig i udviklingsfasen. På et senere tidspunkt kan der udarbejdes en udtalelse om disse aspekter.

| 2.5 | Udnyttelsen af vedvarende energikilder varierer meget mellem medlemsstaterne og afhænger af de naturlige omstændigheder og af de nationale energipolitikker. Der er ligeledes stor variation i udviklingen af landenes udnyttelse i henhold til EU-politikker samt i de foranstaltninger, der styrker medlemsstaternes stigende produktion og anvendelse. Direktiv 2001/77/EF om elektricitet fra vedvarende energikilder (VEK-E) lader organiseringen af støtte til vedvarende energikilder være op til medlemsstaterne uden nogen forsøg på at harmonisere støttemekanismerne. Dette bidrager ikke til et effektivt indre marked (jf. 5.6). |
| --- | --- |

2.5

Udnyttelsen af vedvarende energikilder varierer meget mellem medlemsstaterne og afhænger af de naturlige omstændigheder og af de nationale energipolitikker. Der er ligeledes stor variation i udviklingen af landenes udnyttelse i henhold til EU-politikker samt i de foranstaltninger, der styrker medlemsstaternes stigende produktion og anvendelse. Direktiv 2001/77/EF om elektricitet fra vedvarende energikilder (VEK-E) lader organiseringen af støtte til vedvarende energikilder være op til medlemsstaterne uden nogen forsøg på at harmonisere støttemekanismerne. Dette bidrager ikke til et effektivt indre marked (jf. 5.6).

| 2.6 | Støtte til vedvarende energikilder er berettiget af strategiske hensyn (forsyningssikkerhed) og klimapolitik. Den kan også anskues i henseende til internalisering af eksterne omkostninger, som en kompensation for manglende internalisering eller nuværende eller tidligere støtte til visse traditionelle energikilder (3). Støtten fordrejer ikke markedet, hvis den ydes til aktiviteter, der befinder sig langt fra det konkurrencemæssige stade. |
| --- | --- |

2.6

Støtte til vedvarende energikilder er berettiget af strategiske hensyn (forsyningssikkerhed) og klimapolitik. Den kan også anskues i henseende til internalisering af eksterne omkostninger, som en kompensation for manglende internalisering eller nuværende eller tidligere støtte til visse traditionelle energikilder (3). Støtten fordrejer ikke markedet, hvis den ydes til aktiviteter, der befinder sig langt fra det konkurrencemæssige stade.

| 2.7 | Kapitalinteresser kan bremse forandringer og forhindre en fair konkurrence på energimarkederne. Dette beror på regeringernes behov for stabile skatteindtægter eller andre indtægter. Nogle energikilder, især olieprodukter, pålægges en høj afgift i EU. |
| --- | --- |

2.7

Kapitalinteresser kan bremse forandringer og forhindre en fair konkurrence på energimarkederne. Dette beror på regeringernes behov for stabile skatteindtægter eller andre indtægter. Nogle energikilder, især olieprodukter, pålægges en høj afgift i EU.

3.   Særlige egenskaber og potentiale for forskellige vedvarende energikilder

3.1   Små vandkraftanlæg

| 3.1.1 | Den seneste vækst og udvikling. Vandkraftanlæg kan inddeles i store og små vandkraftanlæg. Der findes mange små vandkraftanlæg (mindre end 10 MWe) inden for EU, og der er potentiale til at udvikle betydeligt flere (næsten 6 000 MW i EU-15 alene). Den samlede kapacitet for små vandkraftanlæg i slutningen af 2003 i EU-15 er beregnet til ca. 10 700 MW. |
| --- | --- |

3.1.1

Den seneste vækst og udvikling. Vandkraftanlæg kan inddeles i store og små vandkraftanlæg. Der findes mange små vandkraftanlæg (mindre end 10 MWe) inden for EU, og der er potentiale til at udvikle betydeligt flere (næsten 6 000 MW i EU-15 alene). Den samlede kapacitet for små vandkraftanlæg i slutningen af 2003 i EU-15 er beregnet til ca. 10 700 MW.

| 3.1.2 | Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. De små vandkraftværk bidrager ligeledes til den nationale produktion af elektrisk energi, når de er tilsluttet det overordnede elnet, hvilket er ideelt til elektrificering af isolerede anlæg. Adgang til elnettet er det første og vigtigste skridt, hvis uafhængige producenter skal have mulighed for at operere effektivt på markedet. |
| --- | --- |

3.1.2

Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. De små vandkraftværk bidrager ligeledes til den nationale produktion af elektrisk energi, når de er tilsluttet det overordnede elnet, hvilket er ideelt til elektrificering af isolerede anlæg. Adgang til elnettet er det første og vigtigste skridt, hvis uafhængige producenter skal have mulighed for at operere effektivt på markedet.

| 3.1.3 | Økonomi, herunder støtteordninger. Udnyttelse af små vandkraftværker har teknisk set været mulig i århundreder, og hvis de placeres i et gunstigt miljø, kan de være økonomisk attraktive. I 2001 varierede investeringsomkostningerne i EU mellem 1 000 EUR/kW i Grækenland og Spanien og 6 000 EUR/kW i Tyskland og de gennemsnitlige produktionsomkostninger varierede mellem 0,018 EUR/kW i Belgien og 0,14 EUR/kW i Østrig. |
| --- | --- |

3.1.3

Økonomi, herunder støtteordninger. Udnyttelse af små vandkraftværker har teknisk set været mulig i århundreder, og hvis de placeres i et gunstigt miljø, kan de være økonomisk attraktive. I 2001 varierede investeringsomkostningerne i EU mellem 1 000 EUR/kW i Grækenland og Spanien og 6 000 EUR/kW i Tyskland og de gennemsnitlige produktionsomkostninger varierede mellem 0,018 EUR/kW i Belgien og 0,14 EUR/kW i Østrig.

| 3.1.4 | Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. De mindre vandkraftværker er en sikker kilde, og kan bidrage til elforsyningssikkerheden. Vandkraftværker har kapacitet til at fremstille elektricitet på stedet, forsyne både grund- og spidsbelastede elværker, de har en lang levetid, er forholdsvist nemme at vedligeholde og bygger på en meget pålidelig og moden teknologi. |
| --- | --- |

3.1.4

Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. De mindre vandkraftværker er en sikker kilde, og kan bidrage til elforsyningssikkerheden. Vandkraftværker har kapacitet til at fremstille elektricitet på stedet, forsyne både grund- og spidsbelastede elværker, de har en lang levetid, er forholdsvist nemme at vedligeholde og bygger på en meget pålidelig og moden teknologi.

| 3.1.5 | Miljøpræstation. Små vandkraftanlæg er en ren energikilde, der ikke involverer forbrænding, og man undgår dermed forurenende udslip. Anlæggene har ikke desto mindre konsekvenser for det omkringliggende miljø, navnlig på grund af selve deres opførelse og den ændrede vandøkologi (herunder som følge af stemmeværker, der forhindrer fiskenes vandringer), men der findes midler til at mindske eller undgå disse konsekvenser. |
| --- | --- |

3.1.5

Miljøpræstation. Små vandkraftanlæg er en ren energikilde, der ikke involverer forbrænding, og man undgår dermed forurenende udslip. Anlæggene har ikke desto mindre konsekvenser for det omkringliggende miljø, navnlig på grund af selve deres opførelse og den ændrede vandøkologi (herunder som følge af stemmeværker, der forhindrer fiskenes vandringer), men der findes midler til at mindske eller undgå disse konsekvenser.

| 3.1.6 | Mål for fremtidig vækst og rolle. Det første mål på 12 500 MW, der blev fastsat for 2003, er ikke blevet opfyldt. Hvad angår målet for 2010 kan den europæiske vandkraftkapacitet nå op omkring 12 000 MW, hvis den årlige vækst forbliver på gennemsnitsniveauet for de seneste fire år. Tallet vil ligeledes blive lavere end de mål, der blev fastlagt i Kommissionens hvidbog. |
| --- | --- |

3.1.6

Mål for fremtidig vækst og rolle. Det første mål på 12 500 MW, der blev fastsat for 2003, er ikke blevet opfyldt. Hvad angår målet for 2010 kan den europæiske vandkraftkapacitet nå op omkring 12 000 MW, hvis den årlige vækst forbliver på gennemsnitsniveauet for de seneste fire år. Tallet vil ligeledes blive lavere end de mål, der blev fastlagt i Kommissionens hvidbog.

3.2   Vindenergi

| 3.2.1 | Den seneste vækst og udvikling. Vindenergi er i øjeblikket den hurtigst voksende elproduktionsteknologi. I visse områder med favorable forhold kan vindenergi endda blive økonomisk fordelagtigt og uden behov for støtte. Den årlige vækst på mere end 35 % mellem 1996 og 2004 har bevirket, at Europa er førende inden for vindenergi. I slutningen af 2004 nåede den installerede vindenergikapacitet op på næsten 35 GW i de 25 EU-medlemsstater og mere end 47 GW på verdensplan. |
| --- | --- |

3.2.1

Den seneste vækst og udvikling. Vindenergi er i øjeblikket den hurtigst voksende elproduktionsteknologi. I visse områder med favorable forhold kan vindenergi endda blive økonomisk fordelagtigt og uden behov for støtte. Den årlige vækst på mere end 35 % mellem 1996 og 2004 har bevirket, at Europa er førende inden for vindenergi. I slutningen af 2004 nåede den installerede vindenergikapacitet op på næsten 35 GW i de 25 EU-medlemsstater og mere end 47 GW på verdensplan.

| 3.2.2 | Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Den udstrakte brug af vindenergi er forbundet med væsentlige operative udfordringer. I de fleste regioner kan det således ikke garanteres, at vindenergi er tilrådighed til enhver tid. Denne ulempe kan dog afbødes væsentligt ved hjælp af en laststyring i forbindelse med andre vedvarende energikilder, navnlig biomasse, biogas, vandkraft og solenergi samt ved at udvikle nye oplagringsmedier.
  Den garanterede vindkraftkapacitet (kapacitetskredit) ændrer sig selvsagt afhængigt af årstiden. I Tyskland er det f.eks. sådan, at af den samlede installerede vindkraftkapacitet på 36 000 MW, der forudses for 2015, kan en kapacitet på ca. 1 820 til 2 300 MW anses for garanteret til dækning af den maksimale sæsonbelastning (med et energiforsyningssikkerhedsniveau på 99 %). Det svarer til en andel på ca. 6 % af den installerede vindkraftkapacitet. Mængden af vindrelateret regulering og reservekraft afhænger af kvaliteten af de kortsigtede vindkraftprognoser og den deraf følgende forskel mellem det forventede og det faktiske omfang af vindkraftinputtet. |
| --- | --- |

3.2.2

Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Den udstrakte brug af vindenergi er forbundet med væsentlige operative udfordringer. I de fleste regioner kan det således ikke garanteres, at vindenergi er tilrådighed til enhver tid. Denne ulempe kan dog afbødes væsentligt ved hjælp af en laststyring i forbindelse med andre vedvarende energikilder, navnlig biomasse, biogas, vandkraft og solenergi samt ved at udvikle nye oplagringsmedier.

Den garanterede vindkraftkapacitet (kapacitetskredit) ændrer sig selvsagt afhængigt af årstiden. I Tyskland er det f.eks. sådan, at af den samlede installerede vindkraftkapacitet på 36 000 MW, der forudses for 2015, kan en kapacitet på ca. 1 820 til 2 300 MW anses for garanteret til dækning af den maksimale sæsonbelastning (med et energiforsyningssikkerhedsniveau på 99 %). Det svarer til en andel på ca. 6 % af den installerede vindkraftkapacitet. Mængden af vindrelateret regulering og reservekraft afhænger af kvaliteten af de kortsigtede vindkraftprognoser og den deraf følgende forskel mellem det forventede og det faktiske omfang af vindkraftinputtet.

| 3.2.3 | Økonomi, herunder støtteordninger. Eftersom elproduktionen i høj grad afhænger af vindforholdene, er det vigtigt at vælge den rette placering for at opnå økonomisk levedygtighed (jf. 3.2.2). Produktionsomkostningerne for vindenergi er faldet støt i takt med, at teknologien har udviklet sig. I løbet af de sidste 15 år er omkostningerne for vindenergi faldet med mere end 50 %. I dag er vindkraft ved at kunne konkurrere med andre brændstoffer. I UK koster onshore-fremstilling i dag eksempelvis 3,2 pence pr. kWh (engrosprisen på el er 3 pence pr. kWh). Ekstraudgifterne til f.eks. reservekraft er på 0,17 pence pr. kWh så længe der kun er 20 % vindkraft eller derunder på nettet. |
| --- | --- |

3.2.3

Økonomi, herunder støtteordninger. Eftersom elproduktionen i høj grad afhænger af vindforholdene, er det vigtigt at vælge den rette placering for at opnå økonomisk levedygtighed (jf. 3.2.2). Produktionsomkostningerne for vindenergi er faldet støt i takt med, at teknologien har udviklet sig. I løbet af de sidste 15 år er omkostningerne for vindenergi faldet med mere end 50 %. I dag er vindkraft ved at kunne konkurrere med andre brændstoffer. I UK koster onshore-fremstilling i dag eksempelvis 3,2 pence pr. kWh (engrosprisen på el er 3 pence pr. kWh). Ekstraudgifterne til f.eks. reservekraft er på 0,17 pence pr. kWh så længe der kun er 20 % vindkraft eller derunder på nettet.

| 3.2.4 | Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Den stigende brug af vindenergi i Europa har medført udsving, der ligeledes er begyndt at opstå på produktionssiden på grund af den varierende tilgængelighed af vindenergi, hvilket øger behovet for kontrol og medfører stigende net-omkostninger. For at garantere et stabilt net trods store udsving inden for vindkraftenergi har distributionssystemoperatørerne brug for meget præcise beregninger af den forventede vindenergiproduktion.
  Den forventede vækst i vindenergi i Europa betyder, at det i fremtiden vil være nødvendigt at være mere opmærksom end tidligere på forsyningssikkerheden, når der udformes nye vindmølleanlæg. På grund af den massive, igangværende vækst i vindenergi er det blevet sværere at stille sikkerhed for elforsyningen, især i tilfælde af strømsvigt. Fremtidige havvindmølleparker vil muligvis resultere i en meget større energiproduktion end vindmølleparker på land. |
| --- | --- |

3.2.4

Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Den stigende brug af vindenergi i Europa har medført udsving, der ligeledes er begyndt at opstå på produktionssiden på grund af den varierende tilgængelighed af vindenergi, hvilket øger behovet for kontrol og medfører stigende net-omkostninger. For at garantere et stabilt net trods store udsving inden for vindkraftenergi har distributionssystemoperatørerne brug for meget præcise beregninger af den forventede vindenergiproduktion.

Den forventede vækst i vindenergi i Europa betyder, at det i fremtiden vil være nødvendigt at være mere opmærksom end tidligere på forsyningssikkerheden, når der udformes nye vindmølleanlæg. På grund af den massive, igangværende vækst i vindenergi er det blevet sværere at stille sikkerhed for elforsyningen, især i tilfælde af strømsvigt. Fremtidige havvindmølleparker vil muligvis resultere i en meget større energiproduktion end vindmølleparker på land.

| 3.2.5 | Miljøpræstation. Vindmøller forårsager næsten ingen forurening eller udledninger, når de er i funktion og kun meget lidt under fremstilling, installering, vedligeholdelse eller fjernelse. Selv om vindenergi er en ren teknologi, har den alligevel indvirkning på miljøet. De største bekymringer angår den visuelle forurening. |
| --- | --- |

3.2.5

Miljøpræstation. Vindmøller forårsager næsten ingen forurening eller udledninger, når de er i funktion og kun meget lidt under fremstilling, installering, vedligeholdelse eller fjernelse. Selv om vindenergi er en ren teknologi, har den alligevel indvirkning på miljøet. De største bekymringer angår den visuelle forurening.

| 3.2.6 | Mål for fremtidig vækst og rolle. Ifølge de seneste prognoser fra Europa-Kommissionen forventes det, at vindenergien i Europa kan nå op på omkring 70 GW i 2010. Herudover har EWEA (European Wind Energy Association) sat sig som mål at nå op på 180 GW i 2020, hvoraf 70 GW kommer fra havvindmøller. I 2010 ventes dette at tegne sig for 50 % af nettostigningen og i 2020 for godt 70 %. |
| --- | --- |

3.2.6

Mål for fremtidig vækst og rolle. Ifølge de seneste prognoser fra Europa-Kommissionen forventes det, at vindenergien i Europa kan nå op på omkring 70 GW i 2010. Herudover har EWEA (European Wind Energy Association) sat sig som mål at nå op på 180 GW i 2020, hvoraf 70 GW kommer fra havvindmøller. I 2010 ventes dette at tegne sig for 50 % af nettostigningen og i 2020 for godt 70 %.

3.3   Biomasse

| 3.3.1 | Den seneste vækst og udvikling. I 2001 var den samlede biomasseanvendelse til energiformål på 650 TWh. For at nå målet om 12 % vedvarende energikilder skal der produceres yderligere 860 TWh inden 2010. Hver sektor skal bidrage: elektricitet 370 TWh, varme 280 TWh og biobrændsel 210 TWh. Dette vil medføre en samlet energiproduktion af biomasse på omkring 1 500 TWh i 2010. På kort sigt kan denne supplerende biomasseproduktion kun opnås ved hjælp af stærke, målrettede foranstaltninger og tiltag inden for alle tre sektorer. Andelen af flydende biobrændsel til transport i Europa skønnes for øjeblikket at være 1 %. Dette tal må imidlertid forventes at stige hurtigt, eftersom EU i et særdirektiv har opstillet mål på henholdsvis 2 % og næsten 6 % for 2005 og 2010. Biobrændsel bør først og fremmest anvendes inden for land- og skovbrug samt — i lyset af dets biologiske nedbrydelighed — inden for vandtransport samt inden for andre områder, hvor det har en særlig positiv miljøvirkning, f.eks. i bymæssige områder, hvor en stor del af den kollektive bustrafik allerede i dag kører på bioenergi. |
| --- | --- |

3.3.1

Den seneste vækst og udvikling. I 2001 var den samlede biomasseanvendelse til energiformål på 650 TWh. For at nå målet om 12 % vedvarende energikilder skal der produceres yderligere 860 TWh inden 2010. Hver sektor skal bidrage: elektricitet 370 TWh, varme 280 TWh og biobrændsel 210 TWh. Dette vil medføre en samlet energiproduktion af biomasse på omkring 1 500 TWh i 2010. På kort sigt kan denne supplerende biomasseproduktion kun opnås ved hjælp af stærke, målrettede foranstaltninger og tiltag inden for alle tre sektorer. Andelen af flydende biobrændsel til transport i Europa skønnes for øjeblikket at være 1 %. Dette tal må imidlertid forventes at stige hurtigt, eftersom EU i et særdirektiv har opstillet mål på henholdsvis 2 % og næsten 6 % for 2005 og 2010. Biobrændsel bør først og fremmest anvendes inden for land- og skovbrug samt — i lyset af dets biologiske nedbrydelighed — inden for vandtransport samt inden for andre områder, hvor det har en særlig positiv miljøvirkning, f.eks. i bymæssige områder, hvor en stor del af den kollektive bustrafik allerede i dag kører på bioenergi.

| 3.3.2 | Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Biomasseelektricitet kan produceres af energiafgrøder, landbrugs- og industrielt biomasseaffald eller gennem gæring af biomasse til biogas i kraftvarmeproduktionsanlæg. Disse anlæg, der producerer elektricitet på basis af biomasse, har kapacitet til at dække grundbelastningen. |
| --- | --- |

3.3.2

Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Biomasseelektricitet kan produceres af energiafgrøder, landbrugs- og industrielt biomasseaffald eller gennem gæring af biomasse til biogas i kraftvarmeproduktionsanlæg. Disse anlæg, der producerer elektricitet på basis af biomasse, har kapacitet til at dække grundbelastningen.

| 3.3.3 | Økonomi, herunder støtteordninger. Omkostningerne ved at producere biomasse afhænger af den anvendte teknologi, energianlæggets størrelse og omkostningerne ved biomassebrændsel. I 2003 var der forskellige systemer og adskillige støtteniveauer til biomasse i Europa. Gennem fastprisordninger kan producenterne opnå en reduktion på 0,03 til over 0,10 EUR/kWh og kompensationer for afgifter eller grønne certifikater varierer fra 0,006 EUR/kWh til over 0,08 EUR/kWh. |
| --- | --- |

3.3.3

Økonomi, herunder støtteordninger. Omkostningerne ved at producere biomasse afhænger af den anvendte teknologi, energianlæggets størrelse og omkostningerne ved biomassebrændsel. I 2003 var der forskellige systemer og adskillige støtteniveauer til biomasse i Europa. Gennem fastprisordninger kan producenterne opnå en reduktion på 0,03 til over 0,10 EUR/kWh og kompensationer for afgifter eller grønne certifikater varierer fra 0,006 EUR/kWh til over 0,08 EUR/kWh.

| 3.3.4 | Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. EU anses for at have et stort potentiale i biomasse, der endnu ikke anvendes tilstrækkeligt. Dette gælder afgjort i nogle medlemsstater. Biomasse kan stamme fra en række kilder og ressourcer — skov, landbrug eller affaldsstrømme. Træ fra skovbrug eller træindustrier udgør den største ressource, og forsyningskæden fra skov til bioenergianlæg er under gennemgribende forbedring. En decentraliseret anvendelse af navnlig udtyndingstræ og skovningsaffald fra savsmuldsværker til varme- og el-produktion samt til fremstilling af træpiller er et fremragende middel til at styrke de regionale økonomiske kredsløb, skabe arbejdspladser i landdistrikterne og mindske importen af råolie i EU. Der er imidlertid bekymring for en overstimuleret anvendelse af biomasseenergi til skade for andre anvendelser, der ikke modtager støtte. |
| --- | --- |

3.3.4

Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. EU anses for at have et stort potentiale i biomasse, der endnu ikke anvendes tilstrækkeligt. Dette gælder afgjort i nogle medlemsstater. Biomasse kan stamme fra en række kilder og ressourcer — skov, landbrug eller affaldsstrømme. Træ fra skovbrug eller træindustrier udgør den største ressource, og forsyningskæden fra skov til bioenergianlæg er under gennemgribende forbedring. En decentraliseret anvendelse af navnlig udtyndingstræ og skovningsaffald fra savsmuldsværker til varme- og el-produktion samt til fremstilling af træpiller er et fremragende middel til at styrke de regionale økonomiske kredsløb, skabe arbejdspladser i landdistrikterne og mindske importen af råolie i EU. Der er imidlertid bekymring for en overstimuleret anvendelse af biomasseenergi til skade for andre anvendelser, der ikke modtager støtte.

| 3.3.5 | Miljøpræstation. Træ er en vedvarende energikilde, der med fordel kan erstatte fossile brændstoffer, og som derudover er den førende vedvarende energikilde i den primære energiproduktion i Europa. Anvendelse af træ til energiformål bidrager til at bekæmpe den globale opvarmning, i modsætning til energi fra fossile brændstoffer, idet udslippet af kuldioxid under fyringen genabsorberes af det voksende antal skove. Forbrænding af biomasse fra træ udleder dog visse forurenende stoffer, hvis den ikke filtreres tilstrækkeligt. Der består en risiko for, at intensiv dyrkning af meget hurtigvoksende og/eller højtydende biomassevarianter i alvorlig grad kan forrykke den følsomme regionale eller — hvis man tænker på fældning af primærskove til biomasseproduktion — endda globale miljø- og naturbeskyttelsesbalance. |
| --- | --- |

3.3.5

Miljøpræstation. Træ er en vedvarende energikilde, der med fordel kan erstatte fossile brændstoffer, og som derudover er den førende vedvarende energikilde i den primære energiproduktion i Europa. Anvendelse af træ til energiformål bidrager til at bekæmpe den globale opvarmning, i modsætning til energi fra fossile brændstoffer, idet udslippet af kuldioxid under fyringen genabsorberes af det voksende antal skove. Forbrænding af biomasse fra træ udleder dog visse forurenende stoffer, hvis den ikke filtreres tilstrækkeligt. Der består en risiko for, at intensiv dyrkning af meget hurtigvoksende og/eller højtydende biomassevarianter i alvorlig grad kan forrykke den følsomme regionale eller — hvis man tænker på fældning af primærskove til biomasseproduktion — endda globale miljø- og naturbeskyttelsesbalance.

| 3.3.6 | Mål for fremtidig vækst og rolle. Det er vigtigt, at de industrielle virksomheder i høj grad deltager i forskningsaktiviteterne, undtagen grundforskning, hvis biomasseenergi skal bidrage effektivt til opfyldelsen af EU's politiske mål. |
| --- | --- |

3.3.6

Mål for fremtidig vækst og rolle. Det er vigtigt, at de industrielle virksomheder i høj grad deltager i forskningsaktiviteterne, undtagen grundforskning, hvis biomasseenergi skal bidrage effektivt til opfyldelsen af EU's politiske mål.

| 3.3.7 | Biobrændstoffer. Det diskuteres (4), hvorvidt der i alle tilfælde kan opnås en nettoenergigevinst eller selv en nettomiljøgevinst fra flydende biobrændsel ved at kombinere den investerede energi fra f.eks. kunstgødning, landbrugsmaskiner eller forarbejdning med den potentielle energigevinst fra produceret biobrændsel. På den anden side peger undersøgelser, som Kommissionen har bestilt, på en overordnet positiv balance, selv om nettoresultatet naturligvis svinger fra den ene afgrøde til den anden. EØSU anbefaler derfor, at dette forhold belyses nærmere, f.eks. ved at der foretages yderligere undersøgelser af dette spørgsmål, da behandlingen af den høje globale olieafhængighed står så højt på den politiske dagsorden. Et andet relevant spørgsmål, som bør kulegraves, er EU's forsyningssikkerhed og dertil knyttede økonomiske og handelsmæssige aspekter ved øget brug af flydende biobrændsel. |
| --- | --- |

3.3.7

Biobrændstoffer. Det diskuteres (4), hvorvidt der i alle tilfælde kan opnås en nettoenergigevinst eller selv en nettomiljøgevinst fra flydende biobrændsel ved at kombinere den investerede energi fra f.eks. kunstgødning, landbrugsmaskiner eller forarbejdning med den potentielle energigevinst fra produceret biobrændsel. På den anden side peger undersøgelser, som Kommissionen har bestilt, på en overordnet positiv balance, selv om nettoresultatet naturligvis svinger fra den ene afgrøde til den anden. EØSU anbefaler derfor, at dette forhold belyses nærmere, f.eks. ved at der foretages yderligere undersøgelser af dette spørgsmål, da behandlingen af den høje globale olieafhængighed står så højt på den politiske dagsorden. Et andet relevant spørgsmål, som bør kulegraves, er EU's forsyningssikkerhed og dertil knyttede økonomiske og handelsmæssige aspekter ved øget brug af flydende biobrændsel.

3.4   Solenergi (fotovoltaisk)

| 3.4.1 | Den seneste vækst og udvikling. I 2003 blev yderligere solenergianlæg, der producerer 180 MWp, sat i drift i EU, hvilket bragte den samlede europæiske kapacitet op på omkring 570 MWp. Desuden er størstedelen af den installerede kapacitet i dag tilsluttet elnettet; de anlæg, der er tilsluttet nettet, udgør i øjeblikket 86 % af den samlede kapacitet i EU. |
| --- | --- |

3.4.1

Den seneste vækst og udvikling. I 2003 blev yderligere solenergianlæg, der producerer 180 MWp, sat i drift i EU, hvilket bragte den samlede europæiske kapacitet op på omkring 570 MWp. Desuden er størstedelen af den installerede kapacitet i dag tilsluttet elnettet; de anlæg, der er tilsluttet nettet, udgør i øjeblikket 86 % af den samlede kapacitet i EU.

| 3.4.2 | Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Den mest udbredte type solcellesystem i privat- og erhvervsregi i de industrialiserede lande er tilsluttet et net. Tilslutning til det lokale elnet gør det muligt at sælge al den energi, der produceres her, til andre distributører.
  I modsat fald, hvis systemet er fuldstændigt uafhængig af nettet, skal det forbindes til et batteri, der gør det muligt at anvende normale apparater uden tilslutning til det traditionelle elnet. Normalt benyttes disse batterianlæg til industriel brug, såsom mobiltelefonnet, eller til elektrificering i landdistrikter. |
| --- | --- |

3.4.2

Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Den mest udbredte type solcellesystem i privat- og erhvervsregi i de industrialiserede lande er tilsluttet et net. Tilslutning til det lokale elnet gør det muligt at sælge al den energi, der produceres her, til andre distributører.

I modsat fald, hvis systemet er fuldstændigt uafhængig af nettet, skal det forbindes til et batteri, der gør det muligt at anvende normale apparater uden tilslutning til det traditionelle elnet. Normalt benyttes disse batterianlæg til industriel brug, såsom mobiltelefonnet, eller til elektrificering i landdistrikter.

| 3.4.3 | Økonomi, herunder støtteordninger. Investeringsomkostningerne, som stadig er relativt høje, er i dag en af de største barrierer for udviklingen af markedet for solenergi på kort og mellemlang sigt, om end der kan konstateres en nedadgående tendens i priserne på systemerne over tid med stigende produktionsmængde og innovative fremskridt i anvendelsen af denne teknologi. I gennemsnit er prisen på solcellemoduler faldet med ca. 5 % årligt i de sidste 20 år, og prisen forventes at falde yderligere, men ligger stadig omkring 0,50 EUR/kWh. De nuværende kapitalomkostninger for et typisk installeret solcellesystem varierer mellem 5 og 8 EUR/W, og fotovoltaisk er således fortsat den mest omkostningskrævende form for vedvarende energi. |
| --- | --- |

3.4.3

Økonomi, herunder støtteordninger. Investeringsomkostningerne, som stadig er relativt høje, er i dag en af de største barrierer for udviklingen af markedet for solenergi på kort og mellemlang sigt, om end der kan konstateres en nedadgående tendens i priserne på systemerne over tid med stigende produktionsmængde og innovative fremskridt i anvendelsen af denne teknologi. I gennemsnit er prisen på solcellemoduler faldet med ca. 5 % årligt i de sidste 20 år, og prisen forventes at falde yderligere, men ligger stadig omkring 0,50 EUR/kWh. De nuværende kapitalomkostninger for et typisk installeret solcellesystem varierer mellem 5 og 8 EUR/W, og fotovoltaisk er således fortsat den mest omkostningskrævende form for vedvarende energi.

| 3.4.4 | Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Solstråling sender en stor mængde energi til jorden. Den samlede mængde energi, der kommer fra solen til jordens overflade i løbet af et år svarer til omkring 10 000 gange det årlige energiforbrug i verden. Solenergi kan bidrage til at øge forsyningssikkerheden i forbindelse med netværkstilsluttede, selvstændige eller hybride systemer. |
| --- | --- |

3.4.4

Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Solstråling sender en stor mængde energi til jorden. Den samlede mængde energi, der kommer fra solen til jordens overflade i løbet af et år svarer til omkring 10 000 gange det årlige energiforbrug i verden. Solenergi kan bidrage til at øge forsyningssikkerheden i forbindelse med netværkstilsluttede, selvstændige eller hybride systemer.

| 3.4.5 | Miljøpræstation. Til trods for at solenergi i modsætning til traditionel produktionsteknologi ikke medfører forurenende udledninger eller bekymringer om miljøsikkerhed, anvendes der undertiden giftige stoffer i produktionen af solvarmeceller. Visse landskabsæstetiske og miljømæssige problemer i forbindelse med store anlæg, der er placeret i det åbne land, findes ikke i forbindelse med anlæg, der er placeret på eller ved allerede eksisterende bygninger. |
| --- | --- |

3.4.5

Miljøpræstation. Til trods for at solenergi i modsætning til traditionel produktionsteknologi ikke medfører forurenende udledninger eller bekymringer om miljøsikkerhed, anvendes der undertiden giftige stoffer i produktionen af solvarmeceller. Visse landskabsæstetiske og miljømæssige problemer i forbindelse med store anlæg, der er placeret i det åbne land, findes ikke i forbindelse med anlæg, der er placeret på eller ved allerede eksisterende bygninger.

| 3.4.6 | Mål for fremtidig vækst og rolle. EU's samlede kapacitet var forventet at være på 520 MWh ved udgangen af 2003. I Tyskland var der ved udgangen af 2004 blevet installeret 800 MWh efter en vækst på 94 % i løbet af 2004, hvilket lå langt over målet om 650 MWp, som blev fastsat i »Take-Off-kampagnen«. EU's fremtidige installationskapacitet anslås til ca. 1 400 MWp i 2010. Prognoserne fra EPIA (European Photovoltaic Industry Association) er betydeligt mere optimistiske. EU-Kommissionens scenario om at nå op på 3 000 MWp ved udgangen af 2010 er realistisk, men dets succes afhænger frem for alt af den politiske vilje i de enkelte medlemslande. |
| --- | --- |

3.4.6

Mål for fremtidig vækst og rolle. EU's samlede kapacitet var forventet at være på 520 MWh ved udgangen af 2003. I Tyskland var der ved udgangen af 2004 blevet installeret 800 MWh efter en vækst på 94 % i løbet af 2004, hvilket lå langt over målet om 650 MWp, som blev fastsat i »Take-Off-kampagnen«. EU's fremtidige installationskapacitet anslås til ca. 1 400 MWp i 2010. Prognoserne fra EPIA (European Photovoltaic Industry Association) er betydeligt mere optimistiske. EU-Kommissionens scenario om at nå op på 3 000 MWp ved udgangen af 2010 er realistisk, men dets succes afhænger frem for alt af den politiske vilje i de enkelte medlemslande.

3.5   Solvarme (termisk)

3.5.1   Den seneste vækst og udvikling.

Solvarme har et enormt potentiale, hvilket er et centralt tema i arbejdet med at gøre fjernvarme og –køling til bæredygtige kilder, der kan reducere både miljøpåvirkning og energiimport. Det samlede tekniske potentiale er vurderet til 1,4 mia. m2 solfangerareal, hvilket gør det muligt at opnå et årligt solvarmeafkast på næsten 700 TWh pr. år. EU's marked er mere end fordoblet i forhold til midten af 1990'erne og er tre gange større end i slutningen af 1980'erne. Mellem 1990 og 2001 var den gennemsnitlige årlige markedsvækst 13,6 %. Siden 2000 har markedet klart passeret 1 million m2 nyinstallerede solfangere årligt. Efter en betydelig nedgang i 2002, der hovedsageligt fandt sted i Tyskland, blev et nyt højdepunkt på mere end 1,4 millioner m2 nået i 2003. Anvendelsen af solvarmeenergi er indtil videre ulige fordelt i Europa, f.eks. har Østrig en stor dækning, hvorimod nogle af middelhavslandene — trods klimafordel i denne forbindelse — næsten ikke har haft nogen udvikling på området; i andre middelhavslande, herunder Grækenland, er anvendelsen af solenergi derimod meget udbredt. Dette kan ikke skyldes manglende økonomisk effektivitet.

3.5.2   Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk.

Solvarmeenergi kan kun transporteres i områder, hvor der er fjernvarmenet. Solvarmesystemerne har endnu ikke direkte indflydelse på elsystemet. Omdannelse af solvarme til elektrisk energi gennem koncentrerede solvarmeenergisystemer (såkaldte »solar troughs« eller »soltårne«, store spejle og fokus på teknologi til at producere højtemperaturvarme, der skal omdannes til elektricitet) er ved at forlade F&U-stadiet (5) og gå ind i demonstrations- og markedsføringsfasen med nogle anlæg i Spanien.

3.5.3   Økonomi, herunder støtteordninger.

Solvarmeenergi konkurrerer hovedsageligt med de traditionelle varmesystemer, der anvender fossile brændstoffer eller elektricitet. I forhold til disse systemer er der store investeringsudgifter forbundet med solvarmesystemer (90-99 % af de samlede udgifter), men forholdsvist lave driftsudgifter. Den samlede udgift for et solvarmesystem til fremstilling af varmt vand til en familie kan variere mellem 700-5 000 euro. De nuværende velkonstruerede solvarmesystemer kan opvarme/erstatte varmesystemerne for 0,03-0,09 EUR/kWh. I lyset af de nuværende priser for elektricitet, olie og gas samt de forventede prisstigninger vil sådanne systemer, i samspil med moderne velisolerede oplagringssystemer, kunne vinde udbredt anvendelse til vandopvarmning og varmeproduktion.

3.5.4   Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed.

Det teoretiske potentiale inden for solvarmeenergi er enormt. Rent praktisk er potentialet for solenergi imidlertid begrænset af både tekniske og samfundsøkonomiske faktorer. Energien er nemlig mindst tilgængelig i løbet af de overskyede vinterdage, hvor efterspørgslen på varme er på sit højeste.

3.5.5   Miljøpræstation.

Solvarmeenergi forårsager teoretisk set hverken forurening eller udslip under anvendelse. Påvirkningen af miljøet er størst, mens anlæggene produceres, installeres, vedligeholdes eller fjernes. Selv om solenergi er en ren teknologi, har den alligevel indvirkning på miljøet.

3.5.6   Mål for fremtidig vækst og rolle.

Hvis intensiteten af støttepolitikkerne til solvarme fortsætter uændret, forventes driftsområdet på EU-plan at vokse med næsten 12 % årligt. Konstante vækstrater vil betyde, at halvdelen af væksten i absolutte tal vil finde sted mellem 2010 og 2015. Solvarme vil vokse hurtigt i solbælterne i Asien og Afrika, hvis olieprisen forbliver på sit nuværende høje niveau (omkring 60 dollars pr. tønde).

3.6   Geotermisk energi

3.6.1   Den seneste vækst og udvikling

3.6.1.1   Elektricitet

Der er kun fem europæiske lande, der er i besiddelse af de nødvendige naturlige ressourcer til at producere elektricitet ved hjælp af geotermisk energi med rimelig effektivitet. I slutningen af 2003 var den installerede geotermiske kapacitet for elektricitetsproduktion i EU på 820 MWe. Mere end 96 % (790 MWe) af den installerede kapacitet produceres i Italien.

3.6.1.2   Varme

Der kan produceres varme ved hjælp af geotermisk energi på to forskellige måder. Den ene måde består af direkte udnyttelse af de vandførende lag, hvor temperaturen er mellem 30 °C og 150 °C (såkaldt lav- og mellemenergianvendelse). Den anden måde til at producere varme er ved hjælp af geotermiske varmepumper. Den samlede kapacitet for den geotermiske lavenergisektor i EU er vurderet til 1 130 MWe, hvilket svarer til en vækst på 7,5 % i forhold til 2002.

| 3.6.2 | Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Indtil videre kan geotermisk elektricitet kun bidrage til elektricitetsproduktionen i områder, der har geotermisk potentiale. |
| --- | --- |

3.6.2

Rolle i elektriske systemer og konsekvenser for netværk. Indtil videre kan geotermisk elektricitet kun bidrage til elektricitetsproduktionen i områder, der har geotermisk potentiale.

| 3.6.3 | Økonomi, herunder støtteordninger. Udnyttelsen af geotermisk energi opfattes som en højrisikoinvestering. Ved investering i et elektricitetsproduktionsanlæg kan fordelingen af investering i hver fase være stærkt påvirket af særlige betingelser til anlægget.
  Investeringsomkostninger og driftsomkostninger for varmeproduktion varierer stærkt mellem lande og mellem anvendelsestype og afhænger også af ressourcens kendetegn (lokale geologiske forhold), den lokale varmeefterspørgsel og varmeforbrugsmønster (såsom fjernvarmesystemer, individuelle eller kollektive geotermiske varmepumpesystemer). De typiske omkostninger i Europa varierer mellem følgende:






  — | Investeringsomkostninger varierer mellem 0,2–1,2 million EUR/MW |
| --- | --- | --- |

3.6.3

Økonomi, herunder støtteordninger. Udnyttelsen af geotermisk energi opfattes som en højrisikoinvestering. Ved investering i et elektricitetsproduktionsanlæg kan fordelingen af investering i hver fase være stærkt påvirket af særlige betingelser til anlægget.

Investeringsomkostninger og driftsomkostninger for varmeproduktion varierer stærkt mellem lande og mellem anvendelsestype og afhænger også af ressourcens kendetegn (lokale geologiske forhold), den lokale varmeefterspørgsel og varmeforbrugsmønster (såsom fjernvarmesystemer, individuelle eller kollektive geotermiske varmepumpesystemer). De typiske omkostninger i Europa varierer mellem følgende:

—

Investeringsomkostninger varierer mellem 0,2–1,2 million EUR/MW

| — | Produktionsomkostninger varierer mellem 5-45 EUR/MW |
| --- | --- |

—

Produktionsomkostninger varierer mellem 5-45 EUR/MW

| 3.6.4 | Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Jordens termiske energi er enorm, men uden meget dybe boringer (teknologi, omkostninger) er der kun en ubetydelig del, der kan udnyttes. Indtil videre har udnyttelsen af denne type energi hovedsagelig været begrænset til områder med geotermiske uregelmæssigheder, hvor geologiske betingelser har gjort det muligt at fragte varmen fra dybe varme zoner op til overfladen. Der er forhåbninger om at Hot-Dry-Rock (HDR)-processen eller andre dybdeborende (3-5 km) teknologier (jf. 3.6.6), der på nuværende tidspunkt er under udforskning, kan åbne nye områder for elektricitetsproduktionen inden for det næste årti. |
| --- | --- |

3.6.4

Tilgængelighed og rolle i forbindelse med forsyningssikkerhed. Jordens termiske energi er enorm, men uden meget dybe boringer (teknologi, omkostninger) er der kun en ubetydelig del, der kan udnyttes. Indtil videre har udnyttelsen af denne type energi hovedsagelig været begrænset til områder med geotermiske uregelmæssigheder, hvor geologiske betingelser har gjort det muligt at fragte varmen fra dybe varme zoner op til overfladen. Der er forhåbninger om at Hot-Dry-Rock (HDR)-processen eller andre dybdeborende (3-5 km) teknologier (jf. 3.6.6), der på nuværende tidspunkt er under udforskning, kan åbne nye områder for elektricitetsproduktionen inden for det næste årti.

| 3.6.5 | Miljøpræstation. Den stigende anvendelse af geotermisk energi kan få stor positiv indflydelse på miljøet i forhold til udviklingen i fossile brændsler. Miljøproblemer opstår i løbet af den geotermiske drift af anlægget. Geotermiske væsker (damp eller varmt vand) indeholder normalt gasser som carbondioxid (CO2), hydrogensulfid (H2S), ammoniak (NH3), methan (CH4) og spormængder fra andre gasser samt opløste stoffer, hvis koncentration normalt stiger i takt med temperaturen. Stoffer som natriumchlorid (NaCl), bor (B), arsenik (As) og kviksølv (Hg) kan f.eks. forurene miljøet ved udslip. Ved hjælp af forseglede coaxial-varmerør undgås det, at stofferne når op til overfladen. |
| --- | --- |

3.6.5

Miljøpræstation. Den stigende anvendelse af geotermisk energi kan få stor positiv indflydelse på miljøet i forhold til udviklingen i fossile brændsler. Miljøproblemer opstår i løbet af den geotermiske drift af anlægget. Geotermiske væsker (damp eller varmt vand) indeholder normalt gasser som carbondioxid (CO2), hydrogensulfid (H2S), ammoniak (NH3), methan (CH4) og spormængder fra andre gasser samt opløste stoffer, hvis koncentration normalt stiger i takt med temperaturen. Stoffer som natriumchlorid (NaCl), bor (B), arsenik (As) og kviksølv (Hg) kan f.eks. forurene miljøet ved udslip. Ved hjælp af forseglede coaxial-varmerør undgås det, at stofferne når op til overfladen.

| 3.6.6 | Mål for fremtidig vækst og rolle. Det første af EU's mål omhandler elektricitet, og især Østrigs indsats skal bringe den samlede kapacitet i Europa op på omkring 1 Gwe. Der kræves normalt geotermiske reservoirer, som er beliggende tilstrækkelig dybt, til at levere energi, der er teknisk anvendelig, navnlig til elproduktion. Da denne udvinding finder sted i en dybde af mindst 2,5 km, men helst mindst 4-5 kilometer, er det nødvendigt at foretage dybdeboringer.
  Det andet mål omhandler varmeproduktionen. Prognoserne er baseret på en gennemsnitlig årlig vækst på 50 MWth. Alle disse bestræbelser skal bringe sektoren op på 8 200 MWth, hvilket er væsentlig højere end de 5 000 MWth, som først var målsat. Varmepumper, der ligger mindre dybt under jorden, og som ofte henregnes under »geotermisk varme«, har imidlertid et stort potentiale til at blive en effektiv applikation til lavtemperaturformål, f.eks. opvarmning af bygninger.
  I strategien bør der sættes fokus på de tiltag inden for forskning og udvikling, som er nødvendige for at udvikle geotermisk energi, indtil det bliver muligt at foretage en mere præcis vurdering og evaluering af den langsigtede omkostningsudvikling og af denne teknologis potentiale i en ustabil situation som den, der karakteriser energimarkedet. |
| --- | --- |

3.6.6

Mål for fremtidig vækst og rolle. Det første af EU's mål omhandler elektricitet, og især Østrigs indsats skal bringe den samlede kapacitet i Europa op på omkring 1 Gwe. Der kræves normalt geotermiske reservoirer, som er beliggende tilstrækkelig dybt, til at levere energi, der er teknisk anvendelig, navnlig til elproduktion. Da denne udvinding finder sted i en dybde af mindst 2,5 km, men helst mindst 4-5 kilometer, er det nødvendigt at foretage dybdeboringer.

Det andet mål omhandler varmeproduktionen. Prognoserne er baseret på en gennemsnitlig årlig vækst på 50 MWth. Alle disse bestræbelser skal bringe sektoren op på 8 200 MWth, hvilket er væsentlig højere end de 5 000 MWth, som først var målsat. Varmepumper, der ligger mindre dybt under jorden, og som ofte henregnes under »geotermisk varme«, har imidlertid et stort potentiale til at blive en effektiv applikation til lavtemperaturformål, f.eks. opvarmning af bygninger.

I strategien bør der sættes fokus på de tiltag inden for forskning og udvikling, som er nødvendige for at udvikle geotermisk energi, indtil det bliver muligt at foretage en mere præcis vurdering og evaluering af den langsigtede omkostningsudvikling og af denne teknologis potentiale i en ustabil situation som den, der karakteriser energimarkedet.

4.   Synspunkter om den fremtidige rolle for vedvarende energikilder inden 2030-2040

| 4.1 | EU-Kommissionen har udarbejdet energiscenarier frem til 2030. Ifølge Kommissionens »European Energy and Transport — Trends to 2030« (6) vil andelen af vedvarende energi under udgangsbetingelserne, herunder vind, vandkraft, biomasse og andre vedvarende energikilder, nå op på omkring 8,6 % af den primære energianvendelse og 17 % af elproduktionen inden 2030. I dette scenario tages der ikke hensyn til følgerne af de EU-tiltag vedrørende vedvarende energikilder, som blev sat i værk i dette århundredes første år. |
| --- | --- |

4.1

EU-Kommissionen har udarbejdet energiscenarier frem til 2030. Ifølge Kommissionens »European Energy and Transport — Trends to 2030« (6) vil andelen af vedvarende energi under udgangsbetingelserne, herunder vind, vandkraft, biomasse og andre vedvarende energikilder, nå op på omkring 8,6 % af den primære energianvendelse og 17 % af elproduktionen inden 2030. I dette scenario tages der ikke hensyn til følgerne af de EU-tiltag vedrørende vedvarende energikilder, som blev sat i værk i dette århundredes første år.

| 4.2 | Det Internationale Energi Agentur (IEA) forudser en fordobling af elektricitetsefterspørgslen på verdensplan inden 2030 — hovedsageligt i udviklingslandene. De vedvarende energikilders andel på verdensplan vil stige fra 2 % til 6 % inden 2030. I OECD-landene vil andelen af vedvarende energikilder stige fra 6,4 % i 2000 til 8 % i 2030. |
| --- | --- |

4.2

Det Internationale Energi Agentur (IEA) forudser en fordobling af elektricitetsefterspørgslen på verdensplan inden 2030 — hovedsageligt i udviklingslandene. De vedvarende energikilders andel på verdensplan vil stige fra 2 % til 6 % inden 2030. I OECD-landene vil andelen af vedvarende energikilder stige fra 6,4 % i 2000 til 8 % i 2030.

| 4.3 | IEA har ligeledes udviklet scenarier for elproduktionen fra vedvarende energikilder, der forudsiger, at Europa vil føre an inden for udviklingen af vedvarende energikilder i den industrialiserede verden. Ifølge agenturets »Referencescenario« vil andelen af vedvarende elektricitet i OECD-Europa stige til omkring 20 % i 2030. Hvis en række af de politiske værktøjer, der undersøges i øjeblikket, iværksættes i Europa kan andelen af vedvarende elektricitet nå op i nærheden af 33 % inden 2030 (»alternative scenario«). Et sådant resultat vil uden tvivl kræve, at en omfattende vifte af støttepolitikker anvendes i deres fulde udstrækning. |
| --- | --- |

4.3

IEA har ligeledes udviklet scenarier for elproduktionen fra vedvarende energikilder, der forudsiger, at Europa vil føre an inden for udviklingen af vedvarende energikilder i den industrialiserede verden. Ifølge agenturets »Referencescenario« vil andelen af vedvarende elektricitet i OECD-Europa stige til omkring 20 % i 2030. Hvis en række af de politiske værktøjer, der undersøges i øjeblikket, iværksættes i Europa kan andelen af vedvarende elektricitet nå op i nærheden af 33 % inden 2030 (»alternative scenario«). Et sådant resultat vil uden tvivl kræve, at en omfattende vifte af støttepolitikker anvendes i deres fulde udstrækning.

| 4.4 | Den europæiske sammenslutning af industrivirksomheder, EURELECTRIC, har udarbejdet scenarier, hvor andelen af vedvarende energikilder, herunder vandkraft, stiger fra omkring 16 % i 2000 (EU-15) til 22,5 % i 2020 (EU-25, inklusiv Norge og Schweiz). |
| --- | --- |

4.4

Den europæiske sammenslutning af industrivirksomheder, EURELECTRIC, har udarbejdet scenarier, hvor andelen af vedvarende energikilder, herunder vandkraft, stiger fra omkring 16 % i 2000 (EU-15) til 22,5 % i 2020 (EU-25, inklusiv Norge og Schweiz).

| 4.5 | Det europæiske råd for vedvarende energi (EREC) har for nyligt udsendt sin vision om, at vedvarende energikilder skal udgøre 50 % af det globale forbrug af primær energi i 2040. EREC tager ligeledes sigte på, at 80 % af den globale elproduktion er baseret på vedvarende energi i 2040. |
| --- | --- |

4.5

Det europæiske råd for vedvarende energi (EREC) har for nyligt udsendt sin vision om, at vedvarende energikilder skal udgøre 50 % af det globale forbrug af primær energi i 2040. EREC tager ligeledes sigte på, at 80 % af den globale elproduktion er baseret på vedvarende energi i 2040.

| 4.6 | Verdensenergirådet vurderer, at vedvarende energikilder på kort sigt snarere vil få en marginal rolle på verdensplan, men at deres indflydelse på længere sigt vil stige. Rådet støtter desuden ikke obligatoriske mål for vedvarende energikilder. |
| --- | --- |

4.6

Verdensenergirådet vurderer, at vedvarende energikilder på kort sigt snarere vil få en marginal rolle på verdensplan, men at deres indflydelse på længere sigt vil stige. Rådet støtter desuden ikke obligatoriske mål for vedvarende energikilder.

| 4.7 | Ud fra ovennævnte scenarier kan det konkluderes, at de forskellige organer som hovedregel forudsiger en gradvis ændring i brændstofforbruget, med undtagelse af EREC, der snarere har en revolutionær vision for fremtiden. |
| --- | --- |

4.7

Ud fra ovennævnte scenarier kan det konkluderes, at de forskellige organer som hovedregel forudsiger en gradvis ændring i brændstofforbruget, med undtagelse af EREC, der snarere har en revolutionær vision for fremtiden.

| 4.8 | Europa-Parlamentet har vedtaget (plenarmødet i september) en betænkning om vedvarende energikilder, som indeholder et forslag om et EU-mål på 20 % vedvarende energikilder i 2020. |
| --- | --- |

4.8

Europa-Parlamentet har vedtaget (plenarmødet i september) en betænkning om vedvarende energikilder, som indeholder et forslag om et EU-mål på 20 % vedvarende energikilder i 2020.

| 4.9 | Kommissionen offentliggør sin meddelelse om VEK-E-direktivets aktuelle situation inden udgangen af 2005. Meddelelsen vil indeholde en vurdering af, hvorvidt de fastsatte mål kan nås inden 2010 samt mulige forslag til yderligere aktioner, herunder en harmonisering af støtteordningerne i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.9

Kommissionen offentliggør sin meddelelse om VEK-E-direktivets aktuelle situation inden udgangen af 2005. Meddelelsen vil indeholde en vurdering af, hvorvidt de fastsatte mål kan nås inden 2010 samt mulige forslag til yderligere aktioner, herunder en harmonisering af støtteordningerne i medlemsstaterne.

5.   Konklusioner

| 5.1 | De forudgående kapitler har vist, at vedvarende energikilder spiller en vigtig rolle i Europas energimix og at andelen heraf har et betydeligt potentiale til at stige inden for både det samlede energiforbrug og produktionen i Europa. Mange former for vedvarende energi er særligt velegnet til mindre lokale løsninger. |
| --- | --- |

5.1

De forudgående kapitler har vist, at vedvarende energikilder spiller en vigtig rolle i Europas energimix og at andelen heraf har et betydeligt potentiale til at stige inden for både det samlede energiforbrug og produktionen i Europa. Mange former for vedvarende energi er særligt velegnet til mindre lokale løsninger.

| 5.2 | Der findes ingen energiform eller sektor, der formår at dække det udvidede EU's samlede behov og den stigende efterspørgsel på verdensplan. EU har brug for et afbalanceret energimix, som tilgodeser målsætningen om en bæredygtig udviklingsstrategi. Vedvarende energikilder har potentiale til at blive et vigtigt element i dette fremtidige energimix. Men mange udestående problemer skal løses, førend dette potentiale, som også Kommissionen og Europa-Parlamentet anerkender, kan blive udnyttet. EØSU er i færd med at udarbejde en særskilt udtalelse om energimixet. |
| --- | --- |

5.2

Der findes ingen energiform eller sektor, der formår at dække det udvidede EU's samlede behov og den stigende efterspørgsel på verdensplan. EU har brug for et afbalanceret energimix, som tilgodeser målsætningen om en bæredygtig udviklingsstrategi. Vedvarende energikilder har potentiale til at blive et vigtigt element i dette fremtidige energimix. Men mange udestående problemer skal løses, førend dette potentiale, som også Kommissionen og Europa-Parlamentet anerkender, kan blive udnyttet. EØSU er i færd med at udarbejde en særskilt udtalelse om energimixet.

| 5.3 | En stor del af Europas udvikling af vedvarende energikilder er baseret på intermittente kilder som vindproduktion og solenergipaneler, der snarere supplerer end erstatter produktionskapaciteten og netværksbehovet. Dette rejser reelle problemstillinger om udbygning af transmissionskapaciteten og operationelle aspekter til sikring af energiforsyningssikkerheden. Til trods for at der ikke hersker generel enighed om de potentielle grænser for optagelse af alternative energikilder i elnetværket, nævnes der ofte en grænse på 15-20 % af den samlede elektriske energiproduktion. Kun supplerende opbevaringsteknologier (f.eks. hydrogen) kan hæve denne grænse. |
| --- | --- |

5.3

En stor del af Europas udvikling af vedvarende energikilder er baseret på intermittente kilder som vindproduktion og solenergipaneler, der snarere supplerer end erstatter produktionskapaciteten og netværksbehovet. Dette rejser reelle problemstillinger om udbygning af transmissionskapaciteten og operationelle aspekter til sikring af energiforsyningssikkerheden. Til trods for at der ikke hersker generel enighed om de potentielle grænser for optagelse af alternative energikilder i elnetværket, nævnes der ofte en grænse på 15-20 % af den samlede elektriske energiproduktion. Kun supplerende opbevaringsteknologier (f.eks. hydrogen) kan hæve denne grænse.

| 5.4 | Spørgsmålet om den globale olieafhængighed står højt på den politiske dagsorden. EØSU henstiller derfor, at man nærmere undersøger, om der kan opnås nettoenergigevinster og nettomiljøfordele ved at bruge flydende biobrændsel baseret på forskellige afgrøder. Også spørgsmålene om EU's forsyningssikkerhed og dertil knyttede økonomiske og handelsmæssige aspekter ved øget brug af flydende biobrændsel bør undersøges nøje. |
| --- | --- |

5.4

Spørgsmålet om den globale olieafhængighed står højt på den politiske dagsorden. EØSU henstiller derfor, at man nærmere undersøger, om der kan opnås nettoenergigevinster og nettomiljøfordele ved at bruge flydende biobrændsel baseret på forskellige afgrøder. Også spørgsmålene om EU's forsyningssikkerhed og dertil knyttede økonomiske og handelsmæssige aspekter ved øget brug af flydende biobrændsel bør undersøges nøje.

| 5.5 | Det er nødvendigt at følge med i den teknologiske udvikling for at få fuldt udbytte af vedvarende energikilder. Udvindingen af varme eller kulde fra miljøet gennem varmepumper er en teknologi med stort potentiale, men som næsten ikke har fået opmærksomhed i EU's politik for vedvarende energi. I forbindelse med nye vedvarende energikilder tillægges udviklingen af solvarmeanlæg til varmtvandsproduktion meget lidt opmærksomhed — her er der igen tale om en teknologi, der er meget tættere på markedsbetingelserne i store dele af Europa. EØSU mener, at det allerede i dag inden for store dele af opvarmningsområdet kan være økonomisk fordelagtigt at erstatte fossil energi med vedvarende energi. |
| --- | --- |

5.5

Det er nødvendigt at følge med i den teknologiske udvikling for at få fuldt udbytte af vedvarende energikilder. Udvindingen af varme eller kulde fra miljøet gennem varmepumper er en teknologi med stort potentiale, men som næsten ikke har fået opmærksomhed i EU's politik for vedvarende energi. I forbindelse med nye vedvarende energikilder tillægges udviklingen af solvarmeanlæg til varmtvandsproduktion meget lidt opmærksomhed — her er der igen tale om en teknologi, der er meget tættere på markedsbetingelserne i store dele af Europa. EØSU mener, at det allerede i dag inden for store dele af opvarmningsområdet kan være økonomisk fordelagtigt at erstatte fossil energi med vedvarende energi.

| 5.6 | Vedvarende energikilder har brug for økonomisk støtte, idet mange vedvarende energikildeteknologier i dag endnu ikke kan konkurrere på markedet. Ændringer på de globale energimarkeder, især højere priser og større prisvolatilitet, specielt for olie, samt frygt for forsyningssikkerheden ændrer imidlertid på de vedvarende energikilders situation. Det potentiale, som de indebærer for innovation og for nye aktiviteter og arbejdspladser efter en vellykket indtræden på markedet, får stadig stigende betydning. Hvis EU fører an inden for teknologien for vedvarende energi, kan det stimulere en global erhvervssucces i energisektoren. |
| --- | --- |

5.6

Vedvarende energikilder har brug for økonomisk støtte, idet mange vedvarende energikildeteknologier i dag endnu ikke kan konkurrere på markedet. Ændringer på de globale energimarkeder, især højere priser og større prisvolatilitet, specielt for olie, samt frygt for forsyningssikkerheden ændrer imidlertid på de vedvarende energikilders situation. Det potentiale, som de indebærer for innovation og for nye aktiviteter og arbejdspladser efter en vellykket indtræden på markedet, får stadig stigende betydning. Hvis EU fører an inden for teknologien for vedvarende energi, kan det stimulere en global erhvervssucces i energisektoren.

| 5.7 | Mens den stigende anvendelse af vedvarende energikilder skaber positive muligheder for nye aktiviteter og specifik beskæftigelse, kan den, hvis den håndteres uretmæssigt, blive en byrde for store dele af økonomien, navnlig forbrugere og energiintensive industrier. Politikker, der medvirker til endnu højere energipriser, kan blive farlige i en situation, hvor alle kræfter skal rettes mod gennemførelse af Lissabon-strategien, herunder konkurrenceevne, økonomisk vækst og en samlet beskæftigelse i Europa på et bæredygtigt niveau. Mens høje oliepriser rammer alle økonomier på verdensplan, kan høje elpriser navnlig skade EU-25. |
| --- | --- |

5.7

Mens den stigende anvendelse af vedvarende energikilder skaber positive muligheder for nye aktiviteter og specifik beskæftigelse, kan den, hvis den håndteres uretmæssigt, blive en byrde for store dele af økonomien, navnlig forbrugere og energiintensive industrier. Politikker, der medvirker til endnu højere energipriser, kan blive farlige i en situation, hvor alle kræfter skal rettes mod gennemførelse af Lissabon-strategien, herunder konkurrenceevne, økonomisk vækst og en samlet beskæftigelse i Europa på et bæredygtigt niveau. Mens høje oliepriser rammer alle økonomier på verdensplan, kan høje elpriser navnlig skade EU-25.

| 5.8 | Nogle af de nuværende nationale støtteordninger er meget omkostningstunge, og de risikerer at sætte både forbrugernes interesser og de europæiske industriers konkurrenceevne på spil. Hvis EU's mål om vedvarende energikilder opfyldes i 2010, repræsenterer støtteordninger og netværksomkostninger en stigning på 13 % i en gros-elpriserne eller 25 %, hvis de støtteniveauer, der allerede anvendes i Tyskland, skal anvendes for at nå målet. Hvis netværks- og reguleringsomkostningerne medregnes, stiger tallet yderligere til 34 %. Den dertil svarende omkostning pr. ton undgået CO2-udslip er vurderet til henholdsvis 88, 109 og 150 EUR. |
| --- | --- |

5.8

Nogle af de nuværende nationale støtteordninger er meget omkostningstunge, og de risikerer at sætte både forbrugernes interesser og de europæiske industriers konkurrenceevne på spil. Hvis EU's mål om vedvarende energikilder opfyldes i 2010, repræsenterer støtteordninger og netværksomkostninger en stigning på 13 % i en gros-elpriserne eller 25 %, hvis de støtteniveauer, der allerede anvendes i Tyskland, skal anvendes for at nå målet. Hvis netværks- og reguleringsomkostningerne medregnes, stiger tallet yderligere til 34 %. Den dertil svarende omkostning pr. ton undgået CO2-udslip er vurderet til henholdsvis 88, 109 og 150 EUR.

| 5.9 | Støtteordninger bør således overvejes og udformes grundigt. De skal være effektive, herunder omkostningseffektive, og skabe de ønskede resultater til den laveste pris. Nogle former for vedvarende energi, der allerede nærmer sig markedspriserne, har næppe behov for støtte, mens andre stadig kun kræver støtte til forsknings- og udviklingsforanstaltninger. Hvad angår biomasse skal anvendelsen af produkter fra begrænsede landarealer, der ikke får støtte, tages i betragtning. Stigningen i generiske (navnlig fossile) energipriser giver anledning til at nyevaluere støttebehovet og –niveauet. Virkningerne af EU's emissionshandelsordning er særdeles vigtige, eftersom de allerede har skabt stigende elpriser. For at nå det samme mål må dobbelt- eller overlappende foranstaltninger undgås. |
| --- | --- |

5.9

Støtteordninger bør således overvejes og udformes grundigt. De skal være effektive, herunder omkostningseffektive, og skabe de ønskede resultater til den laveste pris. Nogle former for vedvarende energi, der allerede nærmer sig markedspriserne, har næppe behov for støtte, mens andre stadig kun kræver støtte til forsknings- og udviklingsforanstaltninger. Hvad angår biomasse skal anvendelsen af produkter fra begrænsede landarealer, der ikke får støtte, tages i betragtning. Stigningen i generiske (navnlig fossile) energipriser giver anledning til at nyevaluere støttebehovet og –niveauet. Virkningerne af EU's emissionshandelsordning er særdeles vigtige, eftersom de allerede har skabt stigende elpriser. For at nå det samme mål må dobbelt- eller overlappende foranstaltninger undgås.

| 5.10 | Støtteordninger er nødvendige, for at de nye teknologier kan modnes og indtræde på markedet, men de kan ikke bevares på ubestemt tid. Konsekvenserne for beskæftigelsen skal overvejes grundigt, således at der ikke skabes job, der forsvinder, når støtten udløber. |
| --- | --- |

5.10

Støtteordninger er nødvendige, for at de nye teknologier kan modnes og indtræde på markedet, men de kan ikke bevares på ubestemt tid. Konsekvenserne for beskæftigelsen skal overvejes grundigt, således at der ikke skabes job, der forsvinder, når støtten udløber.

| 5.11 | EU's direktiv om vedvarende energikilder overlader organiseringen af en sådan støtte til medlemsstaterne. Dette har ført til usammenhængende og i nogle tilfælde markedsforvridende støttemekanismer. Dette resulterer i tab af synergi og nogle steder i EU i mangel på markedsincitamenter og drivkræfter, hvilket andre steder skaber unødvendigt høje omkostninger. De fleste af disse situationer kunne have været undgået gennem en fælles europæisk fremgangsmåde. EØSU konstaterede allerede dette problem i sin udtalelse om direktivet om elektricitet produceret fra vedvarende energikilder (jf. fodnote 1). Selv om en ideel fælles europæisk løsning ikke synes at være på vej endnu, ser nationale støtteordninger ud til at bevæge sig i retning af en mere udstrakt brug af grønne certifikater. Efterhånden som der indhøstes erfaringer, bør emnet undersøges og udbygges yderligere. |
| --- | --- |

5.11

EU's direktiv om vedvarende energikilder overlader organiseringen af en sådan støtte til medlemsstaterne. Dette har ført til usammenhængende og i nogle tilfælde markedsforvridende støttemekanismer. Dette resulterer i tab af synergi og nogle steder i EU i mangel på markedsincitamenter og drivkræfter, hvilket andre steder skaber unødvendigt høje omkostninger. De fleste af disse situationer kunne have været undgået gennem en fælles europæisk fremgangsmåde. EØSU konstaterede allerede dette problem i sin udtalelse om direktivet om elektricitet produceret fra vedvarende energikilder (jf. fodnote 1). Selv om en ideel fælles europæisk løsning ikke synes at være på vej endnu, ser nationale støtteordninger ud til at bevæge sig i retning af en mere udstrakt brug af grønne certifikater. Efterhånden som der indhøstes erfaringer, bør emnet undersøges og udbygges yderligere.

| 5.12 | Efter denne første »pioner-etape« består der afgjort et behov for at genoverveje EU-politikkerne om vedvarende energikilder. Der bør tages nøje hensyn til den ændrede situation på de globale energimarkeder (med høje og volatile priser), virkningerne af relevante EU-politikker og foranstaltninger, herunder især handel med emissioner, og Lissabon-strategiens målsætninger. Der må tilstræbes en stabil, langsigtet udvikling ved at fokusere på F&U og teknologiudvikling. |
| --- | --- |

5.12

Efter denne første »pioner-etape« består der afgjort et behov for at genoverveje EU-politikkerne om vedvarende energikilder. Der bør tages nøje hensyn til den ændrede situation på de globale energimarkeder (med høje og volatile priser), virkningerne af relevante EU-politikker og foranstaltninger, herunder især handel med emissioner, og Lissabon-strategiens målsætninger. Der må tilstræbes en stabil, langsigtet udvikling ved at fokusere på F&U og teknologiudvikling.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Jf. Fremme af vedvarende energikilder: Indsatsmuligheder og finansieringsinstrumenter (EUT C 108 af 30.4.2004), Fusionsenergi (EUT C 302 af 7.12.2004), Brug af geotermisk energi (EUT C 108 af 30.4.2004).

1

Fremme af vedvarende energikilder: Indsatsmuligheder og finansieringsinstrumenter

Fusionsenergi

Brug af geotermisk energi

(2)  Energi forbruges ikke, men omdannes og anvendes. Dette sker ved hjælp af omdannelsesprocesser som f.eks. afbrænding af kul, omdannelse af vindenergi til strøm eller kernespaltning (bevarelse af energien mc2; E = mc2). I denne forbindelse taler man tillige om »energiforsyning«, »energiproduktion« eller »energiforbrug«.

2

2

(3)  I nogle medlemsstater (Tyskland) er al energianvendelse – med meget få undtagelser – afgiftspligtig (Öko-Steuer).

3

(4)  David Pimentel og Ted W. Patzek, Natural Resources Research, Vol. 14, nr. 1, 2005.

4

(5)  http://europa.eu.int/comm/research/energy/pdf/cst_en.pdf.

5

(6)  Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Energi og Transport, januar 2003.

6

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/113 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/113

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog — Realkredit i EU

KOM(2005) 327 endelig

(2006/C 65/21)

Kommissionen besluttede den 19. juli 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Grønbog — Realkredit i EU

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Umberto Burani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 15. december 2005, følgende udtalelse med 97 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   EØSU's holdning i hovedtræk

| 1.1 | Grønbogen om Realkredit i EU er et led i politikken for integration af markederne for finansielle tjenesteydelser. Grønbogen drøftes for tiden af de berørte sektorer. |
| --- | --- |

1.1

Grønbogen om Realkredit i EU er et led i politikken for integration af markederne for finansielle tjenesteydelser. Grønbogen drøftes for tiden af de berørte sektorer.

| 1.2 | EØSU tilslutter sig de mål, Kommissionen opstiller, men mener, at en total integration vil være vanskelig at opnå på kort sigt. Man må betænke, at EU's realkreditmarkeder er meget forskellige og at de hver især har deres egne særtræk. |
| --- | --- |

1.2

EØSU tilslutter sig de mål, Kommissionen opstiller, men mener, at en total integration vil være vanskelig at opnå på kort sigt. Man må betænke, at EU's realkreditmarkeder er meget forskellige og at de hver især har deres egne særtræk.

| 1.3 | Kommissionen stiller i grønbogen en række spørgsmål, som EØSU søger at besvare i sin udtalelse. Den første række spørgsmål vedrører forbrugerbeskyttelse: Her kræver EØSU, at adfærdskodekserne udarbejdes af de europæiske finansieringsinstitutters sammenslutninger i samarbejde med forbrugerorganisationerne, kontrolleres af de nationale ombudsmænd og opføres i domstolenes eller handelskamrenes registre. Det foreslås også at indføre krav om klar og gennemskuelig information (også forud for kontraktens indgåelse), som måske skal håndhæves endnu strengere over for kreditformidlere. Hvad angår førtidig indfrielse, mener EØSU, at beregningen skal foretages ved hjælp af finansmatematiske formler, som også tager hensyn til den reelle udgift for långiveren. Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt der bør findes en EU-standard både for beregningsmetoden og omkostningselementerne, går EØSU ind for den laveste fællesnævner, som kunne sammensættes af omkostningerne til oprettelse af dossier, omkostninger ved udstedelse af lånet, klart beviselige administrative omkostninger og forsikringsomkostninger. Det understreger dog, at standardisering af kontraktvilkår under ingen omstændigheder må hindre udbuddet af nye produkter og på denne måde bremse innovation. EØSU går desuden ind for indførelse af mæglingsprocedurer, men ikke af voldgiftsprocedurer, da sidstnævnte rækker ud over forbrugerbeskyttelsesområdet. |
| --- | --- |

1.3

Kommissionen stiller i grønbogen en række spørgsmål, som EØSU søger at besvare i sin udtalelse. Den første række spørgsmål vedrører forbrugerbeskyttelse: Her kræver EØSU, at adfærdskodekserne udarbejdes af de europæiske finansieringsinstitutters sammenslutninger i samarbejde med forbrugerorganisationerne, kontrolleres af de nationale ombudsmænd og opføres i domstolenes eller handelskamrenes registre. Det foreslås også at indføre krav om klar og gennemskuelig information (også forud for kontraktens indgåelse), som måske skal håndhæves endnu strengere over for kreditformidlere. Hvad angår førtidig indfrielse, mener EØSU, at beregningen skal foretages ved hjælp af finansmatematiske formler, som også tager hensyn til den reelle udgift for långiveren. Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt der bør findes en EU-standard både for beregningsmetoden og omkostningselementerne, går EØSU ind for den laveste fællesnævner, som kunne sammensættes af omkostningerne til oprettelse af dossier, omkostninger ved udstedelse af lånet, klart beviselige administrative omkostninger og forsikringsomkostninger. Det understreger dog, at standardisering af kontraktvilkår under ingen omstændigheder må hindre udbuddet af nye produkter og på denne måde bremse innovation. EØSU går desuden ind for indførelse af mæglingsprocedurer, men ikke af voldgiftsprocedurer, da sidstnævnte rækker ud over forbrugerbeskyttelsesområdet.

| 1.4 | Den anden række spørgsmål vedrører retlige spørgsmål. Her vil EØSU i denne udtalelse begrænse sig til nogle overvejelser. Det bemærker især, at udbuddet begrænses kraftigt af princippet om, at forbrugerens bopælsland har den retlige kompetence. Det skal også klart fastlægges, hvilket sprog der skal anvendes i aftalen, i kontakter og korrespondance. |
| --- | --- |

1.4

Den anden række spørgsmål vedrører retlige spørgsmål. Her vil EØSU i denne udtalelse begrænse sig til nogle overvejelser. Det bemærker især, at udbuddet begrænses kraftigt af princippet om, at forbrugerens bopælsland har den retlige kompetence. Det skal også klart fastlægges, hvilket sprog der skal anvendes i aftalen, i kontakter og korrespondance.

| 1.5 | Den tredje række spørgsmål vedrører sikkerhedsstillelse. EØSU mener, at Kommissionen bør arbejde videre på at øge samarbejdet mellem ejere og kontrollører af registre (og desuden fremlægge en årlig rapport om de opnåede resultater). EØSU mener endvidere, at Eurorealkredit-projektet fortjener at blive tilskyndet. |
| --- | --- |

1.5

Den tredje række spørgsmål vedrører sikkerhedsstillelse. EØSU mener, at Kommissionen bør arbejde videre på at øge samarbejdet mellem ejere og kontrollører af registre (og desuden fremlægge en årlig rapport om de opnåede resultater). EØSU mener endvidere, at Eurorealkredit-projektet fortjener at blive tilskyndet.

| 1.6 | Det sidste spørgsmål vedrører finansiering af realkredit. EØSU støtter Kommissionens forslag om fælleseuropæiske finansieringsmekanismer, men anser det kun for realiserbart på lang sigt og forbeholder sig ret til at præcisere sit standpunkt på et senere tidspunkt. |
| --- | --- |

1.6

Det sidste spørgsmål vedrører finansiering af realkredit. EØSU støtter Kommissionens forslag om fælleseuropæiske finansieringsmekanismer, men anser det kun for realiserbart på lang sigt og forbeholder sig ret til at præcisere sit standpunkt på et senere tidspunkt.

2.   Begrundelse

| 2.1 | Som led i sin politik for integreringen af finansielle tjenester behandler Kommissionen spørgsmålet om realkredit- og ejendomsmarkederne i EU og foreslår at træffe praktiske reguleringsmæssige foranstaltninger, hvis de igangværende studier og kontakter skulle vise, at sådanne foranstaltninger ville resultere i et mere effektivt og konkurrencedygtigt integreret marked til fordel for alle. Den foreliggende grønbog er baseret på en rapport (»Integration af realkreditmarkederne i EU«), som forumgruppen om realkredit har udarbejdet for Kommissionen. Den følger dog ikke nødvendigvis altid retningslinjerne heri. |
| --- | --- |

2.1

Som led i sin politik for integreringen af finansielle tjenester behandler Kommissionen spørgsmålet om realkredit- og ejendomsmarkederne i EU og foreslår at træffe praktiske reguleringsmæssige foranstaltninger, hvis de igangværende studier og kontakter skulle vise, at sådanne foranstaltninger ville resultere i et mere effektivt og konkurrencedygtigt integreret marked til fordel for alle. Den foreliggende grønbog er baseret på en rapport (»Integration af realkreditmarkederne i EU«), som forumgruppen om realkredit har udarbejdet for Kommissionen. Den følger dog ikke nødvendigvis altid retningslinjerne heri.

| 2.2 | Alle sektorers svar på grønbogen forventes at foreligge i slutningen af november 2005, og derefter følger en høring i december. Kommissionen vil dernæst tage stilling til, om der er behov for initiativer fra dens side. |
| --- | --- |

2.2

Alle sektorers svar på grønbogen forventes at foreligge i slutningen af november 2005, og derefter følger en høring i december. Kommissionen vil dernæst tage stilling til, om der er behov for initiativer fra dens side.

3.   Grønbogen: Udvalgets kommentarer

3.1   Vurdering af behovet for Kommissionens indsats (kapitel I i grønbogen)

| 3.1.1 | Kommissionen påpeger, at realkreditmarkedet er et af de mest komplekse finansielle markeder, både på grund af det store antal aktører og på grund af de mange former, det rent teknisk kan antage. Der er også en direkte sammenhæng mellem realkreditmarkedet og makroøkonomien for så vidt som ændringer i økonomiske cykler og rentesatser influerer på realkreditmarkedets omfang og udvikling. Rent praktisk er væksten i realkreditten i EU blevet understøttet af både makroøkonomiske faktorer (som faldende renter og den kraftige stigning i huspriserne i visse lande) og af strukturudviklingen (som stigende liberalisering og integration af EU's finansmarkeder). |
| --- | --- |

3.1.1

Kommissionen påpeger, at realkreditmarkedet er et af de mest komplekse finansielle markeder, både på grund af det store antal aktører og på grund af de mange former, det rent teknisk kan antage. Der er også en direkte sammenhæng mellem realkreditmarkedet og makroøkonomien for så vidt som ændringer i økonomiske cykler og rentesatser influerer på realkreditmarkedets omfang og udvikling. Rent praktisk er væksten i realkreditten i EU blevet understøttet af både makroøkonomiske faktorer (som faldende renter og den kraftige stigning i huspriserne i visse lande) og af strukturudviklingen (som stigende liberalisering og integration af EU's finansmarkeder).

| 3.1.2 | Trods disse fælles tendenser er EU's realkreditmarkeder meget forskellige: hver har deres egne karakteristika med hensyn til produktudbuddet, låntagerprofilerne, distributionsstrukturerne, lånenes løbetider, ejendomsbeskatning og refinansieringsmekanismerne. Disse forskelle skyldes medlemsstaternes forskellige indstilling til regulering, men afspejler også historiske, økonomiske og kulturelle faktorer. Disse faktorer har undertiden træk, som er vanskelige at give en fællesnævner. Billedet kompliceres yderligere af statsindgreb i socialt boligbyggeri, skatteregler, forsigtighedsregulering, konkurrenceniveau og risiko for insolvens, som varierer fra et land til et andet. |
| --- | --- |

3.1.2

Trods disse fælles tendenser er EU's realkreditmarkeder meget forskellige: hver har deres egne karakteristika med hensyn til produktudbuddet, låntagerprofilerne, distributionsstrukturerne, lånenes løbetider, ejendomsbeskatning og refinansieringsmekanismerne. Disse forskelle skyldes medlemsstaternes forskellige indstilling til regulering, men afspejler også historiske, økonomiske og kulturelle faktorer. Disse faktorer har undertiden træk, som er vanskelige at give en fællesnævner. Billedet kompliceres yderligere af statsindgreb i socialt boligbyggeri, skatteregler, forsigtighedsregulering, konkurrenceniveau og risiko for insolvens, som varierer fra et land til et andet.

| 3.1.3 | På denne baggrund er det ikke overraskende, at markederne ikke er særligt integrerede, og det må erkendes, at salg af fast ejendom over grænserne udgør under 1 % af det samlede boligmarked. Kommissionen indtager det standpunkt, at rent hypotetisk ville fordelene ved integration være en begrænsning af udgifterne til realkredit, større lovfæstet forbrugerbeskyttelse og et øget antal brugere af sådanne kreditmuligheder ved også at medtage de, hvis kreditprofil er lav eller ufuldstændig. |
| --- | --- |

3.1.3

På denne baggrund er det ikke overraskende, at markederne ikke er særligt integrerede, og det må erkendes, at salg af fast ejendom over grænserne udgør under 1 % af det samlede boligmarked. Kommissionen indtager det standpunkt, at rent hypotetisk ville fordelene ved integration være en begrænsning af udgifterne til realkredit, større lovfæstet forbrugerbeskyttelse og et øget antal brugere af sådanne kreditmuligheder ved også at medtage de, hvis kreditprofil er lav eller ufuldstændig.

| 3.1.4 | Udvalget bakker op om Kommissionens målsætninger, men mener dog, at de forskelle mellem de forskellige markeder, som Kommissionen anfører (og andre vil blive nævnt i dette dokument) er så mangeartede, at det er rimeligt at formode, at en total integration vil være vanskelig at opnå på kort sigt. For indeværende vil det være nødvendigt at tage initiativer inden for sektorer, hvor harmonisering ikke rejser overvældende vanskeligheder, og kun hvis det er umagen værd. Målet skal ikke være at diktere regler — eller ændre dem — blot for at følge pragmatiske eller ideologiske krav. |
| --- | --- |

3.1.4

Udvalget bakker op om Kommissionens målsætninger, men mener dog, at de forskelle mellem de forskellige markeder, som Kommissionen anfører (og andre vil blive nævnt i dette dokument) er så mangeartede, at det er rimeligt at formode, at en total integration vil være vanskelig at opnå på kort sigt. For indeværende vil det være nødvendigt at tage initiativer inden for sektorer, hvor harmonisering ikke rejser overvældende vanskeligheder, og kun hvis det er umagen værd. Målet skal ikke være at diktere regler — eller ændre dem — blot for at følge pragmatiske eller ideologiske krav.

| 3.1.5 | Man må dog især holde følgende for øje: som nævnt ovenfor udgør direkte salg af fast ejendom over grænserne kun 1 % af markedet og er næsten udelukkende begrænset til køb af ferieejendomme eller køb i grænseområder. Det forekommer derfor ikke sandsynligt, at denne lille markedsandel var hovedmålsætningen for Kommissionen, men derimod den strategiske målsætning, der nævnes i punkt 3.1.3. Kommissionen påtænker med andre ord en integration for at gøre det lettere for EU-borgere at erhverve ejendom i sit eget land eller i et andet ved at benytte en finansiel mellemmand i sit eget land, det land, hvor ejendommen ligger, eller et tredjeland. |
| --- | --- |

3.1.5

Man må dog især holde følgende for øje: som nævnt ovenfor udgør direkte salg af fast ejendom over grænserne kun 1 % af markedet og er næsten udelukkende begrænset til køb af ferieejendomme eller køb i grænseområder. Det forekommer derfor ikke sandsynligt, at denne lille markedsandel var hovedmålsætningen for Kommissionen, men derimod den strategiske målsætning, der nævnes i punkt 3.1.3. Kommissionen påtænker med andre ord en integration for at gøre det lettere for EU-borgere at erhverve ejendom i sit eget land eller i et andet ved at benytte en finansiel mellemmand i sit eget land, det land, hvor ejendommen ligger, eller et tredjeland.

3.2   Forbrugerbeskyttelse (kapitel II i grønbogen)

| 3.2.1 | I forbindelse med oplysninger rejser Kommissionen fire spørgsmål. Hvad angår det første om adfærdskodekser
   (1), påpeger EØSU, at disse pr. definition er frivillige. Det, der er problemet, er indholdet, som bør udarbejdes af de europæiske finansieringsinstitutter i samarbejde med forbrugerorganisationer og bør indbefatte sanktionsmekanismer eller være kontrolleret af de nationale ombudsmænd og registreret ved domstole eller i handelskamre. Sådanne kodekser skal underskrives af alle de involverede inden for branchen, og af kontrakterne og informationsmaterialet skal det udtrykkeligt fremgå, at långiver har underskrevet adfærdskodeksen. |
| --- | --- |

3.2.1

I forbindelse med oplysninger rejser Kommissionen fire spørgsmål. Hvad angår det første om adfærdskodekser
   (1), påpeger EØSU, at disse pr. definition er frivillige. Det, der er problemet, er indholdet, som bør udarbejdes af de europæiske finansieringsinstitutter i samarbejde med forbrugerorganisationer og bør indbefatte sanktionsmekanismer eller være kontrolleret af de nationale ombudsmænd og registreret ved domstole eller i handelskamre. Sådanne kodekser skal underskrives af alle de involverede inden for branchen, og af kontrakterne og informationsmaterialet skal det udtrykkeligt fremgå, at långiver har underskrevet adfærdskodeksen.

| 3.2.2 | Det andet spørgsmål vedrører oplysningernes indhold, hvilket er et væsentligt element: alle aspekter af kontrakten — juridiske, tekniske og regnskabsmæssige — skal være klare for forbrugeren, men det er ikke let at finde et tilfredsstillende kompromis mellem transparens, præcision og forståelighed. Behovet for at forklare tekniske begreber gør teksterne længere og gør dem ikke nødvendigvis klarere. En oversigt over de forskellige tilfælde af manglende opfyldelse af kontraktmæssige forpligtelser og konsekvenserne heraf bør også indgå i informationen: EØSU foreslår, at oplysning om de mest hyppige aspekter bør indgå i adfærdskodeksen i form af en standardiseret tekst. |
| --- | --- |

3.2.2

Det andet spørgsmål vedrører oplysningernes indhold, hvilket er et væsentligt element: alle aspekter af kontrakten — juridiske, tekniske og regnskabsmæssige — skal være klare for forbrugeren, men det er ikke let at finde et tilfredsstillende kompromis mellem transparens, præcision og forståelighed. Behovet for at forklare tekniske begreber gør teksterne længere og gør dem ikke nødvendigvis klarere. En oversigt over de forskellige tilfælde af manglende opfyldelse af kontraktmæssige forpligtelser og konsekvenserne heraf bør også indgå i informationen: EØSU foreslår, at oplysning om de mest hyppige aspekter bør indgå i adfærdskodeksen i form af en standardiseret tekst.

| 3.2.3 | Ovennævnte punkter gælder også, i det mindste delvist, for det tredje spørgsmål om oplysninger forud for kontraktindgåelse. Dette kunne skabe mulighed for at foretage sammenligning med andre tilbud og dermed bidrage til et informeret valg på nationalt plan, men på nuværende stadium er det ikke sandsynligt, at det vil gøre det lettere at foretage en sammenligning med tilbud fra andre lande. Der foreligger også et europæisk initiativ, som brancheorganisationerne står bag, nemlig »det europæiske standardiseringsoplysningsblad«, som er blevet udarbejdet i samarbejde med forbrugerorganisationerne. Selv om initiativet støttes af de fleste finansieringsinstitutter, ser det ifølge nogle kilder ud til, at det kun er gennemført halvhjertet i nogle lande. Kommissionen er ved at undersøge spørgsmålet og vil om nødvendigt vedtage bindende foranstaltninger ved f.eks. at ophøje aftalen til en forordning. |
| --- | --- |

3.2.3

Ovennævnte punkter gælder også, i det mindste delvist, for det tredje spørgsmål om oplysninger forud for kontraktindgåelse. Dette kunne skabe mulighed for at foretage sammenligning med andre tilbud og dermed bidrage til et informeret valg på nationalt plan, men på nuværende stadium er det ikke sandsynligt, at det vil gøre det lettere at foretage en sammenligning med tilbud fra andre lande. Der foreligger også et europæisk initiativ, som brancheorganisationerne står bag, nemlig »det europæiske standardiseringsoplysningsblad«, som er blevet udarbejdet i samarbejde med forbrugerorganisationerne. Selv om initiativet støttes af de fleste finansieringsinstitutter, ser det ifølge nogle kilder ud til, at det kun er gennemført halvhjertet i nogle lande. Kommissionen er ved at undersøge spørgsmålet og vil om nødvendigt vedtage bindende foranstaltninger ved f.eks. at ophøje aftalen til en forordning.

| 3.2.4 | Med hensyn til det fjerde spørgsmål er der ingen tvivl om, at reglerne for oplysning skal gælde endog mere stringent for kreditformidlere som f.eks. mæglere. |
| --- | --- |

3.2.4

Med hensyn til det fjerde spørgsmål er der ingen tvivl om, at reglerne for oplysning skal gælde endog mere stringent for kreditformidlere som f.eks. mæglere.

| 3.2.5 | I forbindelse med vejledningen af lånere rejser Kommissionen to spørgsmål. Det første er længe blevet debatteret: bør det gøres obligatorisk, at långiveren rådgiver om den bedste låneform, tidsperiode, pris osv.? Kommissionen påpeger, at skriftlig vejledning, som forbrugerne kræver, udsætter långiver for juridiske risici og erstatningskrav. Det er usandsynligt, at en långiver vil være rede til at påtage sig denne byrde, især da det ville være vanskeligt for ham a posteriori at bevise, at han ikke var i besiddelse af alle de nødvendige elementer for en evaluering, og at han havde taget højde for mulige fremtidige eventualiteter. Gør man vejledning obligatorisk, vil man begrænse kreditudbuddet betydeligt, og det er derfor ikke ønskeligt. Det kan dog ikke udelukkes, at visse långivere eller formidlere ud fra et konkurrencemæssigt krav vil tilbyde denne service enten gratis eller mod betaling. |
| --- | --- |

3.2.5

I forbindelse med vejledningen af lånere rejser Kommissionen to spørgsmål. Det første er længe blevet debatteret: bør det gøres obligatorisk, at långiveren rådgiver om den bedste låneform, tidsperiode, pris osv.? Kommissionen påpeger, at skriftlig vejledning, som forbrugerne kræver, udsætter långiver for juridiske risici og erstatningskrav. Det er usandsynligt, at en långiver vil være rede til at påtage sig denne byrde, især da det ville være vanskeligt for ham a posteriori at bevise, at han ikke var i besiddelse af alle de nødvendige elementer for en evaluering, og at han havde taget højde for mulige fremtidige eventualiteter. Gør man vejledning obligatorisk, vil man begrænse kreditudbuddet betydeligt, og det er derfor ikke ønskeligt. Det kan dog ikke udelukkes, at visse långivere eller formidlere ud fra et konkurrencemæssigt krav vil tilbyde denne service enten gratis eller mod betaling.

| 3.2.6 | Med hensyn til det andet spørgsmål om ansvaret for vejledning og oplysninger givet skriftligt, enten frivilligt eller tvunget, er det nødvendigt at skelne mellem

  vejledning og oplysning.
  Hvad angår vejledning fremgår svaret af anden del af foregående punkt. På den anden side pålægger enhver oplysning, som er ukorrekt eller tilbageholdt, enten bevidst eller ubevidst långiveren et ansvar. Men man skal være helt enige om, hvad oplysningen skal dække. Den kan ikke være begrænset til at fremlægge tekniske aspekter, men skal eller bør sikre, at forbrugeren råder over alle nyttige elementer til at kunne træffe et uafhængigt, begrundet, endeligt valg. Adfærdskodekser, eller om nødvendigt den borgerlige ret, bør afstikke retningslinjer for bilæggelsen af tvister. |
| --- | --- |

3.2.6

Med hensyn til det andet spørgsmål om ansvaret for vejledning og oplysninger givet skriftligt, enten frivilligt eller tvunget, er det nødvendigt at skelne mellem

  vejledning og oplysning.
  Hvad angår vejledning fremgår svaret af anden del af foregående punkt. På den anden side pålægger enhver oplysning, som er ukorrekt eller tilbageholdt, enten bevidst eller ubevidst långiveren et ansvar. Men man skal være helt enige om, hvad oplysningen skal dække. Den kan ikke være begrænset til at fremlægge tekniske aspekter, men skal eller bør sikre, at forbrugeren råder over alle nyttige elementer til at kunne træffe et uafhængigt, begrundet, endeligt valg. Adfærdskodekser, eller om nødvendigt den borgerlige ret, bør afstikke retningslinjer for bilæggelsen af tvister.

| 3.2.7 | I forbindelse med førtidig indfrielse rejser Kommissionen tre spørgsmål. Det første genoptager et længe debatteret spørgsmål: bør førtidig indfrielse være en lovbestemt rettighed for forbrugeren eller et frit valg for begge parter? Normalt ønsker forbrugeren førtidig indfrielse i tilfælde af renteudsving, der er ugunstige for ham, hvad enten der er tale om fast forrentede lån eller flekslån. Sådanne renteændringer er hidtil forekommet i visse lande efter høj inflation. Under alle omstændigheder er det altid forbrugeren, der beder om førtidig indfrielse, og dette nægtes sjældent af långiver, uanset om det er forudset i kontrakten. Problemet er ikke, om førtidig indfrielse er mulig eller ej, men snarere det problem, som det næste spørgsmål rejser. |
| --- | --- |

3.2.7

I forbindelse med førtidig indfrielse rejser Kommissionen tre spørgsmål. Det første genoptager et længe debatteret spørgsmål: bør førtidig indfrielse være en lovbestemt rettighed for forbrugeren eller et frit valg for begge parter? Normalt ønsker forbrugeren førtidig indfrielse i tilfælde af renteudsving, der er ugunstige for ham, hvad enten der er tale om fast forrentede lån eller flekslån. Sådanne renteændringer er hidtil forekommet i visse lande efter høj inflation. Under alle omstændigheder er det altid forbrugeren, der beder om førtidig indfrielse, og dette nægtes sjældent af långiver, uanset om det er forudset i kontrakten. Problemet er ikke, om førtidig indfrielse er mulig eller ej, men snarere det problem, som det næste spørgsmål rejser.

| 3.2.8 | Hvordan skal gebyrerne for førtidig indfrielse beregnes? Finansieringen af realkredit varierer fra et land til et andet, men som en hovedregel opnår långiveren finansieringsmidlerne ved at udstede obligationer med sikkerhed i det gode, han sælger på det primære eller sekundære marked. Teknikkerne og produkterne, som indbefatter et helt nyt produkt, nemlig belåning af friværdi, varierer betydeligt afhængigt af lånenes løbetid, fast forrentede lån eller flekslån, betalingerne, teknikkerne og procedurerne på markedet. Førtidig indfrielse indebærer ud over en fordel for forbrugeren en byrde for långiveren, som kort og godt skal genbruge de modtagne finansieringsmidler før tiden for at kunne tilbagekøbe de obligationer, som der ikke længere er sikkerhed for. Finansmatematikken har formlerne for beregningen af udgiften for långiveren, en udgift, der varierer efter den tilbagestående periode, renteudviklingen og situationen på markedet. EØSU mener, at et af svarene på spørgsmålet ville være at anvende et retfærdighedsprincip: det skal være til fordel for forbrugeren, men det er også nødvendigt at beregne den reelle udgift for långiveren som følge af den førtidige indfrielse. |
| --- | --- |

3.2.8

Hvordan skal gebyrerne for førtidig indfrielse beregnes? Finansieringen af realkredit varierer fra et land til et andet, men som en hovedregel opnår långiveren finansieringsmidlerne ved at udstede obligationer med sikkerhed i det gode, han sælger på det primære eller sekundære marked. Teknikkerne og produkterne, som indbefatter et helt nyt produkt, nemlig belåning af friværdi, varierer betydeligt afhængigt af lånenes løbetid, fast forrentede lån eller flekslån, betalingerne, teknikkerne og procedurerne på markedet. Førtidig indfrielse indebærer ud over en fordel for forbrugeren en byrde for långiveren, som kort og godt skal genbruge de modtagne finansieringsmidler før tiden for at kunne tilbagekøbe de obligationer, som der ikke længere er sikkerhed for. Finansmatematikken har formlerne for beregningen af udgiften for långiveren, en udgift, der varierer efter den tilbagestående periode, renteudviklingen og situationen på markedet. EØSU mener, at et af svarene på spørgsmålet ville være at anvende et retfærdighedsprincip: det skal være til fordel for forbrugeren, men det er også nødvendigt at beregne den reelle udgift for långiveren som følge af den førtidige indfrielse.

| 3.2.9 | Beregningsreglerne bør indgå i adfærdskodeksen eller mere optimalt i de enkelte kontrakter. De eneste standardiserede regler, der er mulige her, er de finansmatematiske beregningsregler. Der er ikke nogen særlige problemer med at beregne fordele og ulemper på grundlag af den forløbne periode og den tilbageværende løbetid, de fastsatte satser og de aktuelle satser. Dette rent finansmatematiske resultat skal suppleres med en udregning af kreditinstitutionens fortjeneste og eventuelle ulemper, som i den undersøgte periode følger af reinvesteringen af de likvide midler, man har opnået før tid. Under ingen omstændigheder bør der være tale om strafgebyrer. |
| --- | --- |

3.2.9

Beregningsreglerne bør indgå i adfærdskodeksen eller mere optimalt i de enkelte kontrakter. De eneste standardiserede regler, der er mulige her, er de finansmatematiske beregningsregler. Der er ikke nogen særlige problemer med at beregne fordele og ulemper på grundlag af den forløbne periode og den tilbageværende løbetid, de fastsatte satser og de aktuelle satser. Dette rent finansmatematiske resultat skal suppleres med en udregning af kreditinstitutionens fortjeneste og eventuelle ulemper, som i den undersøgte periode følger af reinvesteringen af de likvide midler, man har opnået før tid. Under ingen omstændigheder bør der være tale om strafgebyrer.

| 3.2.10 | Det tredje spørgsmål om, hvordan forbrugeren bør oplyses om muligheden for førtidig indfrielse, er allerede blevet besvaret i sidste del af det foregående punkt. Der er ingen grund til, at muligheden for førtidig indfrielse ikke skal indgå såvel i den forudgående forbrugeroplysning som i den løbende oplysning og — endnu bedre — også i kontrakten. |
| --- | --- |

3.2.10

Det tredje spørgsmål om, hvordan forbrugeren bør oplyses om muligheden for førtidig indfrielse, er allerede blevet besvaret i sidste del af det foregående punkt. Der er ingen grund til, at muligheden for førtidig indfrielse ikke skal indgå såvel i den forudgående forbrugeroplysning som i den løbende oplysning og — endnu bedre — også i kontrakten.

| 3.2.11 | Der er fire ubesvarede spørgsmål i forbindelse med de årlige omkostninger i procent (ÅOP). Det første berører en problematik, der allerede blev drøftet i de indledende faser forud for vedtagelsen af det relevante direktiv, nemlig om formålet med en ÅOP er at oplyse eller tillade sammenligning eller begge dele? Det, at Kommissionen efter en række år rejser spørgsmålet igen, synes at antyde, at der stadig hersker tvivl på dette punkt. Den formel, der blev valgt for beregningen af ÅOP, følger en præcis matematisk og økonomisk logik og blev af lovgiveren udvidet til også at opfylde kriterier om oplysning, gennemsigtighed og sammenlignelighed. I praksis kan en forbruger, der ikke er ekspert i finansielle beregninger, imidlertid ikke gøre andet end at notere sig de tal, han/hun får forelagt. Kravet om oplysning og åbenhed opfyldes således kun formelt. Med hensyn til sammenligningen med andre tilbud er dette kun muligt, hvis de forskellige tilbudsgivere fremlægger

  nøjagtigt

  de samme produkter, følger de samme beregningsmetoder, og hvis de tal, der er anvendt til beregningerne, specificeres i detaljer. |
| --- | --- |

3.2.11

Der er fire ubesvarede spørgsmål i forbindelse med de årlige omkostninger i procent (ÅOP). Det første berører en problematik, der allerede blev drøftet i de indledende faser forud for vedtagelsen af det relevante direktiv, nemlig om formålet med en ÅOP er at oplyse eller tillade sammenligning eller begge dele? Det, at Kommissionen efter en række år rejser spørgsmålet igen, synes at antyde, at der stadig hersker tvivl på dette punkt. Den formel, der blev valgt for beregningen af ÅOP, følger en præcis matematisk og økonomisk logik og blev af lovgiveren udvidet til også at opfylde kriterier om oplysning, gennemsigtighed og sammenlignelighed. I praksis kan en forbruger, der ikke er ekspert i finansielle beregninger, imidlertid ikke gøre andet end at notere sig de tal, han/hun får forelagt. Kravet om oplysning og åbenhed opfyldes således kun formelt. Med hensyn til sammenligningen med andre tilbud er dette kun muligt, hvis de forskellige tilbudsgivere fremlægger

  nøjagtigt

  de samme produkter, følger de samme beregningsmetoder, og hvis de tal, der er anvendt til beregningerne, specificeres i detaljer.

| 3.2.12 | Det andet spørgsmål om, hvorvidt der bør findes en EU-standard for både beregningsmetoden og omkostningselementerne, bør i princippet besvares positivt. I praksis vil det dog ikke være muligt at fastlægge en sådan standard, før der findes harmoniserede systemer, nøjagtigt sammenlignelige produkter og standardiserede administrative procedurer, hvilket ikke er nemt at opnå på kort sigt. |
| --- | --- |

3.2.12

Det andet spørgsmål om, hvorvidt der bør findes en EU-standard for både beregningsmetoden og omkostningselementerne, bør i princippet besvares positivt. I praksis vil det dog ikke være muligt at fastlægge en sådan standard, før der findes harmoniserede systemer, nøjagtigt sammenlignelige produkter og standardiserede administrative procedurer, hvilket ikke er nemt at opnå på kort sigt.

| 3.2.13 | Hvad angår det tredje spørgsmål om, hvilke omkostningselementer, der bør indgå i en sådan standard, mener EØSU, at den laveste fællesnævner kunne sammensættes af omkostningerne til oprettelse af dossier, omkostninger ved udstedelse af lånet, klart beviselige administrative omkostninger og forsikringsomkostninger. Som en umiddelbar målestok skulle dette være nok til, at forbrugeren kan sammenligne de forskellige tilbud. Enhver långiver bør dog klart advare forbrugerne imod at træffe et for ukritisk valg baseret udelukkende på en ÅOP udregnet på denne måde. |
| --- | --- |

3.2.13

Hvad angår det tredje spørgsmål om, hvilke omkostningselementer, der bør indgå i en sådan standard, mener EØSU, at den laveste fællesnævner kunne sammensættes af omkostningerne til oprettelse af dossier, omkostninger ved udstedelse af lånet, klart beviselige administrative omkostninger og forsikringsomkostninger. Som en umiddelbar målestok skulle dette være nok til, at forbrugeren kan sammenligne de forskellige tilbud. Enhver långiver bør dog klart advare forbrugerne imod at træffe et for ukritisk valg baseret udelukkende på en ÅOP udregnet på denne måde.

| 3.2.14 | Det sidste spørgsmål, om det er ønskeligt, at långiveren giver separat oplysning om alle omkostninger, der ikke er udspecificeret i ÅOP, og om præsentationen af ÅOP's konkrete betydning, f.eks. de månedlige omkostninger eller de samlede omkostninger ved lånet, kan besvaret på to forskellige måder. På første del af spørgsmålet vil EØSU svare bekræftende, bl.a. fordi fremlæggelsen af omkostninger, der ikke indgår i ÅOP, vil gøre det muligt at bortvejre forbeholdet imod sammenligning af vilkår som nævnt i det foregående punkt. Hvad angår præsentationen af ÅOP's »konkrete betydning«, som Kommissionen udtrykker det, mener EØSU, at det utvivlsomt er muligt, og at der findes computerprogrammer, der kan opfylde dette krav, hvis det virkelig skal være et krav. Tvivlen opstår dog af de grunde, der anføres i punkt 3.2.11. Man risikerer, at forbrugeren bliver yderligere forvirret, hvis han på samme tid konfronteres med en tilbagebetalingsplan — som er den, der har reel betydning for ham — og en anden plan, som, skønt den finansmatematisk er korrekt, afviger fra den første. |
| --- | --- |

3.2.14

Det sidste spørgsmål, om det er ønskeligt, at långiveren giver separat oplysning om alle omkostninger, der ikke er udspecificeret i ÅOP, og om præsentationen af ÅOP's konkrete betydning, f.eks. de månedlige omkostninger eller de samlede omkostninger ved lånet, kan besvaret på to forskellige måder. På første del af spørgsmålet vil EØSU svare bekræftende, bl.a. fordi fremlæggelsen af omkostninger, der ikke indgår i ÅOP, vil gøre det muligt at bortvejre forbeholdet imod sammenligning af vilkår som nævnt i det foregående punkt. Hvad angår præsentationen af ÅOP's »konkrete betydning«, som Kommissionen udtrykker det, mener EØSU, at det utvivlsomt er muligt, og at der findes computerprogrammer, der kan opfylde dette krav, hvis det virkelig skal være et krav. Tvivlen opstår dog af de grunde, der anføres i punkt 3.2.11. Man risikerer, at forbrugeren bliver yderligere forvirret, hvis han på samme tid konfronteres med en tilbagebetalingsplan — som er den, der har reel betydning for ham — og en anden plan, som, skønt den finansmatematisk er korrekt, afviger fra den første.

| 3.2.15 | Kommissionen rejser fire spørgsmål i forbindelse med ågerregler og variable rentesatser. Hvad angår det første af disse om, hvilke konsekvenser de (i visse medlemsstater eksisterende) ågerregler har for markedsintegrationen, skal følgende dog først præciseres: hvor en medlemsstat ved lov fastlægger bindende lofter over rentesatser, virker det som om, at sådanne lofter er blevet fastsat med henblik på forbrugerkredit, overtræk på løbende konti og personlig kredit, men ikke efter EØSU's opfattelse realkredit. Under alle omstændigheder er problemet ømtåleligt, idet en medlemsstat, som har fastsat lofter, kunne tænkes at gribe til handling over for en långiver i et andet land, som har overtrådt en regel, som långivere ikke er underlagt, men som vedrører en kontrakt, der er gyldig på hans territorium. Under alle omstændigheder udgør de nationale ågerregler en hindring for markedsintegrationen. |
| --- | --- |

3.2.15

Kommissionen rejser fire spørgsmål i forbindelse med ågerregler og variable rentesatser. Hvad angår det første af disse om, hvilke konsekvenser de (i visse medlemsstater eksisterende) ågerregler har for markedsintegrationen, skal følgende dog først præciseres: hvor en medlemsstat ved lov fastlægger bindende lofter over rentesatser, virker det som om, at sådanne lofter er blevet fastsat med henblik på forbrugerkredit, overtræk på løbende konti og personlig kredit, men ikke efter EØSU's opfattelse realkredit. Under alle omstændigheder er problemet ømtåleligt, idet en medlemsstat, som har fastsat lofter, kunne tænkes at gribe til handling over for en långiver i et andet land, som har overtrådt en regel, som långivere ikke er underlagt, men som vedrører en kontrakt, der er gyldig på hans territorium. Under alle omstændigheder udgør de nationale ågerregler en hindring for markedsintegrationen.

| 3.2.16 | Det andet spørgsmål vedrører muligheden for at se på ågerregler i en bredere sammenhæng, som ikke er specielt forbundet med realkreditområdet. EØSU's svar på dette spørgsmål er bekræftende. Hvis en yderligere undersøgelse viser, at behovet findes, vil en EU-lovgivning med fordel kunne erstatte nationale regler. EØSU advarer dog imod simplificerede løsninger. Med et ensartet loft over rentesatserne kunne man risikere, at der ikke tages hensyn til markedernes særlige karakteristika. Især vil et ensartet loft være meningsløst, og fastsættelsen bør derfor overlades til de enkelte medlemsstater, når der først er fundet en løsning på det problem, der peges på i slutningen af punkt 3.2.15. |
| --- | --- |

3.2.16

Det andet spørgsmål vedrører muligheden for at se på ågerregler i en bredere sammenhæng, som ikke er specielt forbundet med realkreditområdet. EØSU's svar på dette spørgsmål er bekræftende. Hvis en yderligere undersøgelse viser, at behovet findes, vil en EU-lovgivning med fordel kunne erstatte nationale regler. EØSU advarer dog imod simplificerede løsninger. Med et ensartet loft over rentesatserne kunne man risikere, at der ikke tages hensyn til markedernes særlige karakteristika. Især vil et ensartet loft være meningsløst, og fastsættelsen bør derfor overlades til de enkelte medlemsstater, når der først er fundet en løsning på det problem, der peges på i slutningen af punkt 3.2.15.

| 3.2.17 | Det tredje spørgsmål er, om de begrænsninger, visse medlemsstater lægger på muligheden for at beregne renters rente, udgør en hindring for markedsintegrationen. EØSU's svar kan kun være det samme, som blev givet i forbindelse med ågerrenter i det foregående punkt. Endvidere bør Kommissionen undersøge de simple rentesatser i lande, som ikke beregner renters rente. Skulle de i gennemsnit vise sig at være højere end i andre lande for sammenlignelige transaktioner, kunne der opstå mistanke om, at tabet af renters rente er blevet opvejet af en højere simpel rente ifølge en markedslogik, som ikke er gennemskuelig, og som ikke giver forbrugeren fordele. |
| --- | --- |

3.2.17

Det tredje spørgsmål er, om de begrænsninger, visse medlemsstater lægger på muligheden for at beregne renters rente, udgør en hindring for markedsintegrationen. EØSU's svar kan kun være det samme, som blev givet i forbindelse med ågerrenter i det foregående punkt. Endvidere bør Kommissionen undersøge de simple rentesatser i lande, som ikke beregner renters rente. Skulle de i gennemsnit vise sig at være højere end i andre lande for sammenlignelige transaktioner, kunne der opstå mistanke om, at tabet af renters rente er blevet opvejet af en højere simpel rente ifølge en markedslogik, som ikke er gennemskuelig, og som ikke giver forbrugeren fordele.

| 3.2.18 | Det fjerde spørgsmål vedrører »belåning af friværdi« og stiller det spørgsmål, hvilken indvirkning begrænsningerne i beregningen af renters rente kan have for udviklingen af dette produkt. Da dette er et nyt produkt, som man ikke har tilstrækkelig erfaring med, afstår EØSU fra at tage stilling hertil og overlader det til fagfolkene med særlig erfaring med dette marked at svare. |
| --- | --- |

3.2.18

Det fjerde spørgsmål vedrører »belåning af friværdi« og stiller det spørgsmål, hvilken indvirkning begrænsningerne i beregningen af renters rente kan have for udviklingen af dette produkt. Da dette er et nyt produkt, som man ikke har tilstrækkelig erfaring med, afstår EØSU fra at tage stilling hertil og overlader det til fagfolkene med særlig erfaring med dette marked at svare.

| 3.2.19 | Hvad angår standardisering af kontraktvilkår, påpeger Kommissionen, at emnet skal vurderes i en bredere sammenhæng, nemlig initiativet til europæisk aftaleret. Standardisering kan opnås enten ved almindelig harmonisering eller ved en såkaldt »ordning 26«, dvs. et retligt instrument, der fungerer sideordnet med de nationale regler, og som efter aftale mellem parterne kan bruges som et alternativ til denne lovgivning. EØSU er af den opfattelse, at det første alternativ på nuværende tidspunkt er forhastet, og at det andet kunne være en brugbar løsning, hvis man efter en grundig undersøgelse af love og kontrakter i alle 25 medlemsstater har fået vished om, at det »parallelle« instrument ikke strider imod de gældende regler og love i nogen af dem. Standardisering bør dog under ingen omstændigheder hindre udbuddet af nye produkter og på denne måde bremse innovation. I afventning af en løsning på de forskellige problemer skulle det dog ikke være vanskeligt for de finansielle institutioner, forbrugerne og Kommissionen at nå til enighed om et grundlæggende kontraktudkast, som kunne indeholde de klausuler, der er hyppigst brugte og fælles for alle typer af kontrakter. |
| --- | --- |

3.2.19

Hvad angår standardisering af kontraktvilkår, påpeger Kommissionen, at emnet skal vurderes i en bredere sammenhæng, nemlig initiativet til europæisk aftaleret. Standardisering kan opnås enten ved almindelig harmonisering eller ved en såkaldt »ordning 26«, dvs. et retligt instrument, der fungerer sideordnet med de nationale regler, og som efter aftale mellem parterne kan bruges som et alternativ til denne lovgivning. EØSU er af den opfattelse, at det første alternativ på nuværende tidspunkt er forhastet, og at det andet kunne være en brugbar løsning, hvis man efter en grundig undersøgelse af love og kontrakter i alle 25 medlemsstater har fået vished om, at det »parallelle« instrument ikke strider imod de gældende regler og love i nogen af dem. Standardisering bør dog under ingen omstændigheder hindre udbuddet af nye produkter og på denne måde bremse innovation. I afventning af en løsning på de forskellige problemer skulle det dog ikke være vanskeligt for de finansielle institutioner, forbrugerne og Kommissionen at nå til enighed om et grundlæggende kontraktudkast, som kunne indeholde de klausuler, der er hyppigst brugte og fælles for alle typer af kontrakter.

| 3.2.20 | De to sidste spørgsmål vedrører retsprocedurerne for beskyttelse af forbrugerrettigheder. I alle lande findes der ikke blot retlige kanaler, der ofte er for langsommelige og kostbare for forbrugerne, men også mæglings- og voldgiftsprocedurer. Kommissionen udbeder sig i første omgang en reaktion på muligheden af at pålægge medlemsstaterne at indføre specifikke mæglings- og voldgiftsprocedurer inden for realkreditten. EØSU er i princippet tilhænger af mæglings-, men ikke af voldgiftsprocedurer, da sidstnævnte rækker ud over forbrugerbeskyttelsesområdet. Det påpeger endvidere, at realkreditlovgivningen af natur er knyttet sammen med en lang række andre retlige og administrative regler, nemlig civilretlige procedurer, arveret, konkurs, ejendomsret, bestemmelser om tingbogsregistrering og skatteregler. Som alternativ til domstolene, hvis afgørelser ikke umiddelbart kan bestrides, kunne man udvikle strukturer og ressourcer svarende til domstolenes. Men da visse medlemsstater synes at være åbne over for denne mulighed, kunne de efter en rimelig prøveperiode rapportere tilbage og således fremlægge nyttige oplysninger, der kunne vedtages generelt. |
| --- | --- |

3.2.20

De to sidste spørgsmål vedrører retsprocedurerne for beskyttelse af forbrugerrettigheder. I alle lande findes der ikke blot retlige kanaler, der ofte er for langsommelige og kostbare for forbrugerne, men også mæglings- og voldgiftsprocedurer. Kommissionen udbeder sig i første omgang en reaktion på muligheden af at pålægge medlemsstaterne at indføre specifikke mæglings- og voldgiftsprocedurer inden for realkreditten. EØSU er i princippet tilhænger af mæglings-, men ikke af voldgiftsprocedurer, da sidstnævnte rækker ud over forbrugerbeskyttelsesområdet. Det påpeger endvidere, at realkreditlovgivningen af natur er knyttet sammen med en lang række andre retlige og administrative regler, nemlig civilretlige procedurer, arveret, konkurs, ejendomsret, bestemmelser om tingbogsregistrering og skatteregler. Som alternativ til domstolene, hvis afgørelser ikke umiddelbart kan bestrides, kunne man udvikle strukturer og ressourcer svarende til domstolenes. Men da visse medlemsstater synes at være åbne over for denne mulighed, kunne de efter en rimelig prøveperiode rapportere tilbage og således fremlægge nyttige oplysninger, der kunne vedtages generelt.

| 3.2.21 | Kommissionen modtager gerne forslag til, hvordan man kan øge tilliden til de nuværende alternative klagesystemer, især for så vidt angår realkreditten. EØSU er klar over, at de eksisterende systemer giver rimeligt gode resultater, som i mange tilfælde kunne forbedres ved at fremskynde beslutningsprocedurerne. Med særlig henvisning til realkredit og i lyset af det foregående punkt skal det påpeges, at mæglings- og voldgiftsprocedurer skal være troværdige for begge parter og ikke blot for forbrugerne. Den høje gennemsnitlige værdi af enhver strid kræver, at afgørelserne er rimelige og uangribelige, også rent juridisk, for at undgå senere appel til domstolene. |
| --- | --- |

3.2.21

Kommissionen modtager gerne forslag til, hvordan man kan øge tilliden til de nuværende alternative klagesystemer, især for så vidt angår realkreditten. EØSU er klar over, at de eksisterende systemer giver rimeligt gode resultater, som i mange tilfælde kunne forbedres ved at fremskynde beslutningsprocedurerne. Med særlig henvisning til realkredit og i lyset af det foregående punkt skal det påpeges, at mæglings- og voldgiftsprocedurer skal være troværdige for begge parter og ikke blot for forbrugerne. Den høje gennemsnitlige værdi af enhver strid kræver, at afgørelserne er rimelige og uangribelige, også rent juridisk, for at undgå senere appel til domstolene.

3.3   Retlige spørgsmål (kapitel III i grønbogen)

| 3.3.1 | Kommissionen finder det tilrådeligt, at man ser på de retlige aspekter af realkreditten i lyset af den igangværende revision af Rom-konventionen fra 1980, som skal omdannes til en EU-forordning. Følgende tre tilgange til lovvalg er for tiden til revision:






  — | formulering af specifikke ordninger til fastlæggelse af lovvalget i forbindelse med realkreditaftaler: lovvalget for sådanne kreditter bør afstemmes efter lovreglerne i det land, ejendommen befinder sig i, |
| --- | --- | --- |

3.3.1

Kommissionen finder det tilrådeligt, at man ser på de retlige aspekter af realkreditten i lyset af den igangværende revision af Rom-konventionen fra 1980, som skal omdannes til en EU-forordning. Følgende tre tilgange til lovvalg er for tiden til revision:

—

formulering af specifikke ordninger til fastlæggelse af lovvalget i forbindelse med realkreditaftaler: lovvalget for sådanne kreditter bør afstemmes efter lovreglerne i det land, ejendommen befinder sig i,

| — | at fortsætte overholdelsen af de generelle principper i Rom-konventionen, således at parterne frit kan vælge, hvilken lov der gælder for deres aftale, dog på betingelse af, at der tages hensyn til de bindende regler i forbrugerens bopælsland, |
| --- | --- |

—

at fortsætte overholdelsen af de generelle principper i Rom-konventionen, således at parterne frit kan vælge, hvilken lov der gælder for deres aftale, dog på betingelse af, at der tages hensyn til de bindende regler i forbrugerens bopælsland,

| — | sikre, at bindende beskyttelsesregler, der gælder i forbrugerens bopælsland, ikke anvendes på realkreditaftaler på betingelse af, at der findes et højt forbrugerbeskyttelsesniveau på EU-plan, |
| --- | --- |

—

sikre, at bindende beskyttelsesregler, der gælder i forbrugerens bopælsland, ikke anvendes på realkreditaftaler på betingelse af, at der findes et højt forbrugerbeskyttelsesniveau på EU-plan,

| — | hvad angår den gældende ret om sikkerhedsstillelse (den belånte ejendom), kan Kommissionen ikke se nogen grund til at fravige det hævdvundne princip om — hvilket EØSU fuldt ud støtter — at gældende ret er retten i det land, hvor ejendommen er beliggende. |
| --- | --- |

—

hvad angår den gældende ret om sikkerhedsstillelse (den belånte ejendom), kan Kommissionen ikke se nogen grund til at fravige det hævdvundne princip om — hvilket EØSU fuldt ud støtter — at gældende ret er retten i det land, hvor ejendommen er beliggende.

| 3.3.1.1 | De tre ovennævnte tilgange fortjener at blive behandlet i en separat udtalelse. Emnet er komplekst og hver tilgang har sine fordele og ulemper. I denne sammenhæng vil EØSU blot fremsætte nogle generelle observationer.






  a) | ingen af disse tre tilgange kan anvendes uden ulemper på en hypotetisk forbruger, der har bopæl i land A, en långiver, der har bopæl i land B, og hvor ejendommen befinder sig i land C (som også kunne ligge uden for EU), |
| --- | --- | --- |

3.3.1.1

De tre ovennævnte tilgange fortjener at blive behandlet i en separat udtalelse. Emnet er komplekst og hver tilgang har sine fordele og ulemper. I denne sammenhæng vil EØSU blot fremsætte nogle generelle observationer.

a)

ingen af disse tre tilgange kan anvendes uden ulemper på en hypotetisk forbruger, der har bopæl i land A, en långiver, der har bopæl i land B, og hvor ejendommen befinder sig i land C (som også kunne ligge uden for EU),

| b) | udbuddet begrænses kraftigt af princippet om, at forbrugerens bopælsland har den retlige kompetence, eller formuleret bedre, forbrugerens mulighed for at bruge tjenester ydet af en långiver med bopæl i et andet land. Långivere viger ofte tilbage fra at udarbejde aftaler, som er underlagt en ret, der er dem ukendt, idet de erkender, at hvis der opstår stridigheder, skal de søge juridisk bistand i udlandet og anvende et sprog, der ikke er deres eget, |
| --- | --- |

b)

udbuddet begrænses kraftigt af princippet om, at forbrugerens bopælsland har den retlige kompetence, eller formuleret bedre, forbrugerens mulighed for at bruge tjenester ydet af en långiver med bopæl i et andet land. Långivere viger ofte tilbage fra at udarbejde aftaler, som er underlagt en ret, der er dem ukendt, idet de erkender, at hvis der opstår stridigheder, skal de søge juridisk bistand i udlandet og anvende et sprog, der ikke er deres eget,

| c) | det skal klart fastlægges, hvilket sprog der skal anvendes i aftalen, i kontakter og korrespondance. Hvis valget falder på forbrugerens sprog, vil dette såvel som det i punkt b) nævnte forhold holde långiveren yderligere tilbage. |
| --- | --- |

c)

det skal klart fastlægges, hvilket sprog der skal anvendes i aftalen, i kontakter og korrespondance. Hvis valget falder på forbrugerens sprog, vil dette såvel som det i punkt b) nævnte forhold holde långiveren yderligere tilbage.

| 3.3.2 | Kommissionen har behandlet flere aspekter af vurderingen af kunders kreditværdighed, som tidligere er behandlet inden for et lignende område, nemlig forbrugerkredit, og mener, at førsteprioriteten bør være at sikre lige adgang til databaser over grænserne. Efter EØSU's opfattelse
  er retten til adgang nødvendig
  , men der er behov for relevante regler for at fastslå, hvem der kan benytte sig af denne rettighed, under hvilke vilkår og med hvilke forbrugergarantier. Endvidere ønsker EØSU at pege på et problem, som ikke tidligere er blevet behandlet: ejendomskøberen, hvad enten ejendommen købes som primær bolig eller feriebolig, er ofte ikke optaget i nogen database, da han/hun ikke tidligere har optaget lån. Indhentningen af nøjagtige oplysninger vil i dette tilfælde være problematisk, langsommelig og dyr. |
| --- | --- |

3.3.2

Kommissionen har behandlet flere aspekter af vurderingen af kunders kreditværdighed, som tidligere er behandlet inden for et lignende område, nemlig forbrugerkredit, og mener, at førsteprioriteten bør være at sikre lige adgang til databaser over grænserne. Efter EØSU's opfattelse
  er retten til adgang nødvendig
  , men der er behov for relevante regler for at fastslå, hvem der kan benytte sig af denne rettighed, under hvilke vilkår og med hvilke forbrugergarantier. Endvidere ønsker EØSU at pege på et problem, som ikke tidligere er blevet behandlet: ejendomskøberen, hvad enten ejendommen købes som primær bolig eller feriebolig, er ofte ikke optaget i nogen database, da han/hun ikke tidligere har optaget lån. Indhentningen af nøjagtige oplysninger vil i dette tilfælde være problematisk, langsommelig og dyr.

| 3.3.3 | Kommissionen tager derfor spørgsmålet om ejendomsvurdering op og overvejer fordelene ved en fælles EU-standard, eller om der skal tages foranstaltninger til gensidig anerkendelse af nationale vurderingsstandarder. EØSU mener, at man umiddelbart uden yderligere debat bør forkaste det første alternativ. Hvad det andet angår, peger eksperter på, at nationale eller blot regionale vurderingsstandarder er en utopi, som man skal vogte sig for. Ejendomsmarkederne er i deres natur lokale og influeret af for mange variabler. Ethvert forsøg på standardisering ville være forfejlet. EØSU støtter denne opfattelse. |
| --- | --- |

3.3.3

Kommissionen tager derfor spørgsmålet om ejendomsvurdering op og overvejer fordelene ved en fælles EU-standard, eller om der skal tages foranstaltninger til gensidig anerkendelse af nationale vurderingsstandarder. EØSU mener, at man umiddelbart uden yderligere debat bør forkaste det første alternativ. Hvad det andet angår, peger eksperter på, at nationale eller blot regionale vurderingsstandarder er en utopi, som man skal vogte sig for. Ejendomsmarkederne er i deres natur lokale og influeret af for mange variabler. Ethvert forsøg på standardisering ville være forfejlet. EØSU støtter denne opfattelse.

| 3.3.4 | Et andet vigtigt emne behandles dernæst, nemlig tvangssalg af den belånte ejendom. Det påpeges i grønbogen, at dette område er kendetegnet af en lang række procedurer, tidsfrister og omkostninger, og at dette kan bremse låneaktiviteter på tværs af grænserne. Den foreslår derfor et gradvist forsøg på at fremme forbedringer i tvangssalgsprocedurer: først indsamles der oplysninger om omkostningerne og varigheden af disse procedurer, således at der kan opstilles en resultattavle, der regelmæssigt opdateres. Såfremt dette ikke viser sig virkningsfuldt, foreslås det, at man overvejer at lancere »mere håndfaste« foranstaltninger. EØSU mener, at indsamlingen af oplysninger og opstillingen af en resultattavle ville lægge et vist moralsk pres på de medlemsstater, som har forholdsvis ineffektive og billige procedurer. Dette kunne give långivere og forbrugerorganisationer et godt argument for at udøve pres på deres nationale myndigheder, således at der træffes foranstaltninger til at afhjælpe dette. Det synes dog urealistisk at driste sig videre og true med »mere håndfaste« foranstaltninger. Der er meget ringe chance for, at foranstaltninger af denne slags vil blive accepteret af medlemsstaterne. Endvidere synes det at være helt ude af proportioner, hvis man sætter hele fuldbyrdelsessystemer ud af kraft blot for at fremme realkredit over grænserne, som i dag kun udgør 1,1 % af totalen for EU, og som efter de mest optimistiske skøn ikke vil overstige 5 % i fremtiden. |
| --- | --- |

3.3.4

Et andet vigtigt emne behandles dernæst, nemlig tvangssalg af den belånte ejendom. Det påpeges i grønbogen, at dette område er kendetegnet af en lang række procedurer, tidsfrister og omkostninger, og at dette kan bremse låneaktiviteter på tværs af grænserne. Den foreslår derfor et gradvist forsøg på at fremme forbedringer i tvangssalgsprocedurer: først indsamles der oplysninger om omkostningerne og varigheden af disse procedurer, således at der kan opstilles en resultattavle, der regelmæssigt opdateres. Såfremt dette ikke viser sig virkningsfuldt, foreslås det, at man overvejer at lancere »mere håndfaste« foranstaltninger. EØSU mener, at indsamlingen af oplysninger og opstillingen af en resultattavle ville lægge et vist moralsk pres på de medlemsstater, som har forholdsvis ineffektive og billige procedurer. Dette kunne give långivere og forbrugerorganisationer et godt argument for at udøve pres på deres nationale myndigheder, således at der træffes foranstaltninger til at afhjælpe dette. Det synes dog urealistisk at driste sig videre og true med »mere håndfaste« foranstaltninger. Der er meget ringe chance for, at foranstaltninger af denne slags vil blive accepteret af medlemsstaterne. Endvidere synes det at være helt ude af proportioner, hvis man sætter hele fuldbyrdelsessystemer ud af kraft blot for at fremme realkredit over grænserne, som i dag kun udgør 1,1 % af totalen for EU, og som efter de mest optimistiske skøn ikke vil overstige 5 % i fremtiden.

| 3.3.5 | En anden — stadig uløselig — hindring for fuld integration af markedet er beskatningsspørgsmålet. Kommissionen udviser en vis realitetssans og fremlægger ikke nogen planer for en harmonisering af dette område. Der er dog visse andre hindringer, som kan fjernes. Flere medlemsstater har nægtet at gøre renteudgifter, der betales til udenlandske långivere, fradragsberettigede. I andre tilfælde beskattes de renter, der oppebæres af den indenlandske långiver uden de renter, der betales til refinansiering, hvorimod udenlandske långivere beskattes af

  bruttobeløbet

  af de renter, der betales af den nationale skyldner. Begge tilfælde strider imod traktaterne og fællesskabslovgivningen: det første tilfælde er i strid med artikel 49 og 56 i traktaten som stadfæstet i to domme afsagt af Domstolen. Kommissionen har til hensigt at gribe direkte ind over for sidstnævnte, hvilket EØSU giver sin fulde støtte til. |
| --- | --- |

3.3.5

En anden — stadig uløselig — hindring for fuld integration af markedet er beskatningsspørgsmålet. Kommissionen udviser en vis realitetssans og fremlægger ikke nogen planer for en harmonisering af dette område. Der er dog visse andre hindringer, som kan fjernes. Flere medlemsstater har nægtet at gøre renteudgifter, der betales til udenlandske långivere, fradragsberettigede. I andre tilfælde beskattes de renter, der oppebæres af den indenlandske långiver uden de renter, der betales til refinansiering, hvorimod udenlandske långivere beskattes af

  bruttobeløbet

  af de renter, der betales af den nationale skyldner. Begge tilfælde strider imod traktaterne og fællesskabslovgivningen: det første tilfælde er i strid med artikel 49 og 56 i traktaten som stadfæstet i to domme afsagt af Domstolen. Kommissionen har til hensigt at gribe direkte ind over for sidstnævnte, hvilket EØSU giver sin fulde støtte til.

3.4   Sikkerhedsstillelse (kapitel IV i grønbogen)

| 3.4.1 | Tingbøger er afgørende for at kunne fastlægge ejerskab af fast ejendom. Der hersker dog tvivl om, hvorvidt tingbøger altid viser et korrekt billede af tredjeparts ejendomsrettigheder. For at grænseoverskridende realkreditaktivitet kan foregå korrekt (herunder finansiering), er det nødvendigt at have en klar forståelse af deres indhold og forvaltning. Kommissionen har finansieret et pilotprojekt (EULIS) med det mål at øge samarbejdet mellem ejere og kontrollører af registre. Kommissionen overvejer nu, om den fortsat bør spille en aktiv rolle i dette initiativ, og om långivere og investorer, som anvender sådanne registre, kunne pålægges at bidrage til og investere i sådanne initiativer. Efter EØSU's opfattelse bør Kommissionen fortsat varetage denne værdifulde rolle og fremme denne form for samarbejde. Endvidere bør den fremlægge en årlig rapport om de opnåede resultater. Det mener dog ikke, at fællesprojekter bør finansieres af en enkelt brugerkategori (som end ikke er den vigtigste), da det er i statens og samfundets interesse at føre tingbøger, og da både registrering og adgang i dag sker mod betaling. |
| --- | --- |

3.4.1

Tingbøger er afgørende for at kunne fastlægge ejerskab af fast ejendom. Der hersker dog tvivl om, hvorvidt tingbøger altid viser et korrekt billede af tredjeparts ejendomsrettigheder. For at grænseoverskridende realkreditaktivitet kan foregå korrekt (herunder finansiering), er det nødvendigt at have en klar forståelse af deres indhold og forvaltning. Kommissionen har finansieret et pilotprojekt (EULIS) med det mål at øge samarbejdet mellem ejere og kontrollører af registre. Kommissionen overvejer nu, om den fortsat bør spille en aktiv rolle i dette initiativ, og om långivere og investorer, som anvender sådanne registre, kunne pålægges at bidrage til og investere i sådanne initiativer. Efter EØSU's opfattelse bør Kommissionen fortsat varetage denne værdifulde rolle og fremme denne form for samarbejde. Endvidere bør den fremlægge en årlig rapport om de opnåede resultater. Det mener dog ikke, at fællesprojekter bør finansieres af en enkelt brugerkategori (som end ikke er den vigtigste), da det er i statens og samfundets interesse at føre tingbøger, og da både registrering og adgang i dag sker mod betaling.

| 3.4.2 | Tanken om Eurorealkredit er ikke ny, men er endnu ikke blevet testet på markedet, end ikke som et pilotprojekt. Det overordnede mål med Eurorealkredit er at svække forbindelsen mellem realkreditten og sikkerhedsstillelsen. Tanken er, at sidstnævnte skal indgå i en EU-garantipulje til dækning af værdipapirer udstedt på markedet. Projektet forekommer tiltrækkende og ville afspejle ideen om et integreret ejendomsmarked i hele EU. EØSU mener, at det fortjener at blive tilskyndet. Hvis det gennemføres, ville det være et første skridt imod en integrering af markederne, som har sit udspring i markedet selv og ikke i lovindgreb. |
| --- | --- |

3.4.2

Tanken om Eurorealkredit er ikke ny, men er endnu ikke blevet testet på markedet, end ikke som et pilotprojekt. Det overordnede mål med Eurorealkredit er at svække forbindelsen mellem realkreditten og sikkerhedsstillelsen. Tanken er, at sidstnævnte skal indgå i en EU-garantipulje til dækning af værdipapirer udstedt på markedet. Projektet forekommer tiltrækkende og ville afspejle ideen om et integreret ejendomsmarked i hele EU. EØSU mener, at det fortjener at blive tilskyndet. Hvis det gennemføres, ville det være et første skridt imod en integrering af markederne, som har sit udspring i markedet selv og ikke i lovindgreb.

3.5   Finansiering af realkredit (kapitel V i grønbogen)

| 3.5.1 | Finansieringsinstrumenterne er forskellige i de enkelte medlemsstater, men de er dog hovedsagelig baseret på obligationer, hvor den belånte faste ejendom er investorens sikkerhed. Inden for de berørte sektorer er det ved at blive en mere udbredt opfattelse, at en yderligere integration af markederne ville fremme skabelsen af et sådant fælleseuropæisk marked for værdipapirer. Kommissionen er enig i dette synspunkt, men emnet kræver dog en yderligere analyse. Ifølge Kommissionen kan fælleseuropæiske finansieringsmekanismer potentielt være med til at skabe flere investeringskilder, øge markedets likviditet og sprede risikoen i almindelighed. Endvidere kunne det fremme integrationen af de sekundære markeder, hvilket under alle omstændigheder er afhængig af integrationen af de primære markeder. EØSU er enigt i dette synspunkt, men deler opfattelse med andre, der mener, at dette er et langsigtet mål. |
| --- | --- |

3.5.1

Finansieringsinstrumenterne er forskellige i de enkelte medlemsstater, men de er dog hovedsagelig baseret på obligationer, hvor den belånte faste ejendom er investorens sikkerhed. Inden for de berørte sektorer er det ved at blive en mere udbredt opfattelse, at en yderligere integration af markederne ville fremme skabelsen af et sådant fælleseuropæisk marked for værdipapirer. Kommissionen er enig i dette synspunkt, men emnet kræver dog en yderligere analyse. Ifølge Kommissionen kan fælleseuropæiske finansieringsmekanismer potentielt være med til at skabe flere investeringskilder, øge markedets likviditet og sprede risikoen i almindelighed. Endvidere kunne det fremme integrationen af de sekundære markeder, hvilket under alle omstændigheder er afhængig af integrationen af de primære markeder. EØSU er enigt i dette synspunkt, men deler opfattelse med andre, der mener, at dette er et langsigtet mål.

| 3.5.2 | Realkreditlånenes omsættelighed er et afgørende aspekt. Kommissionen agter at oprette en ad hoc-arbejdsgruppe af interessenter, der skal undersøge behovet for og karakteristika ved initiativer inden for finansieringsaspekter, og udtrykker interesse i at vurdere, i hvilket omfang et fælleseuropæisk marked for realkredit kan fremmes af markedsinitiativer (f.eks. ved fastsættelsen af dokumentationsstandarder og modeldefinitioner, der kan bruges i finansieringstransaktioner på tværs af grænserne). EØSU mener, at det er op til markedsaktørerne at reagere, da de er de eneste, der sidder inde med den nødvendige ekspertise til at kunne fremsætte en velbegrundet vurdering. |
| --- | --- |

3.5.2

Realkreditlånenes omsættelighed er et afgørende aspekt. Kommissionen agter at oprette en ad hoc-arbejdsgruppe af interessenter, der skal undersøge behovet for og karakteristika ved initiativer inden for finansieringsaspekter, og udtrykker interesse i at vurdere, i hvilket omfang et fælleseuropæisk marked for realkredit kan fremmes af markedsinitiativer (f.eks. ved fastsættelsen af dokumentationsstandarder og modeldefinitioner, der kan bruges i finansieringstransaktioner på tværs af grænserne). EØSU mener, at det er op til markedsaktørerne at reagere, da de er de eneste, der sidder inde med den nødvendige ekspertise til at kunne fremsætte en velbegrundet vurdering.

| 3.5.3 | I Kommissionens afsluttende bemærkninger rejses et spørgsmål af afgørende betydning for markedernes fremtid. Den spørger, om realkredit nødvendigvis kun bør udføres af kreditinstitutter, eller om og på hvilke betingelser en sådan aktivitet kan udføres af institutter, som ikke modtager indskud eller beløb, der skal betales tilbage, og derfor ikke falder ind under hverken EU's definition af kreditinstitutter eller forsigtighedsreglerne. Indledningsvis påpegede EØSU, at tilstedeværelsen af en kontrollerende myndighed til at føre tilsyn med ejendomsmarkederne er utilstrækkelig, hvis man skal kunne skabe stabile og stærke markeder. Alle finansieringsinstitutter skal uanset deres karakter kontrolleres effektivt. Forbrugerbeskyttelsesaspektet har resulteret i fastlæggelsen af forsigtighedsregler, og ethvert nyt forslag skal debatteres på denne baggrund. |
| --- | --- |

3.5.3

I Kommissionens afsluttende bemærkninger rejses et spørgsmål af afgørende betydning for markedernes fremtid. Den spørger, om realkredit nødvendigvis kun bør udføres af kreditinstitutter, eller om og på hvilke betingelser en sådan aktivitet kan udføres af institutter, som ikke modtager indskud eller beløb, der skal betales tilbage, og derfor ikke falder ind under hverken EU's definition af kreditinstitutter eller forsigtighedsreglerne. Indledningsvis påpegede EØSU, at tilstedeværelsen af en kontrollerende myndighed til at føre tilsyn med ejendomsmarkederne er utilstrækkelig, hvis man skal kunne skabe stabile og stærke markeder. Alle finansieringsinstitutter skal uanset deres karakter kontrolleres effektivt. Forbrugerbeskyttelsesaspektet har resulteret i fastlæggelsen af forsigtighedsregler, og ethvert nyt forslag skal debatteres på denne baggrund.

| 3.5.4 | Institutter af ovennævnte type bør være
  fuldt

  selvfinansierende. Dette er vanskeligt at opnå og ville endvidere kræve konstant overvågning for at sikre, at de oprindelige vilkår til enhver tid er gældende. I alle andre tilfælde er det uundgåeligt, at der uanset ordning er behov for fremmed finansiering. EØSU konkluderer, at institutter af den af Kommissionen beskrevne art

  skal

  være underlagt alle forsigtighedstilsyn, uanset om det sker i henhold til banktilsyns- eller andre regler. Der skal fastholdes
  lige markedsvilkår, og de regler, der gælder for kreditinstitutter, især om solvens og likviditet

  , skal også gælde for enhver af disse andre institutioner. Hvis grundprincipperne for forsigtighedstilsyn stadig har nogen mening, er der ingen grund til at tillade undtagelser. |
| --- | --- |

3.5.4

Institutter af ovennævnte type bør være
  fuldt

  selvfinansierende. Dette er vanskeligt at opnå og ville endvidere kræve konstant overvågning for at sikre, at de oprindelige vilkår til enhver tid er gældende. I alle andre tilfælde er det uundgåeligt, at der uanset ordning er behov for fremmed finansiering. EØSU konkluderer, at institutter af den af Kommissionen beskrevne art

  skal

  være underlagt alle forsigtighedstilsyn, uanset om det sker i henhold til banktilsyns- eller andre regler. Der skal fastholdes
  lige markedsvilkår, og de regler, der gælder for kreditinstitutter, især om solvens og likviditet

  , skal også gælde for enhver af disse andre institutioner. Hvis grundprincipperne for forsigtighedstilsyn stadig har nogen mening, er der ingen grund til at tillade undtagelser.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse EUT C 221 af 8.9.2005.

1

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/120 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/120

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed

KOM(2005) 184 endelig

(2006/C 65/22)

Kommissionen besluttede den 10. maj 2005 at høre Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg i henhold til artikel 262 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som vedtog sin udtalelse den 14. november 2005. Ordfører var Luis Miguel Pariza Castaños.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005 (mødet den 15. december) følgende udtalelse med 98 stemmer for, 2 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Det andet flerårige program for skabelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union — Haag-programmet — blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 4.-5. november 2004 (1). I programmet fastsættes generelle og specifikke retningslinjer for de næste fem år (2005-2009) for de politikker, der vedrører udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (OFSR). |
| --- | --- |

1.1

Det andet flerårige program for skabelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union — Haag-programmet — blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 4.-5. november 2004 (1). I programmet fastsættes generelle og specifikke retningslinjer for de næste fem år (2005-2009) for de politikker, der vedrører udviklingen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (OFSR).

| 1.2 | Det Europæiske Råd opfordrede Kommissionen til at udarbejde en handlingsplan, hvor de retningslinjer, der fastsættes i Haag-programmet, omsættes til konkrete tiltag. Den 10. maj 2005 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år — Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« (2)
  , hvori de strategiske målsætninger for de næste fem år samt en tidsplan for vedtagelsen af en pakke af politikker og lovgivningsinitiativer inden for disse områder fastsættes. |
| --- | --- |

1.2

Det Europæiske Råd opfordrede Kommissionen til at udarbejde en handlingsplan, hvor de retningslinjer, der fastsættes i Haag-programmet, omsættes til konkrete tiltag. Den 10. maj 2005 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år — Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« (2)
  , hvori de strategiske målsætninger for de næste fem år samt en tidsplan for vedtagelsen af en pakke af politikker og lovgivningsinitiativer inden for disse områder fastsættes.

2.   Konklusioner

| 2.1 | Fem år efter vedtagelsen af Tammerfors-programmet er målene stadig ikke nået. EU udgør ikke et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Skønt Haag-programmet er mindre ambitiøst, indeholder det meget vigtige målsætninger. |
| --- | --- |

2.1

Fem år efter vedtagelsen af Tammerfors-programmet er målene stadig ikke nået. EU udgør ikke et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Skønt Haag-programmet er mindre ambitiøst, indeholder det meget vigtige målsætninger.

| 2.2 | Skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal ske under hensyntagen til den rette balance mellem disse tre aspekter. Haag-programmet opretholder ikke denne balance i tilstrækkelig grad. De foranstaltninger, der vedtages på sikkerhedsområdet, skal beskytte værdierne om frihed og retfærdighed. EØSU mener, at beskyttelsen af de grundlæggende friheder og rettigheder, som fastsættes i den europæiske menneskerettighedskonvention og EU's charter om grundlæggende rettigheder, bør danne grundlag for disse politikker. |
| --- | --- |

2.2

Skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal ske under hensyntagen til den rette balance mellem disse tre aspekter. Haag-programmet opretholder ikke denne balance i tilstrækkelig grad. De foranstaltninger, der vedtages på sikkerhedsområdet, skal beskytte værdierne om frihed og retfærdighed. EØSU mener, at beskyttelsen af de grundlæggende friheder og rettigheder, som fastsættes i den europæiske menneskerettighedskonvention og EU's charter om grundlæggende rettigheder, bør danne grundlag for disse politikker.

| 2.3 | EØSU er også af den opfattelse, at sikkerhedspolitikken skal være effektiv og yde beskyttelse til borgerne i et frit og åbent samfund inden for fastlagte retlige rammer, og at den skal gennemføres med respekt for retsstaten. Den dag vi for at bekæmpe terrorismen vedtager en ekstrem lovgivning, som på sikkerhedens alter ofrer hensynet til menneskerettighederne, giver vi terroristerne deres første sejr. Det europæiske civilsamfund bør her spille en afgørende og aktiv rolle. |
| --- | --- |

2.3

EØSU er også af den opfattelse, at sikkerhedspolitikken skal være effektiv og yde beskyttelse til borgerne i et frit og åbent samfund inden for fastlagte retlige rammer, og at den skal gennemføres med respekt for retsstaten. Den dag vi for at bekæmpe terrorismen vedtager en ekstrem lovgivning, som på sikkerhedens alter ofrer hensynet til menneskerettighederne, giver vi terroristerne deres første sejr. Det europæiske civilsamfund bør her spille en afgørende og aktiv rolle.

| 2.4 | EØSU ønsker at videreudvikle unionsborgerskabet — et aktivt unionsborgerskab. Vi foreslår et bedre, mere åbent, lige og vidtfavnende unionsborgerskab uden diskrimination. |
| --- | --- |

2.4

EØSU ønsker at videreudvikle unionsborgerskabet — et aktivt unionsborgerskab. Vi foreslår et bedre, mere åbent, lige og vidtfavnende unionsborgerskab uden diskrimination.

| 2.5 | Det er afgørende, at Den Europæiske Union indfører en fælles asylprocedure og ensartet status på grundlag af Genève-konventionen. |
| --- | --- |

2.5

Det er afgørende, at Den Europæiske Union indfører en fælles asylprocedure og ensartet status på grundlag af Genève-konventionen.

| 2.6 | EU har brug for en fælles indvandringspolitik med harmoniserede love ikke kun for at forhindre irregulær indvandring og bekæmpe kriminelle netværk, der driver menneskehandel, men også for at give adgang for lovlige indvandrere gennem lovlige, transparente og fleksible procedurer. |
| --- | --- |

2.6

EU har brug for en fælles indvandringspolitik med harmoniserede love ikke kun for at forhindre irregulær indvandring og bekæmpe kriminelle netværk, der driver menneskehandel, men også for at give adgang for lovlige indvandrere gennem lovlige, transparente og fleksible procedurer.

| 2.7 | Indvandrere og asylansøgere skal sikres en retfærdig behandling, som er i overensstemmelse med den humanitære folkeret, med chartret om grundlæggende rettigheder og med lovgivningen om ikke-forskelsbehandling. Der skal udvikles modtagelses- og integrationspolitikker. |
| --- | --- |

2.7

Indvandrere og asylansøgere skal sikres en retfærdig behandling, som er i overensstemmelse med den humanitære folkeret, med chartret om grundlæggende rettigheder og med lovgivningen om ikke-forskelsbehandling. Der skal udvikles modtagelses- og integrationspolitikker.

| 2.8 | Haag-programmet bør styrke frihed, sikkerhed og retfærdighed og konsolidere effektivitet, legitimitet, gensidig tillid, lighed og proportionalitet. I dette øjemed bør hele EU's regelværk og alle de institutionelle mekanismer, som står til dets rådighed, tages i anvendelse. |
| --- | --- |

2.8

Haag-programmet bør styrke frihed, sikkerhed og retfærdighed og konsolidere effektivitet, legitimitet, gensidig tillid, lighed og proportionalitet. I dette øjemed bør hele EU's regelværk og alle de institutionelle mekanismer, som står til dets rådighed, tages i anvendelse.

| 2.9 | Det er vigtigt at overvinde den nuværende juridiske og institutionelle kompleksitet på disse politikområder. Den omstændighed, at mange af dem forbliver mellemstatslige anliggender (tredje søjle), begrænser fællesskabsmetodens effektivitet og muligheder. Udkastet til forfatningstraktat indeholder et effektivt og konsekvent svar på mange af de eksisterende vanskeligheder i samarbejdet vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

2.9

Det er vigtigt at overvinde den nuværende juridiske og institutionelle kompleksitet på disse politikområder. Den omstændighed, at mange af dem forbliver mellemstatslige anliggender (tredje søjle), begrænser fællesskabsmetodens effektivitet og muligheder. Udkastet til forfatningstraktat indeholder et effektivt og konsekvent svar på mange af de eksisterende vanskeligheder i samarbejdet vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 2.10 | Skønt udkastet til forfatningstraktat giver et nyt retsgrundlag for udviklingen af disse politikområder, indeholder den nuværende forfatning nyttige instrumenter, som bør tages i anvendelse. |
| --- | --- |

2.10

Skønt udkastet til forfatningstraktat giver et nyt retsgrundlag for udviklingen af disse politikområder, indeholder den nuværende forfatning nyttige instrumenter, som bør tages i anvendelse.

| 2.11 | Det europæiske område med retfærdighed bør grundlægges på tillid og gensidig anerkendelse af retsafgørelser. Derudover er der brug for nye lovgivningsinstrumenter. |
| --- | --- |

2.11

Det europæiske område med retfærdighed bør grundlægges på tillid og gensidig anerkendelse af retsafgørelser. Derudover er der brug for nye lovgivningsinstrumenter.

| 2.12 | Alle lovgivningstiltag vedrørende sikkerhed bør underkastes en grundig og regelmæssig evaluering samt demokratisk overvågning af Europa-Parlamentet og De Europæiske Fællesskabers Domstol. Dette er den eneste måde til at sikre skabelsen af et reelt område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

2.12

Alle lovgivningstiltag vedrørende sikkerhed bør underkastes en grundig og regelmæssig evaluering samt demokratisk overvågning af Europa-Parlamentet og De Europæiske Fællesskabers Domstol. Dette er den eneste måde til at sikre skabelsen af et reelt område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 2.13 | Ingen af de mål, der fastsættes i Haag-programmet og i handlingsplanen, kan nås uden tilstrækkelige finansielle midler. Kommissionen har fremlagt forslag til tre rammeprogrammer (april 2005), som EØSU har afgivet udtalelser (3) om. |
| --- | --- |

2.13

Ingen af de mål, der fastsættes i Haag-programmet og i handlingsplanen, kan nås uden tilstrækkelige finansielle midler. Kommissionen har fremlagt forslag til tre rammeprogrammer (april 2005), som EØSU har afgivet udtalelser (3) om.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Efter at retlige og indre anliggender med Amsterdam-traktatens ikrafttræden blev en del af fællesskabssystemet, vedtog Det Europæiske Råd i Tammerfors (den 15. og 16. oktober 1999) det første flerårige program for disse politikområder, det såkaldte Tammerfors-program. |
| --- | --- |

3.1

Efter at retlige og indre anliggender med Amsterdam-traktatens ikrafttræden blev en del af fællesskabssystemet, vedtog Det Europæiske Råd i Tammerfors (den 15. og 16. oktober 1999) det første flerårige program for disse politikområder, det såkaldte Tammerfors-program.

| 3.2 | Fem år efter er der sket store fremskridt i retning af skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Ifølge Rådet er fundamentet for en fælles asyl- og indvandringspolitik (...) blevet lagt, der er forberedt en harmonisering af grænsekontrollen, politisamarbejdet er blevet forbedret, og man er kommet langt med grundlaget for det retlige samarbejde på basis af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og domme
   (4). |
| --- | --- |

3.2

Fem år efter er der sket store fremskridt i retning af skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Ifølge Rådet er fundamentet for en fælles asyl- og indvandringspolitik (...) blevet lagt, der er forberedt en harmonisering af grænsekontrollen, politisamarbejdet er blevet forbedret, og man er kommet langt med grundlaget for det retlige samarbejde på basis af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og domme
   (4).

| 3.3 | I Kommissionens seneste toårige rapport eller »resultattavle« med vurderinger af de fremskridt, der er gjort i første halvdel af 2004 (5), fremgår det imidlertid, at det opnåede konvergensniveau mellem de forskellige politikområder var lavere end forventet. |
| --- | --- |

3.3

I Kommissionens seneste toårige rapport eller »resultattavle« med vurderinger af de fremskridt, der er gjort i første halvdel af 2004 (5), fremgår det imidlertid, at det opnåede konvergensniveau mellem de forskellige politikområder var lavere end forventet.

| 3.4 | Man må huske på, at der er store vanskeligheder med at vedtage fælles foranstaltninger og harmoniserede normer på områderne frihed, sikkerhed og retfærdighed, da retssystemerne, de politiske tendenser og ofte også de nationale interesser er forskellige. Erfaringerne med europæisk integration på andre politikområder har dog vist, at forhindringerne kan overvindes med en stærk politisk vilje fra medlemsstaternes side og en klar styring fra Kommissionens side. |
| --- | --- |

3.4

Man må huske på, at der er store vanskeligheder med at vedtage fælles foranstaltninger og harmoniserede normer på områderne frihed, sikkerhed og retfærdighed, da retssystemerne, de politiske tendenser og ofte også de nationale interesser er forskellige. Erfaringerne med europæisk integration på andre politikområder har dog vist, at forhindringerne kan overvindes med en stærk politisk vilje fra medlemsstaternes side og en klar styring fra Kommissionens side.

| 3.5 | EØSU mener, at der generelt er sket for få fremskridt. Mange af de specifikke målsætninger, der blev aftalt på Det Europæiske Råd i Tammerfors, er ikke blevet opfyldt, og mange af de vedtagne politikker har ikke levet op til forventningerne. |
| --- | --- |

3.5

EØSU mener, at der generelt er sket for få fremskridt. Mange af de specifikke målsætninger, der blev aftalt på Det Europæiske Råd i Tammerfors, er ikke blevet opfyldt, og mange af de vedtagne politikker har ikke levet op til forventningerne.

| 3.6 | Det er nu op til Haag-programmet at fuldføre den vanskelige opgave med at konsolidere og fremme skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Dette er en opgave med vidtrækkende og komplekse udfordringer (6). |
| --- | --- |

3.6

Det er nu op til Haag-programmet at fuldføre den vanskelige opgave med at konsolidere og fremme skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Dette er en opgave med vidtrækkende og komplekse udfordringer (6).

| 3.7 | I modsætning til Tammerfors-programmet indeholder Haag-programmet ingen innovative politikker. Programmets lidet ambitiøse mål holder sig inden for de rammer, som afstikkes af behovet for en mere effektiv gennemførelse og evaluering af eksisterende politikker vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

3.7

I modsætning til Tammerfors-programmet indeholder Haag-programmet ingen innovative politikker. Programmets lidet ambitiøse mål holder sig inden for de rammer, som afstikkes af behovet for en mere effektiv gennemførelse og evaluering af eksisterende politikker vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 3.8 | Programmet indeholder heller ingen instrumenter, som vil gøre det muligt at overvinde de hindringer, der indtil nu har stået i vejen for en større konvergens mellem politikkerne. EØSU mener, at med Haag-programmets lave ambitionsniveau vil der ikke kunne skabes en sammenhængende, bred og effektiv lovgivningsramme af høj kvalitet, som kan sikre den rette balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

3.8

Programmet indeholder heller ingen instrumenter, som vil gøre det muligt at overvinde de hindringer, der indtil nu har stået i vejen for en større konvergens mellem politikkerne. EØSU mener, at med Haag-programmets lave ambitionsniveau vil der ikke kunne skabes en sammenhængende, bred og effektiv lovgivningsramme af høj kvalitet, som kan sikre den rette balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 3.9 | Disse hindringer skyldes fortsat medlemsstaternes politikker: mangel på effektivitet, solidaritet, gennemsigtighed, gensidig tillid, proportionalitet og balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

3.9

Disse hindringer skyldes fortsat medlemsstaternes politikker: mangel på effektivitet, solidaritet, gennemsigtighed, gensidig tillid, proportionalitet og balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 3.10 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har placeret beskyttelse og sikring af de grundlæggende rettigheder og unionsborgerskabet øverst blandt de ti prioriteter for de næste fem år, som fastsættes i dens handlingsplan for udviklingen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. |
| --- | --- |

3.10

EØSU glæder sig over, at Kommissionen har placeret beskyttelse og sikring af de grundlæggende rettigheder og unionsborgerskabet øverst blandt de ti prioriteter for de næste fem år, som fastsættes i dens handlingsplan for udviklingen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

| 3.11 | Et andet positivt aspekt er, at der sideløbende med vedtagelsen af Haag-programmet blev truffet en beslutning om at anvende den fælles beslutningsprocedure og kvalificeret flertalsafstemning i forbindelse med alle foranstaltninger under afsnit IV, hvilket i det mindste giver mulighed for at fjerne endnu en af de største hindringer. Udvalget beklager dog, at regulær indvandring ikke er omfattet af dette initiativ. |
| --- | --- |

3.11

Et andet positivt aspekt er, at der sideløbende med vedtagelsen af Haag-programmet blev truffet en beslutning om at anvende den fælles beslutningsprocedure og kvalificeret flertalsafstemning i forbindelse med alle foranstaltninger under afsnit IV, hvilket i det mindste giver mulighed for at fjerne endnu en af de største hindringer. Udvalget beklager dog, at regulær indvandring ikke er omfattet af dette initiativ.

| 3.12 | I Haag-programmets specifikke retningslinjer sammenblandes aspekter vedrørende »sikkerhed« med aspekter vedrørende »frihed«. Foranstaltninger, der direkte vedrører sikkerhed, prioriteres højere og sammenblandes med spørgsmål vedrørende frihed og retfærdighed. Dette er for eksempel tilfældet med initiativer vedrørende indførelsen af biometriske systemer og nye teknologier, interoperabilitet mellem databaserne, større kontrol med de indre og ydre grænser og en mere effektiv bekæmpelse af irregulær indvandring, som alle paradoksalt nok er medtaget under overskriften »Styrkelse af frihed«. |
| --- | --- |

3.12

I Haag-programmets specifikke retningslinjer sammenblandes aspekter vedrørende »sikkerhed« med aspekter vedrørende »frihed«. Foranstaltninger, der direkte vedrører sikkerhed, prioriteres højere og sammenblandes med spørgsmål vedrørende frihed og retfærdighed. Dette er for eksempel tilfældet med initiativer vedrørende indførelsen af biometriske systemer og nye teknologier, interoperabilitet mellem databaserne, større kontrol med de indre og ydre grænser og en mere effektiv bekæmpelse af irregulær indvandring, som alle paradoksalt nok er medtaget under overskriften »Styrkelse af frihed«.

| 3.13 | Det er vigtigt, at man i bestræbelserne på en omfattende styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed fuldt ud respekterer behovet for en rimelig balance mellem de tre dimensioner for ikke at svække de grundlæggende værdier (menneskerettigheder og borgerrettigheder) og demokratiske principper (retsstaten), som er fælles for hele Unionen. Frihed skal ikke rangere lavere end sikkerhed. Visse politiske forslag er blot en gentagelse af fortidens fejltagelser, hvor friheden ofres for at øge sikkerheden. Historien har lært os, at åbne og frie samfund er de mest effektive til at værne om sikkerheden. Beskyttelse af grundlæggende menneskerettigheder er grundlaget for de værdier, som europæerne i dag er fælles om. Den dag, vi i terroristbekæmpelsens navn skærper lovgivningen i en sådan grad, at menneskerettighederne ofres på sikkerhedens alter, vil terroristerne have vundet deres første sejr. Det er frihedsværdierne, som gør os stærke over for terroristerne. Europæisk politik skal yde effektiv garanti for sikkerhed og for beskyttelse af grundlæggende rettigheder og frihed. |
| --- | --- |

3.13

Det er vigtigt, at man i bestræbelserne på en omfattende styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed fuldt ud respekterer behovet for en rimelig balance mellem de tre dimensioner for ikke at svække de grundlæggende værdier (menneskerettigheder og borgerrettigheder) og demokratiske principper (retsstaten), som er fælles for hele Unionen. Frihed skal ikke rangere lavere end sikkerhed. Visse politiske forslag er blot en gentagelse af fortidens fejltagelser, hvor friheden ofres for at øge sikkerheden. Historien har lært os, at åbne og frie samfund er de mest effektive til at værne om sikkerheden. Beskyttelse af grundlæggende menneskerettigheder er grundlaget for de værdier, som europæerne i dag er fælles om. Den dag, vi i terroristbekæmpelsens navn skærper lovgivningen i en sådan grad, at menneskerettighederne ofres på sikkerhedens alter, vil terroristerne have vundet deres første sejr. Det er frihedsværdierne, som gør os stærke over for terroristerne. Europæisk politik skal yde effektiv garanti for sikkerhed og for beskyttelse af grundlæggende rettigheder og frihed.

| 3.14 | Denne ubalance mellem Fællesskabets politikker kommer også tydeligt til udtryk ud fra et finansielt perspektiv, hvor sikkerhed udgør langt den største del af budgettet (7). |
| --- | --- |

3.14

Denne ubalance mellem Fællesskabets politikker kommer også tydeligt til udtryk ud fra et finansielt perspektiv, hvor sikkerhed udgør langt den største del af budgettet (7).

| 3.15 | Haag-programmet bør fremme, styrke og konsolidere effektivitet, legitimitet, gensidig tillid, lighed, proportionalitet og en passende balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det er nødvendigt at overvinde den nuværende retsligt og institutionelt komplicerede situation og skabe solid garanti for, at sikkerhedspolitikkerne er underlagt en passende demokratisk kontrol af Europa-Parlamentet samt retsligt tilsyn af De Europæiske Fællesskabers Domstol i Luxembourg. |
| --- | --- |

3.15

Haag-programmet bør fremme, styrke og konsolidere effektivitet, legitimitet, gensidig tillid, lighed, proportionalitet og en passende balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det er nødvendigt at overvinde den nuværende retsligt og institutionelt komplicerede situation og skabe solid garanti for, at sikkerhedspolitikkerne er underlagt en passende demokratisk kontrol af Europa-Parlamentet samt retsligt tilsyn af De Europæiske Fællesskabers Domstol i Luxembourg.

| 3.16 | En indsats for at fremme og beskytte frihed er den mest effektive måde til imødegåelse af de udfordringer, som Den Europæiske Union står over for i det 21. århundrede. Dette gælder også håndteringen af terrortrusler. |
| --- | --- |

3.16

En indsats for at fremme og beskytte frihed er den mest effektive måde til imødegåelse af de udfordringer, som Den Europæiske Union står over for i det 21. århundrede. Dette gælder også håndteringen af terrortrusler.

| 3.17 | Menneskerettighedsorganisationer og alle det civile samfunds organisationer spiller en meget vigtig rolle for udformningen af de politikker, der udspringer af Haag-programmet. |
| --- | --- |

3.17

Menneskerettighedsorganisationer og alle det civile samfunds organisationer spiller en meget vigtig rolle for udformningen af de politikker, der udspringer af Haag-programmet.

| 3.18 | EØSU vil fortsat fremme en politik for samarbejde med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne for at sikre en passende balance i udviklingen af Haag-programmet, eftersom frihed, sikkerhed og retfærdighed er af almen interesse for det samfund, som virksomhederne, arbejdsmarkedets parter og ngo'erne er en del af. |
| --- | --- |

3.18

EØSU vil fortsat fremme en politik for samarbejde med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne for at sikre en passende balance i udviklingen af Haag-programmet, eftersom frihed, sikkerhed og retfærdighed er af almen interesse for det samfund, som virksomhederne, arbejdsmarkedets parter og ngo'erne er en del af.

| 3.19 | Den usikkerhed, som fulgte af folkeafstemningerne i Frankrig og Holland, er en udfordring for udviklingen af indvandrings- og asylpolitikkerne og alle de andre aspekter, som indgår i handlingsplanen til gennemførelse af Haag-programmet. Udkastet til forfatningstraktat indeholder ganske vist et nyt retsgrundlag for udviklingen af disse politikker, men i den nuværende traktat findes også nyttige instrumenter, som bør udnyttes. |
| --- | --- |

3.19

Den usikkerhed, som fulgte af folkeafstemningerne i Frankrig og Holland, er en udfordring for udviklingen af indvandrings- og asylpolitikkerne og alle de andre aspekter, som indgår i handlingsplanen til gennemførelse af Haag-programmet. Udkastet til forfatningstraktat indeholder ganske vist et nyt retsgrundlag for udviklingen af disse politikker, men i den nuværende traktat findes også nyttige instrumenter, som bør udnyttes.

4.   Særlige bemærkninger om styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed

4.1   Styrkelse af friheden

| 4.1.1 | Respekt for de grundlæggende rettigheder og borgerrettigheder er en af grundpillerne i den Europæiske integration og et af Unionens hovedmål. Skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed forudsætter fuld respekt for frihedsaspektet, som, blandt andre vigtige nøgleinstrumenter, omfatter den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Genève-konventionen om flygtninges status. |
| --- | --- |

4.1.1

Respekt for de grundlæggende rettigheder og borgerrettigheder er en af grundpillerne i den Europæiske integration og et af Unionens hovedmål. Skabelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed forudsætter fuld respekt for frihedsaspektet, som, blandt andre vigtige nøgleinstrumenter, omfatter den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Genève-konventionen om flygtninges status.

| 4.1.2 | Det anføres i Haag-programmet, at Det Europæiske Råd bifaldt udvidelsen af mandatet for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad i retning af et agentur for grundlæggende rettigheder til at beskytte og fremme de grundlæggende rettigheder. I slutningen af juni 2005 offentliggjorde Kommissionen et forslag til forordning (8) om oprettelse af et agentur. Dette agentur kommer til at spille en central rolle, hvad frihedsaspektet angår, idet det stiller de midler til rådighed for fællesskabsinstitutionerne og medlemsstaterne, der er nødvendige for at sikre, at de grundlæggende rettigheder respekteres i forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af fællesskabspolitikkerne. Agenturet vil desuden være et perfekt kontaktpunkt til det civile samfund. |
| --- | --- |

4.1.2

Det anføres i Haag-programmet, at Det Europæiske Råd bifaldt udvidelsen af mandatet for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad i retning af et agentur for grundlæggende rettigheder til at beskytte og fremme de grundlæggende rettigheder. I slutningen af juni 2005 offentliggjorde Kommissionen et forslag til forordning (8) om oprettelse af et agentur. Dette agentur kommer til at spille en central rolle, hvad frihedsaspektet angår, idet det stiller de midler til rådighed for fællesskabsinstitutionerne og medlemsstaterne, der er nødvendige for at sikre, at de grundlæggende rettigheder respekteres i forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af fællesskabspolitikkerne. Agenturet vil desuden være et perfekt kontaktpunkt til det civile samfund.

4.1.3   Unionsborgerskab

| 4.1.3.1 | For at udvikle et bedre og mere aktivt, åbent, vidtfavnende og ikke-diskriminerende unionsborgerskab skal de bestående hindringer for udøvelsen af etablerede rettigheder fjernes, og rettighederne udvides på visse områder. |
| --- | --- |

4.1.3.1

For at udvikle et bedre og mere aktivt, åbent, vidtfavnende og ikke-diskriminerende unionsborgerskab skal de bestående hindringer for udøvelsen af etablerede rettigheder fjernes, og rettighederne udvides på visse områder.

| 4.1.3.2 | Det er stadig meget vanskeligt at udøve visse rettigheder i tilknytning til unionsborgerskabet, såsom retten til fri bevægelighed inden for EU, eller retten til at stemme eller stille op til lokale og europæiske valg. Der må træffes foranstaltninger for at overvinde disse vanskeligheder. Derudover er direktiverne om ikke-forskelsbehandling endnu ikke ordentligt gennemført i visse nationale lovgivninger. |
| --- | --- |

4.1.3.2

Det er stadig meget vanskeligt at udøve visse rettigheder i tilknytning til unionsborgerskabet, såsom retten til fri bevægelighed inden for EU, eller retten til at stemme eller stille op til lokale og europæiske valg. Der må træffes foranstaltninger for at overvinde disse vanskeligheder. Derudover er direktiverne om ikke-forskelsbehandling endnu ikke ordentligt gennemført i visse nationale lovgivninger.

| 4.1.3.3 | Borgerne i de nye medlemsstater skal hurtigst muligt tilkendes alle de etablerede Unionsborgerskabsrettigheder. Den midlertidige begrænsning af deres rettigheder er en uheldig afvigelse, som der snarest skal rettes op på. Disse begrænsninger medfører en lang række beskæftigelsesproblemer og sociale problemer for de nye borgere, og det er en uacceptabel forskelsbehandling at gøre dem til »andenrangsborgere«. |
| --- | --- |

4.1.3.3

Borgerne i de nye medlemsstater skal hurtigst muligt tilkendes alle de etablerede Unionsborgerskabsrettigheder. Den midlertidige begrænsning af deres rettigheder er en uheldig afvigelse, som der snarest skal rettes op på. Disse begrænsninger medfører en lang række beskæftigelsesproblemer og sociale problemer for de nye borgere, og det er en uacceptabel forskelsbehandling at gøre dem til »andenrangsborgere«.

| 4.1.3.4 | EØSU har foreslået (9), at der lægges et nyt kriterium til grund for tildeling af unionsborgerskab: tredjelandsstatsborgere, der opholder sig permanent i EU og har status som fastboende udlændinge, skal betragtes som unionsborgere. Borgerskabsrettigheder, herunder navnlig politiske rettigheder i forbindelse med kommunale valg, er afgørende for integrationen af indvandrere. |
| --- | --- |

4.1.3.4

EØSU har foreslået (9), at der lægges et nyt kriterium til grund for tildeling af unionsborgerskab: tredjelandsstatsborgere, der opholder sig permanent i EU og har status som fastboende udlændinge, skal betragtes som unionsborgere. Borgerskabsrettigheder, herunder navnlig politiske rettigheder i forbindelse med kommunale valg, er afgørende for integrationen af indvandrere.

| 4.1.3.5 | Integration af migranter er afgørende for den sociale samhørighed inden for medlemsstaterne. Ellers opstår der risiko for social udstødelse og fremmedgørelse af disse migranter og deres børn og børnebørn, som er født og opvokset i EU. |
| --- | --- |

4.1.3.5

Integration af migranter er afgørende for den sociale samhørighed inden for medlemsstaterne. Ellers opstår der risiko for social udstødelse og fremmedgørelse af disse migranter og deres børn og børnebørn, som er født og opvokset i EU.

4.1.4   Et fælles asylområde
   (10)

| 4.1.4.1 | Den Europæiske Union har med yderligere fem år forlænget fristen for opfyldelsen af et mål, som allerede blev fastsat for fem år siden. Her tænkes på målet om indførelse af et fælles asylområde og en ensartet status for personer, der bevilges asyl eller subsidiær beskyttelse. Det ser ud til, at dette mål vil kunne nås inden for den nye frist, men det er tydeligt, at der stadig er en vis modstand, som skal overvindes, før de nødvendige foranstaltninger kan træffes. Det er vigtigt med hurtige fremskridt, men lige så vigtigt er det, at disse fremskridt baseres på et indhold, som er i overensstemmelse med de grundlæggende asylrettigheder. Systemet med kvalificeret flertal i Rådet og fælles beslutningstagning med Parlamentet gør det muligt at indføre en lovgivning af højere kvalitet. |
| --- | --- |

4.1.4.1

Den Europæiske Union har med yderligere fem år forlænget fristen for opfyldelsen af et mål, som allerede blev fastsat for fem år siden. Her tænkes på målet om indførelse af et fælles asylområde og en ensartet status for personer, der bevilges asyl eller subsidiær beskyttelse. Det ser ud til, at dette mål vil kunne nås inden for den nye frist, men det er tydeligt, at der stadig er en vis modstand, som skal overvindes, før de nødvendige foranstaltninger kan træffes. Det er vigtigt med hurtige fremskridt, men lige så vigtigt er det, at disse fremskridt baseres på et indhold, som er i overensstemmelse med de grundlæggende asylrettigheder. Systemet med kvalificeret flertal i Rådet og fælles beslutningstagning med Parlamentet gør det muligt at indføre en lovgivning af højere kvalitet.

| 4.1.4.2 | I handlingsplanen fastsættes en evaluering i 2007 af overtagelsen og gennemførelsen af de eksisterende instrumenter vedrørende asyl. En sådan evaluering vil utvivlsomt være afgørende i lyset af de nuværende forskelle i omsættelsen og gennemførelsen af de gældende direktiver (midlertidig beskyttelse, minimumsstandarder for modtagelse, Dublin II osv.). Evalueringen skal sikre, at de nuværende instrumenter anvendes i overensstemmelse med de forpligtelser, der er fastsat i internationale konventioner om menneskerettigheder og Genève-konventionen fra 1951. |
| --- | --- |

4.1.4.2

I handlingsplanen fastsættes en evaluering i 2007 af overtagelsen og gennemførelsen af de eksisterende instrumenter vedrørende asyl. En sådan evaluering vil utvivlsomt være afgørende i lyset af de nuværende forskelle i omsættelsen og gennemførelsen af de gældende direktiver (midlertidig beskyttelse, minimumsstandarder for modtagelse, Dublin II osv.). Evalueringen skal sikre, at de nuværende instrumenter anvendes i overensstemmelse med de forpligtelser, der er fastsat i internationale konventioner om menneskerettigheder og Genève-konventionen fra 1951.

| 4.1.4.3 | EØSU anser de nye foreslåede instrumenter for positive skridt hen imod en koordinering af medlemsstaternes asylpraksis, udvikling af en status som fastboende udlænding for flygtninge, evaluering af anvendelsen af Den Europæiske Flygtningefond osv. |
| --- | --- |

4.1.4.3

EØSU anser de nye foreslåede instrumenter for positive skridt hen imod en koordinering af medlemsstaternes asylpraksis, udvikling af en status som fastboende udlænding for flygtninge, evaluering af anvendelsen af Den Europæiske Flygtningefond osv.

| 4.1.4.4 | Det kan dog ikke med rette forventes, at asylansøgninger indgives uden for EU. EØSU går ind for, at EU støtter forbedringen af standarderne for humanitær beskyttelse i tredjelande, men mener ikke, at man skal begrænse eller ophæve den internationalt anerkendte ret, hvorefter personer, som har brug for beskyttelse, kan rejse til EU for at ansøge om asyl. |
| --- | --- |

4.1.4.4

Det kan dog ikke med rette forventes, at asylansøgninger indgives uden for EU. EØSU går ind for, at EU støtter forbedringen af standarderne for humanitær beskyttelse i tredjelande, men mener ikke, at man skal begrænse eller ophæve den internationalt anerkendte ret, hvorefter personer, som har brug for beskyttelse, kan rejse til EU for at ansøge om asyl.

4.1.5   Lovlig migration og adgangsprocedurer

| 4.1.5.1 | Der er gået fem år siden det Europæiske Råd i Tammerfors, men målet om at indføre en fælles indvandringspolitik i EU er stadig ikke nået. Vi er kommet et stykke videre. Kommissionen har udarbejdet talrige politiske og lovgivningsmæssige forslag og Parlamentet har vedtaget utallige resolutioner og initiativer, men de har ikke fundet rigtigt gehør i Rådet. EØSU har samarbejdet aktivt med Kommissionen og Parlamentet og har udarbejdet mange udtalelser med det mål at fremme indførelsen af en virkelig fælles politik og harmoniseret lovgivning. |
| --- | --- |

4.1.5.1

Der er gået fem år siden det Europæiske Råd i Tammerfors, men målet om at indføre en fælles indvandringspolitik i EU er stadig ikke nået. Vi er kommet et stykke videre. Kommissionen har udarbejdet talrige politiske og lovgivningsmæssige forslag og Parlamentet har vedtaget utallige resolutioner og initiativer, men de har ikke fundet rigtigt gehør i Rådet. EØSU har samarbejdet aktivt med Kommissionen og Parlamentet og har udarbejdet mange udtalelser med det mål at fremme indførelsen af en virkelig fælles politik og harmoniseret lovgivning.

| 4.1.5.2 | Den Europæiske Unions fælles indvandringspolitik skal være til fordel for alle de berørte parter:






  — | for indvandrerne, som skal have muligheder og behandles retfærdigt; |
| --- | --- | --- |

4.1.5.2

Den Europæiske Unions fælles indvandringspolitik skal være til fordel for alle de berørte parter:

—

for indvandrerne, som skal have muligheder og behandles retfærdigt;

| — | for de europæiske værtssamfund og |
| --- | --- |

—

for de europæiske værtssamfund og

| — | for udviklingen i oprindelseslandene. |
| --- | --- |

—

for udviklingen i oprindelseslandene.

| 4.1.5.3 | Europa vil i de kommende år få brug for nye økonomiske immigranter, som kan bidrage til den økonomiske og sociale udvikling (11). Den demografiske situation viser, at Lissabon-strategien risikerer at slå fejl, hvis ikke indvandringspolitikkerne ændres. Der er brug for en aktiv politik, som åbner mulighed for indvandring af både højt kvalificerede og mindre kvalificerede arbejdstagere. Selv om hver enkelt medlemsstat har sine egne behov og karakteristika, mangler de alle politiske og lovgivningsmæssige instrumenter, som gør det muligt for nye indvandrere at komme ind i landene på lovlig vis, samtidig med at balancen på arbejdsmarkederne opretholdes. |
| --- | --- |

4.1.5.3

Europa vil i de kommende år få brug for nye økonomiske immigranter, som kan bidrage til den økonomiske og sociale udvikling (11). Den demografiske situation viser, at Lissabon-strategien risikerer at slå fejl, hvis ikke indvandringspolitikkerne ændres. Der er brug for en aktiv politik, som åbner mulighed for indvandring af både højt kvalificerede og mindre kvalificerede arbejdstagere. Selv om hver enkelt medlemsstat har sine egne behov og karakteristika, mangler de alle politiske og lovgivningsmæssige instrumenter, som gør det muligt for nye indvandrere at komme ind i landene på lovlig vis, samtidig med at balancen på arbejdsmarkederne opretholdes.

| 4.1.5.4 | Det er uforståeligt, at visse regeringer i Rådet for Den Europæiske Union har nedlagt veto mod Kommissionens lovgivningsmæssige forslag og opretholder de gamle restriktive politikker. Imens vokser den sorte økonomi og irregulær beskæftigelse og skaber en reel pull-faktor for papirløse indvandrere. I mangel af en fælles EU-lovgivning vedtager medlemsstaterne nye love, som går i vidt forskellige retninger, hvilket skaber yderligere hindringer for en harmonisering. Disse forskellige politiske dagsordener og lovmæssige forskelle skaber forvirring og usikkerhed blandt borgerne. |
| --- | --- |

4.1.5.4

Det er uforståeligt, at visse regeringer i Rådet for Den Europæiske Union har nedlagt veto mod Kommissionens lovgivningsmæssige forslag og opretholder de gamle restriktive politikker. Imens vokser den sorte økonomi og irregulær beskæftigelse og skaber en reel pull-faktor for papirløse indvandrere. I mangel af en fælles EU-lovgivning vedtager medlemsstaterne nye love, som går i vidt forskellige retninger, hvilket skaber yderligere hindringer for en harmonisering. Disse forskellige politiske dagsordener og lovmæssige forskelle skaber forvirring og usikkerhed blandt borgerne.

| 4.1.5.5 | Rådet for Den Europæiske Union bør opgive kravet om enstemmighed og træffe sine beslutninger med kvalificeret flertal og fælles beslutningstagning med Parlamentet. Dette er den eneste måde, hvorpå der kan udarbejdes hensigtsmæssig lovgivning. Denne ændring skal foretages hurtigst muligt og før behandlingen af nye lovforslag. Den vedtagne lovgivning skal have et højt harmoniseringsniveau. En minimalistisk EU-lovgivning, som overdrager reguleringen af de vigtigste aspekter til nationale bestemmelser, vil betyde, at vi i fremtiden vil stå med de samme problemer som i dag. |
| --- | --- |

4.1.5.5

Rådet for Den Europæiske Union bør opgive kravet om enstemmighed og træffe sine beslutninger med kvalificeret flertal og fælles beslutningstagning med Parlamentet. Dette er den eneste måde, hvorpå der kan udarbejdes hensigtsmæssig lovgivning. Denne ændring skal foretages hurtigst muligt og før behandlingen af nye lovforslag. Den vedtagne lovgivning skal have et højt harmoniseringsniveau. En minimalistisk EU-lovgivning, som overdrager reguleringen af de vigtigste aspekter til nationale bestemmelser, vil betyde, at vi i fremtiden vil stå med de samme problemer som i dag.

| 4.1.5.6 | Med hensyn til den nye lovgivning om betingelserne for indrejse vil en overordnet horisontal lovgivningsmæssig ramme være at foretrække frem for en sektorbestemt lovgivning (12). Forslaget til direktiv om indrejse, som Kommissionen har udarbejdet, og som EØSU støttede med forslag om visse ændringer (13), er stadig et godt lovgivningsforslag. Derudover vil der kunne udarbejdes specifikke regler for sektorbestemte spørgsmål og særlige situationer. Hvis Rådet for Den Europæiske Union skulle støtte en sektorbestemt tilgang, som kun tog sigte på at give adgang for højt kvalificerede indvandrere, ville den ikke finde anvendelse på en særlig stor del af indvandringen, og den ville desuden være diskriminerende. Denne løsning vil muligvis være nemmere for Rådet, men den modsvarer ikke Europas behov. |
| --- | --- |

4.1.5.6

Med hensyn til den nye lovgivning om betingelserne for indrejse vil en overordnet horisontal lovgivningsmæssig ramme være at foretrække frem for en sektorbestemt lovgivning (12). Forslaget til direktiv om indrejse, som Kommissionen har udarbejdet, og som EØSU støttede med forslag om visse ændringer (13), er stadig et godt lovgivningsforslag. Derudover vil der kunne udarbejdes specifikke regler for sektorbestemte spørgsmål og særlige situationer. Hvis Rådet for Den Europæiske Union skulle støtte en sektorbestemt tilgang, som kun tog sigte på at give adgang for højt kvalificerede indvandrere, ville den ikke finde anvendelse på en særlig stor del af indvandringen, og den ville desuden være diskriminerende. Denne løsning vil muligvis være nemmere for Rådet, men den modsvarer ikke Europas behov.

| 4.1.5.7 | I udkastet til forfatningstraktat trækkes grænsen for fælles lovgivning: nemlig medlemsstaternes ret til at fastsætte antallet af indvandrere, de vil give tilladelse til indrejse. Denne grænse forhindrer ikke, at der kan opnås en større grad af harmonisering på lovgivningsområdet. Det er snarere en tilskyndelse til at lade den nationale forvaltning af økonomisk immigration foregå efter gennemsigtige procedurer. Det vil således være medlemsstaternes myndigheder, som inden for fællesskabslovgivningens rammer får beføjelse til at udstede arbejds- og opholdstilladelser. Hver enkelt medlemsstat vil således sammen med arbejdsmarkedets parter kunne fastlægge, hvilken type indvandrere der er behov for: højt kvalificerede eller mindre kvalificerede, til industrisektoren, landbruget, byggebranchen eller servicesektoren eller alle disse sektorer. |
| --- | --- |

4.1.5.7

I udkastet til forfatningstraktat trækkes grænsen for fælles lovgivning: nemlig medlemsstaternes ret til at fastsætte antallet af indvandrere, de vil give tilladelse til indrejse. Denne grænse forhindrer ikke, at der kan opnås en større grad af harmonisering på lovgivningsområdet. Det er snarere en tilskyndelse til at lade den nationale forvaltning af økonomisk immigration foregå efter gennemsigtige procedurer. Det vil således være medlemsstaternes myndigheder, som inden for fællesskabslovgivningens rammer får beføjelse til at udstede arbejds- og opholdstilladelser. Hver enkelt medlemsstat vil således sammen med arbejdsmarkedets parter kunne fastlægge, hvilken type indvandrere der er behov for: højt kvalificerede eller mindre kvalificerede, til industrisektoren, landbruget, byggebranchen eller servicesektoren eller alle disse sektorer.

| 4.1.5.8 | Økonomisk immigration er tæt forbundet med arbejdsmarkedet, og det er derfor nødvendigt at inddrage arbejdsmarkedets parter på passende vis i udarbejdelsen og forvaltningen af foranstaltninger på dette område. |
| --- | --- |

4.1.5.8

Økonomisk immigration er tæt forbundet med arbejdsmarkedet, og det er derfor nødvendigt at inddrage arbejdsmarkedets parter på passende vis i udarbejdelsen og forvaltningen af foranstaltninger på dette område.

| 4.1.5.9 | Øget samarbejde mellem alle medlemsstater om forvaltningen af migrationsstrømme og mere gennemsigtige procedurer vil først være muligt, når EU får en fælles lovgivning om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse i beskæftigelsesøjemed. |
| --- | --- |

4.1.5.9

Øget samarbejde mellem alle medlemsstater om forvaltningen af migrationsstrømme og mere gennemsigtige procedurer vil først være muligt, når EU får en fælles lovgivning om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse i beskæftigelsesøjemed.

| 4.1.5.10 | Adgangsprocedurerne skal bygge på en todelt tilgang: en påvisning af et økonomisk behov og en tidsbegrænset tilladelse til at søge job i en periode på mellem et halvt og et helt år, som hver enkelt medlemsstat skal forvalte i samarbejde med arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.1.5.10

Adgangsprocedurerne skal bygge på en todelt tilgang: en påvisning af et økonomisk behov og en tidsbegrænset tilladelse til at søge job i en periode på mellem et halvt og et helt år, som hver enkelt medlemsstat skal forvalte i samarbejde med arbejdsmarkedets parter.

| 4.1.5.11 | Det skal sikres, at personer, der kommer til Europa, får en retfærdig behandling. EU-lovgivningen om betingelserne for indrejse skal tage hensyn til indvandrernes rettigheder. Indvandringslovgivningen skal være i overensstemmelse med de internationale konventioner om menneskerettigheder, ILO-standarderne og EU's charter om grundlæggende rettigheder. I overensstemmelse med direktiverne om ikke-forskelsbehandling skal indvandrede arbejdstagere have de samme økonomiske, arbejdsretlige og sociale rettigheder (herunder social sikring), som EU-arbejdstagere. |
| --- | --- |

4.1.5.11

Det skal sikres, at personer, der kommer til Europa, får en retfærdig behandling. EU-lovgivningen om betingelserne for indrejse skal tage hensyn til indvandrernes rettigheder. Indvandringslovgivningen skal være i overensstemmelse med de internationale konventioner om menneskerettigheder, ILO-standarderne og EU's charter om grundlæggende rettigheder. I overensstemmelse med direktiverne om ikke-forskelsbehandling skal indvandrede arbejdstagere have de samme økonomiske, arbejdsretlige og sociale rettigheder (herunder social sikring), som EU-arbejdstagere.

| 4.1.5.12 | Direktivet om en status for fastboende udlændinge dækker en bred vifte af rettigheder med henblik på sikring af deres retsstilling og deres mobilitet inden for EU. EØSU har foreslået, at disse personer også skal have tildelt borgerskabsrettigheder. Udvalget udarbejdede en initiativudtalelse til EU-konventet, hvori det foreslog, at der blev tildelt unionsborgerskab til tredjelandsstatsborgere med permanent ophold og status som fastboende udlændinge. |
| --- | --- |

4.1.5.12

Direktivet om en status for fastboende udlændinge dækker en bred vifte af rettigheder med henblik på sikring af deres retsstilling og deres mobilitet inden for EU. EØSU har foreslået, at disse personer også skal have tildelt borgerskabsrettigheder. Udvalget udarbejdede en initiativudtalelse til EU-konventet, hvori det foreslog, at der blev tildelt unionsborgerskab til tredjelandsstatsborgere med permanent ophold og status som fastboende udlændinge.

| 4.1.5.13 | Det er vigtigt at styrke samarbejdet med oprindelseslandene, ikke kun for at forhindre ulovlig indvandring, men også for at indvandring kan bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i disse lande. EØSU støtter FN's generelsekretær, Kofi Annan, som sidste år i Europa-Parlamentet opfordrede det internationale samfund til at sætte de indvandringspolitiske spørgsmål på dagsordenen ud fra en multilateral indfaldsvinkel. |
| --- | --- |

4.1.5.13

Det er vigtigt at styrke samarbejdet med oprindelseslandene, ikke kun for at forhindre ulovlig indvandring, men også for at indvandring kan bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i disse lande. EØSU støtter FN's generelsekretær, Kofi Annan, som sidste år i Europa-Parlamentet opfordrede det internationale samfund til at sætte de indvandringspolitiske spørgsmål på dagsordenen ud fra en multilateral indfaldsvinkel.

| 4.1.5.14 | EØSU har udarbejdet en initiativudtalelse (14), hvori det foreslår, at medlemsstaterne underskriver den internationale konvention om vandrende arbejdstagere og deres familier. Denne initiativudtalelse blev vedtaget af FN's generalforsamling i 1990 og trådte i kraft i 2003, men er endnu ikke blevet ratificeret af EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

4.1.5.14

EØSU har udarbejdet en initiativudtalelse (14), hvori det foreslår, at medlemsstaterne underskriver den internationale konvention om vandrende arbejdstagere og deres familier. Denne initiativudtalelse blev vedtaget af FN's generalforsamling i 1990 og trådte i kraft i 2003, men er endnu ikke blevet ratificeret af EU's medlemsstater.

| 4.1.5.15 | Den fælles indvandringspolitik, som EØSU ønsker, rækker ud over lovgivningen om indrejsetilladelse. Det er nødvendigt at indføre en metode til koordinering på EU-plan for at opnå forbedringer på følgende områder:






  — | bekæmpelse af sort økonomi og irregulær beskæftigelse; |
| --- | --- | --- |

4.1.5.15

Den fælles indvandringspolitik, som EØSU ønsker, rækker ud over lovgivningen om indrejsetilladelse. Det er nødvendigt at indføre en metode til koordinering på EU-plan for at opnå forbedringer på følgende områder:

—

bekæmpelse af sort økonomi og irregulær beskæftigelse;

| — | grænsekontrol og bekæmpelse af kriminelle netværk, der driver menneskehandel; |
| --- | --- |

—

grænsekontrol og bekæmpelse af kriminelle netværk, der driver menneskehandel;

| — | integrationspolitiske spørgsmål (på dette område har EØSU udarbejdet en række forslag). |
| --- | --- |

—

integrationspolitiske spørgsmål (på dette område har EØSU udarbejdet en række forslag).

| 4.1.5.16 | Det er en fejltagelse at tro, at indvandrerne vil blive i Europa som midlertidige gæster. Nogle vil vælge frivilligt at vende tilbage til deres hjemland, mens andre vil slå sig ned for en længere årrække eller fast. EØSU afholdt i 2002 en konference, som sigtede mod at gøre integration til et grundlæggende aspekt i den nye europæiske indvandringspolitik. I konferencen deltog en lang række eksperter, repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de største ngo'er i de 25 medlemsstater. I konklusionerne fra konferencen blev det foreslået, at Kommissionen udarbejder et integrationsprogram. |
| --- | --- |

4.1.5.16

Det er en fejltagelse at tro, at indvandrerne vil blive i Europa som midlertidige gæster. Nogle vil vælge frivilligt at vende tilbage til deres hjemland, mens andre vil slå sig ned for en længere årrække eller fast. EØSU afholdt i 2002 en konference, som sigtede mod at gøre integration til et grundlæggende aspekt i den nye europæiske indvandringspolitik. I konferencen deltog en lang række eksperter, repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de største ngo'er i de 25 medlemsstater. I konklusionerne fra konferencen blev det foreslået, at Kommissionen udarbejder et integrationsprogram.

| 4.1.5.17 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har stillet forslag om en europæisk integrationsramme og over, at nogle af integrationsmålene er medtaget i Haag-programmet. I de finansielle overslag for 2007-2013 er der også opført et stort budget til integrationspolitiske foranstaltninger, hvilket EØSU støtter. |
| --- | --- |

4.1.5.17

EØSU glæder sig over, at Kommissionen har stillet forslag om en europæisk integrationsramme og over, at nogle af integrationsmålene er medtaget i Haag-programmet. I de finansielle overslag for 2007-2013 er der også opført et stort budget til integrationspolitiske foranstaltninger, hvilket EØSU støtter.

| 4.1.5.18 | Integration (15) er en tovejsproces, som finder sted mellem værtssamfundet og indvandrerne. Men det er regeringerne, de lokale og regionale myndigheder og EU, som råder over de politiske og budgetmæssige instrumenter. |
| --- | --- |

4.1.5.18

Integration (15) er en tovejsproces, som finder sted mellem værtssamfundet og indvandrerne. Men det er regeringerne, de lokale og regionale myndigheder og EU, som råder over de politiske og budgetmæssige instrumenter.

| 4.1.5.19 | Et integrationsprogram bør bl.a. omfatte:






  — | Modtagelse af nyankomne: oplysning og rådgivning, undervisning i sprog og sædvaner; |
| --- | --- | --- |

4.1.5.19

Et integrationsprogram bør bl.a. omfatte:

—

Modtagelse af nyankomne: oplysning og rådgivning, undervisning i sprog og sædvaner;

| — | integration på arbejdsmarkedet på lige vilkår. Arbejdsmarkedets parter spiller i den forbindelse en afgørende rolle, hvorfor ordføreren for denne udtalelse opfordrer de europæiske arbejdsmarkedsparter til at medtage dette aspekt i den sociale dialog; |
| --- | --- |

—

integration på arbejdsmarkedet på lige vilkår. Arbejdsmarkedets parter spiller i den forbindelse en afgørende rolle, hvorfor ordføreren for denne udtalelse opfordrer de europæiske arbejdsmarkedsparter til at medtage dette aspekt i den sociale dialog;

| — | adgang til uddannelse uden forskelsbehandling; |
| --- | --- |

—

adgang til uddannelse uden forskelsbehandling;

| — | integration i byerne for at undgå forfaldne, afsondrede ghettoer. Der er brug for et nyt politiske engagement fra lokale og regionale myndigheders side; |
| --- | --- |

—

integration i byerne for at undgå forfaldne, afsondrede ghettoer. Der er brug for et nyt politiske engagement fra lokale og regionale myndigheders side;

| — | lige adgang til lægebehandling og andre offentlige tjenesteydelser, |
| --- | --- |

—

lige adgang til lægebehandling og andre offentlige tjenesteydelser,

| — | det nye europæiske samfund er multikulturelt. Kulturel identitet må ikke misbruges til at isolere de fremmede eller lægge dem for had. |
| --- | --- |

—

det nye europæiske samfund er multikulturelt. Kulturel identitet må ikke misbruges til at isolere de fremmede eller lægge dem for had.

| 4.1.5.20 | De direktiver om ikke-forskelsbehandling, som er vedtaget, er fremragende retsinstrumenter, men de løser ikke alle problemer. Der er brug for en aktiv politik, og civilsamfundet må påtage sig nye forpligtelser for at fremme sociale holdninger, der støtter integration. EØSU vil fortsat tilskynde til dialog mellem det civile samfunds organisationer og vil til det formål i de kommende måneder udarbejde en ny initiativudtalelse om, hvorledes de lokale og regionale myndigheder kan fremme integration. |
| --- | --- |

4.1.5.20

De direktiver om ikke-forskelsbehandling, som er vedtaget, er fremragende retsinstrumenter, men de løser ikke alle problemer. Der er brug for en aktiv politik, og civilsamfundet må påtage sig nye forpligtelser for at fremme sociale holdninger, der støtter integration. EØSU vil fortsat tilskynde til dialog mellem det civile samfunds organisationer og vil til det formål i de kommende måneder udarbejde en ny initiativudtalelse om, hvorledes de lokale og regionale myndigheder kan fremme integration.

4.1.6   Bekæmpelse af irregulær indvandring

| 4.1.6.1 | I Haag-programmet behandles bekæmpelse af irregulær indvandring under afsnittet om grænsekontrol. EØSU har givet udtryk for sin støtte til oprettelsen af et grænseforvaltningsagentur (16), etableringen på mellemlang sigt af et europæisk grænsevagtsystem og bedre koordinering af de nationale grænsemyndigheder. Dette har to formål: en mere effektiv bekæmpelse af kriminelle netværk, der driver menneskehandel, og en mere menneskelig og retfærdig behandling af indvandrerne. |
| --- | --- |

4.1.6.1

I Haag-programmet behandles bekæmpelse af irregulær indvandring under afsnittet om grænsekontrol. EØSU har givet udtryk for sin støtte til oprettelsen af et grænseforvaltningsagentur (16), etableringen på mellemlang sigt af et europæisk grænsevagtsystem og bedre koordinering af de nationale grænsemyndigheder. Dette har to formål: en mere effektiv bekæmpelse af kriminelle netværk, der driver menneskehandel, og en mere menneskelig og retfærdig behandling af indvandrerne.

| 4.1.6.2 | De instrumenter, som EU har indført til bekæmpelse af menneskehandel, har EØSU's støtte. Her skal fremhæves direktivet om definition af hjælp til ulovlig indrejse (17), Rådets rammebeslutning om bekæmpelse af menneskehandel (18) og direktivet om udstedelse af opholdstilladelse til ofre, der samarbejder med de kompetente myndigheder (19). EØSU har kritiseret visse aspekter af de nævnte instrumenter, men støtter den overordnede tilgang. |
| --- | --- |

4.1.6.2

De instrumenter, som EU har indført til bekæmpelse af menneskehandel, har EØSU's støtte. Her skal fremhæves direktivet om definition af hjælp til ulovlig indrejse (17), Rådets rammebeslutning om bekæmpelse af menneskehandel (18) og direktivet om udstedelse af opholdstilladelse til ofre, der samarbejder med de kompetente myndigheder (19). EØSU har kritiseret visse aspekter af de nævnte instrumenter, men støtter den overordnede tilgang.

| 4.1.6.3 | Der er imidlertid også behov for tiltag på andre områder for at forebygge irregulær indvandring. Det er meget vigtigt, at indvandrere har adgang til lovlige, gennemsigtige og fleksible adgangsprocedurer. Det er også nødvendigt at bekæmpe den sorte økonomi og irregulære beskæftigelse og sætte en stopper for den udbredte udnyttelse af irregulære indvandreres arbejdskraft. |
| --- | --- |

4.1.6.3

Der er imidlertid også behov for tiltag på andre områder for at forebygge irregulær indvandring. Det er meget vigtigt, at indvandrere har adgang til lovlige, gennemsigtige og fleksible adgangsprocedurer. Det er også nødvendigt at bekæmpe den sorte økonomi og irregulære beskæftigelse og sætte en stopper for den udbredte udnyttelse af irregulære indvandreres arbejdskraft.

| 4.1.6.4 | Desuden må samarbejdet mellem nabo- og transitlande om forebyggelse af irregulær indvandring og bekæmpelse af menneskehandel forbedres. |
| --- | --- |

4.1.6.4

Desuden må samarbejdet mellem nabo- og transitlande om forebyggelse af irregulær indvandring og bekæmpelse af menneskehandel forbedres.

4.2   Styrkelse af sikkerhed

| 4.2.1 | I Haag-programmet anføres det, at »Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters sikkerhed er blevet et mere presserende anliggende« på baggrund af terrorangrebene den 11. september 2001 i USA og den 11. marts 2004 i Spanien. I programmet foreslås en koordineret indsats, som er mere effektiv i forbindelse med fælles grænseoverskridende problemer, især på sikkerhedsområdet. |
| --- | --- |

4.2.1

I Haag-programmet anføres det, at »Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters sikkerhed er blevet et mere presserende anliggende« på baggrund af terrorangrebene den 11. september 2001 i USA og den 11. marts 2004 i Spanien. I programmet foreslås en koordineret indsats, som er mere effektiv i forbindelse med fælles grænseoverskridende problemer, især på sikkerhedsområdet.

| 4.2.2 | I den europæiske sikkerhedsstrategi af 12. december 2003 (20), hvori EU's rolle og ansvar i den nye globale sikkerhedssituation fastsættes, beskrives terrorisme som en af dette århundredes største trusler. I strategien understreges det endvidere, at de interne og eksterne sikkerhedsaspekter hænger uløseligt sammen i et Europa, som har fælles ydre grænser og ingen indre grænser samt fri bevægelighed for personer. |
| --- | --- |

4.2.2

I den europæiske sikkerhedsstrategi af 12. december 2003 (20), hvori EU's rolle og ansvar i den nye globale sikkerhedssituation fastsættes, beskrives terrorisme som en af dette århundredes største trusler. I strategien understreges det endvidere, at de interne og eksterne sikkerhedsaspekter hænger uløseligt sammen i et Europa, som har fælles ydre grænser og ingen indre grænser samt fri bevægelighed for personer.

| 4.2.3 | Terrorisme er et anslag mod selve grundsøjlerne i demokratiet og retsstaten: borgernes menneskerettigheder og civile frihedsrettigheder, herunder retten til livet. Det er i praksis afgørende, at EU yder en fælles indsats. For at sikre den fulde udøvelse af borgernes friheder og rettigheder skal Den Europæiske Union garantere et højt sikkerhedsniveau. I EU-traktatens artikel 29 fastlægges det, at Unionen har »som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed«. Ingen medlemsstat kan bekæmpe terrorfænomenet alene. Det europæiske samarbejde om og koordinering af bekæmpelsen af kriminalitet og grænseoverskridende organiseret kriminalitet skal styrkes gennem indførelsen af en fælles strategi. |
| --- | --- |

4.2.3

Terrorisme er et anslag mod selve grundsøjlerne i demokratiet og retsstaten: borgernes menneskerettigheder og civile frihedsrettigheder, herunder retten til livet. Det er i praksis afgørende, at EU yder en fælles indsats. For at sikre den fulde udøvelse af borgernes friheder og rettigheder skal Den Europæiske Union garantere et højt sikkerhedsniveau. I EU-traktatens artikel 29 fastlægges det, at Unionen har »som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed«. Ingen medlemsstat kan bekæmpe terrorfænomenet alene. Det europæiske samarbejde om og koordinering af bekæmpelsen af kriminalitet og grænseoverskridende organiseret kriminalitet skal styrkes gennem indførelsen af en fælles strategi.

| 4.2.4 | Terrorangrebene i London i juli 2005 har endnu en gang rettet fokus mod en af vor tids største udfordringer, nemlig hvordan man effektivt kan forhindre og bekæmpe terrorisme, samtidig med at de grundlæggende rettigheder og civile frihedsrettigheder respekteres, og demokratiet og retsstaten styrkes. |
| --- | --- |

4.2.4

Terrorangrebene i London i juli 2005 har endnu en gang rettet fokus mod en af vor tids største udfordringer, nemlig hvordan man effektivt kan forhindre og bekæmpe terrorisme, samtidig med at de grundlæggende rettigheder og civile frihedsrettigheder respekteres, og demokratiet og retsstaten styrkes.

| 4.2.5 | Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 13. juli 2005 på et ekstraordinært møde erklæringen om Den Europæiske Unions svar på bombeattentaterne i London, hvori det understregede behovet for at fremskynde gennemførelsen af EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget den 21. september 2001. Mange af lovgivningsinitiativerne i denne erklæring er blevet mødt med kritik af Europa-Parlamentet, ngo'er og det civile samfund. Denne kritik skyldes tvivl om, hvorvidt erklæringen er forenelig med principperne om legitimitet, proportionalitet og effektivitet (21). |
| --- | --- |

4.2.5

Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 13. juli 2005 på et ekstraordinært møde erklæringen om Den Europæiske Unions svar på bombeattentaterne i London, hvori det understregede behovet for at fremskynde gennemførelsen af EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget den 21. september 2001. Mange af lovgivningsinitiativerne i denne erklæring er blevet mødt med kritik af Europa-Parlamentet, ngo'er og det civile samfund. Denne kritik skyldes tvivl om, hvorvidt erklæringen er forenelig med principperne om legitimitet, proportionalitet og effektivitet (21).

| 4.2.6 | Der er mange faktorer, som hæmmer effektiviteten i den fælles europæiske sikkerhedsstrategi: manglende effektivitet i retsgrundlaget for udviklingen af disse politikker, udelukkelsen af Europa-Parlamentet og EF-Domstolen, den internationale terrorisme og organiserede kriminalitets komplekse rødder, årsager og metoder, visse medlemsstaters manglende vilje til at erkende og undersøge specifikke forhold, manglen på en fælles europæisk/international definition af terrorisme samt manglen på gensidig tillid mellem medlemsstaternes politi- og retsmyndigheder. |
| --- | --- |

4.2.6

Der er mange faktorer, som hæmmer effektiviteten i den fælles europæiske sikkerhedsstrategi: manglende effektivitet i retsgrundlaget for udviklingen af disse politikker, udelukkelsen af Europa-Parlamentet og EF-Domstolen, den internationale terrorisme og organiserede kriminalitets komplekse rødder, årsager og metoder, visse medlemsstaters manglende vilje til at erkende og undersøge specifikke forhold, manglen på en fælles europæisk/international definition af terrorisme samt manglen på gensidig tillid mellem medlemsstaternes politi- og retsmyndigheder.

| 4.2.7 | Gennemførelsen af sikkerhedspolitikker, som ikke sikrer den rette balance i forhold til menneskerettighederne, er en fejltagelse, som hæmmer en effektiv bekæmpelse af terrorisme. |
| --- | --- |

4.2.7

Gennemførelsen af sikkerhedspolitikker, som ikke sikrer den rette balance i forhold til menneskerettighederne, er en fejltagelse, som hæmmer en effektiv bekæmpelse af terrorisme.

| 4.2.8 | En af de største svagheder ved det europæiske samarbejde på sikkerhedsområdet er, at disse politikker fortsat ligger uden for fællesskabsrammerne og hovedsageligt udarbejdes i henhold til den mellemstatslige metode (EU's tredje søjle). Dette begrænser den Europæiske Unions rolle, hvilket har haft en række negative følger, såsom manglende effektivitet (hovedsageligt på grund af kravet om enstemmighed) og gennemsigtighed i beslutningsprocessen samt manglende inddragelse af Europa-Parlamentet og EF-Domstolen. Hvad angår Domstolens kompetenceområde under den tredje søjle, vil medlemsstaterne være nødt til at godkende denne kompetence i en erklæring (22). |
| --- | --- |

4.2.8

En af de største svagheder ved det europæiske samarbejde på sikkerhedsområdet er, at disse politikker fortsat ligger uden for fællesskabsrammerne og hovedsageligt udarbejdes i henhold til den mellemstatslige metode (EU's tredje søjle). Dette begrænser den Europæiske Unions rolle, hvilket har haft en række negative følger, såsom manglende effektivitet (hovedsageligt på grund af kravet om enstemmighed) og gennemsigtighed i beslutningsprocessen samt manglende inddragelse af Europa-Parlamentet og EF-Domstolen. Hvad angår Domstolens kompetenceområde under den tredje søjle, vil medlemsstaterne være nødt til at godkende denne kompetence i en erklæring (22).

| 4.2.9 | Et tydeligt eksempel på, at begreberne »frihed, sikkerhed og retfærdighed« fortsat udelukkende behandles på regeringsplan, er Prüm-traktaten (Schengen III) af 27. maj 2005 om en forstærket indsats i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde, navnlig bekæmpelse af terrorisme, grænseoverskridende kriminalitet og ulovlig indvandring. Denne traktat blev udelukkende forhandlet og vedtaget af syv medlemsstater (23). Beslutningsprocessen var ikke gennemsigtig på trods af den store betydning af de behandlede politikker og emner (24). |
| --- | --- |

4.2.9

Et tydeligt eksempel på, at begreberne »frihed, sikkerhed og retfærdighed« fortsat udelukkende behandles på regeringsplan, er Prüm-traktaten (Schengen III) af 27. maj 2005 om en forstærket indsats i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde, navnlig bekæmpelse af terrorisme, grænseoverskridende kriminalitet og ulovlig indvandring. Denne traktat blev udelukkende forhandlet og vedtaget af syv medlemsstater (23). Beslutningsprocessen var ikke gennemsigtig på trods af den store betydning af de behandlede politikker og emner (24).

| 4.2.10 | Denne form for rent mellemstatsligt samarbejde svækker det europæiske projekt og hele det fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og fører til »mindre Europa«. Det er nødvendigt at fremme og sikre indførelsen af »mere Europa« på disse politikområder ved at gøre brug af fællesskabsmetoden og den relevante institutionelle ramme. Fællesskabsmekanismerne byder på en tilgang og et system, som på en mere integreret, effektiv, omfattende og sammenhængende måde kan tackle vor tids udfordringer. |
| --- | --- |

4.2.10

Denne form for rent mellemstatsligt samarbejde svækker det europæiske projekt og hele det fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og fører til »mindre Europa«. Det er nødvendigt at fremme og sikre indførelsen af »mere Europa« på disse politikområder ved at gøre brug af fællesskabsmetoden og den relevante institutionelle ramme. Fællesskabsmekanismerne byder på en tilgang og et system, som på en mere integreret, effektiv, omfattende og sammenhængende måde kan tackle vor tids udfordringer.

| 4.2.11 | Det er afgørende for bevarelsen af de demokratiske værdier og retsstaten, at Europa-Parlamentet inddrages i beslutningsprocessen, og at EF-Domstolen får generel kompetence på disse politikområder. Der er brug for parlamentarisk og retsligt tilsyn med alle retsakter vedrørende sikkerhed, som vedtages og fremlægges under EU's tredje søjle, samt med europæiske agenturers aktiviteter og operationer (Europol, Eurojust, Det Europæiske Politiakademi (CEPOL), EU's taskforce af politichefer, Det Europæiske Grænseagentur osv.). |
| --- | --- |

4.2.11

Det er afgørende for bevarelsen af de demokratiske værdier og retsstaten, at Europa-Parlamentet inddrages i beslutningsprocessen, og at EF-Domstolen får generel kompetence på disse politikområder. Der er brug for parlamentarisk og retsligt tilsyn med alle retsakter vedrørende sikkerhed, som vedtages og fremlægges under EU's tredje søjle, samt med europæiske agenturers aktiviteter og operationer (Europol, Eurojust, Det Europæiske Politiakademi (CEPOL), EU's taskforce af politichefer, Det Europæiske Grænseagentur osv.).

| 4.2.12 | Sikkerhed er et centralt punkt i Haag-programmet og udgør det vigtigste strategiske mål for de næste fem år i forbindelse med OFSR. Sikkerhed er indarbejdet i programmets afsnit om frihed og retfærdighed. Følgende punkter er dermed fejlagtigt medtaget under afsnittet »Styrkelse af frihed«: bekæmpelse af ulovlig indvandring, biometri og informationssystemer (udarbejdelse af og synergi mellem databaser), repatrierings- og tilbagetagelsespolitik, øget grænsekontrol, visapolitikker osv. |
| --- | --- |

4.2.12

Sikkerhed er et centralt punkt i Haag-programmet og udgør det vigtigste strategiske mål for de næste fem år i forbindelse med OFSR. Sikkerhed er indarbejdet i programmets afsnit om frihed og retfærdighed. Følgende punkter er dermed fejlagtigt medtaget under afsnittet »Styrkelse af frihed«: bekæmpelse af ulovlig indvandring, biometri og informationssystemer (udarbejdelse af og synergi mellem databaser), repatrierings- og tilbagetagelsespolitik, øget grænsekontrol, visapolitikker osv.

| 4.2.13 | En af prioriteterne i Haag-programmet er desuden en mere effektiv og hensigtsmæssig gennemførelse og vurdering af igangværende foranstaltninger vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed (25). Før man overhovedet går i gang med udformning eller indførelse af foranstaltninger på et af disse tre områder, bør der foretages en undersøgelse af foranstaltningernes effektivitet, proportionalitet og legitimitet, da der er behov for en lovgivning af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.2.13

En af prioriteterne i Haag-programmet er desuden en mere effektiv og hensigtsmæssig gennemførelse og vurdering af igangværende foranstaltninger vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed (25). Før man overhovedet går i gang med udformning eller indførelse af foranstaltninger på et af disse tre områder, bør der foretages en undersøgelse af foranstaltningernes effektivitet, proportionalitet og legitimitet, da der er behov for en lovgivning af høj kvalitet.

| 4.2.14 | Der er behov for en klar og sammenhængende lovgivningsramme for fuld beskyttelse af personlige oplysninger og retsligt og parlamentarisk tilsyn. Kommissionens forslag om at give dens tjenestegrene lov til foretage systematisk, regelmæssig og grundig kontrol (ved hjælp af konsekvensanalyser) af overholdelsen af charteret om grundlæggende rettigheder i deres lovgivningsforslag er meget positivt (26). En sådan kontrol bør imidlertid også foretages i forbindelse med den endelige udformning af de foranstaltninger, Rådet vedtager. Balancen mellem respekt for retten til privatliv, beskyttelse af oplysninger (frihed) — jf. bl.a. artikel 8 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og direktiv 95/46/EF (27) — og sikkerhed i forbindelse med udveksling af oplysninger mellem politimyndigheder eller andre sikkerhedstjenester skal overholdes i alle faser af beslutningsprocessen og den praktiske gennemførelse. |
| --- | --- |

4.2.14

Der er behov for en klar og sammenhængende lovgivningsramme for fuld beskyttelse af personlige oplysninger og retsligt og parlamentarisk tilsyn. Kommissionens forslag om at give dens tjenestegrene lov til foretage systematisk, regelmæssig og grundig kontrol (ved hjælp af konsekvensanalyser) af overholdelsen af charteret om grundlæggende rettigheder i deres lovgivningsforslag er meget positivt (26). En sådan kontrol bør imidlertid også foretages i forbindelse med den endelige udformning af de foranstaltninger, Rådet vedtager. Balancen mellem respekt for retten til privatliv, beskyttelse af oplysninger (frihed) — jf. bl.a. artikel 8 i konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og direktiv 95/46/EF (27) — og sikkerhed i forbindelse med udveksling af oplysninger mellem politimyndigheder eller andre sikkerhedstjenester skal overholdes i alle faser af beslutningsprocessen og den praktiske gennemførelse.

| 4.2.15 | En udvidelse af rammerne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder til også at omfatte EU's tredje søjle (afsnit VI i EU-traktaten) vil være afgørende for opretholdelsen af den rette balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed i Unionens politikker (28). |
| --- | --- |

4.2.15

En udvidelse af rammerne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder til også at omfatte EU's tredje søjle (afsnit VI i EU-traktaten) vil være afgørende for opretholdelsen af den rette balance mellem frihed, sikkerhed og retfærdighed i Unionens politikker (28).

| 4.2.16 | Der lægges i Haag-programmet stor vægt på en række foranstaltninger vedrørende terrorisme, som hovedsageligt har til formål at styrke udvekslingen af oplysninger om trusler mod den indre og ydre sikkerhed mellem medlemsstaternes efterretningstjenester og sikkerhedstjenester, styrke bekæmpelsen af finansieringen af terrorisme samt efterretningstjenesternes, sikkerhedstjenesterne og Europols strategiske analyser af terrortruslen samt beskyttelse af kritiske infrastrukturer og konsekvensstyring. |
| --- | --- |

4.2.16

Der lægges i Haag-programmet stor vægt på en række foranstaltninger vedrørende terrorisme, som hovedsageligt har til formål at styrke udvekslingen af oplysninger om trusler mod den indre og ydre sikkerhed mellem medlemsstaternes efterretningstjenester og sikkerhedstjenester, styrke bekæmpelsen af finansieringen af terrorisme samt efterretningstjenesternes, sikkerhedstjenesterne og Europols strategiske analyser af terrortruslen samt beskyttelse af kritiske infrastrukturer og konsekvensstyring.

| 4.2.17 | Et af de mest nyskabende forslag i Haag-programmet er tilgængelighedsprincippet for information, under afsnittet om »Styrkelse af sikkerhed«. Dette princip markerer en ny tilgang til grænseoverskridende udveksling af oplysninger om retshåndhævelse, som giver retshåndhævende personale i en medlemsstat mulighed for at få alle de oplysninger, der er nødvendige for en efterforskning, fra en anden medlemsstat (29). Det præcise indhold, den reelle rækkevidde, anvendelsesområdet og betingelserne for håndhævelsen af dette banebrydende princip er endnu ikke fastlagt. For at princippet skal fungere, er det nødvendigt med en større tillid mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. Manglen på denne tillid har indtil nu været en af de største hindringer for det europæiske samarbejde. Det er nødvendigt at styrke samarbejdet mellem de agenturer, institutioner og aktører i Den Europæiske Union, som beskæftiger sig med spørgsmål vedrørende sikkerhed, frihed og retfærdighed. Endvidere bør der sikres retsligt tilsyn med de operationer og aktiviteter, som udspringer af tilgængelighedsprincippet. EØSU støtter Kommissionens forslag om beskyttelse af personlige data, som videregives i forbindelse med politimæssigt og strafferetligt samarbejde (30). |
| --- | --- |

4.2.17

Et af de mest nyskabende forslag i Haag-programmet er tilgængelighedsprincippet for information, under afsnittet om »Styrkelse af sikkerhed«. Dette princip markerer en ny tilgang til grænseoverskridende udveksling af oplysninger om retshåndhævelse, som giver retshåndhævende personale i en medlemsstat mulighed for at få alle de oplysninger, der er nødvendige for en efterforskning, fra en anden medlemsstat (29). Det præcise indhold, den reelle rækkevidde, anvendelsesområdet og betingelserne for håndhævelsen af dette banebrydende princip er endnu ikke fastlagt. For at princippet skal fungere, er det nødvendigt med en større tillid mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. Manglen på denne tillid har indtil nu været en af de største hindringer for det europæiske samarbejde. Det er nødvendigt at styrke samarbejdet mellem de agenturer, institutioner og aktører i Den Europæiske Union, som beskæftiger sig med spørgsmål vedrørende sikkerhed, frihed og retfærdighed. Endvidere bør der sikres retsligt tilsyn med de operationer og aktiviteter, som udspringer af tilgængelighedsprincippet. EØSU støtter Kommissionens forslag om beskyttelse af personlige data, som videregives i forbindelse med politimæssigt og strafferetligt samarbejde (30).

| 4.2.18 | EØSU ønsker et passende samarbejde mellem de europæiske agenturer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed. Haag-programmet opfordrer til et øget praktisk samarbejde og koordinering på nationalt plan mellem de retshåndhævende og retslige myndigheder og toldmyndighederne samt mellem disse myndigheder og Europol. Det er nødvendigt, at medlemsstaterne profilerer Europol som et europæisk agentur og sørger for, at det sammen med Eurojust kan spille en afgørende rolle i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og terrorisme. Det er uacceptabelt, at protokollerne om ændring af Europol-konventionen stadig ikke er ratificeret af eller gennemført i alle medlemsstater. Dette er især vigtigt, hvis Europol skal have den nødvendige støtte og tilstrækkelige midler til at fungere som en effektiv hjørnesten i det europæiske retshåndhævende samarbejde. Før rammerne for Europols virkefelt omdefineres, skal medlemsstaterne være overbevist om dets fordele og behovet for fuldt ud at samarbejde med agenturet. I programmet anføres det endvidere, at Europol fra 1. januar 2006 erstatter sine årlige situationsrapporter om kriminaliteten i Den Europæiske Union med »trusselsvurderinger« af alvorlige former for organiseret kriminalitet. Europols større praktiske betydning bør ledsages af en omfattende demokratisk vurdering af dets aktiviteter. Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter bør, sammen med EF-Domstolen, spille en central rolle i den demokratiske kontrol og det retslige tilsyn med dets aktiviteter. |
| --- | --- |

4.2.18

EØSU ønsker et passende samarbejde mellem de europæiske agenturer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed. Haag-programmet opfordrer til et øget praktisk samarbejde og koordinering på nationalt plan mellem de retshåndhævende og retslige myndigheder og toldmyndighederne samt mellem disse myndigheder og Europol. Det er nødvendigt, at medlemsstaterne profilerer Europol som et europæisk agentur og sørger for, at det sammen med Eurojust kan spille en afgørende rolle i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og terrorisme. Det er uacceptabelt, at protokollerne om ændring af Europol-konventionen stadig ikke er ratificeret af eller gennemført i alle medlemsstater. Dette er især vigtigt, hvis Europol skal have den nødvendige støtte og tilstrækkelige midler til at fungere som en effektiv hjørnesten i det europæiske retshåndhævende samarbejde. Før rammerne for Europols virkefelt omdefineres, skal medlemsstaterne være overbevist om dets fordele og behovet for fuldt ud at samarbejde med agenturet. I programmet anføres det endvidere, at Europol fra 1. januar 2006 erstatter sine årlige situationsrapporter om kriminaliteten i Den Europæiske Union med »trusselsvurderinger« af alvorlige former for organiseret kriminalitet. Europols større praktiske betydning bør ledsages af en omfattende demokratisk vurdering af dets aktiviteter. Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter bør, sammen med EF-Domstolen, spille en central rolle i den demokratiske kontrol og det retslige tilsyn med dets aktiviteter.

| 4.2.19 | Andre emner, som har fået høj prioritet på den politiske dagsorden, er emner vedrørende biometri og informationssystemer. De fleste af disse foranstaltninger er uforenelige med principperne om legitimitet, proportionalitet og effektivitet og er gentagne gange blevet kritiseret af Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (31) og af menneskerettighedsorganisationer. Disse argumenter styrkes af manglen på tilstrækkelige garantier og effektive midler til retsprøvelse. På trods af kritikken af disse instrumenter har erklæringen om Den Europæiske Unions svar på bombeattentaterne i London, vedtaget på et ekstraordinært møde den 13. juli 2005, fremhævet behovet for en hurtig vedtagelse af disse instrumenter (32). |
| --- | --- |

4.2.19

Andre emner, som har fået høj prioritet på den politiske dagsorden, er emner vedrørende biometri og informationssystemer. De fleste af disse foranstaltninger er uforenelige med principperne om legitimitet, proportionalitet og effektivitet og er gentagne gange blevet kritiseret af Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (31) og af menneskerettighedsorganisationer. Disse argumenter styrkes af manglen på tilstrækkelige garantier og effektive midler til retsprøvelse. På trods af kritikken af disse instrumenter har erklæringen om Den Europæiske Unions svar på bombeattentaterne i London, vedtaget på et ekstraordinært møde den 13. juli 2005, fremhævet behovet for en hurtig vedtagelse af disse instrumenter (32).

| 4.2.20 | Foranstaltninger til vurdering af eksisterende politikker er en klar prioritet i Haag-programmet. Inden vedtagelsen af disse initiativer er det nødvendigt at foretage en detaljeret og uafhængig undersøgelse af deres effektivitet, merværdi, proportionalitet og legitimitet (overensstemmelse med menneskerettighederne og de borgerlige frihedsrettigheder). Bekæmpelsen af terrorisme berettiger ikke til at udarbejde en politik, som medfører uoprettelig skade for beskyttelsen af frihed og demokrati, og som uvægerligt fører til større usikkerhed for alle. |
| --- | --- |

4.2.20

Foranstaltninger til vurdering af eksisterende politikker er en klar prioritet i Haag-programmet. Inden vedtagelsen af disse initiativer er det nødvendigt at foretage en detaljeret og uafhængig undersøgelse af deres effektivitet, merværdi, proportionalitet og legitimitet (overensstemmelse med menneskerettighederne og de borgerlige frihedsrettigheder). Bekæmpelsen af terrorisme berettiger ikke til at udarbejde en politik, som medfører uoprettelig skade for beskyttelsen af frihed og demokrati, og som uvægerligt fører til større usikkerhed for alle.

| 4.2.21 | Hvad angår foranstaltninger til bekæmpelse af finansieringen af terrorisme og kriminelle organisationers hvidvaskning af penge er der behov for en mere målrettet tilgang og gennemførelse af retsakter, som fremmer en mere effektiv overvågning af mistænkelige finansielle strømme, som muligvis bruges til at finansiere kriminelle aktiviteter, især som led i bekæmpelsen af hvidvaskning af penge (33). |
| --- | --- |

4.2.21

Hvad angår foranstaltninger til bekæmpelse af finansieringen af terrorisme og kriminelle organisationers hvidvaskning af penge er der behov for en mere målrettet tilgang og gennemførelse af retsakter, som fremmer en mere effektiv overvågning af mistænkelige finansielle strømme, som muligvis bruges til at finansiere kriminelle aktiviteter, især som led i bekæmpelsen af hvidvaskning af penge (33).

| 4.2.22 | Kommissionen har for nylig foreslået en kodeks for god praksis for at forhindre, at ngo'er bruges til at finansiere kriminelle organisationer. EØSU bifalder, at Kommissionen har indledt en høringsprocedure med civilsamfundet og ngo'er om dette spørgsmål, og er bekymret over den forbindelse mellem ngo'er og terrorisme, som Kommissionen uretmæssigt antyder, hvormed der skabes forvirring og rejses ubegrundet mistanke. Ngo'er og det organiserede civilsamfund spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet (34). |
| --- | --- |

4.2.22

Kommissionen har for nylig foreslået en kodeks for god praksis for at forhindre, at ngo'er bruges til at finansiere kriminelle organisationer. EØSU bifalder, at Kommissionen har indledt en høringsprocedure med civilsamfundet og ngo'er om dette spørgsmål, og er bekymret over den forbindelse mellem ngo'er og terrorisme, som Kommissionen uretmæssigt antyder, hvormed der skabes forvirring og rejses ubegrundet mistanke. Ngo'er og det organiserede civilsamfund spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet (34).

| 4.2.23 | I overensstemmelse med og som et væsentligt supplement til den europæiske sikkerhedsstrategi og på linje med den prioritet, som gives til udviklingen af en sammenhængende ekstern dimension af sikkerhedspolitikken, fastsættes der i Haag-programmet oprettelse af integrerede og koordinerede EU-krisestyringsordninger for kriser med grænseoverskridende konsekvenser, som skal være gennemført senest den 1. juli 2006. Disse ordninger bør omfatte evaluering af medlemsstaternes kapacitet, lagre, uddannelse, fælles øvelser og operationelle planer for civil krisestyring. Kommissionen fremlægger ved udgangen af 2005 en afgørelse om oprettelse af et sikkert generelt hurtigt varslingssystem (ARGUS) og et kommissionskrisecenter for koordinering af de eksisterende varslingssystemer, samt et forslag om oprettelse af et informations- og varslingsnetværk vedrørende kritisk infrastruktur. |
| --- | --- |

4.2.23

I overensstemmelse med og som et væsentligt supplement til den europæiske sikkerhedsstrategi og på linje med den prioritet, som gives til udviklingen af en sammenhængende ekstern dimension af sikkerhedspolitikken, fastsættes der i Haag-programmet oprettelse af integrerede og koordinerede EU-krisestyringsordninger for kriser med grænseoverskridende konsekvenser, som skal være gennemført senest den 1. juli 2006. Disse ordninger bør omfatte evaluering af medlemsstaternes kapacitet, lagre, uddannelse, fælles øvelser og operationelle planer for civil krisestyring. Kommissionen fremlægger ved udgangen af 2005 en afgørelse om oprettelse af et sikkert generelt hurtigt varslingssystem (ARGUS) og et kommissionskrisecenter for koordinering af de eksisterende varslingssystemer, samt et forslag om oprettelse af et informations- og varslingsnetværk vedrørende kritisk infrastruktur.

| 4.2.24 | EØSU mener, at EU har brug for en ny, virkningsfuld, effektivt fungerende, legitim og proportionel tilgang til den fælles sikkerhedsstrategi. Forskellige former for terrorisme kræver forskellige løsninger og instrumenter, som er tilpasset til kriminalitetens karakter. |
| --- | --- |

4.2.24

EØSU mener, at EU har brug for en ny, virkningsfuld, effektivt fungerende, legitim og proportionel tilgang til den fælles sikkerhedsstrategi. Forskellige former for terrorisme kræver forskellige løsninger og instrumenter, som er tilpasset til kriminalitetens karakter.

| 4.2.25 | Det er desuden nødvendigt at undersøge de mange årsager til den voldelige radikalisering hos udsatte grupper og terroristernes rekrutteringsmetoder for at forhindre deres udbredelse. Dette skal gå hånd i hånd med fremme af og en politisk forpligtelse til en kontinuerlig og åben dialog mellem religioner og kulturer, som har til formål at bekæmpe intolerance, racisme, fremmedhad og voldelig ekstremisme. |
| --- | --- |

4.2.25

Det er desuden nødvendigt at undersøge de mange årsager til den voldelige radikalisering hos udsatte grupper og terroristernes rekrutteringsmetoder for at forhindre deres udbredelse. Dette skal gå hånd i hånd med fremme af og en politisk forpligtelse til en kontinuerlig og åben dialog mellem religioner og kulturer, som har til formål at bekæmpe intolerance, racisme, fremmedhad og voldelig ekstremisme.

| 4.2.26 | Kommissionen bør undersøge muligheden for at lade terrorisme henhøre under Den Internationale Straffedomstols kompetence. |
| --- | --- |

4.2.26

Kommissionen bør undersøge muligheden for at lade terrorisme henhøre under Den Internationale Straffedomstols kompetence.

4.3   Styrkelse af retfærdighed

| 4.3.1 | På linje med den tankegang, som ligger bag konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors i 1999, lægges der i Haag-programmet stor vægt på at skabe et fælles område med retfærdighed, som er grundlagt på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og adgang til domstolene. |
| --- | --- |

4.3.1

På linje med den tankegang, som ligger bag konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors i 1999, lægges der i Haag-programmet stor vægt på at skabe et fælles område med retfærdighed, som er grundlagt på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og adgang til domstolene.

| 4.3.2 | Det er inden for en række områder (35) blevet tydeligt, at der er behov for at udvikle den gensidige tillid mellem de forskellige retsmyndigheder og systemer. En sådan tillid er en af de vigtigste forudsætninger for et mere vidtrækkende samarbejde på det straffe- og civilretlige område. Retsmyndighederne og alle organer, der er involveret i retssager, skal respektere de afgørelser, som myndighederne i andre medlemsstater har truffet, på lige fod med deres egne afgørelser. Der skal ikke stilles spørgsmålstegn ved hverken den retslige kompetence og kvalitet eller retten til en retfærdig rettergang. Manglen på tillid og forskellene mellem retssystemerne i de enkelte medlemsstater på såvel det strafferetlige som det civilretlige område samt manglen på et indgående og gensidigt kendskab til de respektive systemer er imidlertid stadig en hindring for udviklingen af en grænseoverskridende tilgang i disse politikker og en styrkelse af det retslige samarbejde på europæisk plan. |
| --- | --- |

4.3.2

Det er inden for en række områder (35) blevet tydeligt, at der er behov for at udvikle den gensidige tillid mellem de forskellige retsmyndigheder og systemer. En sådan tillid er en af de vigtigste forudsætninger for et mere vidtrækkende samarbejde på det straffe- og civilretlige område. Retsmyndighederne og alle organer, der er involveret i retssager, skal respektere de afgørelser, som myndighederne i andre medlemsstater har truffet, på lige fod med deres egne afgørelser. Der skal ikke stilles spørgsmålstegn ved hverken den retslige kompetence og kvalitet eller retten til en retfærdig rettergang. Manglen på tillid og forskellene mellem retssystemerne i de enkelte medlemsstater på såvel det strafferetlige som det civilretlige område samt manglen på et indgående og gensidigt kendskab til de respektive systemer er imidlertid stadig en hindring for udviklingen af en grænseoverskridende tilgang i disse politikker og en styrkelse af det retslige samarbejde på europæisk plan.

| 4.3.3 | I Haag-programmet stilles der forslag om opbygning af en »europæisk retskultur«, som bygger på de iboende forskelle mellem de nationale retssystemer og traditioner. I Haag-programmet opfordres der endvidere til en større indsats for at fremme både domstolsadgangen og det retslige samarbejde. Gensidig tillid (36) skal endvidere bygge på visheden om, at alle europæiske borgere har adgang til et retssystem af høj kvalitet (37). |
| --- | --- |

4.3.3

I Haag-programmet stilles der forslag om opbygning af en »europæisk retskultur«, som bygger på de iboende forskelle mellem de nationale retssystemer og traditioner. I Haag-programmet opfordres der endvidere til en større indsats for at fremme både domstolsadgangen og det retslige samarbejde. Gensidig tillid (36) skal endvidere bygge på visheden om, at alle europæiske borgere har adgang til et retssystem af høj kvalitet (37).

| 4.3.4 | Haag-programmet er generelt mindre ambitiøst end det flerårige Tammerfors-program. I stedet for at foreslå en lang række nye foranstaltninger og lovforslag lægges der vægt på at oprette et system med en objektiv og upartisk evaluering og gennemførelse af de eksisterende foranstaltninger på retsområdet, samtidig med at princippet om den dømmende magts uafhængighed respekteres. |
| --- | --- |

4.3.4

Haag-programmet er generelt mindre ambitiøst end det flerårige Tammerfors-program. I stedet for at foreslå en lang række nye foranstaltninger og lovforslag lægges der vægt på at oprette et system med en objektiv og upartisk evaluering og gennemførelse af de eksisterende foranstaltninger på retsområdet, samtidig med at princippet om den dømmende magts uafhængighed respekteres.

| 4.3.5 | Udover manglen på gensidig tillid mellem medlemsstaternes retslige myndigheder er en af de største hindringer for et retsligt samarbejde i forbindelse med straffesager det faktum, at dette område henhører under EU's tredje søjle og derfor ikke hører under Fællesskabets kompetence (fællesskabsmetoden). EU's rolle er derfor til en vis grad begrænset. Dette har haft en række negative følger, som for eksempel manglende effektivitet og gennemsigtighed og udelukkelse af Europa-Parlamentet fra lovgivningsprocessen. Hertil kan tilføjes, at EF-Domstolen ikke har generel kompetence. Under den tredje søjle skal medlemsstaterne acceptere Domstolens kompetence til at træffe afgørelse om fortolkningen og gyldigheden af de fastlagte politikker, hvilket sker via en erklæring. |
| --- | --- |

4.3.5

Udover manglen på gensidig tillid mellem medlemsstaternes retslige myndigheder er en af de største hindringer for et retsligt samarbejde i forbindelse med straffesager det faktum, at dette område henhører under EU's tredje søjle og derfor ikke hører under Fællesskabets kompetence (fællesskabsmetoden). EU's rolle er derfor til en vis grad begrænset. Dette har haft en række negative følger, som for eksempel manglende effektivitet og gennemsigtighed og udelukkelse af Europa-Parlamentet fra lovgivningsprocessen. Hertil kan tilføjes, at EF-Domstolen ikke har generel kompetence. Under den tredje søjle skal medlemsstaterne acceptere Domstolens kompetence til at træffe afgørelse om fortolkningen og gyldigheden af de fastlagte politikker, hvilket sker via en erklæring.

| 4.3.6 | Hvad angår det retslige samarbejde i straffesager, er der tydeligvis blevet givet prioritet til foranstaltninger, som har til formål at styrke dette princip (sikkerhed) på bekostning af enhver form for beskyttelse af proceduremæssige minimumsrettigheder på europæisk plan (frihed). Et godt eksempel på denne ubalance mellem frihed og sikkerhed er den europæiske arrestordre, som er det første skridt inden for strafferetten hen imod udviklingen af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser (38). På trods af den direkte virkning af denne arrestordre er der her tre år efter dens vedtagelse stadig ikke indført nogen parallel lovgivningsramme til beskyttelse af de proceduremæssige rettigheder for mistænkte og sagsøgte personer i straffesager i EU. |
| --- | --- |

4.3.6

Hvad angår det retslige samarbejde i straffesager, er der tydeligvis blevet givet prioritet til foranstaltninger, som har til formål at styrke dette princip (sikkerhed) på bekostning af enhver form for beskyttelse af proceduremæssige minimumsrettigheder på europæisk plan (frihed). Et godt eksempel på denne ubalance mellem frihed og sikkerhed er den europæiske arrestordre, som er det første skridt inden for strafferetten hen imod udviklingen af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser (38). På trods af den direkte virkning af denne arrestordre er der her tre år efter dens vedtagelse stadig ikke indført nogen parallel lovgivningsramme til beskyttelse af de proceduremæssige rettigheder for mistænkte og sagsøgte personer i straffesager i EU.

| 4.3.7 | På baggrund af denne mangel i lovgivningen stillede Kommissionen i april 2004 et forslag til Rådets rammeafgørelse om visse proceduremæssige rettigheder i straffesager i Den Europæiske Union (2004/328). I afgørelsen fastsættes et sæt fælles minimumsstandarder vedrørende proceduremæssige rettigheder i alle straffesager, der finder sted i EU, og som tager sigte på at fastslå, om en person, der er mistænkt for at have begået en strafbar handling, er skyldig eller uskyldig, eller at pådømme sagen efter en tilståelse i en straffesag. Dette omfatter også enhver appel i disse straffesager (39). Selv om de begrænsninger, som denne afgørelse lægger på de proceduremæssige rettigheder, sandsynligvis vil afstedkomme megen kritik, vil dens vedtagelse styrke den gensidige tillid og beskyttelsen af borgernes grundlæggende rettigheder, herunder retten til en retfærdig rettergang. Der er store hindringer for opnåelse af en politisk aftale i Rådet. Det er uacceptabelt, at medlemsstaternes repræsentanter ikke er nået til enighed om dette initiativ (40). Det er ikke desto mindre vigtigt at undgå, at det uopsættelige behov for at indgå en aftale ikke bruges som begrundelse for at indføre yderligere begrænsninger af den beskyttelse af mistænkte og sagsøgte i strafferetlige sager, som følger af den pakke af rettigheder, der fastsættes i forslaget. |
| --- | --- |

4.3.7

På baggrund af denne mangel i lovgivningen stillede Kommissionen i april 2004 et forslag til Rådets rammeafgørelse om visse proceduremæssige rettigheder i straffesager i Den Europæiske Union (2004/328). I afgørelsen fastsættes et sæt fælles minimumsstandarder vedrørende proceduremæssige rettigheder i alle straffesager, der finder sted i EU, og som tager sigte på at fastslå, om en person, der er mistænkt for at have begået en strafbar handling, er skyldig eller uskyldig, eller at pådømme sagen efter en tilståelse i en straffesag. Dette omfatter også enhver appel i disse straffesager (39). Selv om de begrænsninger, som denne afgørelse lægger på de proceduremæssige rettigheder, sandsynligvis vil afstedkomme megen kritik, vil dens vedtagelse styrke den gensidige tillid og beskyttelsen af borgernes grundlæggende rettigheder, herunder retten til en retfærdig rettergang. Der er store hindringer for opnåelse af en politisk aftale i Rådet. Det er uacceptabelt, at medlemsstaternes repræsentanter ikke er nået til enighed om dette initiativ (40). Det er ikke desto mindre vigtigt at undgå, at det uopsættelige behov for at indgå en aftale ikke bruges som begrundelse for at indføre yderligere begrænsninger af den beskyttelse af mistænkte og sagsøgte i strafferetlige sager, som følger af den pakke af rettigheder, der fastsættes i forslaget.

| 4.3.8 | Den europæiske arrestordre er også et godt eksempel på den mangel på gensidig tillid og den komplicerede juridiske situation, som ofte præger EU i forbindelse med det retslige samarbejde i straffe- og civilretlige sager. Mens rammeafgørelsen har været genstand for den besværlige proces med at gennemføre den i de fleste medlemsstaters lovgivning, er retsakten til gennemførelse af den europæiske arrestordre i de nationale lovgivninger blevet indbragt for forfatningsdomstolene i Tyskland og Polen på grund af dens påståede uforenelighed med bestemmelserne i disse landes forfatninger. Forfatningsdomstolen i Tyskland (Bundesverfassungsgericht) fastslog i sin dom af 18. juli 2005 (41), at loven om gennemførelse af den europæiske arrestordre i det tyske retssystem var ugyldig, da den var i strid med Tysklands forfatningsmæssige garantier, idet der ikke er mulighed for at appellere retsafgørelser om udlevering. |
| --- | --- |

4.3.8

Den europæiske arrestordre er også et godt eksempel på den mangel på gensidig tillid og den komplicerede juridiske situation, som ofte præger EU i forbindelse med det retslige samarbejde i straffe- og civilretlige sager. Mens rammeafgørelsen har været genstand for den besværlige proces med at gennemføre den i de fleste medlemsstaters lovgivning, er retsakten til gennemførelse af den europæiske arrestordre i de nationale lovgivninger blevet indbragt for forfatningsdomstolene i Tyskland og Polen på grund af dens påståede uforenelighed med bestemmelserne i disse landes forfatninger. Forfatningsdomstolen i Tyskland (Bundesverfassungsgericht) fastslog i sin dom af 18. juli 2005 (41), at loven om gennemførelse af den europæiske arrestordre i det tyske retssystem var ugyldig, da den var i strid med Tysklands forfatningsmæssige garantier, idet der ikke er mulighed for at appellere retsafgørelser om udlevering.

| 4.3.9 | Kommissionens forslag om Rådets rammeafgørelse om en europæisk bevissikringskendelse er også en brik i det komplekse puslespil, som systemet for retsligt samarbejde i EU udgør (42). Formålet med denne afgørelse er at erstatte de nuværende ordninger for gensidig bistand med princippet om gensidig anerkendelse. Med initiativet indføres muligheden for at udstede en europæisk kendelse for at fremskaffe genstande, dokumenter og data til brug i straffesager. Forslaget har været udsat for åben kritik, og det er blevet sagt, at det blev stillet for tidligt, da der ikke findes nogen parallel lovgivningsramme, som sikrer fuld beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.3.9

Kommissionens forslag om Rådets rammeafgørelse om en europæisk bevissikringskendelse er også en brik i det komplekse puslespil, som systemet for retsligt samarbejde i EU udgør (42). Formålet med denne afgørelse er at erstatte de nuværende ordninger for gensidig bistand med princippet om gensidig anerkendelse. Med initiativet indføres muligheden for at udstede en europæisk kendelse for at fremskaffe genstande, dokumenter og data til brug i straffesager. Forslaget har været udsat for åben kritik, og det er blevet sagt, at det blev stillet for tidligt, da der ikke findes nogen parallel lovgivningsramme, som sikrer fuld beskyttelse af de grundlæggende rettigheder.

| 4.3.10 | Haag-programmets mangel på ambitioner, for så vidt angår retfærdighedsaspektet, vil kunne afhjælpes, hvis EF-Domstolens generelle kompetence på disse politikområder, som er så følsomme emner for medlemsstaterne, anerkendes. Domstolen har generelt forholdt sig innovativt og proaktivt til fortolkningen og udviklingen af EU-politikker. Især skal der i forbindelse med det politimæssige og strafferetlige samarbejde henvises til en af Domstolens seneste og vigtigste domme, nemlig dommen i Pupino-sagen C-105/03 af 16. juni 2005 (43). |
| --- | --- |

4.3.10

Haag-programmets mangel på ambitioner, for så vidt angår retfærdighedsaspektet, vil kunne afhjælpes, hvis EF-Domstolens generelle kompetence på disse politikområder, som er så følsomme emner for medlemsstaterne, anerkendes. Domstolen har generelt forholdt sig innovativt og proaktivt til fortolkningen og udviklingen af EU-politikker. Især skal der i forbindelse med det politimæssige og strafferetlige samarbejde henvises til en af Domstolens seneste og vigtigste domme, nemlig dommen i Pupino-sagen C-105/03 af 16. juni 2005 (43).

| 4.3.11 | Hvad angår det civilretlige samarbejde, gøres der i Haag-programmet endnu en gang opmærksom på, hvor vigtigt det er, at landegrænserne ikke længere udgør en hindring for bilæggelse af civilretlige tvister eller indbringelse af sager for domstolene og fuldbyrdelse af civilretlige afgørelser. Det er nødvendigt at fjerne retlige og judicielle hindringer i forbindelse med civilretlige og familieretlige sager med grænseoverskridende virkninger for at beskytte udøvelsen af borgerrettigheder. Der opfordres i programmet til at fortsætte arbejdet med at harmonisere lovvalgsreglerne for forpligtelser uden for kontraktforhold (Rom II) og kontraktretlige forpligtelser (Rom I) og udarbejde en europæisk betalingsordre og instrumenter til alternativ bilæggelse af tvister i forbindelse med småkrav. |
| --- | --- |

4.3.11

Hvad angår det civilretlige samarbejde, gøres der i Haag-programmet endnu en gang opmærksom på, hvor vigtigt det er, at landegrænserne ikke længere udgør en hindring for bilæggelse af civilretlige tvister eller indbringelse af sager for domstolene og fuldbyrdelse af civilretlige afgørelser. Det er nødvendigt at fjerne retlige og judicielle hindringer i forbindelse med civilretlige og familieretlige sager med grænseoverskridende virkninger for at beskytte udøvelsen af borgerrettigheder. Der opfordres i programmet til at fortsætte arbejdet med at harmonisere lovvalgsreglerne for forpligtelser uden for kontraktforhold (Rom II) og kontraktretlige forpligtelser (Rom I) og udarbejde en europæisk betalingsordre og instrumenter til alternativ bilæggelse af tvister i forbindelse med småkrav.

| 4.3.12 | Styrkelse af samarbejdet gennem gensidig anerkendelse af proceduremæssige rettigheder og familie- og arveretten indgår også i prioriteterne for de næste fem år. Der er dog tale om et område, hvor forskellene i retstraditioner og –kulturer står i vejen for reelle og væsentlige fremskridt i retning af et fælles område med retfærdighed. Det er derfor af særlig vigtighed, at de forskellige foranstaltninger til fremme af gensidig tillid og idéen om en fælles retskultur i EU undersøges indgående (44). |
| --- | --- |

4.3.12

Styrkelse af samarbejdet gennem gensidig anerkendelse af proceduremæssige rettigheder og familie- og arveretten indgår også i prioriteterne for de næste fem år. Der er dog tale om et område, hvor forskellene i retstraditioner og –kulturer står i vejen for reelle og væsentlige fremskridt i retning af et fælles område med retfærdighed. Det er derfor af særlig vigtighed, at de forskellige foranstaltninger til fremme af gensidig tillid og idéen om en fælles retskultur i EU undersøges indgående (44).

| 4.3.13 | I Haag-programmet anføres det, at »en effektiv bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og anden grov kriminalitet og terrorisme kræver samarbejde om og koordinering af efterforskningen og, hvor det er muligt, koncentrering af retsforfølgningen hos Eurojust i samarbejde med Europol«. Rådet bør vedtage den europæiske lov om Europol under hensyntagen til alle de opgaver, der henhører under dette organ. Forholdet (samarbejdet) mellem Eurojust og Europol bør også klarlægges. |
| --- | --- |

4.3.13

I Haag-programmet anføres det, at »en effektiv bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og anden grov kriminalitet og terrorisme kræver samarbejde om og koordinering af efterforskningen og, hvor det er muligt, koncentrering af retsforfølgningen hos Eurojust i samarbejde med Europol«. Rådet bør vedtage den europæiske lov om Europol under hensyntagen til alle de opgaver, der henhører under dette organ. Forholdet (samarbejdet) mellem Eurojust og Europol bør også klarlægges.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Haag-programmet for styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union, Rådet, EUT C 53 af 3.3.2005.

1

(2)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år - Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed. KOM(2005) 184 endelig, Bruxelles, 10.5.2005.

2

(3)  Se udtalelserne i SOC/210, 211, 212 (ordførere: Brenda King, An Le Nouail Marlière og Miguel Angel Cabra de Luna).

3

(4)  Haag-programmet, op.cit. Indledning.

4

(5)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet – Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed: Status over Tammerfors-programmet og retningslinjer for fremtiden KOM(2004) 401, Bruxelles, 2.6.2004.

5

(6)  Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige forhandlede særlige protokoller til Amsterdam-traktaten, som gav dem mulighed for at fravælge de politikker, der blev vedtaget under EF-traktatens afsnit IV.

6

(7)  Der henvises til udtalelserne i SOC/210-211-212 (fra ordførerne: Brenda King, An Le Nouail Marlière, Miguel Angel Cabra de Luna).

7

(8)  Se Kommissionens meddelelse KOM(2005) 280 endelig, som EØSU er ved at udarbejde en udtalelse om (SOC/216).

8

(9)  Se udtalelse om »Adgang til unionsborgerskab i EU«, EUT C 208 af 3.9.2003 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

9

(10)  Se EØSU's udtalelser om asyl (udarbejdet efter Tammerfors-mødet).

10

(11)  Se udtalelsen om Kommissionens meddelelse om indvandring, integration og beskæftigelse (KOM(2003) 336 endelig), EUT C 80 af 30.3.2004 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

11

(12)  Se udtalelsen om grønbogen om en EU-metode til at styre økonomisk migration (KOM(2004) 811 endelig), EUT C 286 af 17.11.2005 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

12

(13)  Se EØSU's udtalelse om forslag til direktiv om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold (KOM(2001) 386 endelig, EFT C 80 af 3.4.2002) (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

13

(14)  Se EØSU's udtalelse om den internationale konvention om vandrende arbejdstagere, EUT C 302 af 7.12.2004 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

14

(15)  Se udtalelserne om »Indvandring, integration og det organiserede civilsamfunds rolle«, EFT C 125 af 27.5.2002 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños) og om »Indvandring, integration og beskæftigelse«, EUT C 80 af 30.3.2004 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

15

(16)  Se udtalelse om agenturet, EUT C 108 af 30.4.2004 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

16

(17)  Rådets direktiv 2002/90/EF af 28. november 2002.

17

(18)  Rådets rammebeslutning af 19. juli 2002.

18

(19)  Direktiv 2004/81/EF af 29. april 2004.

19

(20)  Se »Et sikkert Europa i en bedre verden: Europæisk sikkerhedsstrategi«, Bruxelles den 1. december 2003, Javier Solana, EU's højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

20

(21)  Jf. blandt andet forslaget fra Frankrig, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige om et udkast til rammebeslutning om lagring af kommunikationsdata, som behandles og opbevares i forbindelse med tilrådighedsstillelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester, eller af data, der er til rådighed i offentlige kommunikationsnetværk, til brug ved forebyggelse, undersøgelse, konstatering og forfølgelse af strafbare handlinger inklusive terrorisme (2004/8958 af 28. april 2004). Kommissionen har parallelt hermed fremlagt et forslag til direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF (KOM(2005) 438 endelig af 21.9.2005), som indeholder flere garantier end det mellemstatslige forslag, og som inddrager Europa-Parlamentet.

21

(22)  Se artikel 35 i EU-traktaten. Indtil videre har kun følgende 14 medlemsstater godkendt Domstolens kompetence i sager vedrørende EU's tredje søjle: Tyskland, Østrig, Belgien, Grækenland, Luxembourg, Holland, Sverige, Finland, Spanien, Portugal, Italien, Frankrig, Tjekkiet og Ungarn.

22

(23)  Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Holland og Østrig.

23

(24)  Bl.a. foranstaltninger til forebyggelse af terroristangreb, DNA-databaser, indsættelse af sikkerhedspersonale under flyvninger, grænseoverskridende bistand i forbindelse med store foranstaltninger, kriser, katastrofer og alvorlige ulykker samt støtte ved hjemsendelse af illegale indvandrere.

24

(25)  Rådets beslutning om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område, 2001/470/EF af 28. maj 2001, EFT L 174 af 27.6.2001.

25

(26)  Kommissionens meddelelse - Overholdelse af charteret om grundlæggende rettigheder i Kommissionens lovgivningsforslag - Metodologi for en systematisk og stringent kontrol (KOM(2005) 172 endelig af 27.4.2005).

26

(27)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 281 af 23.10.1995.

27

(28)  Forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder til at udføre opgaver på de områder, der er nævnt i Afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union (KOM(2005) 280 endelig af 30.6.2005, 2005/0125 (CNS)).

28

(29)  Kommissionen fremlagde den 12. oktober 2005 et forslag til rammebeslutning om udveksling af information i henhold til tilgængelighedsprincippet (KOM(2005) 490 endelig af 12.10.2005 – foreligger d.d. ikke på dansk).

29

(30)  Rammebeslutning om beskyttelse af personlige data, som videregives i forbindelse med politimæssigt og strafferetligt samarbejde (KOM(2005) 475 af 4.10.2005 – foreligger d.d. ikke på dansk).

30

(31)  Betænkning om forslaget fra Frankrig, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige om et udkast til rammebeslutning om lagring af kommunikationsdata, som behandles og opbevares i forbindelse med tilrådighedsstillelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester, eller af data, der er til rådighed i offentlige kommunikationsnetværk, til brug ved forebyggelse, undersøgelse, konstatering og forfølgelse af strafbare handlinger inklusive terrorisme (8958/2004 – C6-0198/2004 – 2004/0813 (CNS)), Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, Europa-Parlamentet, ordfører: Alexander Nuno Alvaro, 31.5.2005.

31

(32)  Disse forslag, som er en videreudvikling af Schengen-reglerne, omfatter: forbedring af interoperabiliteten og synergien mellem de databaser, som er oprettet af den første generation af Schengen-informationssystemer (SIS II), visa-informationssystemet (VIS) og EURODAC, Integration af biometriske identifikatorer i rejsedokumenter, visa, pas, opholdstilladelser og informationssystemer, opbevaring af data behandlet i forbindelse med tilrådighedsstillelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester til sporing, efterforskning og forfølgelse af terroraktiviteter, fælles udnyttelse sammen med USA, Canada og Australien af oplysninger om lufthavnspassagerer af hensyn til luftfartssikkerheden, gensidig brug af DNA- og fingeraftryksdatabaser osv.

32

(33)  EØSU's udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge, herunder finansiering af terrorisme«, KOM(2004) 448 endelig, EUT C 267 af 27.10.2005 (ordfører: John Simpson).

33

(34)  Se forslaget til udtalelse fra Sektionen for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder om »Forslag til Rådets afgørelse om et særprogram om forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme for perioden 2007-2013 - Det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder« (SOC/212, ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna, Bruxelles, 14. december 2005).

34

(35)  Se f.eks. Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992 s. 0001-0050).

35

(36)  Haag-programmet, op.cit. 1, punkt 3.2 »Opbygning af gensidig tillid«.

36

(37)  I handlingsplanen til gennemførelse af programmet anfører Kommissionen, at EU ikke blot skal »påtænke at udarbejde kompetence-, anerkendelses- og lovvalgsregler, men også foranstaltninger, som opbygger gensidig tillid mellem medlemsstaterne, skaber minimumsregler på retsplejeområdet og sikrer høje kvalitetsnormer i retssystemerne, ikke mindst med hensyn til at sikre en fair retssag og overholdelse af retten til forsvar«.

37

»påtænke at udarbejde kompetence-, anerkendelses- og lovvalgsregler, men også foranstaltninger, som opbygger gensidig tillid mellem medlemsstaterne, skaber minimumsregler på retsplejeområdet og sikrer høje kvalitetsnormer i retssystemerne, ikke mindst med hensyn til at sikre en fair retssag og overholdelse af retten til forsvar«

(38)  Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, 2002/584/JAI, EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1.

38

(39)  Forslag til Rådets rammeafgørelse om visse proceduremæssige rettigheder i straffesager i Den Europæiske Union (KOM(2004) 328 endelig af 28.4.2004).

39

(40)  Forslaget omfatter følgende rettigheder: adgang til juridisk bistand, adgang til gratis tolkning og oversættelse for at sikre, at der tages de fornødne hensyn til personer, der ikke er i stand til at forstå eller følge med i retsforhandlingerne, ret til at tage kontakt med konsulære myndigheder, når der er tale om udenlandske mistænkte og underretning af mistænkte personer om deres rettigheder (ved at give dem en »meddelelse om rettigheder«), artikel 2-16 i forslaget.

40

(41)  Dom af 18. juli 2005, 2 BvR 2236/04, Bundesverfassungsgericht.

41

(42)  Forslag til Rådets rammeafgørelse om en europæisk bevissikringskendelse til fremskaffelse af genstande, dokumenter og data til brug i straffesager (KOM(2003) 688 endelig af 14.11.2003, 2003/0270 (CNS)).

42

(43)  Anmodningen om en præjudiciel afgørelse vedrørte fortolkningen af flere artikler i rammeafgørelse 2001/220/JHA af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med straffesager. Dommen blev afsagt i forbindelse med straffesagen mod Maria Pupino, en italiensk børnehaveklasselærer, som blev sigtet for at have tilføjet elever, der på tidspunktet for de faktiske omstændigheder var under fem år, skader. Pupino-dommen er et afgørende skridt i opbygningen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, da Domstolen med denne dom for første gang åbent anerkender, at sådanne rammeafgørelser har direkte virkning og at deres bindende karakter forpligter de nationale domstole til at fortolke den nationale lovgivning i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen. Domstolen fastlagde endvidere, at »det ville være vanskeligt for Unionen effektivt at varetage dens opgave, såfremt princippet om loyalt samarbejde, der bl.a. indebærer, at medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til EU-retten, ikke tillige gjaldt i forbindelse med politisamarbejdet og det retlige samarbejde i kriminalsager, som i øvrigt helt og holdent bygger på samarbejdet mellem medlemsstaterne og institutionerne«. Forholdet (og kompatibiliteten) mellem denne dom afsagt af EF-Domstolen og dommen afsagt af den tyske forfatningsdomstol, som ophæver lovgivningen til gennemførelse af den europæiske arrestordre i national lovgivning, står åben for fortolkning.

43

»det ville være vanskeligt for Unionen effektivt at varetage dens opgave, såfremt princippet om loyalt samarbejde, der bl.a. indebærer, at medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til EU-retten, ikke tillige gjaldt i forbindelse med politisamarbejdet og det retlige samarbejde i kriminalsager, som i øvrigt helt og holdent bygger på samarbejdet mellem medlemsstaterne og institutionerne«

(44)  Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets beslutning om oprettelse af et europæisk retligt netværk for civil- og handelssager« (EFT C 139 af 11.5.2001) og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets beslutning om oprettelse af et europæisk retligt netværk for civil- og handelssager« (EFT C 139 af 11.5.2001).

44

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/131 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/131

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

| — | Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 40/94, for så vidt angår embedsperioden for præsidenten for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked |
| --- | --- |

—

Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 40/94, for så vidt angår embedsperioden for præsidenten for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked

| — | Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2100/94, for så vidt angår embedsperioden for præsidenten for EF-Sortsmyndigheden |
| --- | --- |

—

Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2100/94, for så vidt angår embedsperioden for præsidenten for EF-Sortsmyndigheden

| — | Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2007/2004, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør og vicedirektør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af Det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser |
| --- | --- |

—

Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2007/2004, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør og vicedirektør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af Det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2062/94 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2062/94 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1592/2002, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør og for direktørerne for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1592/2002, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør og for direktørerne for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur, for så vidt angår den administrerende direktørs embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur, for så vidt angår den administrerende direktørs embedsperiode

| — | Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1035/97 om oprettelse af et europæisk observationscenter for racisme og fremmedhad, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1035/97 om oprettelse af et europæisk observationscenter for racisme og fremmedhad, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1210/90 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet, for så vidt angår den administrerende direktørs embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1210/90 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet, for så vidt angår den administrerende direktørs embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1365/75 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene, for så vidt angår direktørens og vicedirektørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1365/75 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene, for så vidt angår direktørens og vicedirektørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 302/93 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 302/93 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 178/2002, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 178/2002, for så vidt angår embedsperioden for den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 851/2004 om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme, for så vidt angår direktørens embedsperiode |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 851/2004 om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme, for så vidt angår direktørens embedsperiode

| — | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004, for så vidt angår embedsperioden for eksekutivdirektøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur |
| --- | --- |

—

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004, for så vidt angår embedsperioden for eksekutivdirektøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur

KOM((2005) 190 endelig — 2005/0077(CNS) — 2005/0078(CNS) — 2005/0089(CNS) — 2005/0085(COD) — 2005/0086(COD) — 2005/0087(COD) — 2005/0088(COD) — 2005/0080(CNS) — 2005/0072(COD) — 2005/0073(COD) — 2005/0074(COD) — 2005/0075(COD) — 2005/0076(COD) — 2005/0081(COD) — 2005/0082(COD) — 2005/0083(COD)

(2006/C 65/23)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 17. juni 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde blev den 12. juli 2005 henvist af præsidiet til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder.

Som følge af sagens hastende karakter udpegede EØSU på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005 (mødet den 15. december) Agnes Cser til hovedordfører og vedtog med 93 stemmer for og 2 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Resumé af forordningsforslaget

| 1.1 | Kommissionen fremsætter et forordningsforslag om ændring af navnlig Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 med henblik på at harmonisere reglerne vedrørende udnævnelsen af agenturernes direktører og vicedirektører.
  Forordningsforslaget, som sigter mod at ændre de gældende forordninger, dækker 18 agenturer og vedrører visse bestemmelser om de administrerende direktørers og vicedirektørers embedsperiode.
  Forordningsforslaget om ændring af de gældende forordninger vedrører hverken Rådets forordning (EF) nr. 2667/2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed. Dette begrundes med, at disse agenturer har en tidsbegrænset eksistens, og at forordningerne om disse agenturer ikke indeholder bestemmelser om fornyelse af direktørernes og vicedirektørernes embedsperiode.
  Forordningsforslagene om ændring af forordningerne vedrørende Det Europæiske Kemikalieagentur og EU's Fiskerikontrolagentur er på vej til at blive vedtaget. Der er planer om at fremlægge ændringsforslag med henblik på at harmonisere bestemmelserne. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionen fremsætter et forordningsforslag om ændring af navnlig Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 med henblik på at harmonisere reglerne vedrørende udnævnelsen af agenturernes direktører og vicedirektører.

Forordningsforslaget, som sigter mod at ændre de gældende forordninger, dækker 18 agenturer og vedrører visse bestemmelser om de administrerende direktørers og vicedirektørers embedsperiode.

Forordningsforslaget om ændring af de gældende forordninger vedrører hverken Rådets forordning (EF) nr. 2667/2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed. Dette begrundes med, at disse agenturer har en tidsbegrænset eksistens, og at forordningerne om disse agenturer ikke indeholder bestemmelser om fornyelse af direktørernes og vicedirektørernes embedsperiode.

Forordningsforslagene om ændring af forordningerne vedrørende Det Europæiske Kemikalieagentur og EU's Fiskerikontrolagentur er på vej til at blive vedtaget. Der er planer om at fremlægge ændringsforslag med henblik på at harmonisere bestemmelserne.

| 1.2 | Forordningsforslagene indeholder ændringer til de gældende forordninger om 18 agenturer og foretager i præamblen enslydende ændringer til forordningen for de enkelte agenturer.
  I standardformuleringen af ændringsforslaget hedder det, at agenturet ledes af en direktør, der udpeges af bestyrelsen efter indstilling fra Kommissionen for en femårig periode, som på forslag af Kommissionen og efter en evaluering kan fornyes én gang for en periode på indtil fem år.
  Ved evalueringen lægger Kommissionen især vægt på de resultater, der er opnået ved udløbet af første embedsperiode, og de metoder, der har været anvendt for at opnå dem, samt agenturets opgaver og behov i de kommende år. |
| --- | --- |

1.2

Forordningsforslagene indeholder ændringer til de gældende forordninger om 18 agenturer og foretager i præamblen enslydende ændringer til forordningen for de enkelte agenturer.

I standardformuleringen af ændringsforslaget hedder det, at agenturet ledes af en direktør, der udpeges af bestyrelsen efter indstilling fra Kommissionen for en femårig periode, som på forslag af Kommissionen og efter en evaluering kan fornyes én gang for en periode på indtil fem år.

Ved evalueringen lægger Kommissionen især vægt på de resultater, der er opnået ved udløbet af første embedsperiode, og de metoder, der har været anvendt for at opnå dem, samt agenturets opgaver og behov i de kommende år.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | EØSU hilser det velkomment, at Kommissionen har udarbejdet et forslag til forordning om ændring af Rådets forordninger, som går ud på at harmonisere de for øjeblikket divergerende bestemmelser vedrørende udnævnelse og forlængelse af embedsperioden for de administrerende direktører og vicedirektører i 18 europæiske agenturer. |
| --- | --- |

2.1

EØSU hilser det velkomment, at Kommissionen har udarbejdet et forslag til forordning om ændring af Rådets forordninger, som går ud på at harmonisere de for øjeblikket divergerende bestemmelser vedrørende udnævnelse og forlængelse af embedsperioden for de administrerende direktører og vicedirektører i 18 europæiske agenturer.

| 2.2 | EØSU værdsætter og støtter Kommissionens ønske om at gøre bestemmelserne ensartede på en sådan måde, at EU-lovgivningen bliver klarere og lettere at forvalte. Det er ikke kun bestemmelserne, der gøres tydeligere; også EU-agenturerne og deres direktion, der er udpeget af Kommissionen, strømlines og forenkles.
  Denne klarhed og forenkling vil muligvis også komme de administrerende direktører og vicedirektørerne til gode, for så vidt agenturerne, der driver forskellige aktiviteter, får nogle mere klart definerede opgaver og beføjelser. Forordningerne om oprettelse af de forskellige agenturer gav anledning til forvirring i gennemførelsen af reglerne om, hvilken juridisk status der var forbundet med udpegelserne og embedsperioderne, fordi der blev anvendt forskellige udtryk, dvs. forskellige ord, f.eks. i forbindelse med udnævnelse af administrerende direktører, direktører og deres vicedirektører, og fordi begreberne fornyelse, forlængelse og fortsættelse blev anvendt vilkårligt, og der blev opereret med embedsperioder af forskellig længde. |
| --- | --- |

2.2

EØSU værdsætter og støtter Kommissionens ønske om at gøre bestemmelserne ensartede på en sådan måde, at EU-lovgivningen bliver klarere og lettere at forvalte. Det er ikke kun bestemmelserne, der gøres tydeligere; også EU-agenturerne og deres direktion, der er udpeget af Kommissionen, strømlines og forenkles.

Denne klarhed og forenkling vil muligvis også komme de administrerende direktører og vicedirektørerne til gode, for så vidt agenturerne, der driver forskellige aktiviteter, får nogle mere klart definerede opgaver og beføjelser. Forordningerne om oprettelse af de forskellige agenturer gav anledning til forvirring i gennemførelsen af reglerne om, hvilken juridisk status der var forbundet med udpegelserne og embedsperioderne, fordi der blev anvendt forskellige udtryk, dvs. forskellige ord, f.eks. i forbindelse med udnævnelse af administrerende direktører, direktører og deres vicedirektører, og fordi begreberne fornyelse, forlængelse og fortsættelse blev anvendt vilkårligt, og der blev opereret med embedsperioder af forskellig længde.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1 | EØSU er enig i målsætningen for ændringen til forordningerne, men bemærker, at det er nødvendigt at foretage visse ændringer for nogle af de agenturer, der nævnes i forordningsforslaget — herunder — i modsætning til hvad Kommissionen foreslår — Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut; Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 fastsætter nemlig i artikel 7, stk. 1, at »Instituttets direktør udnævnes af bestyrelsen på forslag af Kommissionen for en periode af fem år og kan genudnævnes.«
  I Kommissionens forordningsforslag om ændring af de gældende forordninger anvendes konsekvent verbet »forny« i stedet for »genudnævne«. |
| --- | --- |

3.1

EØSU er enig i målsætningen for ændringen til forordningerne, men bemærker, at det er nødvendigt at foretage visse ændringer for nogle af de agenturer, der nævnes i forordningsforslaget — herunder — i modsætning til hvad Kommissionen foreslår — Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut; Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 fastsætter nemlig i artikel 7, stk. 1, at »Instituttets direktør udnævnes af bestyrelsen på forslag af Kommissionen for en periode af fem år og kan genudnævnes.«

I Kommissionens forordningsforslag om ændring af de gældende forordninger anvendes konsekvent verbet »forny« i stedet for »genudnævne«.

| 3.2 | EØSU beklager, at EF-traktatens artikler vedrørende udnævnelse af dommere, dvs. artikel 223 og 225, som Kommissionen omtaler i sin begrundelse, ikke citeres korrekt. Der bør nemlig henvises til artikel 224 og ikke 225. |
| --- | --- |

3.2

EØSU beklager, at EF-traktatens artikler vedrørende udnævnelse af dommere, dvs. artikel 223 og 225, som Kommissionen omtaler i sin begrundelse, ikke citeres korrekt. Der bør nemlig henvises til artikel 224 og ikke 225.

| 3.3 | EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen mener, at Rådets forordning (EF) nr. 2667/2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur, som havde fastsat sin direktørs embedsperiode til 30 måneder, og Rådets forordning (EF) nr. 2068/2004 om ændring af ovennævnte forordning, hvorved agenturets levetid med udgangspunkt i de 30 måneder forlænges indtil 31. december 2006, ikke falder ind under de fastsatte målsætninger om harmonisering. |
| --- | --- |

3.3

EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen mener, at Rådets forordning (EF) nr. 2667/2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur, som havde fastsat sin direktørs embedsperiode til 30 måneder, og Rådets forordning (EF) nr. 2068/2004 om ændring af ovennævnte forordning, hvorved agenturets levetid med udgangspunkt i de 30 måneder forlænges indtil 31. december 2006, ikke falder ind under de fastsatte målsætninger om harmonisering.

| 3.4 | EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen, hvis den har et ønske om at skabe ensartethed, ikke anvender samme princip i forbindelse med den terminologi, der anvendes om de forskellige lederstillinger.
  EØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på, at det er lidet sandsynligt og uacceptabelt, at et så vigtigt og omkostningstungt agentur som Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed oprettes for en periode på blot fem år. Eftersom andre af de agenturer, som oprindeligt blev oprettet for en tidsbegrænset periode, har fået forlænget deres levetid, kan man formode, at det samme vil ske i dette tilfælde. Man bør derfor med det samme forberede en ændring af forordningen.
  De målsætninger og opgaver, der opstilles i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, berettiger i sig selv EØSU's anbefaling. |
| --- | --- |

3.4

EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen, hvis den har et ønske om at skabe ensartethed, ikke anvender samme princip i forbindelse med den terminologi, der anvendes om de forskellige lederstillinger.

EØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på, at det er lidet sandsynligt og uacceptabelt, at et så vigtigt og omkostningstungt agentur som Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed oprettes for en periode på blot fem år. Eftersom andre af de agenturer, som oprindeligt blev oprettet for en tidsbegrænset periode, har fået forlænget deres levetid, kan man formode, at det samme vil ske i dette tilfælde. Man bør derfor med det samme forberede en ændring af forordningen.

De målsætninger og opgaver, der opstilles i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, berettiger i sig selv EØSU's anbefaling.

| 3.5 | EØSU hilser Kommissionens målsætninger om ensartethed, klarhed og forenkling velkommen. Udvalget forstår imidlertid ikke, hvorfor Kommissionen ikke tager hensyn til artikel 27(77), kapitel 1 (Ansættelse), Titel III (Tjenestemandskarrieren) i Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Fællesskaber, som lyder således:
  »Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater.«
  Det forordningsforslag om ændring af de gældende forordninger, som Kommissionen har udarbejdet, tilsidesætter groft dette krav, idet den under dække af sparehensyn afviser at gennemføre en almindelig udvælgelsesprøve, dvs. den udvælgelsesmetode, der er fastlagt i EF-traktaten. I begrundelsen til forordningsforslaget afstår Kommissionen bevidst fra at afholde en almindelig udvælgelsesprøve med den undskyldning, at det er mere hensigtsmæssigt at gribe det anderledes an.
  EØSU kan ikke acceptere, at man således tilsidesætter krav, der er fastlagt i traktaten og i vedtægten for EU-tjenestemænd, da dette efter al sandsynlighed vil betyde, at ingen fra de ti nye medlemsstater vil have en chance for at blive udnævnt til direktør, adm. direktør, vicedirektør eller adm. vicedirektør for et agentur.
  EØSU udtrykker utilfredshed med, at de kompetente organer har mulighed for at vælge mellem forlængelse af den aktuelle embedsperiode og iværksættelse af en ny udvælgelsesprocedure.
  EØSU mener, at man bør styrke EU-borgernes tillid til EU-institutionerne. Det er imidlertid svært at styrke tilliden, hvis EU-borgere fra de ti nye medlemslande må konstatere, at det er så godt som umuligt for dem at opnå en direktørstilling i EU-institutionerne.
  Ud af de 20 EU-agenturer er der kun et, der ledes af en EU-borger fra et af de ti nye medlemslande.
  EØSU anbefaler, at Kommissionen under henvisning til ovennævnte punkter og EU-reglerne om lige muligheder foretager en grundig revision af forordningsforslaget om ændring af de gældende forordninger. |
| --- | --- |

3.5

EØSU hilser Kommissionens målsætninger om ensartethed, klarhed og forenkling velkommen. Udvalget forstår imidlertid ikke, hvorfor Kommissionen ikke tager hensyn til artikel 27(77), kapitel 1 (Ansættelse), Titel III (Tjenestemandskarrieren) i Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Fællesskaber, som lyder således:

»Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater.«

Det forordningsforslag om ændring af de gældende forordninger, som Kommissionen har udarbejdet, tilsidesætter groft dette krav, idet den under dække af sparehensyn afviser at gennemføre en almindelig udvælgelsesprøve, dvs. den udvælgelsesmetode, der er fastlagt i EF-traktaten. I begrundelsen til forordningsforslaget afstår Kommissionen bevidst fra at afholde en almindelig udvælgelsesprøve med den undskyldning, at det er mere hensigtsmæssigt at gribe det anderledes an.

EØSU kan ikke acceptere, at man således tilsidesætter krav, der er fastlagt i traktaten og i vedtægten for EU-tjenestemænd, da dette efter al sandsynlighed vil betyde, at ingen fra de ti nye medlemsstater vil have en chance for at blive udnævnt til direktør, adm. direktør, vicedirektør eller adm. vicedirektør for et agentur.

EØSU udtrykker utilfredshed med, at de kompetente organer har mulighed for at vælge mellem forlængelse af den aktuelle embedsperiode og iværksættelse af en ny udvælgelsesprocedure.

EØSU mener, at man bør styrke EU-borgernes tillid til EU-institutionerne. Det er imidlertid svært at styrke tilliden, hvis EU-borgere fra de ti nye medlemslande må konstatere, at det er så godt som umuligt for dem at opnå en direktørstilling i EU-institutionerne.

Ud af de 20 EU-agenturer er der kun et, der ledes af en EU-borger fra et af de ti nye medlemslande.

EØSU anbefaler, at Kommissionen under henvisning til ovennævnte punkter og EU-reglerne om lige muligheder foretager en grundig revision af forordningsforslaget om ændring af de gældende forordninger.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/134 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/134

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010)

KOM(2005) 177 endelig

(2006/C 65/24)

Europa-Kommissionen besluttede den 3. maj 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Guido Ravoet til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. oktober 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14. og 15. december 2005, mødet den 15. december 2005, følgende udtalelse med 115 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Baggrund

| 1.1 | Kommissionens grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser indeholder tanker om yderligere integration af EU's finansielle markeder. Den er hovedsagelig koncentreret om iværksættelse af de eksisterende regler, som blev aftalt i henhold til handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser (FSAP), og om samarbejde snarere end fremlæggelse af forslag til ny lovgivning. Der udforskes midler til at forbedre den grænseoverskridende adgang til finansielle tjenesteydelser i detailleddet og kapitalforvaltning. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionens grønbog om politikken for finansielle tjenesteydelser indeholder tanker om yderligere integration af EU's finansielle markeder. Den er hovedsagelig koncentreret om iværksættelse af de eksisterende regler, som blev aftalt i henhold til handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser (FSAP), og om samarbejde snarere end fremlæggelse af forslag til ny lovgivning. Der udforskes midler til at forbedre den grænseoverskridende adgang til finansielle tjenesteydelser i detailleddet og kapitalforvaltning.

| 1.2 | Grønbogen fremhæver det kortsigtede behov for at færdiggøre uløste spørgsmål og færdigbehandle den lovgivning, som i øjeblikket er til forhandling i Europa-Parlamentet og Rådet. Det understreges tillige, at den eksisterende lovgivning skal gennemføres effektivt i tre etaper: effektiv omsættelse af EU's regler i national lovgivning; strengere håndhævelse fra tilsynsmyndighedernes side; og løbende efterfølgende evaluering. På alle stadier af enhver fremtidig reguleringsproces vil Kommissionen nøje anvende princippet om »bedre regulering«, omfattende omhyggelig konsekvensvurdering og udstrakt samråd. |
| --- | --- |

1.2

Grønbogen fremhæver det kortsigtede behov for at færdiggøre uløste spørgsmål og færdigbehandle den lovgivning, som i øjeblikket er til forhandling i Europa-Parlamentet og Rådet. Det understreges tillige, at den eksisterende lovgivning skal gennemføres effektivt i tre etaper: effektiv omsættelse af EU's regler i national lovgivning; strengere håndhævelse fra tilsynsmyndighedernes side; og løbende efterfølgende evaluering. På alle stadier af enhver fremtidig reguleringsproces vil Kommissionen nøje anvende princippet om »bedre regulering«, omfattende omhyggelig konsekvensvurdering og udstrakt samråd.

| 1.3 | På nogle få områder vil Kommissionen måske foreslå nye initiativer. Der blev i juli 2005 offentliggjort særskilte grønbøger om kapitalforvaltning og realkredit. |
| --- | --- |

1.3

På nogle få områder vil Kommissionen måske foreslå nye initiativer. Der blev i juli 2005 offentliggjort særskilte grønbøger om kapitalforvaltning og realkredit.

| 1.4 | Kommissionen bemærker, at EU's marked for finansielle tjenesteydelser i detailleddet fortsat er fragmenteret. Den har derfor indledt en undersøgelse af, bl.a. hvordan man kan gøre grænseoverskridende brug af bankkonti mere forbrugervenlig og hvordan skranker kan nedbrydes, så kunderne kan shoppe rundt i hele EU efter de bedste opsparingsplaner, realkreditlån, forsikringer og pensioner, med klar information for at gøre det lettere at sammenligne produkterne. |
| --- | --- |

1.4

Kommissionen bemærker, at EU's marked for finansielle tjenesteydelser i detailleddet fortsat er fragmenteret. Den har derfor indledt en undersøgelse af, bl.a. hvordan man kan gøre grænseoverskridende brug af bankkonti mere forbrugervenlig og hvordan skranker kan nedbrydes, så kunderne kan shoppe rundt i hele EU efter de bedste opsparingsplaner, realkreditlån, forsikringer og pensioner, med klar information for at gøre det lettere at sammenligne produkterne.

| 1.5 | Af andre spørgsmål, som behandles i grønbogen, kan nævnes, at man vil sikre, at tilsynspraksis og –standarder konvergerer i hele EU, så der tilskyndes til grænseoverskridende investeringer og så det bliver muligt at udnytte fordelene ved EU's strategiske muligheder for at påvirke regulerende parametre på det nye verdensomspændende finansielle marked. Kommissionen foreslår at styrke de finansielle forbindelser med USA, Japan og Kina. |
| --- | --- |

1.5

Af andre spørgsmål, som behandles i grønbogen, kan nævnes, at man vil sikre, at tilsynspraksis og –standarder konvergerer i hele EU, så der tilskyndes til grænseoverskridende investeringer og så det bliver muligt at udnytte fordelene ved EU's strategiske muligheder for at påvirke regulerende parametre på det nye verdensomspændende finansielle marked. Kommissionen foreslår at styrke de finansielle forbindelser med USA, Japan og Kina.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) er tilfreds med at få lejlighed til at afgive udtalelse om Kommissionens prioriteter for politikken for finansielle tjenesteydelser fra 2005 til 2010. Nu, hvor vi bevæger os ind i perioden efter FASP's vedtagelse, er det rigtigt af Kommissionen at gøre status over, hvad der er opnået, og hvad de fremtidige prioriteter bør gå ud på. |
| --- | --- |

2.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) er tilfreds med at få lejlighed til at afgive udtalelse om Kommissionens prioriteter for politikken for finansielle tjenesteydelser fra 2005 til 2010. Nu, hvor vi bevæger os ind i perioden efter FASP's vedtagelse, er det rigtigt af Kommissionen at gøre status over, hvad der er opnået, og hvad de fremtidige prioriteter bør gå ud på.

| 2.2 | Kommissionen anser med rette FSAP for at have været en af succeserne i første etape af Lissabon-strategien. I strategiens afgørende anden og sidste etape frem til 2010 bliver det vigtigere end nogensinde før at sørge for, at politikken for finansielle tjenesteydelser sætter skub i opfyldelsen af Lissabon-målene om vækst og arbejdspladser. |
| --- | --- |

2.2

Kommissionen anser med rette FSAP for at have været en af succeserne i første etape af Lissabon-strategien. I strategiens afgørende anden og sidste etape frem til 2010 bliver det vigtigere end nogensinde før at sørge for, at politikken for finansielle tjenesteydelser sætter skub i opfyldelsen af Lissabon-målene om vækst og arbejdspladser.

| 2.3 | EØSU kan derfor støtte Kommissionens sigte om at tilskynde til dybe, likvide og dynamiske finansielle markeder, som formår at sikre en effektiv allokering og tilvejebringelse af kapital og tjenesteydelser til alle dele af økonomien. En stabil, integreret og konkurrencedygtig finansiel sektor, hvor forbrugerne får indprentet en høj grad af tillid i kraft af effektive forbrugerbeskyttelsestiltag, er en afgørende forudsætning for, at EU's økonomi kan trives. |
| --- | --- |

2.3

EØSU kan derfor støtte Kommissionens sigte om at tilskynde til dybe, likvide og dynamiske finansielle markeder, som formår at sikre en effektiv allokering og tilvejebringelse af kapital og tjenesteydelser til alle dele af økonomien. En stabil, integreret og konkurrencedygtig finansiel sektor, hvor forbrugerne får indprentet en høj grad af tillid i kraft af effektive forbrugerbeskyttelsestiltag, er en afgørende forudsætning for, at EU's økonomi kan trives.

| 2.4 | EØSU godkender tillige Kommissionens forslag om atter at koncentrere sin indsats i løbet af de kommende fem år og at lægge hovedvægten på at udmønte de hidtil trufne initiativer. På dette stadium bør tidligere initiativer overvåges og evalueres og nye initiativer bør indføres med forsigtighed og behørig hensyntagen til forbrugersynsvinklen. Der bør automatisk indføjes en cost-benefit-analyse som en integrerende del af ny lovgivning; lovgivningen bør udformes så klart, at man undgår efterfølgende »forkromning« fra medlemsstaternes side. |
| --- | --- |

2.4

EØSU godkender tillige Kommissionens forslag om atter at koncentrere sin indsats i løbet af de kommende fem år og at lægge hovedvægten på at udmønte de hidtil trufne initiativer. På dette stadium bør tidligere initiativer overvåges og evalueres og nye initiativer bør indføres med forsigtighed og behørig hensyntagen til forbrugersynsvinklen. Der bør automatisk indføjes en cost-benefit-analyse som en integrerende del af ny lovgivning; lovgivningen bør udformes så klart, at man undgår efterfølgende »forkromning« fra medlemsstaternes side.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1 | EØSU lykønsker Kommissionen med den høje kvalitet af de forslag, som findes i grønbogen, og kan generelt set støtte hovedparten af forslagene. I denne EØSU-udtalelse om grønbogen vil man derfor søge at fremhæve de områder, som anses for at være af særlig betydning for det organiserede civilsamfund i EU samtidig med, at Kommissionen anmodes om nærmere detaljer om dens planlagte forslag på en række nøgleområder. |
| --- | --- |

3.1

EØSU lykønsker Kommissionen med den høje kvalitet af de forslag, som findes i grønbogen, og kan generelt set støtte hovedparten af forslagene. I denne EØSU-udtalelse om grønbogen vil man derfor søge at fremhæve de områder, som anses for at være af særlig betydning for det organiserede civilsamfund i EU samtidig med, at Kommissionen anmodes om nærmere detaljer om dens planlagte forslag på en række nøgleområder.

3.2   Politikkens hovedorientering i grønbogen

| 3.2.1 | EØSU tilslutter sig de overordnede mål med Kommissionens politik for de kommende fem år og politikkens hovedorientering. |
| --- | --- |

3.2.1

EØSU tilslutter sig de overordnede mål med Kommissionens politik for de kommende fem år og politikkens hovedorientering.

| 3.2.2 | EØSU støtter Kommissionens overordnede mål, som går ud på at tilvejebringe et åbent og økonomisk effektivt, europæisk, finansielt marked, for hvilket der skal gælde passende tilsynsregler, som garanterer en høj forbrugerbeskyttelse. Kommissionen bør bære in mente, at forbrugerbeskyttelse og forbrugertillid går hånd i hånd. Mens det er vor opfattelse, at Kommissionens mål bevæger sig hen imod den rigtige balance mellem anerkendelse af arbejdsgivernes og medarbejdernes, eller finansielle institutioners og forbrugernes, rolle i det organiserede civilsamfund, bør man også anerkende den centrale rolle, som en effektiv forbrugerbeskyttelsespolitik bør spille. Et kvalificeret og tilstrækkeligt stort personale spiller en nøglerolle, når det gælder om at skabe tillid hos forbrugerne og tilvejebringe forbrugeruddannelse. |
| --- | --- |

3.2.2

EØSU støtter Kommissionens overordnede mål, som går ud på at tilvejebringe et åbent og økonomisk effektivt, europæisk, finansielt marked, for hvilket der skal gælde passende tilsynsregler, som garanterer en høj forbrugerbeskyttelse. Kommissionen bør bære in mente, at forbrugerbeskyttelse og forbrugertillid går hånd i hånd. Mens det er vor opfattelse, at Kommissionens mål bevæger sig hen imod den rigtige balance mellem anerkendelse af arbejdsgivernes og medarbejdernes, eller finansielle institutioners og forbrugernes, rolle i det organiserede civilsamfund, bør man også anerkende den centrale rolle, som en effektiv forbrugerbeskyttelsespolitik bør spille. Et kvalificeret og tilstrækkeligt stort personale spiller en nøglerolle, når det gælder om at skabe tillid hos forbrugerne og tilvejebringe forbrugeruddannelse.

| 3.2.3 | EØSU er enig med Kommissionen i, at parolerne grænseoverskridende konkurrence, markedsadgang, større gennemsigtighed, markedsintegritet, finansiel stabilitet, EU-finanssektorens internationale konkurrenceevne og effektivitet stadig er gyldige i dag. Imidlertid bør Kommissionen tillige erkende, at også forbrugernes behov må anses for et afgørende kriterium for ethvert direktiv, der foreslås. Forbrugernes tillid til finansielle tjenesteydelser ville være en god målestok, som Kommissionen kan benytte til at gøre op, hvor meget held den har haft til at imødekomme forbrugernes ønsker. |
| --- | --- |

3.2.3

EØSU er enig med Kommissionen i, at parolerne grænseoverskridende konkurrence, markedsadgang, større gennemsigtighed, markedsintegritet, finansiel stabilitet, EU-finanssektorens internationale konkurrenceevne og effektivitet stadig er gyldige i dag. Imidlertid bør Kommissionen tillige erkende, at også forbrugernes behov må anses for et afgørende kriterium for ethvert direktiv, der foreslås. Forbrugernes tillid til finansielle tjenesteydelser ville være en god målestok, som Kommissionen kan benytte til at gøre op, hvor meget held den har haft til at imødekomme forbrugernes ønsker.

| 3.2.4 | Små og mellemstore virksomheder (SMV) er økonomiske katalysatorer, hvis behov bør stå i centrum i EU's politikdannelse. EØSU støtter i høj grad den tanke, at et klima, som fremmer iværksætterkultur, bakket op af et velfungerende marked for risikovillig kapital, har afgørende betydning for at fremme nye og innovative virksomheder, hvilket vil kunne øge produktiviteten og skabe en større bæredygtig økonomisk vækst i EU. EU's politik for finansielle tjenesteydelser har forbedret lovrammen for SMV'ers kapitaltilvejebringelse, f.eks. i kraft af prospektdirektivet (1). Ikke-regulerende initiativer kan også være relevante. |
| --- | --- |

3.2.4

Små og mellemstore virksomheder (SMV) er økonomiske katalysatorer, hvis behov bør stå i centrum i EU's politikdannelse. EØSU støtter i høj grad den tanke, at et klima, som fremmer iværksætterkultur, bakket op af et velfungerende marked for risikovillig kapital, har afgørende betydning for at fremme nye og innovative virksomheder, hvilket vil kunne øge produktiviteten og skabe en større bæredygtig økonomisk vækst i EU. EU's politik for finansielle tjenesteydelser har forbedret lovrammen for SMV'ers kapitaltilvejebringelse, f.eks. i kraft af prospektdirektivet (1). Ikke-regulerende initiativer kan også være relevante.

| 3.2.5 | På baggrund af den vægt, som EØSU tillægger EU's globale konkurrenceevne og konkurrence, er vi enige med Kommissionen i, at princippet om »bedre regulering« bør overholdes nøje for alle initiativers vedkommende. Imidlertid henstiller EØSU indtrængende, at en række faktorer tages med i billedet, før princippet om »bedre regulering« videreføres. For det første forventer EØSU, at uvildige og kompetente organisationer gennemfører konsekvensundersøgelser. Integreringen af finansielle tjenesteydelser bør ikke tillægges så stor vægt, at man undlader at tage forbrugernes interesser i betragtning: begge medaljens sider bør anskues. Sociale og beskæftigelsesmæssige aspekter skal indgå i alle vurderinger. Omfattende samråd, før konsekvensundersøgelserne færdiggøres, samt en afbalanceret bevisbaseret tilgang, er nødvendig. Man bør tillige huske på, at forbrugergrupperne som regel råder over mere begrænsede ressourcer end erhvervslivet. F.eks. kan deltagelse i forumgrupper for specifikke detailprodukter påføre forbrugerorganisationernes medarbejderressourcer en alvorlig byrde. |
| --- | --- |

3.2.5

På baggrund af den vægt, som EØSU tillægger EU's globale konkurrenceevne og konkurrence, er vi enige med Kommissionen i, at princippet om »bedre regulering« bør overholdes nøje for alle initiativers vedkommende. Imidlertid henstiller EØSU indtrængende, at en række faktorer tages med i billedet, før princippet om »bedre regulering« videreføres. For det første forventer EØSU, at uvildige og kompetente organisationer gennemfører konsekvensundersøgelser. Integreringen af finansielle tjenesteydelser bør ikke tillægges så stor vægt, at man undlader at tage forbrugernes interesser i betragtning: begge medaljens sider bør anskues. Sociale og beskæftigelsesmæssige aspekter skal indgå i alle vurderinger. Omfattende samråd, før konsekvensundersøgelserne færdiggøres, samt en afbalanceret bevisbaseret tilgang, er nødvendig. Man bør tillige huske på, at forbrugergrupperne som regel råder over mere begrænsede ressourcer end erhvervslivet. F.eks. kan deltagelse i forumgrupper for specifikke detailprodukter påføre forbrugerorganisationernes medarbejderressourcer en alvorlig byrde.

| 3.2.6 | EØSU vurderer, at den nævnte bevisbaserede politikdannelse måske kan være den rigtige tilgang, forudsat der lægges behørig vægt på forbrugerdimensionen. Det anmoder tillige Kommissionen om udtrykkeligt at anføre, at dette princip ikke blot gælder for lovgivning, der udgår fra Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Tjenesteydelser, men også for lovgivning, som foreslås af de øvrige generaldirektorater. EØSU kan også i høj grad støtte, at Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og, efter vor opfattelse, Rådet i særdeleshed til at benytte samme princip om »bedre regulering« som opridset ovenfor som en sikkerhed mod, at kommissionsforslag, der følger af forhandlinger i kraft af princippet om fælles beslutningstagning, kommer til at fremstå som overmåde komplekse versioner af Kommissionens oprindelige oplæg. Endelig bemærker EØSU, at princippet om »bedre regulering« også bør anvendes på niveau 3-udvalg (2) og dem, der sætter globale standarder (3). |
| --- | --- |

3.2.6

EØSU vurderer, at den nævnte bevisbaserede politikdannelse måske kan være den rigtige tilgang, forudsat der lægges behørig vægt på forbrugerdimensionen. Det anmoder tillige Kommissionen om udtrykkeligt at anføre, at dette princip ikke blot gælder for lovgivning, der udgår fra Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Tjenesteydelser, men også for lovgivning, som foreslås af de øvrige generaldirektorater. EØSU kan også i høj grad støtte, at Kommissionen opfordrer Europa-Parlamentet og, efter vor opfattelse, Rådet i særdeleshed til at benytte samme princip om »bedre regulering« som opridset ovenfor som en sikkerhed mod, at kommissionsforslag, der følger af forhandlinger i kraft af princippet om fælles beslutningstagning, kommer til at fremstå som overmåde komplekse versioner af Kommissionens oprindelige oplæg. Endelig bemærker EØSU, at princippet om »bedre regulering« også bør anvendes på niveau 3-udvalg (2) og dem, der sætter globale standarder (3).

| 3.2.7 | EØSU bemærker, at med mindre de foreslåede regelsæt og standarder udsættes for en konkurrencetest, vil EU's udsigter til nogensinde at opfylde Lissabon-målene blive stærkt nedsat. Dette ville underminere EU's globale konkurrenceevne, dets finansielle stabilitet og dets evne til at skabe arbejdspladser. EØSU mener ikke, at man bør forpasse denne fortrinlige lejlighed. Samtidig med afprøvningen af nye initiativers konkurrencedygtighed skal Kommissionen også afprøve sin evne til at behandle spørgsmål, som forbrugerne og leverandørerne kan komme ud for på markedet. |
| --- | --- |

3.2.7

EØSU bemærker, at med mindre de foreslåede regelsæt og standarder udsættes for en konkurrencetest, vil EU's udsigter til nogensinde at opfylde Lissabon-målene blive stærkt nedsat. Dette ville underminere EU's globale konkurrenceevne, dets finansielle stabilitet og dets evne til at skabe arbejdspladser. EØSU mener ikke, at man bør forpasse denne fortrinlige lejlighed. Samtidig med afprøvningen af nye initiativers konkurrencedygtighed skal Kommissionen også afprøve sin evne til at behandle spørgsmål, som forbrugerne og leverandørerne kan komme ud for på markedet.

| 3.2.8 | EØSU er tilfreds med, at Kommissionen er villig til i højere grad at udnytte samtlige sine konkurrencebeføjelser til at sikre, at de brede FSAP-mål om at fremme integration ikke hæmmes af konkurrencebegrænsende adfærd. Imidlertid opfordrer det Kommissionen til at sørge for retssikkerhed, f.eks. ved at tilvejebringe en »sikker havn« med hensyn til de vilkår, inden for hvilke selvregulering ikke anses for at være et brud på konkurrencelovgivningen. |
| --- | --- |

3.2.8

EØSU er tilfreds med, at Kommissionen er villig til i højere grad at udnytte samtlige sine konkurrencebeføjelser til at sikre, at de brede FSAP-mål om at fremme integration ikke hæmmes af konkurrencebegrænsende adfærd. Imidlertid opfordrer det Kommissionen til at sørge for retssikkerhed, f.eks. ved at tilvejebringe en »sikker havn« med hensyn til de vilkår, inden for hvilke selvregulering ikke anses for at være et brud på konkurrencelovgivningen.

| 3.2.9 | EØSU støtter den fortsatte anvendelse af Lamfalussy-tilgangen. På niveau 2 i Lamfalussy-processen opfordrer EØSU således EU-institutionerne til at nå frem til en (tværinstitutionel) aftale, således at Europa-Parlamentet får samme position som medlovgiver, som det ville have haft under forfatningstraktatens artikel I-36. Bl.a. vil dette forhindre ophørsklausulerne i at få virkning fra april 2007 (således som tilfældet ville blive for direktivet om markedsmisbrug) (4). |
| --- | --- |

3.2.9

EØSU støtter den fortsatte anvendelse af Lamfalussy-tilgangen. På niveau 2 i Lamfalussy-processen opfordrer EØSU således EU-institutionerne til at nå frem til en (tværinstitutionel) aftale, således at Europa-Parlamentet får samme position som medlovgiver, som det ville have haft under forfatningstraktatens artikel I-36. Bl.a. vil dette forhindre ophørsklausulerne i at få virkning fra april 2007 (således som tilfældet ville blive for direktivet om markedsmisbrug) (4).

| 3.2.10 | Selv om Kommissionen fremfører, at »de europæiske beslutningstagnings- og reguleringsstrukturer er blevet mere rationelle og effektive som et resultat af Lamfalussy-processen« er der rejst spørgsmål om processens effektivitet og tempo. Lovprocessen afvikles ikke hurtigere og mere effektivt, da der foreligger krav om samråd om gennemførelsesforanstaltninger, hvilket bevirker, at det tager tid at nå til enighed om det endelige dokument. Det er derfor op til alle parter at finde den rette balance mellem tilstrækkeligt samråd på den ene side og tempo på den anden. Endvidere tøver EØSU med at udtale sin støtte til at benytte Lamfalussy-processen på spørgsmål vedrørende finansielle tjenesteydelser i detailleddet, hvis det bevirker, at medlemsstaternes skønsbeføjelser med hensyn til forbrugerbeskyttelse bringes i fare. |
| --- | --- |

3.2.10

Selv om Kommissionen fremfører, at »de europæiske beslutningstagnings- og reguleringsstrukturer er blevet mere rationelle og effektive som et resultat af Lamfalussy-processen« er der rejst spørgsmål om processens effektivitet og tempo. Lovprocessen afvikles ikke hurtigere og mere effektivt, da der foreligger krav om samråd om gennemførelsesforanstaltninger, hvilket bevirker, at det tager tid at nå til enighed om det endelige dokument. Det er derfor op til alle parter at finde den rette balance mellem tilstrækkeligt samråd på den ene side og tempo på den anden. Endvidere tøver EØSU med at udtale sin støtte til at benytte Lamfalussy-processen på spørgsmål vedrørende finansielle tjenesteydelser i detailleddet, hvis det bevirker, at medlemsstaternes skønsbeføjelser med hensyn til forbrugerbeskyttelse bringes i fare.

3.3   Bedre regulering, gennemførelse, håndhævelse og løbende evaluering

| 3.3.1 | EØSU er principielt enig i de prioriterede foranstaltninger, som Kommissionen indkredser. Det er nu lige så vigtigt, at Kommissionen udtrykkeligt erklærer, hvorledes den vil søge at udmønte sine gode intentioner om bedre regulering i praktiske, håndgribelige skridt for at nå sine egne mål. Det er især vigtigt, at Kommissionen formidler disse tanker klart, så interessenterne får et særdeles reelt billede af, hvorledes Kommissionen agter at nå sine mål, og hvorledes interessenterne kan involveres i processen. |
| --- | --- |

3.3.1

EØSU er principielt enig i de prioriterede foranstaltninger, som Kommissionen indkredser. Det er nu lige så vigtigt, at Kommissionen udtrykkeligt erklærer, hvorledes den vil søge at udmønte sine gode intentioner om bedre regulering i praktiske, håndgribelige skridt for at nå sine egne mål. Det er især vigtigt, at Kommissionen formidler disse tanker klart, så interessenterne får et særdeles reelt billede af, hvorledes Kommissionen agter at nå sine mål, og hvorledes interessenterne kan involveres i processen.

| 3.3.2 | EU har behov for en særdeles effektiv strategi for at sætte skub i vækst og skabe arbejdspladser på en måde, som samfundet som helhed får gavn af. En alt for byrdefuld og irrelevant lovgivning vil kun være med til at bremse økonomisk vækst og jobskabelse. EØSU noterer med interesse den foreslåede vurdering af, om de eksisterende direktiver og forordninger giver de forventede økonomiske gevinster. Det udtrykker tilfredshed med Kommissionens tilsagn om at ændre eller ophæve foranstaltninger, som tydeligvis ikke formår at bestå prøven, og ser frem til, at ordene omsættes til konkret handling. Dog mener EØSU, at forbrugernes interesser bør tillægges høj prioritet i en sådan vurdering. Derfor bør der tages hensyn ikke blot til økonomiske gevinster som sådanne, men specifikt til økonomiske gevinster for forbrugerne, herunder den potentielle skade, som de måtte blive ramt af. |
| --- | --- |

3.3.2

EU har behov for en særdeles effektiv strategi for at sætte skub i vækst og skabe arbejdspladser på en måde, som samfundet som helhed får gavn af. En alt for byrdefuld og irrelevant lovgivning vil kun være med til at bremse økonomisk vækst og jobskabelse. EØSU noterer med interesse den foreslåede vurdering af, om de eksisterende direktiver og forordninger giver de forventede økonomiske gevinster. Det udtrykker tilfredshed med Kommissionens tilsagn om at ændre eller ophæve foranstaltninger, som tydeligvis ikke formår at bestå prøven, og ser frem til, at ordene omsættes til konkret handling. Dog mener EØSU, at forbrugernes interesser bør tillægges høj prioritet i en sådan vurdering. Derfor bør der tages hensyn ikke blot til økonomiske gevinster som sådanne, men specifikt til økonomiske gevinster for forbrugerne, herunder den potentielle skade, som de måtte blive ramt af.

| 3.3.3 | EØSU udtrykker tilfredshed med den store vægt, som Kommissionen lægger på omsættelse, gennemførelse og håndhævelse af FSAP-foranstaltningerne og opfatter dette som en afgørende forudsætning for vellykket gennemførelse af FSAP's mål. EØSU bemærker imidlertid, at inddragelse af medlemsstaterne og af Lamfalussy niveau 3-udvalg er afgørende for processen, thi uden et betingelsesløst og utvetydigt tilsagn fra disse parters side vil der ikke kunne opnås noget, uanset hvor gode hensigter Kommissionen måtte have, og hvor beslutsom den måtte være. |
| --- | --- |

3.3.3

EØSU udtrykker tilfredshed med den store vægt, som Kommissionen lægger på omsættelse, gennemførelse og håndhævelse af FSAP-foranstaltningerne og opfatter dette som en afgørende forudsætning for vellykket gennemførelse af FSAP's mål. EØSU bemærker imidlertid, at inddragelse af medlemsstaterne og af Lamfalussy niveau 3-udvalg er afgørende for processen, thi uden et betingelsesløst og utvetydigt tilsagn fra disse parters side vil der ikke kunne opnås noget, uanset hvor gode hensigter Kommissionen måtte have, og hvor beslutsom den måtte være.

| 3.3.4 | EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at holde tempoet oppe og fastholde engagementet fra stats- eller regeringscheferne, ØKOFIN-medlemmerne og niveau 3-udvalgene, da det er vigtigt, at de påtager sig et ansvar for det indre marked. Endvidere mener EØSU, at det med de igangværende overvejelser om Den Europæiske Unions rolle og fremtid må være op til Kommissionen at tilskynde medlemsstaterne til klart at formidle ud til deres borgere, hvad formålet med beslutningerne på EU-plan er og hvilke bevæggrunde, der ligger bag beslutningerne. Det er vigtigt, at det gøres klart for samfundet, hvorledes det kan og bør involveres i EU's politikdannelse i almindelighed og opbygningen af det indre marked i særdeleshed. |
| --- | --- |

3.3.4

EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at holde tempoet oppe og fastholde engagementet fra stats- eller regeringscheferne, ØKOFIN-medlemmerne og niveau 3-udvalgene, da det er vigtigt, at de påtager sig et ansvar for det indre marked. Endvidere mener EØSU, at det med de igangværende overvejelser om Den Europæiske Unions rolle og fremtid må være op til Kommissionen at tilskynde medlemsstaterne til klart at formidle ud til deres borgere, hvad formålet med beslutningerne på EU-plan er og hvilke bevæggrunde, der ligger bag beslutningerne. Det er vigtigt, at det gøres klart for samfundet, hvorledes det kan og bør involveres i EU's politikdannelse i almindelighed og opbygningen af det indre marked i særdeleshed.

| 3.3.5 | For at lette den globale konkurrenceevne og finansielle stabilitet, som det indre marked har til formål at tilvejebringe, godkender EØSU i særdeleshed Kommissionens henstilling 6 (5). Med hensyn til, hvad der almindeligvis betegnes som »forkromning«, hedder det i denne henstilling, at medlemsstaterne »bør afstå fra i de nationale gennemførelsesbestemmelser at indsætte betingelser eller krav, som ikke er nødvendige for at gennemføre det pågældende direktiv, hvis disse betingelser og krav kan være til hinder at nå de mål, der forfølges med direktivet«. |
| --- | --- |

3.3.5

For at lette den globale konkurrenceevne og finansielle stabilitet, som det indre marked har til formål at tilvejebringe, godkender EØSU i særdeleshed Kommissionens henstilling 6 (5). Med hensyn til, hvad der almindeligvis betegnes som »forkromning«, hedder det i denne henstilling, at medlemsstaterne »bør afstå fra i de nationale gennemførelsesbestemmelser at indsætte betingelser eller krav, som ikke er nødvendige for at gennemføre det pågældende direktiv, hvis disse betingelser og krav kan være til hinder at nå de mål, der forfølges med direktivet«.

| 3.3.6 | Når dette er sagt, opfordrer EØSU Kommissionen til at påse, at sprogbrugen i EU's lovgivning er tilstrækkelig klar. EØSU har nemlig bemærket, at det, der undertiden betegnes som »forkromning«, blot kan være et forsøg fra medlemsstaternes side på at tydeliggøre EU-love, hvorved man sparer erhvervslivet for en byrde, snarere end at pålægge en. Hvad enten der er tale om, at EU's medlemsstater tilstræber »superækvivalens« med EU-lovgivningen, eller der er tale om et forsøg på at tydeliggøre EU's lovtekster, øges byrden. Da sådanne byrder ofte har uforholdsmæssig stor effekt på SMV'er, bør Kommissionen påse, at iværksættere og innovatorer i samfundet ikke kvæles af bureaukrati og lovgivning. |
| --- | --- |

3.3.6

Når dette er sagt, opfordrer EØSU Kommissionen til at påse, at sprogbrugen i EU's lovgivning er tilstrækkelig klar. EØSU har nemlig bemærket, at det, der undertiden betegnes som »forkromning«, blot kan være et forsøg fra medlemsstaternes side på at tydeliggøre EU-love, hvorved man sparer erhvervslivet for en byrde, snarere end at pålægge en. Hvad enten der er tale om, at EU's medlemsstater tilstræber »superækvivalens« med EU-lovgivningen, eller der er tale om et forsøg på at tydeliggøre EU's lovtekster, øges byrden. Da sådanne byrder ofte har uforholdsmæssig stor effekt på SMV'er, bør Kommissionen påse, at iværksættere og innovatorer i samfundet ikke kvæles af bureaukrati og lovgivning.

| 3.3.7 | Det indre marked må heller ikke øge forbrugernes risiko ved at man fjerner eksisterende beskyttelse på nationalt plan. Nationale forbrugerbeskyttelsesregler og –regelsæt er blevet til for at tackle spørgsmål, som har betydning for nationale markeder, og skal derfor ikke nødvendigvis opfattes som hindringer for et indre marked. EØSU er ikke overbevist om, at de nugældende nationale forbrugerbeskyttelsesbestemmelser som hovedregel forvrider konkurrence og innovation som sådan eller begrænser udviklingen af et grænseoverskridende marked. Det er ikke nok at antage, at fjernelse af skranker nødvendigvis vil resultere i et velfungerende og effektivt forbrugermarked på tværs af landegrænser. Dog bør medlemsstaterne undlade at indføre yderligere forbrugerbeskyttelsestiltag, som bevirker, at deres respektive lokale markeder i en vis form beskyttes mod konkurrence fra andre europæiske markeder. EØSU opfatter fuld harmonisering af vigtige elementer inden for detailbankvirksomhed (såsom information forud for indgåelse af kontrakter, årlige gebyrsatser osv.), dvs. »målrettet fuld harmonisering«, som det mest effektive middel til at skabe et reelt europæisk indre marked for banktjenesteydelser i detailleddet samtidig med, at der sikres et passende forbrugerbeskyttelsesniveau. |
| --- | --- |

3.3.7

Det indre marked må heller ikke øge forbrugernes risiko ved at man fjerner eksisterende beskyttelse på nationalt plan. Nationale forbrugerbeskyttelsesregler og –regelsæt er blevet til for at tackle spørgsmål, som har betydning for nationale markeder, og skal derfor ikke nødvendigvis opfattes som hindringer for et indre marked. EØSU er ikke overbevist om, at de nugældende nationale forbrugerbeskyttelsesbestemmelser som hovedregel forvrider konkurrence og innovation som sådan eller begrænser udviklingen af et grænseoverskridende marked. Det er ikke nok at antage, at fjernelse af skranker nødvendigvis vil resultere i et velfungerende og effektivt forbrugermarked på tværs af landegrænser. Dog bør medlemsstaterne undlade at indføre yderligere forbrugerbeskyttelsestiltag, som bevirker, at deres respektive lokale markeder i en vis form beskyttes mod konkurrence fra andre europæiske markeder. EØSU opfatter fuld harmonisering af vigtige elementer inden for detailbankvirksomhed (såsom information forud for indgåelse af kontrakter, årlige gebyrsatser osv.), dvs. »målrettet fuld harmonisering«, som det mest effektive middel til at skabe et reelt europæisk indre marked for banktjenesteydelser i detailleddet samtidig med, at der sikres et passende forbrugerbeskyttelsesniveau.

3.4   Konsolidering af lovgivningen om finansielle tjenesteydelser i perioden 2005-2010

3.4.1   Afslutning af de resterende foranstaltninger

| 3.4.1.1 | Det er naturligt, at eksisterende initiativer færdiggøres og konsolideres, før man giver sig i kast med nye opgaver. EØSU er derfor enig med Kommissionen i, at den altoverskyggende prioritet i de kommende 12 måneder bør være at afslutte de resterende foranstaltninger inden for FSAP. Dette indebærer, at forhandlingerne i Europa-Parlamentet og Rådet må afsluttes, at man bør færdiggøre de gennemførelsesforanstaltninger, som Kommissionen har i gryden, og at der, med forbehold for en overbevisende og nøje konsekvensvurdering, forelægges et rammedirektiv om værdipapirers clearing og afvikling. |
| --- | --- |

3.4.1.1

Det er naturligt, at eksisterende initiativer færdiggøres og konsolideres, før man giver sig i kast med nye opgaver. EØSU er derfor enig med Kommissionen i, at den altoverskyggende prioritet i de kommende 12 måneder bør være at afslutte de resterende foranstaltninger inden for FSAP. Dette indebærer, at forhandlingerne i Europa-Parlamentet og Rådet må afsluttes, at man bør færdiggøre de gennemførelsesforanstaltninger, som Kommissionen har i gryden, og at der, med forbehold for en overbevisende og nøje konsekvensvurdering, forelægges et rammedirektiv om værdipapirers clearing og afvikling.

3.4.2   Effektivt tilsyn

| 3.4.2.1 | EØSU udtrykker tilfredshed med den gradvise tilgang, som Kommissionen lægger op til, men mener afgjort, at grønbogen har forpasset en lejlighed til at fremlægge klare og ambitiøse politikmål om banktilsyn. Vi anser det for vigtigt at opridse en kritisk vej, dvs. påvise hvorledes de mange særskilte, men indbyrdes forbundne spørgsmål skal tackles i de kommende år. Det er derfor EØSU's håb, at der vil blive fremlagt mere konkrete forslag i hvidbogen. De forslag, der fremlægges for banktilsyn, bør også omfatte forsikringssektoren. |
| --- | --- |

3.4.2.1

EØSU udtrykker tilfredshed med den gradvise tilgang, som Kommissionen lægger op til, men mener afgjort, at grønbogen har forpasset en lejlighed til at fremlægge klare og ambitiøse politikmål om banktilsyn. Vi anser det for vigtigt at opridse en kritisk vej, dvs. påvise hvorledes de mange særskilte, men indbyrdes forbundne spørgsmål skal tackles i de kommende år. Det er derfor EØSU's håb, at der vil blive fremlagt mere konkrete forslag i hvidbogen. De forslag, der fremlægges for banktilsyn, bør også omfatte forsikringssektoren.

| 3.4.2.2 | I et forsøg på at fremme en forbrugerbeskyttelseskultur, hvor de mest sårbare forbrugere tilbydes større beskyttelse end erfarne investorer, hvilket vil sætte EU i stand til at konkurrere globalt og skabe vækst, har EØSU kortlagt en række spørgsmål, som bør behandles på en måde, hvor forbrugernes interesser tillægges stor betydning:






  — | ophævelse af tilsyn, som overlapper hinanden |
| --- | --- | --- |

3.4.2.2

I et forsøg på at fremme en forbrugerbeskyttelseskultur, hvor de mest sårbare forbrugere tilbydes større beskyttelse end erfarne investorer, hvilket vil sætte EU i stand til at konkurrere globalt og skabe vækst, har EØSU kortlagt en række spørgsmål, som bør behandles på en måde, hvor forbrugernes interesser tillægges stor betydning:

—

ophævelse af tilsyn, som overlapper hinanden

| — | fjernelse af usammenhænge mellem direktiver og forældede undtagelser fra hjemlandsprincippet |
| --- | --- |

—

fjernelse af usammenhænge mellem direktiver og forældede undtagelser fra hjemlandsprincippet

| — | en revision af sikkerhedsnet og eventuel gennemgang af tilsynsmodeller |
| --- | --- |

—

en revision af sikkerhedsnet og eventuel gennemgang af tilsynsmodeller

| — | tilsynskonvergens omkring standarder for bedste praksis |
| --- | --- |

—

tilsynskonvergens omkring standarder for bedste praksis

| — | samarbejde mellem niveau 3-udvalg (CESR, CEBS og CEIOPS) |
| --- | --- |

—

samarbejde mellem niveau 3-udvalg (CESR, CEBS og CEIOPS)

| — | samarbejde mellem samtlige interessenter. |
| --- | --- |

—

samarbejde mellem samtlige interessenter.

| 3.4.2.3 | I tråd med sin udtalelse af 9. marts 2005 (6) om forslaget til direktiv om krav til kapitalgrundlag udtrykker EØSU tilfredshed med Kommissionens erkendelse af, at konsolideret tilsyn er et legitimt krav fra branchens side. Ud fra den antagelse, at konsolideret tilsyn på ingen måde griber ind i medlemsstaternes mulighed for at reagere, hvis operatører bryder reglerne til skade for forbrugere, der er aktive på deres marked, er det EØSU's opfattelse, at et sådant tilsyn vil indebære en passende grad af forbrugerbeskyttelse samtidig med, at overlapningen af reguleringsmæssige krav holdes på et minimum. Dette vil dernæst øge effektiviteten i EU's finansielle sektor. Dog er det EØSU's opfattelse, at Kommissionens dokument ikke bringer klarhed om, hvorvidt konvergens med hensyn til tilsyn er nødvendig, før der kan gennemføres konsolideret tilsyn. EØSU mener, at målet om og den endelige gennemførelse af konsolideret tilsyn i løbet af kort tid bør fungere som katalysator for konvergens med hensyn til tilsynspraksis. |
| --- | --- |

3.4.2.3

I tråd med sin udtalelse af 9. marts 2005 (6) om forslaget til direktiv om krav til kapitalgrundlag udtrykker EØSU tilfredshed med Kommissionens erkendelse af, at konsolideret tilsyn er et legitimt krav fra branchens side. Ud fra den antagelse, at konsolideret tilsyn på ingen måde griber ind i medlemsstaternes mulighed for at reagere, hvis operatører bryder reglerne til skade for forbrugere, der er aktive på deres marked, er det EØSU's opfattelse, at et sådant tilsyn vil indebære en passende grad af forbrugerbeskyttelse samtidig med, at overlapningen af reguleringsmæssige krav holdes på et minimum. Dette vil dernæst øge effektiviteten i EU's finansielle sektor. Dog er det EØSU's opfattelse, at Kommissionens dokument ikke bringer klarhed om, hvorvidt konvergens med hensyn til tilsyn er nødvendig, før der kan gennemføres konsolideret tilsyn. EØSU mener, at målet om og den endelige gennemførelse af konsolideret tilsyn i løbet af kort tid bør fungere som katalysator for konvergens med hensyn til tilsynspraksis.

3.4.3   Fjernelse af hindringer for grænseoverskridende investeringer og konkurrence

| 3.4.3.1 | Fjernelse af uberettigede hindringer for konsolidering vil indebære økonomiske gevinster. Disse økonomiske gevinster vil udmønte sig i øget dynamik i den europæiske økonomi, hvilket vil betyde, at EU får bedre mulighed for at skabe arbejdspladser og højne levestandarden for borgerne. EØSU støtter derfor Kommissionens mål om at fjerne eller reducere uberettigede hindringer for grænseoverskridende transaktioner såsom konsolidering via fusioner og overtagelser. I de seneste år er den grænseoverskridende aktivitet steget væsentligt, men alligevel har der kun været tale om relativt få fusioner og overtagelser i EU's bankverden, om end en række sådanne transaktioner er gennemført i de seneste måneder eller er under optræk. Årsagen hertil ligger til dels i strukturelle hindringer inden for EU's bankmarked, hvoraf mange ikke medfører nogen merværdi for kunderne eller den finansielle stabilitet og kunne fjernes eller lempes gennem politisk indsats. En omstrukturering af industrien vil medføre store forandringer for alle berørte parter — ansatte, virksomheder og kunder. Der er brug for en overordnet strategi for at afbøde forandringernes virkninger. |
| --- | --- |

3.4.3.1

Fjernelse af uberettigede hindringer for konsolidering vil indebære økonomiske gevinster. Disse økonomiske gevinster vil udmønte sig i øget dynamik i den europæiske økonomi, hvilket vil betyde, at EU får bedre mulighed for at skabe arbejdspladser og højne levestandarden for borgerne. EØSU støtter derfor Kommissionens mål om at fjerne eller reducere uberettigede hindringer for grænseoverskridende transaktioner såsom konsolidering via fusioner og overtagelser. I de seneste år er den grænseoverskridende aktivitet steget væsentligt, men alligevel har der kun været tale om relativt få fusioner og overtagelser i EU's bankverden, om end en række sådanne transaktioner er gennemført i de seneste måneder eller er under optræk. Årsagen hertil ligger til dels i strukturelle hindringer inden for EU's bankmarked, hvoraf mange ikke medfører nogen merværdi for kunderne eller den finansielle stabilitet og kunne fjernes eller lempes gennem politisk indsats. En omstrukturering af industrien vil medføre store forandringer for alle berørte parter — ansatte, virksomheder og kunder. Der er brug for en overordnet strategi for at afbøde forandringernes virkninger.

| 3.4.3.2 | EØSU er enig i det synspunkt, som kommer til udtryk i grønbogen, om, at konsolidering ikke er et mål i sig selv, men et middel til at opnå stordriftsfordele og omfang. Dette sætter derefter bankerne i stand til at tilbyde deres kunder, det være sig enkeltpersoner, SMV'er eller større aktører, en bred vifte af tjenesteydelser til en bedre pris. Det skal tilføjes, at konsolidering og synergier ikke automatisk fører til medarbejdernedskæringer i en fusioneret bankkoncern; faktisk er det modsatte ofte tilfældet. EØSU anser derfor dette for at være en vigtig beskæftigelsesmæssig faktor, da den finansielle sektor allerede i dag er en stor arbejdsgiver i EU. Bankerne vil ikke påtage sig at afholde omkostningerne og risiciene ved fusioner og overtagelser, med mindre de skønner, at økonomiske gevinster eller synergier kan opnås. I denne forbindelse ser EØSU frem til Kommissionens kommende undersøgelse af hindringerne for grænseoverskridende fusioner og overtagelser i Europa. |
| --- | --- |

3.4.3.2

EØSU er enig i det synspunkt, som kommer til udtryk i grønbogen, om, at konsolidering ikke er et mål i sig selv, men et middel til at opnå stordriftsfordele og omfang. Dette sætter derefter bankerne i stand til at tilbyde deres kunder, det være sig enkeltpersoner, SMV'er eller større aktører, en bred vifte af tjenesteydelser til en bedre pris. Det skal tilføjes, at konsolidering og synergier ikke automatisk fører til medarbejdernedskæringer i en fusioneret bankkoncern; faktisk er det modsatte ofte tilfældet. EØSU anser derfor dette for at være en vigtig beskæftigelsesmæssig faktor, da den finansielle sektor allerede i dag er en stor arbejdsgiver i EU. Bankerne vil ikke påtage sig at afholde omkostningerne og risiciene ved fusioner og overtagelser, med mindre de skønner, at økonomiske gevinster eller synergier kan opnås. I denne forbindelse ser EØSU frem til Kommissionens kommende undersøgelse af hindringerne for grænseoverskridende fusioner og overtagelser i Europa.

| 3.4.3.3 | Det er derfor kun naturligt, at EØSU opfordrer Kommissionen til at udsende en »køreplan« for de tiltag, som den agter at sætte ind med på dette område, med angivelse af en tidsfrist for tiltagenes gennemførelse. |
| --- | --- |

3.4.3.3

Det er derfor kun naturligt, at EØSU opfordrer Kommissionen til at udsende en »køreplan« for de tiltag, som den agter at sætte ind med på dette område, med angivelse af en tidsfrist for tiltagenes gennemførelse.

3.4.4   Den eksterne dimension

| 3.4.4.1 | EØSU kan i det store og hele godkende dette afsnit og er helt enig med Kommissionen i, at den europæiske finanssektor skal være konkurrencedygtig i global sammenhæng. EØSU udtrykker derfor især tilfredshed med Kommissionens initiativer til at uddybe dialogen om finansielle markeder mellem EU og USA, at styrke de finansielle forbindelser med Japan, Kina og Indien og at udvide dagsordenerne for ovennævnte dialog. EØSU anser dette for at være af afgørende betydning, ikke mindst på baggrund af den stadig mere fremtrædende rolle, som Kina og Indien spiller i den globale økonomi. |
| --- | --- |

3.4.4.1

EØSU kan i det store og hele godkende dette afsnit og er helt enig med Kommissionen i, at den europæiske finanssektor skal være konkurrencedygtig i global sammenhæng. EØSU udtrykker derfor især tilfredshed med Kommissionens initiativer til at uddybe dialogen om finansielle markeder mellem EU og USA, at styrke de finansielle forbindelser med Japan, Kina og Indien og at udvide dagsordenerne for ovennævnte dialog. EØSU anser dette for at være af afgørende betydning, ikke mindst på baggrund af den stadig mere fremtrædende rolle, som Kina og Indien spiller i den globale økonomi.

| 3.4.4.2 | Kapitalmarkedernes og de finansielle tjenesteydelsers globalisering og fraværet af reelle internationale beslutningsorganer har bevirket, at de organer, som sætter de globale standarder, er kommet til at spille en meget stor rolle i politikdannelsen. EØSU mener ikke, at EU i tilstrækkelig grad taler med én stemme i nogle af disse fora. I nogle tilfælde kan dette påvirke EU's mulighed for at øve indflydelse på disse standarder og kan derfor være til skade for EU's interesser. |
| --- | --- |

3.4.4.2

Kapitalmarkedernes og de finansielle tjenesteydelsers globalisering og fraværet af reelle internationale beslutningsorganer har bevirket, at de organer, som sætter de globale standarder, er kommet til at spille en meget stor rolle i politikdannelsen. EØSU mener ikke, at EU i tilstrækkelig grad taler med én stemme i nogle af disse fora. I nogle tilfælde kan dette påvirke EU's mulighed for at øve indflydelse på disse standarder og kan derfor være til skade for EU's interesser.

| 3.4.4.3 | Som følge af disse foras forskellige beskaffenhed og rolle vil ad hoc-løsninger være at foretrække frem for generelle løsninger samtidig med, at det bør sikres, at EU taler med én enkelt, stærk stemme i den internationale normdannelse. EØSU fremhæver, at målet på dette område er at nå frem til ét enkelt sæt globale standarder, især inden for regnskabsvæsen, hvor EU's synspunkter er vel repræsenterede, frem for at udvikle særlige EU-standarder, som kommer på tværs af den globale norm. En sådan tilgang vil ikke blot sikre, at EU's finansielle tjenesteydelsessektor og dens forbrugere får én enkelt stærk stemme på den internationale skueplads, men vil også være med til at skabe ens konkurrencevilkår, med alle de økonomiske fordele, som en sådan udvikling vil indebære. |
| --- | --- |

3.4.4.3

Som følge af disse foras forskellige beskaffenhed og rolle vil ad hoc-løsninger være at foretrække frem for generelle løsninger samtidig med, at det bør sikres, at EU taler med én enkelt, stærk stemme i den internationale normdannelse. EØSU fremhæver, at målet på dette område er at nå frem til ét enkelt sæt globale standarder, især inden for regnskabsvæsen, hvor EU's synspunkter er vel repræsenterede, frem for at udvikle særlige EU-standarder, som kommer på tværs af den globale norm. En sådan tilgang vil ikke blot sikre, at EU's finansielle tjenesteydelsessektor og dens forbrugere får én enkelt stærk stemme på den internationale skueplads, men vil også være med til at skabe ens konkurrencevilkår, med alle de økonomiske fordele, som en sådan udvikling vil indebære.

3.5   Eventuelle målrettede nye initiativer

| 3.5.1 | Med hensyn til eventuelle målrettede nye initiativer ønsker EØSU særlig at henlede opmærksomheden på initiativer inden for finansielle tjenesteydelser i detailleddet, idet det er overbevist om, at kvaliteten er lige så vigtig eller endnu vigtigere for forbrugerne end kvantiteten. EØSU mener derfor, at tilpasning til lokale markeder er et afgørende spørgsmål for leverandører af detailtjenesteydelser, uanset hvilken distributionsmetode der benyttes. |
| --- | --- |

3.5.1

Med hensyn til eventuelle målrettede nye initiativer ønsker EØSU særlig at henlede opmærksomheden på initiativer inden for finansielle tjenesteydelser i detailleddet, idet det er overbevist om, at kvaliteten er lige så vigtig eller endnu vigtigere for forbrugerne end kvantiteten. EØSU mener derfor, at tilpasning til lokale markeder er et afgørende spørgsmål for leverandører af detailtjenesteydelser, uanset hvilken distributionsmetode der benyttes.

| 3.5.2 | Med hensyn til henstillingerne fra forumgruppen om realkredit er EØSU overbevist om, at man i stedet for at harmonisere realkreditprodukter bør vælge en konkurrencebaseret tilgang, da dette vil føre til et bedre valg og til et produkt af bedre kvalitet. EØSU anerkender tillige det solide forberedende arbejde, som Kommissionen har udført for at nyvurdere nugældende lovgivning om kapitalforvaltningsbranchen. I spørgsmålet om, hvorvidt dette arbejde bør give anledning til konkrete initiativer vedrørende realkredit og/eller kapitalforvaltning i 2006, efter høringer foretaget af Kommissionen tidligere i år, mener EØSU, at der er behov for en forudgående fornuftig konsekvensvurdering, bl.a. omfattende en cost-benefit-analyse. |
| --- | --- |

3.5.2

Med hensyn til henstillingerne fra forumgruppen om realkredit er EØSU overbevist om, at man i stedet for at harmonisere realkreditprodukter bør vælge en konkurrencebaseret tilgang, da dette vil føre til et bedre valg og til et produkt af bedre kvalitet. EØSU anerkender tillige det solide forberedende arbejde, som Kommissionen har udført for at nyvurdere nugældende lovgivning om kapitalforvaltningsbranchen. I spørgsmålet om, hvorvidt dette arbejde bør give anledning til konkrete initiativer vedrørende realkredit og/eller kapitalforvaltning i 2006, efter høringer foretaget af Kommissionen tidligere i år, mener EØSU, at der er behov for en forudgående fornuftig konsekvensvurdering, bl.a. omfattende en cost-benefit-analyse.

| 3.5.3 | EØSU er stadig ikke overbevist om fordelene ved en såkaldt 26.-ordning, især for forbrugerne. Det er enig med Kommissionen i, at fordelene ved sådanne 26.-ordninger endnu ikke er bevist, og at det bliver vanskeligt at nå til enighed om valgfri europæiske standarder, der kun gælder for visse produkter. Forbrugerne har også svært ved at finde rundt i nationale normer, og i regler og bestemmelser, der gælder andre steder. En 26.-ordning må forventes at blive lige så kompliceret at gennemføre som fælleseuropæisk civillovgivning, herunder procedureret, domstoles opbygning osv. Tanken om en 26.-ordning er dog en udfordring, som er en nærmere udforskning værd. |
| --- | --- |

3.5.3

EØSU er stadig ikke overbevist om fordelene ved en såkaldt 26.-ordning, især for forbrugerne. Det er enig med Kommissionen i, at fordelene ved sådanne 26.-ordninger endnu ikke er bevist, og at det bliver vanskeligt at nå til enighed om valgfri europæiske standarder, der kun gælder for visse produkter. Forbrugerne har også svært ved at finde rundt i nationale normer, og i regler og bestemmelser, der gælder andre steder. En 26.-ordning må forventes at blive lige så kompliceret at gennemføre som fælleseuropæisk civillovgivning, herunder procedureret, domstoles opbygning osv. Tanken om en 26.-ordning er dog en udfordring, som er en nærmere udforskning værd.

| 3.5.4 | Det er imidlertid klart, at yderligere alternative eller frivillige ordninger ikke bør føre til eller resultere i, at leverandører tvinges til en produktstandardisering, da dette ville være til skade for de finansielle tjenesteydelsesleverandørers konkurrenceevne og innovationsformåen, som gør det muligt for dem at følge med i udviklingen i deres kunders behov. |
| --- | --- |

3.5.4

Det er imidlertid klart, at yderligere alternative eller frivillige ordninger ikke bør føre til eller resultere i, at leverandører tvinges til en produktstandardisering, da dette ville være til skade for de finansielle tjenesteydelsesleverandørers konkurrenceevne og innovationsformåen, som gør det muligt for dem at følge med i udviklingen i deres kunders behov.

| 3.5.5 | Henset til den standende debat ser EØSU derfor frem til, at Kommissionen fremkommer med yderligere belysninger, som kan bibringe en bedre forståelse af 26.-ordningen. EØSU udtrykker tilfredshed med, at der vil blive iværksat en feasibility-undersøgelse. |
| --- | --- |

3.5.5

Henset til den standende debat ser EØSU derfor frem til, at Kommissionen fremkommer med yderligere belysninger, som kan bibringe en bedre forståelse af 26.-ordningen. EØSU udtrykker tilfredshed med, at der vil blive iværksat en feasibility-undersøgelse.

| 3.5.6 | Mere udstrakt anvendelse af forumgrupper er alt i alt et positivt træk. Som tidligere bemærket kan nedsættelsen af forumgrupper for specifikke detailprodukter imidlertid udgøre en betydelig byrde for forbrugerorganisationernes ressourcer. |
| --- | --- |

3.5.6

Mere udstrakt anvendelse af forumgrupper er alt i alt et positivt træk. Som tidligere bemærket kan nedsættelsen af forumgrupper for specifikke detailprodukter imidlertid udgøre en betydelig byrde for forbrugerorganisationernes ressourcer.

3.5.7   Områder for mulig fremtidig handling

| 3.5.7.1 | EØSU er tilfreds med, at Kommissionen er indstillet på at kodificere og eventuelt forenkle de eksisterende regler om informationskrav. Det går dog mere ind for forenkling end for kodificering. EØSU opfatter omtalen af forenkling som et fingerpeg om Kommissionens hensigt om at forbedre kvaliteten i modsætning til kvantiteten af den information, som forbrugerne får. For at øge kvalitetskravene henstiller EØSU til Kommissionen, at den ser nærmere på de nugældende lovbestemte krav (i både EU og på nationalt plan) med det sigte at strømline de relevante informationsforpligtelser og standardisere den information, som leveres (eventuelt via kodificering), idet der bør tages hensyn til det medium, som forbrugeren vælger. |
| --- | --- |

3.5.7.1

EØSU er tilfreds med, at Kommissionen er indstillet på at kodificere og eventuelt forenkle de eksisterende regler om informationskrav. Det går dog mere ind for forenkling end for kodificering. EØSU opfatter omtalen af forenkling som et fingerpeg om Kommissionens hensigt om at forbedre kvaliteten i modsætning til kvantiteten af den information, som forbrugerne får. For at øge kvalitetskravene henstiller EØSU til Kommissionen, at den ser nærmere på de nugældende lovbestemte krav (i både EU og på nationalt plan) med det sigte at strømline de relevante informationsforpligtelser og standardisere den information, som leveres (eventuelt via kodificering), idet der bør tages hensyn til det medium, som forbrugeren vælger.

| 3.5.7.2 | EØSU mener, at forbrugerne vil have gavn af bedre standarder for væsentlige oplysninger, f.eks. i form af letforståelige, strukturerede og sammenlignelige data om alle afgørende aspekter i en kontrakt. Et højt forbrugerbeskyttelsesniveau må garanteres, så det sikres, at informationen er passende og relevant og yder en hensigtsmæssig retlig beskyttelse. |
| --- | --- |

3.5.7.2

EØSU mener, at forbrugerne vil have gavn af bedre standarder for væsentlige oplysninger, f.eks. i form af letforståelige, strukturerede og sammenlignelige data om alle afgørende aspekter i en kontrakt. Et højt forbrugerbeskyttelsesniveau må garanteres, så det sikres, at informationen er passende og relevant og yder en hensigtsmæssig retlig beskyttelse.

| 3.5.7.3 | Med hensyn til finansiel mæglervirksomhed og finansinstitutioners og forbrugeres forbindelser med formidlere bemærker EØSU for det første, at finansiel mæglervirksomhed er genstand for forskellige grader af regulering på EU-plan. Forsikringsmæglerdirektivet (7) og direktivet om markedet for finansielle instrumenter (8) indeholder forskellige reguleringsbegreber og –niveauer i forbindelse med formidling af finansielle tjenesteydelser og produkter. Større kohærens og konvergens på dette område bør fremmes, men det er EØSU's holdning, at direktivet om markedet for finansielle instrumenter, som indeholder den mest fuldstændige tilgang, bør gives tilstrækkelig tid til at vise sin effektivitet, før der uddrages nye konklusioner om det eventuelle behov for yderligere regulering på kreditformidlingsområdet. |
| --- | --- |

3.5.7.3

Med hensyn til finansiel mæglervirksomhed og finansinstitutioners og forbrugeres forbindelser med formidlere bemærker EØSU for det første, at finansiel mæglervirksomhed er genstand for forskellige grader af regulering på EU-plan. Forsikringsmæglerdirektivet (7) og direktivet om markedet for finansielle instrumenter (8) indeholder forskellige reguleringsbegreber og –niveauer i forbindelse med formidling af finansielle tjenesteydelser og produkter. Større kohærens og konvergens på dette område bør fremmes, men det er EØSU's holdning, at direktivet om markedet for finansielle instrumenter, som indeholder den mest fuldstændige tilgang, bør gives tilstrækkelig tid til at vise sin effektivitet, før der uddrages nye konklusioner om det eventuelle behov for yderligere regulering på kreditformidlingsområdet.

| 3.5.7.4 | Ud fra behovet for yderligere tilpasning af bestemmelserne om forretningsadfærd og salgsrådgivning bør man overveje at tilvejebringe ens konkurrencevilkår for alle dem, der leverer finansielle tjenesteydelser til detailkunder samtidig med, at de forskellige nationale forudsætninger tages i betragtning. Det ville imidlertid være bedre at sikre konvergens eller harmonisering af nationale bestemmelser om markedsføring og distribution frem for at søsætte nye initiativer med hensyn til forretningsadfærd. |
| --- | --- |

3.5.7.4

Ud fra behovet for yderligere tilpasning af bestemmelserne om forretningsadfærd og salgsrådgivning bør man overveje at tilvejebringe ens konkurrencevilkår for alle dem, der leverer finansielle tjenesteydelser til detailkunder samtidig med, at de forskellige nationale forudsætninger tages i betragtning. Det ville imidlertid være bedre at sikre konvergens eller harmonisering af nationale bestemmelser om markedsføring og distribution frem for at søsætte nye initiativer med hensyn til forretningsadfærd.

| 3.5.7.5 | Med hensyn til betydningen af professionel og uvildig rådgivning mener EØSU, at der bør sondres klart mellem 1) at levere rådgivning som en særskilt, betalt tjeneste på kundens anmodning og 2) at levere den information, som forbrugeren har behov for for at kunne foretage et velbegrundet valg. |
| --- | --- |

3.5.7.5

Med hensyn til betydningen af professionel og uvildig rådgivning mener EØSU, at der bør sondres klart mellem 1) at levere rådgivning som en særskilt, betalt tjeneste på kundens anmodning og 2) at levere den information, som forbrugeren har behov for for at kunne foretage et velbegrundet valg.

| 3.5.7.6 | Frem for alt er det af allerstørste betydning, at der findes klare regler og standarder for finansielle formidlere, som spiller en nøglerolle, når det gælder investeringsprodukter i særdeleshed, men også ved låneformidling. Formidlere skal også kunne bevise, at de besidder en solid viden om deres fag og deres produkter. Mæglere og selvstændige agenter skal have pligt til at give deres kunder passende, fair og pålidelig vejledning. Der bør også findes ordninger til hurtigt og effektivt at løse tvister. Den faglige viden skal være specifik — dvs. at den kunne opdeles i flere grupper: opsparing, investeringer, forsikring, realkredit/lån. Behandlingen af disse spørgsmål må være på linje med udviklingen på nationalt plan. |
| --- | --- |

3.5.7.6

Frem for alt er det af allerstørste betydning, at der findes klare regler og standarder for finansielle formidlere, som spiller en nøglerolle, når det gælder investeringsprodukter i særdeleshed, men også ved låneformidling. Formidlere skal også kunne bevise, at de besidder en solid viden om deres fag og deres produkter. Mæglere og selvstændige agenter skal have pligt til at give deres kunder passende, fair og pålidelig vejledning. Der bør også findes ordninger til hurtigt og effektivt at løse tvister. Den faglige viden skal være specifik — dvs. at den kunne opdeles i flere grupper: opsparing, investeringer, forsikring, realkredit/lån. Behandlingen af disse spørgsmål må være på linje med udviklingen på nationalt plan.

| 3.5.7.7 | EØSU bemærker med interesse, at Kommissionen vil se nærmere på hindringerne for åbning af bankkonti på tværs af grænserne samt på spørgsmål vedrørende behandling, flytning, overdragelse og lukning af sådanne konti. For sidstnævnte punkters vedkommende må indflydelsen fra eksisterende elektroniske systemer og IT-systemer ikke overses. |
| --- | --- |

3.5.7.7

EØSU bemærker med interesse, at Kommissionen vil se nærmere på hindringerne for åbning af bankkonti på tværs af grænserne samt på spørgsmål vedrørende behandling, flytning, overdragelse og lukning af sådanne konti. For sidstnævnte punkters vedkommende må indflydelsen fra eksisterende elektroniske systemer og IT-systemer ikke overses.

| 3.5.7.8 | EØSU understreger, at Kommissionens grønbog udtrykkeligt burde have behandlet skatte- og afgiftsspørgsmål. Siden vedtagelsen af det sjette momsdirektiv (9) og især igennem det sidste årti er manglende neutralitet i momsbehandlingen af finansielle tjenesteydelser og mangel på retssikkerhed under det nuværende system blevet stadig mere problematisk. |
| --- | --- |

3.5.7.8

EØSU understreger, at Kommissionens grønbog udtrykkeligt burde have behandlet skatte- og afgiftsspørgsmål. Siden vedtagelsen af det sjette momsdirektiv (9) og især igennem det sidste årti er manglende neutralitet i momsbehandlingen af finansielle tjenesteydelser og mangel på retssikkerhed under det nuværende system blevet stadig mere problematisk.

| 3.5.7.9 | I sin rapport om den finansielle integrations tilstand i EU påpeger ekspertgruppen vedrørende bankvæsen, (10) at en knap så straffende anvendelse af moms på outsourcing er en afgørende forudsætning for en yderligere integration af funktionerne i ekspertisecentre, som leverer tjenesteydelser til forskellige dele af bankkoncerner i EU. Det bør nu officielt erkendes, at det nuværende momssystem for finansielle tjenesteydelser hindrer en effektiv gennemførelse af ét enkelt europæisk marked. Kommissionens post-FSAP-dagsorden bør danne rammen om en sådan officiel erklæring. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at redegøre for sin fremtidige dagsorden på dette felt. |
| --- | --- |

3.5.7.9

I sin rapport om den finansielle integrations tilstand i EU påpeger ekspertgruppen vedrørende bankvæsen, (10) at en knap så straffende anvendelse af moms på outsourcing er en afgørende forudsætning for en yderligere integration af funktionerne i ekspertisecentre, som leverer tjenesteydelser til forskellige dele af bankkoncerner i EU. Det bør nu officielt erkendes, at det nuværende momssystem for finansielle tjenesteydelser hindrer en effektiv gennemførelse af ét enkelt europæisk marked. Kommissionens post-FSAP-dagsorden bør danne rammen om en sådan officiel erklæring. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at redegøre for sin fremtidige dagsorden på dette felt.

| 3.5.7.10 | Afslutningsvis ønsker EØSU at påpege, at forbrugerne kan håndtere finansielle produkter mere effektivt, hvis der bliver dem en mere professionel og uvildig kvalitetsrådgivning til del. Forbrugerne bør gives den bedst mulige rådgivning om, hvilke produkter og tjenesteydelser der svarer bedst til deres behov og (finansielle) forhold. Forbrugerne kan dog ikke helt vige uden om det ansvar, som valgmuligheder indebærer (det være sig i relation til produktets karakteristika eller den sagkyndige, som rådgiver om disse karakteristika). Forbrugerne bør også sættes i stand til at foretage et valg med velberåd hu og til at fatte valgets konsekvenser. |
| --- | --- |

3.5.7.10

Afslutningsvis ønsker EØSU at påpege, at forbrugerne kan håndtere finansielle produkter mere effektivt, hvis der bliver dem en mere professionel og uvildig kvalitetsrådgivning til del. Forbrugerne bør gives den bedst mulige rådgivning om, hvilke produkter og tjenesteydelser der svarer bedst til deres behov og (finansielle) forhold. Forbrugerne kan dog ikke helt vige uden om det ansvar, som valgmuligheder indebærer (det være sig i relation til produktets karakteristika eller den sagkyndige, som rådgiver om disse karakteristika). Forbrugerne bør også sættes i stand til at foretage et valg med velberåd hu og til at fatte valgets konsekvenser.

| 3.5.7.11 | EØSU støtter således princippet om forbrugeruddannelse og om at højne standarderne for finansiel forståelse i hele EU. EØSU mener i særdeleshed, at begreberne risiko og afkast bør være nøgleemner i forbrugeruddannelsen. Det støtter tillige formidlernes pligt til at yde passende, fair og pålidelig rådgivning. Dette er særligt nødvendigt, fordi arbejdstagerne i stadig stigende grad selv vil skulle tage skridt til at sørge for deres pensionsindtægter. Forbrugerne må gives en passende information, som sætter dem i stand til at sammenligne forskellige produkter og foretage velovervejede valg blandt en række konkurrerende produkter og blandt en vifte af risikoprofiler. |
| --- | --- |

3.5.7.11

EØSU støtter således princippet om forbrugeruddannelse og om at højne standarderne for finansiel forståelse i hele EU. EØSU mener i særdeleshed, at begreberne risiko og afkast bør være nøgleemner i forbrugeruddannelsen. Det støtter tillige formidlernes pligt til at yde passende, fair og pålidelig rådgivning. Dette er særligt nødvendigt, fordi arbejdstagerne i stadig stigende grad selv vil skulle tage skridt til at sørge for deres pensionsindtægter. Forbrugerne må gives en passende information, som sætter dem i stand til at sammenligne forskellige produkter og foretage velovervejede valg blandt en række konkurrerende produkter og blandt en vifte af risikoprofiler.

4.   Konklusion

| 4.1 | EØSU mener, at denne statusopgørelse over det, som hidtil er opnået, og det, som stadig mangler at blive gennemført på området for finansielle tjenesteydelser, giver EU en lejlighed til at gøre betydelige fremskridt i retning af at give EU's økonomi en saltvandsindsprøjtning, begrænse bureaukratiet, skabe arbejdspladser og øge ikke blot velstanden, men også tilliden til det finansielle system for samtlige europæere. Det er med andre ord en lejlighed til at gøre reelle fremskridt hen imod opfyldelse af de mål, som EU opstillede i Lissabon-dagsordenen. |
| --- | --- |

4.1

EØSU mener, at denne statusopgørelse over det, som hidtil er opnået, og det, som stadig mangler at blive gennemført på området for finansielle tjenesteydelser, giver EU en lejlighed til at gøre betydelige fremskridt i retning af at give EU's økonomi en saltvandsindsprøjtning, begrænse bureaukratiet, skabe arbejdspladser og øge ikke blot velstanden, men også tilliden til det finansielle system for samtlige europæere. Det er med andre ord en lejlighed til at gøre reelle fremskridt hen imod opfyldelse af de mål, som EU opstillede i Lissabon-dagsordenen.

| 4.2 | I henseende til finansielle tjenesteydelser kan EU tage store skridt i retning af Lissabon-målene ved at tackle en række nøglespørgsmål. EØSU vurderer, at disse spørgsmål bl.a. er følgende:






  — | stringent anvendelse af en bedre regelramme på al ny og eksisterende lovgivning; |
| --- | --- | --- |

4.2

I henseende til finansielle tjenesteydelser kan EU tage store skridt i retning af Lissabon-målene ved at tackle en række nøglespørgsmål. EØSU vurderer, at disse spørgsmål bl.a. er følgende:

—

stringent anvendelse af en bedre regelramme på al ny og eksisterende lovgivning;

| — | måle forbrugernes tillid gennem deres beredvillighed til at acceptere et givent forslag; |
| --- | --- |

—

måle forbrugernes tillid gennem deres beredvillighed til at acceptere et givent forslag;

| — | få EU-institutionerne og medlemsstaterne til at arbejde sammen om at omsætte og gennemføre lovgivningen i tide og i den ånd, som den er udformet i; |
| --- | --- |

—

få EU-institutionerne og medlemsstaterne til at arbejde sammen om at omsætte og gennemføre lovgivningen i tide og i den ånd, som den er udformet i;

| — | koncentrere sig om at færdiggøre resterende FSAP-foranstaltninger, ved anvendelse af målrettede, fuldt harmoniserede foranstaltninger, hvor det er på sin plads; |
| --- | --- |

—

koncentrere sig om at færdiggøre resterende FSAP-foranstaltninger, ved anvendelse af målrettede, fuldt harmoniserede foranstaltninger, hvor det er på sin plads;

| — | arbejde på at fjerne hindringerne for en optimal tilsynsramme for EU: konsolideret tilsyn; |
| --- | --- |

—

arbejde på at fjerne hindringerne for en optimal tilsynsramme for EU: konsolideret tilsyn;

| — | fjerne ubegrundede hindringer for flere fusioner og overtagelser i EU, især i pengeinstitutsektoren; og |
| --- | --- |

—

fjerne ubegrundede hindringer for flere fusioner og overtagelser i EU, især i pengeinstitutsektoren; og

| — | erkende, at kvalitet set med forbrugernes øjne er lige så vigtig som — eller vigtigere end — kvantiteten af produkterne på markedet. |
| --- | --- |

—

erkende, at kvalitet set med forbrugernes øjne er lige så vigtig som — eller vigtigere end — kvantiteten af produkterne på markedet.

| 4.3 | Den eksterne dimension af EU's politik for finansielle tjenesteydelser i de kommende fem år er også af allerstørste betydning for EU's langsigtede, globale konkurrenceevne. Derfor bakker EØSU fuldt ud op om bestræbelserne på at styrke og uddybe reguleringsdialogen med EU's globale konkurrenter, såsom USA, Japan, Kina og Indien. |
| --- | --- |

4.3

Den eksterne dimension af EU's politik for finansielle tjenesteydelser i de kommende fem år er også af allerstørste betydning for EU's langsigtede, globale konkurrenceevne. Derfor bakker EØSU fuldt ud op om bestræbelserne på at styrke og uddybe reguleringsdialogen med EU's globale konkurrenter, såsom USA, Japan, Kina og Indien.

| 4.4 | Overvejelserne over de fremtidige prioriteter for finansielle tjenesteydelser i 2005 giver det organiserede civilsamfund som helhed en lejlighed til deltage i bestræbelserne på at nå Lissabon-målene. Der står for meget på spil både for EU's økonomi og ikke mindst for forbrugerne af de tjenesteydelser, som denne økonomi leverer, til at man bør forpasse chancen. |
| --- | --- |

4.4

Overvejelserne over de fremtidige prioriteter for finansielle tjenesteydelser i 2005 giver det organiserede civilsamfund som helhed en lejlighed til deltage i bestræbelserne på at nå Lissabon-målene. Der står for meget på spil både for EU's økonomi og ikke mindst for forbrugerne af de tjenesteydelser, som denne økonomi leverer, til at man bør forpasse chancen.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Direktiv 2003/72/EF, EUT L 345 af 31.12.2003.

1

(2)  Niveau 3-udvalg refererer til Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR), Det Europæiske Banktilsynsudvalg (CEBS) og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (CEIOPS), som blev indført under Lamfalussy-processen.

2

(3)  Såsom Basel-Udvalget om Banktilsyn (BCBS), Den Internationale Organisation af Værdipapirudvalg (IOSCO), OECD's Financial Action Task Force om pengehvidvask (FATF) og International Accounting Standards Board (IASB).

3

(4)  Direktiv 2003/6/EF, EUT L 96 af 12.4.2003.

4

(5)  SEK(2004) 918.

5

(6)  EUT C 234 af 22.9.2005.

6

(7)  Direktiv 2002/92/EF, EUT L 9 af 15.1.2004.

7

(8)  Direktiv 2004/39/EF, EUT L 145 af 30.4.2004.

8

(9)  Sjette Rådsdirektiv 77/388/EØF, EFT L 145, 13.6.1977.

9

(10)  »Financial Services Action Plan: Progress and Prospects«, Expert Group on Banking, Final Report, May 2004.

10

---

| 17.3.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 65/141 |
| --- | --- | --- | --- |

17.3.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 65/141

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Hygiejnebestemmelser og håndværksmæssig forarbejdning«

(2006/C 65/25)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 9.-10. februar 2005 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om: »Hygiejnebestemmelser og håndværksmæssig forarbejdning«.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Lutz Ribbe til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005 (mødet den 15. december 2005) følgende udtalelse med 98 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Med den nye hygiejnelovgivning (1), som trådte i kraft den 20. maj 2004, sigtes der mod en høj forbrugerbeskyttelse gennem en indsats, der omfatter hele fødevarekæden (»fra jord til bord«), med henblik på at garantere en høj fødevaresikkerhed. De fælles principper skal desuden sikre et gnidningsfrit indre marked. |
| --- | --- |

1.1

Med den nye hygiejnelovgivning (1), som trådte i kraft den 20. maj 2004, sigtes der mod en høj forbrugerbeskyttelse gennem en indsats, der omfatter hele fødevarekæden (»fra jord til bord«), med henblik på at garantere en høj fødevaresikkerhed. De fælles principper skal desuden sikre et gnidningsfrit indre marked.

| 1.2 | Det afgørende princip er, at lederne af fødevarevirksomheder bærer det fulde ansvar for sikkerheden i forbindelse med de fødevarer, som de producerer. Opfyldelsen af dette princip kræver overholdelse af grundlæggende og specifikke hygiejnestandarder samt anvendelse af HACCP-systemet (2). |
| --- | --- |

1.2

Det afgørende princip er, at lederne af fødevarevirksomheder bærer det fulde ansvar for sikkerheden i forbindelse med de fødevarer, som de producerer. Opfyldelsen af dette princip kræver overholdelse af grundlæggende og specifikke hygiejnestandarder samt anvendelse af HACCP-systemet (2).

| 1.3 | Den nye hygiejnelovgivning består af flere forordninger:






  — | forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen (den såkaldte basisforordning), |
| --- | --- | --- |

1.3

Den nye hygiejnelovgivning består af flere forordninger:

—

forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen (den såkaldte basisforordning),

| — | forordning (EF) nr. 852/2004 2004 om fødevarehygiejne, |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 852/2004 2004 om fødevarehygiejne,

| — | forordning (EF) nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer, |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer,

| — | forordning (EF) nr. 854/2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 854/2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum

| — | forordning (EF) nr. 882/2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen overholdes, samt |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 882/2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen overholdes, samt

| — | forordning om mikrobiologiske kriterier (foreligger i udkast). |
| --- | --- |

—

forordning om mikrobiologiske kriterier (foreligger i udkast).

| 1.4 | For at sikre så ens anvendelse af forordningerne (EF) 852/2004 og 853/2004 som muligt har Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (SANCO) udarbejdet følgende retningslinjer (guidances), der har karakter af henstillinger og er rettet til såvel fødevarevirksomhederne selv som de lokale myndigheder:






  — | Retningslinjer for anvendelsen af visse bestemmelser i forordning nr. 852/2004, SANCO/1513/2005 rev. 1 af 8. september 2005; |
| --- | --- | --- |

1.4

For at sikre så ens anvendelse af forordningerne (EF) 852/2004 og 853/2004 som muligt har Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (SANCO) udarbejdet følgende retningslinjer (guidances), der har karakter af henstillinger og er rettet til såvel fødevarevirksomhederne selv som de lokale myndigheder:

—

Retningslinjer for anvendelsen af visse bestemmelser i forordning nr. 852/2004, SANCO/1513/2005 rev. 1 af 8. september 2005;

| — | Retningslinjer for anvendelsen af visse bestemmelser i forordning nr. 853/2004, SANCO/1514/2005 rev. 1 af 8. september 2005; |
| --- | --- |

—

Retningslinjer for anvendelsen af visse bestemmelser i forordning nr. 853/2004, SANCO/1514/2005 rev. 1 af 8. september 2005;

| — | Retningslinjer til lettelse af anvendelsen af HACCP-princippet i fødevarevirksomheder (food business), SANCO/1955/2005 af 30. august 2005. |
| --- | --- |

—

Retningslinjer til lettelse af anvendelsen af HACCP-princippet i fødevarevirksomheder (food business), SANCO/1955/2005 af 30. august 2005.

| 1.5 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har som led i lovgivningsproceduren bl.a. den 28.-29. marts 2001 udtalt sig om forordningerne 852/2004 til 854/2004 (3) og givet udtryk for sin støtte til de nye forordninger og til de principper, som de er baseret på. |
| --- | --- |

1.5

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har som led i lovgivningsproceduren bl.a. den 28.-29. marts 2001 udtalt sig om forordningerne 852/2004 til 854/2004 (3) og givet udtryk for sin støtte til de nye forordninger og til de principper, som de er baseret på.

| 1.6 | Udvalget ønsker med denne initiativudtalelse at tilskynde til en undersøgelse af, om de nye hygiejnebestemmelsers mål og foranstaltninger stemmer overens og på bedst mulig vis bidrager til at opnå det politiske mål om bæredygtig udvikling af landdistrikterne. Med henblik på at sikre deres økonomiske udvikling er små, håndværksmæssige og/eller traditionelle forarbejdningsvirksomheder af stor betydning. Erfaringerne viser imidlertid radikal tilbagegang for den slags virksomheder i de seneste år, særlig inden for forarbejdning og markedsføring af kød og mælk. Ofte hævder både de berørte parter og de kompetente myndigheder, at det er »EU's strenge hygiejnebestemmelser«, der er årsag til denne strukturændring. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget ønsker med denne initiativudtalelse at tilskynde til en undersøgelse af, om de nye hygiejnebestemmelsers mål og foranstaltninger stemmer overens og på bedst mulig vis bidrager til at opnå det politiske mål om bæredygtig udvikling af landdistrikterne. Med henblik på at sikre deres økonomiske udvikling er små, håndværksmæssige og/eller traditionelle forarbejdningsvirksomheder af stor betydning. Erfaringerne viser imidlertid radikal tilbagegang for den slags virksomheder i de seneste år, særlig inden for forarbejdning og markedsføring af kød og mælk. Ofte hævder både de berørte parter og de kompetente myndigheder, at det er »EU's strenge hygiejnebestemmelser«, der er årsag til denne strukturændring.

| 1.7 | På den baggrund skal det undersøges, om EU faktisk direkte eller indirekte er ansvarlig for en strukturændring, der skyldes hygiejnemæssige krav. Der skal naturligvis på ingen måde sættes spørgsmålstegn ved den egentlige målsætning, som er at undgå trusler mod menneskers sundhed. Men det skal efterforskes, om der til realisering af alle EU's målsætninger (hygiejne såvel som skabelse og opretholdelse af arbejdspladser) er brug for differentierede bestemmelser, og om den nødvendige fleksibilitet er til stede. |
| --- | --- |

1.7

På den baggrund skal det undersøges, om EU faktisk direkte eller indirekte er ansvarlig for en strukturændring, der skyldes hygiejnemæssige krav. Der skal naturligvis på ingen måde sættes spørgsmålstegn ved den egentlige målsætning, som er at undgå trusler mod menneskers sundhed. Men det skal efterforskes, om der til realisering af alle EU's målsætninger (hygiejne såvel som skabelse og opretholdelse af arbejdspladser) er brug for differentierede bestemmelser, og om den nødvendige fleksibilitet er til stede.

| 1.8 | Det skal især undersøges,






  a) | om hygiejnebestemmelserne virker hindrende eller fremmende for små fødevarevirksomheder, der overvejende anvender håndværksmæssige og/eller traditionelle forarbejdningsmetoder; |
| --- | --- | --- |

1.8

Det skal især undersøges,

a)

om hygiejnebestemmelserne virker hindrende eller fremmende for små fødevarevirksomheder, der overvejende anvender håndværksmæssige og/eller traditionelle forarbejdningsmetoder;

| b) | om den nationale gennemførelse af fleksibilitetsreglerne medfører konkurrencemæssige ulemper for håndværksmæssigt fremstillede produkter og små fødevarevirksomheder. |
| --- | --- |

b)

om den nationale gennemførelse af fleksibilitetsreglerne medfører konkurrencemæssige ulemper for håndværksmæssigt fremstillede produkter og små fødevarevirksomheder.

| 1.9 | Da de særlige hygiejnebestemmelser i forordningerne 853/2004 og 854/2004 udelukkende vedrører animalske produkter, fokuseres der på at undersøge konsekvenserne for virksomheder, der fremstiller animalske produkter. Forarbejdere af vegetabilske produkter (bl.a. bagerier, konditorier osv.) og andre animalske produkter (bl.a. fisk), der ligeledes er underlagt de nye hygiejnebestemmelser (forordning 852/2004), kommer derfor ikke i betragtning. |
| --- | --- |

1.9

Da de særlige hygiejnebestemmelser i forordningerne 853/2004 og 854/2004 udelukkende vedrører animalske produkter, fokuseres der på at undersøge konsekvenserne for virksomheder, der fremstiller animalske produkter. Forarbejdere af vegetabilske produkter (bl.a. bagerier, konditorier osv.) og andre animalske produkter (bl.a. fisk), der ligeledes er underlagt de nye hygiejnebestemmelser (forordning 852/2004), kommer derfor ikke i betragtning.

| 1.10 | Med udtalelsen ønsker EØSU at fremme en debat om fødevaresikkerhedsstandarder og om den dermed sammenhængende bæredygtige udvikling af landdistrikterne. Udvalget er af den opfattelse, at målene forbrugerbeskyttelse, bevarelse af den kulturelle mangfoldighed, sikring af fair konkurrence samt opretholdelse og udvikling af arbejdspladser i landdistrikterne er ligestillede og skal bringes i harmoni med hinanden. |
| --- | --- |

1.10

Med udtalelsen ønsker EØSU at fremme en debat om fødevaresikkerhedsstandarder og om den dermed sammenhængende bæredygtige udvikling af landdistrikterne. Udvalget er af den opfattelse, at målene forbrugerbeskyttelse, bevarelse af den kulturelle mangfoldighed, sikring af fair konkurrence samt opretholdelse og udvikling af arbejdspladser i landdistrikterne er ligestillede og skal bringes i harmoni med hinanden.

2.   Forordningernes indhold

| 2.1 | I forordning (EF) 178/2002 fastlægges der, ud over generelle principper for og krav til fødevarelovgivningen, bl.a. procedurer vedrørende fødevaresikkerhed med det formål at sikre, at det indre marked og den frie bevægelighed for fødevarer og foder kommer til at fungere bedre. Derudover skal der via harmonisering af de hidtil udpræget nationale rammer, principper og procedurer i forbindelse med fødevarelovgivningen på fællesskabsplan sikres en høj grad af forbrugerbeskyttelse. |
| --- | --- |

2.1

I forordning (EF) 178/2002 fastlægges der, ud over generelle principper for og krav til fødevarelovgivningen, bl.a. procedurer vedrørende fødevaresikkerhed med det formål at sikre, at det indre marked og den frie bevægelighed for fødevarer og foder kommer til at fungere bedre. Derudover skal der via harmonisering af de hidtil udpræget nationale rammer, principper og procedurer i forbindelse med fødevarelovgivningen på fællesskabsplan sikres en høj grad af forbrugerbeskyttelse.

| 2.2 | I forordning (EF) 852/2004 om fødevarehygiejne konkretiseres målene i forordning 178/2002, og der fastsættes grundregler for hygiejnisk tilvirkning af alle former for fødevarer. Forordningen omfatter alle led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer. Forordningen omfatter ligeledes den »primære landbrugsproduktion«. Modsat »fødevarevirksomhederne« skal de primære landbrugsproducenter (endnu) ikke anvende procedurer, der er baseret på HACCP-principperne, men de skal efterleve de principper, der fastlægges i bilag I. Alle fødevarevirksomheder skal derimod lade sig registrere og opfylde de generelle hygiejnebestemmelser i forordningens bilag II. De procedurer, virksomhederne skal følge, når de ansøger om registrering, fastlægges af de nationale myndigheder på grundlag af forordning 882/2004, artikel 31. |
| --- | --- |

2.2

I forordning (EF) 852/2004 om fødevarehygiejne konkretiseres målene i forordning 178/2002, og der fastsættes grundregler for hygiejnisk tilvirkning af alle former for fødevarer. Forordningen omfatter alle led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer. Forordningen omfatter ligeledes den »primære landbrugsproduktion«. Modsat »fødevarevirksomhederne« skal de primære landbrugsproducenter (endnu) ikke anvende procedurer, der er baseret på HACCP-principperne, men de skal efterleve de principper, der fastlægges i bilag I. Alle fødevarevirksomheder skal derimod lade sig registrere og opfylde de generelle hygiejnebestemmelser i forordningens bilag II. De procedurer, virksomhederne skal følge, når de ansøger om registrering, fastlægges af de nationale myndigheder på grundlag af forordning 882/2004, artikel 31.

| 2.3 | Alle fødevarevirksomheder skal i givet fald træffe følgende hygiejnemæssige foranstaltninger:






  — | opfyldelse af mikrobiologiske kriterier for fødevarer |
| --- | --- | --- |

2.3

Alle fødevarevirksomheder skal i givet fald træffe følgende hygiejnemæssige foranstaltninger:

—

opfyldelse af mikrobiologiske kriterier for fødevarer

| — | overholdelse af bestemte procedurer, som er nødvendige for at nå de mål, der er fastsat i forordningen |
| --- | --- |

—

overholdelse af bestemte procedurer, som er nødvendige for at nå de mål, der er fastsat i forordningen

| — | opfyldelse af temperaturkontrolkrav for fødevarer |
| --- | --- |

—

opfyldelse af temperaturkontrolkrav for fødevarer

| — | opretholdelse af kølekæden |
| --- | --- |

—

opretholdelse af kølekæden

| — | prøveudtagninger og analyser. |
| --- | --- |

—

prøveudtagninger og analyser.

| 2.4 | Følgende områder er ikke omfattet af denne forordning:






  — | primærproduktion til brug i private husholdninger og forarbejdning i hjemmet af fødevarer til privat brug |
| --- | --- | --- |

2.4

Følgende områder er ikke omfattet af denne forordning:

—

primærproduktion til brug i private husholdninger og forarbejdning i hjemmet af fødevarer til privat brug

| — | direkte levering fra producenten af små mængder primærprodukter, f.eks. små mængder kød af fjerkræ og lagomorfer, der slagtes på landbrugsbedriften, til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder. |
| --- | --- |

—

direkte levering fra producenten af små mængder primærprodukter, f.eks. små mængder kød af fjerkræ og lagomorfer, der slagtes på landbrugsbedriften, til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder.

| 2.5 | Den nye hygiejnelovgivning indeholder ikke detaljerede bestemmelser om de i punkt 2.3 nævnte kriterier (herunder de mikrobiologiske kriteriers art, prøveudtagningernes omfang og analysernes udformning). På grundlag af artikel 4 i forordning (EF) nr. 852/2004 er der dog allerede udarbejdet et udkast til en selvstændig forordning om mikrobiologiske kriterier for fødevarer. |
| --- | --- |

2.5

Den nye hygiejnelovgivning indeholder ikke detaljerede bestemmelser om de i punkt 2.3 nævnte kriterier (herunder de mikrobiologiske kriteriers art, prøveudtagningernes omfang og analysernes udformning). På grundlag af artikel 4 i forordning (EF) nr. 852/2004 er der dog allerede udarbejdet et udkast til en selvstændig forordning om mikrobiologiske kriterier for fødevarer.

| 2.6 | Da animalske produkter kan indebære særlige sundhedsmæssige risici, er de omfattet af to specifikke forordninger:






  — | forordning nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer |
| --- | --- | --- |

2.6

Da animalske produkter kan indebære særlige sundhedsmæssige risici, er de omfattet af to specifikke forordninger:

—

forordning nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer

| — | forordning nr. 854/2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum. |
| --- | --- |

—

forordning nr. 854/2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum.

| 2.7 | Fødevarevirksomheder, som fremstiller animalske produkter, skal






  — | skaffe sig autorisation. De procedurer, virksomhederne skal følge, når de ansøger om autorisation, fastlægges af de nationale myndigheder på grundlag af forordning 882/2004, artikel 31; |
| --- | --- | --- |

2.7

Fødevarevirksomheder, som fremstiller animalske produkter, skal

—

skaffe sig autorisation. De procedurer, virksomhederne skal følge, når de ansøger om autorisation, fastlægges af de nationale myndigheder på grundlag af forordning 882/2004, artikel 31;

| — | opfylde en række særlige hygiejnebestemmelser, som er fastlagt i bilagene til forordning 853/2004 og bl.a. omhandler transport og slagtning af dyr, udskæring og forarbejdning af kød (rødt kød, fjerkræ og vildt), fremstilling af råmælksprodukter og forarbejdning af mælk m.v., men også æg og æggeprodukter, fisk og fiskeprodukter, muslinger og andre skaldyr; |
| --- | --- |

—

opfylde en række særlige hygiejnebestemmelser, som er fastlagt i bilagene til forordning 853/2004 og bl.a. omhandler transport og slagtning af dyr, udskæring og forarbejdning af kød (rødt kød, fjerkræ og vildt), fremstilling af råmælksprodukter og forarbejdning af mælk m.v., men også æg og æggeprodukter, fisk og fiskeprodukter, muslinger og andre skaldyr;

| — | små fødevarevirksomheder, der forarbejder animalske produkter, skal ligeledes skaffe sig autorisation. I den forbindelse fastslår Kommissionen udtrykkeligt i punkt 4.2 i sin retningslinje SANCO 1514/2005 rev. 1, at kravene med henblik på autorisation ikke må pålægge virksomhederne ekstra omkostninger. |
| --- | --- |

—

små fødevarevirksomheder, der forarbejder animalske produkter, skal ligeledes skaffe sig autorisation. I den forbindelse fastslår Kommissionen udtrykkeligt i punkt 4.2 i sin retningslinje SANCO 1514/2005 rev. 1, at kravene med henblik på autorisation ikke må pålægge virksomhederne ekstra omkostninger.

| 2.8 | Følgende områder er ikke omfattet af forordning (EF) nr. 853/2004:






  — | direkte levering fra producenten af små mængder primærprodukter, f.eks. små mængder kød af fjerkræ og lagomorfer, der slagtes på landbrugsbedriften, til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder; |
| --- | --- | --- |

2.8

Følgende områder er ikke omfattet af forordning (EF) nr. 853/2004:

—

direkte levering fra producenten af små mængder primærprodukter, f.eks. små mængder kød af fjerkræ og lagomorfer, der slagtes på landbrugsbedriften, til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder;

| — | detailhandel, under visse forudsætninger (artikel 1, stk. 5, litra a)). |
| --- | --- |

—

detailhandel, under visse forudsætninger (artikel 1, stk. 5, litra a)).

| 2.9 | Punkt 3.5 i SANCO-vejledning 1514/2005 rev.1 præciserer: Detailhandel skal kun fjernes fra forordning 853/2004's anvendelsesområde og lægges ind under bestemmelserne i forordning 852/2004, hvis der er tale om a) direkte markedsføring eller b) en mindre, regional og begrænset levering af fødevarer af animalsk oprindelse til institutioner. Men det er overladt til medlemsstaterne generelt at fastlægge bestemmelser vedrørende detailhandel. |
| --- | --- |

2.9

Punkt 3.5 i SANCO-vejledning 1514/2005 rev.1 præciserer: Detailhandel skal kun fjernes fra forordning 853/2004's anvendelsesområde og lægges ind under bestemmelserne i forordning 852/2004, hvis der er tale om a) direkte markedsføring eller b) en mindre, regional og begrænset levering af fødevarer af animalsk oprindelse til institutioner. Men det er overladt til medlemsstaterne generelt at fastlægge bestemmelser vedrørende detailhandel.

| 2.10 | I de nye hygiejnebestemmelser lægges der særlig vægt på fleksibilitet:






  a) | Overordnede mål frem for detailbestemmelser. I forhold til den hidtil gældende lovgivning indeholder de nye forordninger, navnlig forordning 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser, langt færre detailbestemmelser (f.eks. om krav til slagteri- og udskæringsvirksomhedernes bygninger). |
| --- | --- | --- |

2.10

I de nye hygiejnebestemmelser lægges der særlig vægt på fleksibilitet:

a)

Overordnede mål frem for detailbestemmelser. I forhold til den hidtil gældende lovgivning indeholder de nye forordninger, navnlig forordning 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser, langt færre detailbestemmelser (f.eks. om krav til slagteri- og udskæringsvirksomhedernes bygninger).

| b) | Tilladelse til at vedtage nationale bestemmelser (forordning 852/2004 (art. 13), 853/2004 (art. 10) og 854/2004 (art. 17)) med henblik på tilpasning af de krav, der er fastsat i forordningerne, for at muliggøre anvendelse af traditionelle metoder på alle produktions-, forarbejdnings-, eller distributionstrin eller for at imødekomme fødevarevirksomheder, der ligger i områder med særlige geografiske vanskeligheder. |
| --- | --- |

b)

Tilladelse til at vedtage nationale bestemmelser (forordning 852/2004 (art. 13), 853/2004 (art. 10) og 854/2004 (art. 17)) med henblik på tilpasning af de krav, der er fastsat i forordningerne, for at muliggøre anvendelse af traditionelle metoder på alle produktions-, forarbejdnings-, eller distributionstrin eller for at imødekomme fødevarevirksomheder, der ligger i områder med særlige geografiske vanskeligheder.

| c) | Tilladelse til at vedtage nationale bestemmelser om direkte levering (se pkt. 2.4 og pkt. 2.8) og om detailhandel (se pkt. 2.8 og pkt. 2.9). |
| --- | --- |

c)

Tilladelse til at vedtage nationale bestemmelser om direkte levering (se pkt. 2.4 og pkt. 2.8) og om detailhandel (se pkt. 2.8 og pkt. 2.9).

3.   Små fødevarevirksomheder og udvikling af landdistrikterne

Begreber og afgrænsninger

| 3.1 | Fødevarevirksomhederne dækker i mange medlemsstater stadig et meget bredt spektrum. Forarbejdning af landbrugsprodukter og fremstilling af fødevarer foregår både i store industrivirksomheder, der sigter mod det internationale marked, og i mindre fødevarevirksomheder, som i højere grad (men ikke udelukkende) er orienteret mod de regionale markeder, samt i helt små foretagender. Disse helt små foretagender er organisatorisk og geografisk ofte tæt forbundet med landbrugsbedrifterne. |
| --- | --- |

3.1

Fødevarevirksomhederne dækker i mange medlemsstater stadig et meget bredt spektrum. Forarbejdning af landbrugsprodukter og fremstilling af fødevarer foregår både i store industrivirksomheder, der sigter mod det internationale marked, og i mindre fødevarevirksomheder, som i højere grad (men ikke udelukkende) er orienteret mod de regionale markeder, samt i helt små foretagender. Disse helt små foretagender er organisatorisk og geografisk ofte tæt forbundet med landbrugsbedrifterne.

| 3.2 | Fremstillingsmetoderne afhænger som regel af fødevarevirksomhedernes struktur og produktionsmængde. Disse fremstillingsmetoder spænder også vidt og omfatter såvel industrielle/serielle procedurer som traditionelle og håndværksmæssige metoder. Grænserne mellem de forskellige metoder er flydende. |
| --- | --- |

3.2

Fremstillingsmetoderne afhænger som regel af fødevarevirksomhedernes struktur og produktionsmængde. Disse fremstillingsmetoder spænder også vidt og omfatter såvel industrielle/serielle procedurer som traditionelle og håndværksmæssige metoder. Grænserne mellem de forskellige metoder er flydende.

| 3.3 | Der vil i det følgende blive fokuseret på små fødevarevirksomheder og helt små virksomheder, som i højere grad anvender håndværksmæssige og/eller traditionelle arbejdsmetoder. |
| --- | --- |

3.3

Der vil i det følgende blive fokuseret på små fødevarevirksomheder og helt små virksomheder, som i højere grad anvender håndværksmæssige og/eller traditionelle arbejdsmetoder.

| 3.4 | Der vil også blive fokuseret på fødevarevirksomheder, der forarbejder kød (inkl. fjerkræ og andre mindre dyr) og mælk, eftersom der er fastsat særlige hygiejnebestemmelser for disse to områder, som er af stor betydning for landbrugsproduktionen i mange medlemsstater (jf. også punkt 1.9). Det drejer sig konkret om regionale slagterier, slagtere, der selv slagter og forarbejder kødet, regionale mejerier, små osteproducenter og små kvægbrug med oste- og smørfremstilling. |
| --- | --- |

3.4

Der vil også blive fokuseret på fødevarevirksomheder, der forarbejder kød (inkl. fjerkræ og andre mindre dyr) og mælk, eftersom der er fastsat særlige hygiejnebestemmelser for disse to områder, som er af stor betydning for landbrugsproduktionen i mange medlemsstater (jf. også punkt 1.9). Det drejer sig konkret om regionale slagterier, slagtere, der selv slagter og forarbejder kødet, regionale mejerier, små osteproducenter og små kvægbrug med oste- og smørfremstilling.

Små fødevarevirksomheder, landdistrikter, beskæftigelse og kvalitet

| 3.5 | Der er et flertal af små fødevarevirksomheder i de fleste EU-medlemsstater, og de er derfor af stor betydning med hensyn til skabelse af arbejdspladser. De små fødevarevirksomheder omfatter også håndværksvirksomhederne. De er ofte placeret i de indre bydele, de har en stor produkt- og kulturdifferentiering, og de tilvejebringer i stor udstrækning job til etniske mindretal, hvilket man ikke må overse. Det er imidlertid de fødevarevirksomheder, der er beskæftiget med produktion og forarbejdning, og som har mere eller mindre tætte forbindelser til den primære landbrugsproduktion og fremstillingen af råprodukter, der har vor særlige opmærksomhed. Mange af disse virksomheder er placeret i landdistrikterne, og de spiller i nogle tilfælde en stor rolle for bevarelsen og videreudviklingen af arbejdspladser i de ofte struktursvage landdistrikter. |
| --- | --- |

3.5

Der er et flertal af små fødevarevirksomheder i de fleste EU-medlemsstater, og de er derfor af stor betydning med hensyn til skabelse af arbejdspladser. De små fødevarevirksomheder omfatter også håndværksvirksomhederne. De er ofte placeret i de indre bydele, de har en stor produkt- og kulturdifferentiering, og de tilvejebringer i stor udstrækning job til etniske mindretal, hvilket man ikke må overse. Det er imidlertid de fødevarevirksomheder, der er beskæftiget med produktion og forarbejdning, og som har mere eller mindre tætte forbindelser til den primære landbrugsproduktion og fremstillingen af råprodukter, der har vor særlige opmærksomhed. Mange af disse virksomheder er placeret i landdistrikterne, og de spiller i nogle tilfælde en stor rolle for bevarelsen og videreudviklingen af arbejdspladser i de ofte struktursvage landdistrikter.

| 3.5.1 | Eksempler: I Europa er der over 150 000 selvstændige slagtere med tilsammen ca. 1 mio. ansatte. Alene i Tyskland er der omkring 18 000 slagtervirksomheder (eller 29 000 slagterbutikker inkl. filialer) med ca. 168 000 ansatte. 15 % af virksomhederne står stadigvæk selv for slagtningen, 10 % lader egne dyr slagte på slagteri. Andre tyngdepunkter for slagterhåndværket er Spanien med ca. 35.400 selvstændige slagterbutikker (inkl. filialer) og ca. 70 000 ansatte samt Frankrig med knap 35 000 slagterbutikker og mere end 55 000 ansatte. |
| --- | --- |

3.5.1

Eksempler: I Europa er der over 150 000 selvstændige slagtere med tilsammen ca. 1 mio. ansatte. Alene i Tyskland er der omkring 18 000 slagtervirksomheder (eller 29 000 slagterbutikker inkl. filialer) med ca. 168 000 ansatte. 15 % af virksomhederne står stadigvæk selv for slagtningen, 10 % lader egne dyr slagte på slagteri. Andre tyngdepunkter for slagterhåndværket er Spanien med ca. 35.400 selvstændige slagterbutikker (inkl. filialer) og ca. 70 000 ansatte samt Frankrig med knap 35 000 slagterbutikker og mere end 55 000 ansatte.

| 3.5.2 | Der har i de seneste år været en tendens til at købe slagtervarer i store supermarkeder og discountbutikker. EØSU fremhæver dog udtrykkeligt de små virksomheders betydning, der ikke udelukkende kan aflæses af deres omsætning (4). |
| --- | --- |

3.5.2

Der har i de seneste år været en tendens til at købe slagtervarer i store supermarkeder og discountbutikker. EØSU fremhæver dog udtrykkeligt de små virksomheders betydning, der ikke udelukkende kan aflæses af deres omsætning (4).

| 3.5.3 | Også i mælkesektoren er der mange små virksomheder. Således er der i Tyskland som følge af væksten i den økologiske mælkeproduktion inden for de seneste år kommet mere end 500 nye gårdosterier til med omkring 1 500 arbejdspladser. Dertil kommer de nye arbejdspladser i de økologiske mejerier og ostefabrikker. Desværre foreligger der ikke europæiske data på dette område. |
| --- | --- |

3.5.3

Også i mælkesektoren er der mange små virksomheder. Således er der i Tyskland som følge af væksten i den økologiske mælkeproduktion inden for de seneste år kommet mere end 500 nye gårdosterier til med omkring 1 500 arbejdspladser. Dertil kommer de nye arbejdspladser i de økologiske mejerier og ostefabrikker. Desværre foreligger der ikke europæiske data på dette område.

| 3.6 | I forbindelse med Agenda 2000 understregede Kommissionen og medlemsstaterne, at det ikke var nok at styrke det europæiske landbrugs konkurrenceevne på verdensmarkedet, men at der også var behov for en kvalitetspolitik. Med henblik herpå skal landbrugets multifunktionelle karakter (læs: »den europæiske landbrugsmodel«) bevares og fremmes. Dermed menes et landbrug, som bl.a. leverer højkvalitetsprodukter og dermed bevarer og skaber arbejdspladser. Denne strategi til forhøjelse af værditilvæksten i landdistrikterne er uløseligt forbundet med bevarelse og videreudvikling af de efterfølgende led i fødevareforarbejdningen. De beskyttede oprindelsesbetegnelser bidrager ligeledes til denne kvalitetspolitik. |
| --- | --- |

3.6

I forbindelse med Agenda 2000 understregede Kommissionen og medlemsstaterne, at det ikke var nok at styrke det europæiske landbrugs konkurrenceevne på verdensmarkedet, men at der også var behov for en kvalitetspolitik. Med henblik herpå skal landbrugets multifunktionelle karakter (læs: »den europæiske landbrugsmodel«) bevares og fremmes. Dermed menes et landbrug, som bl.a. leverer højkvalitetsprodukter og dermed bevarer og skaber arbejdspladser. Denne strategi til forhøjelse af værditilvæksten i landdistrikterne er uløseligt forbundet med bevarelse og videreudvikling af de efterfølgende led i fødevareforarbejdningen. De beskyttede oprindelsesbetegnelser bidrager ligeledes til denne kvalitetspolitik.

| 3.7 | Kvalitetspolitikken skal fremover gennemføres bl.a. ved hjælp af ELFUL-forordningens afsnit »Differentiering og...« og handlingsprogrammet vedrørende økologisk landbrug. |
| --- | --- |

3.7

Kvalitetspolitikken skal fremover gennemføres bl.a. ved hjælp af ELFUL-forordningens afsnit »Differentiering og...« og handlingsprogrammet vedrørende økologisk landbrug.

| 3.8 | Små fødevarevirksomheder og navnlig små fødevareforarbejdende virksomheder, som anvender håndværksmetoder, har strategisk betydning i forbindelse med denne kvalitetspolitik. For netop disse små fødevarevirksomheder kan bidrage til differentieringen ved at tilbyde forbrugerne et varieret produktudvalg. Den stigende efterspørgsel peger på, at forbrugerne sætter stadig større pris på denne variation i udbuddet, og at de traditionelle håndværksmæssige produktionsmetoder er uløseligt forbundet med høj produktkvalitet. De er desuden en del af vor kulturelle arv. Disse fødevarevirksomheder har igennem årtier vist, at de kan fremstille sikre produkter. |
| --- | --- |

3.8

Små fødevarevirksomheder og navnlig små fødevareforarbejdende virksomheder, som anvender håndværksmetoder, har strategisk betydning i forbindelse med denne kvalitetspolitik. For netop disse små fødevarevirksomheder kan bidrage til differentieringen ved at tilbyde forbrugerne et varieret produktudvalg. Den stigende efterspørgsel peger på, at forbrugerne sætter stadig større pris på denne variation i udbuddet, og at de traditionelle håndværksmæssige produktionsmetoder er uløseligt forbundet med høj produktkvalitet. De er desuden en del af vor kulturelle arv. Disse fødevarevirksomheder har igennem årtier vist, at de kan fremstille sikre produkter.

Forskellige risici kræver forskellige sikkerhedsforanstaltninger

| 3.9 | Det er derfor med tilfredshed, at EØSU kan konstatere, at der i de nye forordninger — sammenlignet med de hidtidige bestemmelser — stilles krav om større fleksibilitet. Disse fleksibilitetskrav indebærer nye muligheder for små fødevarevirksomheder, der anvender traditionelle håndværksmetoder, da de i kraft af den generelle autorisation for fremtiden kan deltage i grænseoverskridende handel. Men medlemsstaterne må også forstå at udnytte disse muligheder. |
| --- | --- |

3.9

Det er derfor med tilfredshed, at EØSU kan konstatere, at der i de nye forordninger — sammenlignet med de hidtidige bestemmelser — stilles krav om større fleksibilitet. Disse fleksibilitetskrav indebærer nye muligheder for små fødevarevirksomheder, der anvender traditionelle håndværksmetoder, da de i kraft af den generelle autorisation for fremtiden kan deltage i grænseoverskridende handel. Men medlemsstaterne må også forstå at udnytte disse muligheder.

| 3.10 | Fleksibilitetskravene indebærer dog samtidig også risici for de små fødevarevirksomheder. Virksomheder, der før kun var »registrerede«, skal nu leve op til de højere krav, der stilles til autoriserede virksomheder. Dertil kommer, at visse specifikke hygiejneforanstaltninger i forordning 853/2004 stiller væsentligt højere krav end tidligere. Dette gælder navnlig i forbindelse med den mikrobiologiske kontrol. |
| --- | --- |

3.10

Fleksibilitetskravene indebærer dog samtidig også risici for de små fødevarevirksomheder. Virksomheder, der før kun var »registrerede«, skal nu leve op til de højere krav, der stilles til autoriserede virksomheder. Dertil kommer, at visse specifikke hygiejneforanstaltninger i forordning 853/2004 stiller væsentligt højere krav end tidligere. Dette gælder navnlig i forbindelse med den mikrobiologiske kontrol.

| 3.11 | Det faktum, at der opstilles hygiejnemæssige mål i stedet for stive krav, og de dermed forbundne fleksibilitetsbestemmelser gør det muligt at indrette såvel udformningen af HACCP-konceptet som autorisationsproceduren efter de forskellige virksomhedsformers specifikke risici og produktionsprocedurer. |
| --- | --- |

3.11

Det faktum, at der opstilles hygiejnemæssige mål i stedet for stive krav, og de dermed forbundne fleksibilitetsbestemmelser gør det muligt at indrette såvel udformningen af HACCP-konceptet som autorisationsproceduren efter de forskellige virksomhedsformers specifikke risici og produktionsprocedurer.

| 3.12 | Fleksibiliteten er af afgørende betydning for, at man kan bevare den mangfoldighed, der præger fødevarevirksomhederne i Europa, for hygiejnerisici og tilsvarende hygiejnekrav hænger til dels nøje sammen med det særlige produktions-, forarbejdnings- og distributionssystem. Små fødevarevirksomheder, der anvender håndværksmetoder, og som hovedsageligt benytter sig af lokale eller regionale distributionsled, står over for andre risici for så vidt angår fødevaresikkerhed end de store industrivirksomheder med overregionale eller internationale distributionskanaler. Det er derfor rimeligt, at der i store virksomheder med mange ansatte, store produktionsmængder og afgrænsede ansvarsområder anvendes sporings- og kvalitetsstyringssystemer, mærkninger og avancerede oprindelseskoncepter samt mikrobiologiske undersøgelser. I små fødevarevirksomheder, hvor ansvaret påhviler få medarbejdere, og hvor man i mange tilfælde ikke deltager i handelen mellem medlemsstaterne, er det for det meste tilstrækkeligt med helt enkle metoder som stikprøvekontrol af køle- hhv. kogetemperaturer eller besigtigelse (kogte pølser). Her er traditionelle og hævdvundne kontrolprocedurer på deres plads. En større teknisk eller organisatorisk indsats resulterer her ikke i større hygiejne, men i ekstra udgifter og tidsforbrug. |
| --- | --- |

3.12

Fleksibiliteten er af afgørende betydning for, at man kan bevare den mangfoldighed, der præger fødevarevirksomhederne i Europa, for hygiejnerisici og tilsvarende hygiejnekrav hænger til dels nøje sammen med det særlige produktions-, forarbejdnings- og distributionssystem. Små fødevarevirksomheder, der anvender håndværksmetoder, og som hovedsageligt benytter sig af lokale eller regionale distributionsled, står over for andre risici for så vidt angår fødevaresikkerhed end de store industrivirksomheder med overregionale eller internationale distributionskanaler. Det er derfor rimeligt, at der i store virksomheder med mange ansatte, store produktionsmængder og afgrænsede ansvarsområder anvendes sporings- og kvalitetsstyringssystemer, mærkninger og avancerede oprindelseskoncepter samt mikrobiologiske undersøgelser. I små fødevarevirksomheder, hvor ansvaret påhviler få medarbejdere, og hvor man i mange tilfælde ikke deltager i handelen mellem medlemsstaterne, er det for det meste tilstrækkeligt med helt enkle metoder som stikprøvekontrol af køle- hhv. kogetemperaturer eller besigtigelse (kogte pølser). Her er traditionelle og hævdvundne kontrolprocedurer på deres plads. En større teknisk eller organisatorisk indsats resulterer her ikke i større hygiejne, men i ekstra udgifter og tidsforbrug.

| 3.13 | Et eksempel på, at foranstaltninger, der er rimelige og nødvendige i industrisektoren, overføres til håndværkssektoren, foreligger allerede i direktiv 64/433/EF med bestemmelsen om sterilisatorer. Ved båndslagtning er der med nutidens høje båndhastigheder ikke tid til at rengøre en kniv, der f. eks. har ramt en byld. Er der en sterilisator ved hvert arbejdssted, hvor der parteres, kan arbejderen, mens båndet løber, til enhver tid tage en ny steril kniv. Anderledes ligger det inden for slagterhåndværket. Her er det en enkelt person, der parterer hvert dyr, og der er altid tid til at tage en ny steril kniv, hvis der bliver behov for det. Det lader sig gøre, blot der på arbejdspladsen er et tilstrækkeligt antal knive, som er blevet steriliseret aftenen i forvejen. Der er ikke behov for en sterilisator ved hvert arbejdssted. Revisionen af SANCO-dokument nr. 1514 af 8. september er et svar på denne af EØSU fremsatte indvending. Det fastslås i punkt 5.3, at det for de små slagtehuses vedkommende er tilstrækkeligt med et passende antal knive, som er blevet desinficeret inden slagtningen. |
| --- | --- |

3.13

Et eksempel på, at foranstaltninger, der er rimelige og nødvendige i industrisektoren, overføres til håndværkssektoren, foreligger allerede i direktiv 64/433/EF med bestemmelsen om sterilisatorer. Ved båndslagtning er der med nutidens høje båndhastigheder ikke tid til at rengøre en kniv, der f. eks. har ramt en byld. Er der en sterilisator ved hvert arbejdssted, hvor der parteres, kan arbejderen, mens båndet løber, til enhver tid tage en ny steril kniv. Anderledes ligger det inden for slagterhåndværket. Her er det en enkelt person, der parterer hvert dyr, og der er altid tid til at tage en ny steril kniv, hvis der bliver behov for det. Det lader sig gøre, blot der på arbejdspladsen er et tilstrækkeligt antal knive, som er blevet steriliseret aftenen i forvejen. Der er ikke behov for en sterilisator ved hvert arbejdssted. Revisionen af SANCO-dokument nr. 1514 af 8. september er et svar på denne af EØSU fremsatte indvending. Det fastslås i punkt 5.3, at det for de små slagtehuses vedkommende er tilstrækkeligt med et passende antal knive, som er blevet desinficeret inden slagtningen.

| 3.14 | Sagt med andre ord: Hvis hygiejnebestemmelserne og sikkerhedskravene ensidigt afledes af risiciene i forbindelse med dagens fremherskende produktion, dvs. den industrielle forarbejdning og den globale handel, og derefter overføres til de håndværksmæssige virksomheder, så er der altid fare for, at det går ud over de håndværksfremstillede produkters konkurrenceevne. De udelukkes dermed dels direkte, dels indirekte (gennem øgede omkostninger) fra markedet. |
| --- | --- |

3.14

Sagt med andre ord: Hvis hygiejnebestemmelserne og sikkerhedskravene ensidigt afledes af risiciene i forbindelse med dagens fremherskende produktion, dvs. den industrielle forarbejdning og den globale handel, og derefter overføres til de håndværksmæssige virksomheder, så er der altid fare for, at det går ud over de håndværksfremstillede produkters konkurrenceevne. De udelukkes dermed dels direkte, dels indirekte (gennem øgede omkostninger) fra markedet.

| 3.15 | Når der i det følgende stilles krav om hygiejnekoncepter, der er afpasset efter de specifikke procedurer og strukturer, drejer det sig ikke kun om at sikre lige markedsadgang. Det drejer sig også, og ikke mindst, om at bevare og fremme innovation i landdistrikterne. En af de vigtigste innovationer i de sidste årtier har været udvikling og udbredelse af det økologiske landbrug. Uden eksisterende og nytilkæmpede frirum ville genopdagelsen og udnyttelsen af de traditionelle metoder til fødevareforarbejdning ikke have været mulig. Det er derfor nødvendigt også i fremtiden at sikre frirum for regionale særpræg, traditionelle håndværksmetoder, særlige forarbejdningsmetoder, høj kvalitet og alternative markedsføringsmetoder, samtidig med at forbrugeren sikres et ensartet og højt fødevaresikkerhedsniveau. |
| --- | --- |

3.15

Når der i det følgende stilles krav om hygiejnekoncepter, der er afpasset efter de specifikke procedurer og strukturer, drejer det sig ikke kun om at sikre lige markedsadgang. Det drejer sig også, og ikke mindst, om at bevare og fremme innovation i landdistrikterne. En af de vigtigste innovationer i de sidste årtier har været udvikling og udbredelse af det økologiske landbrug. Uden eksisterende og nytilkæmpede frirum ville genopdagelsen og udnyttelsen af de traditionelle metoder til fødevareforarbejdning ikke have været mulig. Det er derfor nødvendigt også i fremtiden at sikre frirum for regionale særpræg, traditionelle håndværksmetoder, særlige forarbejdningsmetoder, høj kvalitet og alternative markedsføringsmetoder, samtidig med at forbrugeren sikres et ensartet og højt fødevaresikkerhedsniveau.

4.   Den nye hygiejnelovgivnings eventuelle muligheder og hindringer for de små håndværksmæssige fødevarevirksomheder inden for kød- og mælkesektoren

Forordning nr. 852/2004

| 4.1 | Nogle medlemsstater har benyttet sig af den »gamle« ret til at skelne mellem registrerede og autoriserede virksomheder inden for kød- og mælkeforarbejdning. Registrerede virksomheder måtte ifølge de gamle krav ikke benytte sig af den frie bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne, selvom dette ikke var begrundet i forskellige hygiejnekrav. I punkt 3.4 i SANCO-retningslinje 1513/2005 rev. 1 af 8. september 2005 opfordres medlemsstaterne udtrykkeligt til i grænseegne at tillade de direkte leverandører, der er undtaget fra anvendelsesområdet for forordningerne 852/2004 og 853/2004, at handle over grænserne. Herved får virksomhederne i grænseområder nye markedsmuligheder. |
| --- | --- |

4.1

Nogle medlemsstater har benyttet sig af den »gamle« ret til at skelne mellem registrerede og autoriserede virksomheder inden for kød- og mælkeforarbejdning. Registrerede virksomheder måtte ifølge de gamle krav ikke benytte sig af den frie bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne, selvom dette ikke var begrundet i forskellige hygiejnekrav. I punkt 3.4 i SANCO-retningslinje 1513/2005 rev. 1 af 8. september 2005 opfordres medlemsstaterne udtrykkeligt til i grænseegne at tillade de direkte leverandører, der er undtaget fra anvendelsesområdet for forordningerne 852/2004 og 853/2004, at handle over grænserne. Herved får virksomhederne i grænseområder nye markedsmuligheder.

| 4.2 | I forordning 852/2004 stilles der krav om anvendelse af HACCP-systemet i forbindelse med procedurer til sikring af fødevaresikkerheden. Den obligatoriske indførelse af HACCP-systemet er et positivt tiltag, der, i overensstemmelse med håndværkstraditionerne, med få effektive kontroller på de rigtige steder søger at opnå den størst mulige produktsikkerhed. SANCO-retningslinje 1955/2005 af 30. august 2005 indeholder bestemmelser om, hvordan HACCP-systemet kan tilpasses forskellige virksomhedstyper. Også i de forskellige medlemsstater er der udarbejdet retningslinjer for god hygiejnepraksis. Disse kan fremme anvendelsen af HACCP-systemet i små fødevarevirksomheder, da man evt. kan slippe for at gennemføre sin egen risikoanalyse. |
| --- | --- |

4.2

I forordning 852/2004 stilles der krav om anvendelse af HACCP-systemet i forbindelse med procedurer til sikring af fødevaresikkerheden. Den obligatoriske indførelse af HACCP-systemet er et positivt tiltag, der, i overensstemmelse med håndværkstraditionerne, med få effektive kontroller på de rigtige steder søger at opnå den størst mulige produktsikkerhed. SANCO-retningslinje 1955/2005 af 30. august 2005 indeholder bestemmelser om, hvordan HACCP-systemet kan tilpasses forskellige virksomhedstyper. Også i de forskellige medlemsstater er der udarbejdet retningslinjer for god hygiejnepraksis. Disse kan fremme anvendelsen af HACCP-systemet i små fødevarevirksomheder, da man evt. kan slippe for at gennemføre sin egen risikoanalyse.

| 4.3 | Hvorvidt HACCP-systemet vil være en hjælp for de håndværksmæssige fødevarevirksomheder, afhænger af udformningen af de nationale HACCP-retningslinjer. Hvis der lægges for stor vægt på dokumentation og omfangsrige tjeklister, vil systemet hurtigt kunne øge omkostningerne uden tilsvarende at øge sikkerhedsstandarden. |
| --- | --- |

4.3

Hvorvidt HACCP-systemet vil være en hjælp for de håndværksmæssige fødevarevirksomheder, afhænger af udformningen af de nationale HACCP-retningslinjer. Hvis der lægges for stor vægt på dokumentation og omfangsrige tjeklister, vil systemet hurtigt kunne øge omkostningerne uden tilsvarende at øge sikkerhedsstandarden.

| 4.4 | HACCP-systemet indebærer mikrobiologiske kontroller, hvis omfang og kriterier endnu ikke er fastlagt (art. 4). Udformningen af den nye forordning om mikrobiologiske kriterier vil få stor betydning for omkostningerne ved egenkontrollerne. Den vil få afgørende indflydelse på de små fødevarevirksomheders konkurrenceevne, da de er nødt til at fordele omkostningerne på langt lavere forarbejdnings- og salgsmængder end de store fødevarevirksomheder. Bestemmelsen om, at kontrolfrekvensen i forbindelse med hakket kød i mindre slagte- og opskæringsvirksomheder og slagterforretninger kan afpasses efter den producerede mængde, må derfor hilses velkommen. Alle andre virksomheder skal tage prøver en gang pr. uge. |
| --- | --- |

4.4

HACCP-systemet indebærer mikrobiologiske kontroller, hvis omfang og kriterier endnu ikke er fastlagt (art. 4). Udformningen af den nye forordning om mikrobiologiske kriterier vil få stor betydning for omkostningerne ved egenkontrollerne. Den vil få afgørende indflydelse på de små fødevarevirksomheders konkurrenceevne, da de er nødt til at fordele omkostningerne på langt lavere forarbejdnings- og salgsmængder end de store fødevarevirksomheder. Bestemmelsen om, at kontrolfrekvensen i forbindelse med hakket kød i mindre slagte- og opskæringsvirksomheder og slagterforretninger kan afpasses efter den producerede mængde, må derfor hilses velkommen. Alle andre virksomheder skal tage prøver en gang pr. uge.

Forordning 853/2004: Fleksibiliseringens negative konsekvenser for eksempelvis mælkeforarbejdningen

| 4.5 | Fleksibilitetskravene giver ikke blot medlemsstaterne, men især de regionale veterinærmyndigheder med ansvar for udstedelse af autorisationer til fødevarevirksomheder, brede skønsmuligheder. Der er allerede i dag store forskelle i gennemførelsen af hygiejnebestemmelserne, navnlig inden for områder, der af veterinærmyndighederne er klassificeret som risikofyldte, som for eksempel håndværksmæssig slagtning af fjerkræ, ostefremstilling på gårdene og fremstilling af råmælksprodukter. |
| --- | --- |

4.5

Fleksibilitetskravene giver ikke blot medlemsstaterne, men især de regionale veterinærmyndigheder med ansvar for udstedelse af autorisationer til fødevarevirksomheder, brede skønsmuligheder. Der er allerede i dag store forskelle i gennemførelsen af hygiejnebestemmelserne, navnlig inden for områder, der af veterinærmyndighederne er klassificeret som risikofyldte, som for eksempel håndværksmæssig slagtning af fjerkræ, ostefremstilling på gårdene og fremstilling af råmælksprodukter.

| 4.6 | I mange af EU's medlemsstater spiller forarbejdning på landbrugsbedrifterne af mælk til ost en stor rolle for at sikre eksistensen. Regionale erfaringer i Polen før og efter tiltrædelsen viser, at veterinærmyndighederne i første omgang forbød etablering af gårdosterier, med henvisning til angivelige »EU-bestemmelser«. Det viste sig, at de var fuldstændig uskolede i at omgås disse »nye ideer« og derfor ville være på den sikre side: Hvad der ikke eksisterer, kan ikke volde (hygiejne)problemer. Det er imidlertid klart, at det ikke er EU, men de nationale og regionale myndigheder, der har ansvaret for dette. |
| --- | --- |

4.6

I mange af EU's medlemsstater spiller forarbejdning på landbrugsbedrifterne af mælk til ost en stor rolle for at sikre eksistensen. Regionale erfaringer i Polen før og efter tiltrædelsen viser, at veterinærmyndighederne i første omgang forbød etablering af gårdosterier, med henvisning til angivelige »EU-bestemmelser«. Det viste sig, at de var fuldstændig uskolede i at omgås disse »nye ideer« og derfor ville være på den sikre side: Hvad der ikke eksisterer, kan ikke volde (hygiejne)problemer. Det er imidlertid klart, at det ikke er EU, men de nationale og regionale myndigheder, der har ansvaret for dette.

| 4.7 | Mange detaljerede bestemmelser om forarbejdning af mælk i de gamle EU-retsforskrifter bliver nu fjernet. Den nye forordning giver netop de små og håndværksmæssige fødevarevirksomheder nye muligheder. De kan få anerkendt såkaldt »alternative metoder«, som dog ikke defineres nærmere i forordningen. |
| --- | --- |

4.7

Mange detaljerede bestemmelser om forarbejdning af mælk i de gamle EU-retsforskrifter bliver nu fjernet. Den nye forordning giver netop de små og håndværksmæssige fødevarevirksomheder nye muligheder. De kan få anerkendt såkaldt »alternative metoder«, som dog ikke defineres nærmere i forordningen.

| 4.8 | Det er derfor fuldt berettiget at frygte, at nogle medlemsstater i forbindelse med den nationale anvendelse (»application«) af bestemmelserne vil forsøge at gennemføre en væsentlig »strammere«, for de små fødevarevirksomheder ugunstigere udlægning af forordningerne end tilsigtet af Fællesskabet. |
| --- | --- |

4.8

Det er derfor fuldt berettiget at frygte, at nogle medlemsstater i forbindelse med den nationale anvendelse (»application«) af bestemmelserne vil forsøge at gennemføre en væsentlig »strammere«, for de små fødevarevirksomheder ugunstigere udlægning af forordningerne end tilsigtet af Fællesskabet.

| 4.9 | Eksempel 1: For Tysklands vedkommende foreligger de første udkast til en generel administrativ forordning (godkendelsesprocedure i henhold til forordning 882/2004, art. 31). Denne kræver — som tidligere — typeafprøvning forud for godkendelse af pasteuriseringsanlæg og rensecentrifuger. Virksomheder, der benytter andet udstyr eller andre procedurer, må selv bære bevisbyrden og betale omkostningerne ved at fremskaffe udtalelser fra sagkyndige. |
| --- | --- |

4.9

Eksempel 1: For Tysklands vedkommende foreligger de første udkast til en generel administrativ forordning (godkendelsesprocedure i henhold til forordning 882/2004, art. 31). Denne kræver — som tidligere — typeafprøvning forud for godkendelse af pasteuriseringsanlæg og rensecentrifuger. Virksomheder, der benytter andet udstyr eller andre procedurer, må selv bære bevisbyrden og betale omkostningerne ved at fremskaffe udtalelser fra sagkyndige.

| 4.10 | Eksempel 2: I de østeuropæiske medlemsstater som f.eks. Tjekkiet, Polen, Slovenien og de baltiske lande er der i forbindelse med tilpasningen af de nationale love til fællesskabslovgivningen foregået lignende processer som dem, der fandt sted i de nye tyske delstater efter den tyske genforening. Det er ikke alene økonomiske problemer, der har affødt en omfattende strukturomstilling i mejerier og slagterier med tilhørende nedlæggelse af arbejdspladser; de store forarbejderes interesse i at øge kapacitetsudnyttelsen i deres virksomheder har også været medbestemmende for den fulgte praksis angående autorisationer. |
| --- | --- |

4.10

Eksempel 2: I de østeuropæiske medlemsstater som f.eks. Tjekkiet, Polen, Slovenien og de baltiske lande er der i forbindelse med tilpasningen af de nationale love til fællesskabslovgivningen foregået lignende processer som dem, der fandt sted i de nye tyske delstater efter den tyske genforening. Det er ikke alene økonomiske problemer, der har affødt en omfattende strukturomstilling i mejerier og slagterier med tilhørende nedlæggelse af arbejdspladser; de store forarbejderes interesse i at øge kapacitetsudnyttelsen i deres virksomheder har også været medbestemmende for den fulgte praksis angående autorisationer.

| 4.11 | EU opfordres derfor til at holde øje med, at der sikres fair konkurrence i medlemsstaterne, ved at myndighederne sørger for, at de små lokale fødevarevirksomheder får mulighed for at drage fordel af det fortolkningsmæssige råderum, der gælder for traditionelle og regionale kvalitetsproduktioner. |
| --- | --- |

4.11

EU opfordres derfor til at holde øje med, at der sikres fair konkurrence i medlemsstaterne, ved at myndighederne sørger for, at de små lokale fødevarevirksomheder får mulighed for at drage fordel af det fortolkningsmæssige råderum, der gælder for traditionelle og regionale kvalitetsproduktioner.

Forordning 853/2004: Hindringer for små fødevarevirksomheder inden for kødsektoren

| 4.12 | Forordning 853/2004 indeholder nogle klart definerede bestemmelser, som rækker langt ud over de hidtil gældende bestemmelser for små fødevarevirksomheder inden for kødsektoren og vil få negative konsekvenser for omkostningsudviklingen og dermed for de små fødevarevirksomheder. De vigtigste af disse bestemmelser er følgende: |
| --- | --- |

4.12

Forordning 853/2004 indeholder nogle klart definerede bestemmelser, som rækker langt ud over de hidtil gældende bestemmelser for små fødevarevirksomheder inden for kødsektoren og vil få negative konsekvenser for omkostningsudviklingen og dermed for de små fødevarevirksomheder. De vigtigste af disse bestemmelser er følgende:

| 4.13 | I henhold til den nye forordning skal alle slagterier have opstaldningsfaciliteter
   (5). Dette ville også gælde for håndværksmæssige slagterier, også selv om dyrenes ophold i disse slagterier ikke er langvarigt, og der kun slagtes få dyr pr. uge. Denne bestemmelse tvinger i princippet små virksomheder til at foretage store investeringer, uden at det kan påvises, at hygiejnen forbedres. Det bifaldes derfor, at dette problem tages op i den reviderede udgave af SANCO-retningslinjerne 1514/2005. I punkt 5.2 fremhæves det, at små slagtervirksomheder ikke skal være forpligtet til at have avancerede infrastrukturer (sophisticated or extensive infrastructures), dvs. anlæg til fodring og vanding af dyr. |
| --- | --- |

4.13

I henhold til den nye forordning skal alle slagterier have opstaldningsfaciliteter
   (5). Dette ville også gælde for håndværksmæssige slagterier, også selv om dyrenes ophold i disse slagterier ikke er langvarigt, og der kun slagtes få dyr pr. uge. Denne bestemmelse tvinger i princippet små virksomheder til at foretage store investeringer, uden at det kan påvises, at hygiejnen forbedres. Det bifaldes derfor, at dette problem tages op i den reviderede udgave af SANCO-retningslinjerne 1514/2005. I punkt 5.2 fremhæves det, at små slagtervirksomheder ikke skal være forpligtet til at have avancerede infrastrukturer (sophisticated or extensive infrastructures), dvs. anlæg til fodring og vanding af dyr.

| 4.14 | Der skal anvendes adskilte rum til slagtning og opskæring. Ved tidsmæssig adskillelse af disse processer vil de samme rum kunne anvendes til begge processer, uden at det går ud over sikkerheden. Hertil kommer, at rummene ved en tidsmæssig adskillelse vil have tilstrækkelig tid til at tørre, hvilket forbedrer hygiejnen. Hermed forskånes de små fødevarevirksomheder for at skulle foretage investeringer. Retningslinjerne bør derfor revideres således, at kravet om anvendelse af adskilte rum bortfalder under forudsætning af tilstrækkelig tidsmæssig adskillelse af slagtning og opskæring samt passende rengøringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

4.14

Der skal anvendes adskilte rum til slagtning og opskæring. Ved tidsmæssig adskillelse af disse processer vil de samme rum kunne anvendes til begge processer, uden at det går ud over sikkerheden. Hertil kommer, at rummene ved en tidsmæssig adskillelse vil have tilstrækkelig tid til at tørre, hvilket forbedrer hygiejnen. Hermed forskånes de små fødevarevirksomheder for at skulle foretage investeringer. Retningslinjerne bør derfor revideres således, at kravet om anvendelse af adskilte rum bortfalder under forudsætning af tilstrækkelig tidsmæssig adskillelse af slagtning og opskæring samt passende rengøringsforanstaltninger.

| 4.15 | Som noget nyt skal også små håndværksmæssige virksomheder, der tidligere havde status som »registrerede virksomheder«, nu holde en temperatur på 12 °C i opskæringsrummet eller benytte et alternativt system. Ud over det forhold, at arbejde ved en temperatur på 12 °C ikke er uproblematisk, medfører dette ekstra investeringer og køleudgifter for små virksomheder (6). Det ville være fuldt tilstrækkeligt, hvis kødet portionsvis hentes ud af kølerummet for at skæres op. |
| --- | --- |

4.15

Som noget nyt skal også små håndværksmæssige virksomheder, der tidligere havde status som »registrerede virksomheder«, nu holde en temperatur på 12 °C i opskæringsrummet eller benytte et alternativt system. Ud over det forhold, at arbejde ved en temperatur på 12 °C ikke er uproblematisk, medfører dette ekstra investeringer og køleudgifter for små virksomheder (6). Det ville være fuldt tilstrækkeligt, hvis kødet portionsvis hentes ud af kølerummet for at skæres op.

| 4.16 | Særlig problematiske er de nye temperatur- og kontrolbestemmelser for hakket kød i forordning (EF) 853/2004, da hakket kød også har stor økonomisk betydning for små virksomheder og mikrovirksomheder inden for kødsektoren. Disse virksomheder var tidligere — i hvert fald i Tyskland — »kun«»registrerede virksomheder« og skulle derfor overholde de nationale bestemmelser vedrørende hakket kød med et temperaturkrav på 4 °C. Da der for fremtiden kun vil være EU-autoriserede virksomheder, skal de håndværksmæssige kødforarbejdningsvirksomheder også overholde de strenge temperaturkrav (2 °C) i den nye forordning (7). Så længe virksomheder fremstiller frisk hakket kød og kun sælger det på fremstillingsdagen (hvilket de gamle bestemmelser krævede), vil lavere temperaturer ikke føre til forbedret hygiejne. Da de gamle anlæg ikke uden videre kan omstilles til lavere temperaturer, og der er behov for yderligere afrimningsinstallationer, er virksomhederne nødt til at investere i nye køleanlæg. Det skader håndværksvirksomhedernes konkurrencemæssige stilling, at den nye forordning tillader fremstilling af hakket kød af nedfrosset kød. Dette vil føre til yderligere dumpingpriser. |
| --- | --- |

4.16

Særlig problematiske er de nye temperatur- og kontrolbestemmelser for hakket kød i forordning (EF) 853/2004, da hakket kød også har stor økonomisk betydning for små virksomheder og mikrovirksomheder inden for kødsektoren. Disse virksomheder var tidligere — i hvert fald i Tyskland — »kun«»registrerede virksomheder« og skulle derfor overholde de nationale bestemmelser vedrørende hakket kød med et temperaturkrav på 4 °C. Da der for fremtiden kun vil være EU-autoriserede virksomheder, skal de håndværksmæssige kødforarbejdningsvirksomheder også overholde de strenge temperaturkrav (2 °C) i den nye forordning (7). Så længe virksomheder fremstiller frisk hakket kød og kun sælger det på fremstillingsdagen (hvilket de gamle bestemmelser krævede), vil lavere temperaturer ikke føre til forbedret hygiejne. Da de gamle anlæg ikke uden videre kan omstilles til lavere temperaturer, og der er behov for yderligere afrimningsinstallationer, er virksomhederne nødt til at investere i nye køleanlæg. Det skader håndværksvirksomhedernes konkurrencemæssige stilling, at den nye forordning tillader fremstilling af hakket kød af nedfrosset kød. Dette vil føre til yderligere dumpingpriser.

| 4.17 | Nyt er også, at håndværksmæssige kødvirksomheder nu forpligtes til at udføre mikrobiologiske kontroller af hakket kød, også selv om det hakkede kød sælges eller lynfryses på fremstillingsdagen (8). Dette medfører betydelige omkostninger, som ikke betyder umiddelbare forbedringer af hygiejnen. Det er uvist, hvor hyppige kontroller der forlanges. I forordningsforslaget står der kun, at små virksomheder ikke behøver at gennemføre ugentlig kontrol (jf. punkterne 4.18 — 4.20). |
| --- | --- |

4.17

Nyt er også, at håndværksmæssige kødvirksomheder nu forpligtes til at udføre mikrobiologiske kontroller af hakket kød, også selv om det hakkede kød sælges eller lynfryses på fremstillingsdagen (8). Dette medfører betydelige omkostninger, som ikke betyder umiddelbare forbedringer af hygiejnen. Det er uvist, hvor hyppige kontroller der forlanges. I forordningsforslaget står der kun, at små virksomheder ikke behøver at gennemføre ugentlig kontrol (jf. punkterne 4.18 — 4.20).

Forordning om mikrobiologiske kriterier

| 4.18 | Udformningen af forordningen om mikrobiologiske kriterier, som er under udarbejdelse, vil få stor betydning for de små fødevarevirksomheders konkurrenceevne. Prøveudtagningernes omfang og hyppighed skal stå i et rimeligt forhold til virksomhedens produktionsomfang og skal samtidig sikre statistisk værdi. |
| --- | --- |

4.18

Udformningen af forordningen om mikrobiologiske kriterier, som er under udarbejdelse, vil få stor betydning for de små fødevarevirksomheders konkurrenceevne. Prøveudtagningernes omfang og hyppighed skal stå i et rimeligt forhold til virksomhedens produktionsomfang og skal samtidig sikre statistisk værdi.

| 4.19 | Tidligere skulle slagtervirksomheder en gang om året foretage mikrobiologiske undersøgelser af slagtekroppe for kim og fordærvende mikroorganismer (enterobacteriaceæ) og ti gange om året foretage tilsvarende undersøgelser af materiel, mure osv. Den planlagte forøgelse af prøveudtagningsfrekvensen vil føre til betydeligt højere omkostninger for små virksomheder (om hakket kød se punkt 4.16). |
| --- | --- |

4.19

Tidligere skulle slagtervirksomheder en gang om året foretage mikrobiologiske undersøgelser af slagtekroppe for kim og fordærvende mikroorganismer (enterobacteriaceæ) og ti gange om året foretage tilsvarende undersøgelser af materiel, mure osv. Den planlagte forøgelse af prøveudtagningsfrekvensen vil føre til betydeligt højere omkostninger for små virksomheder (om hakket kød se punkt 4.16).

| 4.20 | Dertil kommer, at den lave produktionsmængde ikke blot giver statistiske problemer, men også gør den mængde, der skal anvendes til prøverne, til et problem. Det er den franske sammenslutning af detailhandlere i fødevaresektoren, CGAD (Conféderation Générale de l'Alimentation en Détail), der har gjort opmærksom på dette. Hvis det fastsatte prøveomfang bibeholdes, vil der ifølge CGAD i visse tilfælde ikke være varer tilbage at sælge, for slet ikke at tale om omkostningerne. |
| --- | --- |

4.20

Dertil kommer, at den lave produktionsmængde ikke blot giver statistiske problemer, men også gør den mængde, der skal anvendes til prøverne, til et problem. Det er den franske sammenslutning af detailhandlere i fødevaresektoren, CGAD (Conféderation Générale de l'Alimentation en Détail), der har gjort opmærksom på dette. Hvis det fastsatte prøveomfang bibeholdes, vil der ifølge CGAD i visse tilfælde ikke være varer tilbage at sælge, for slet ikke at tale om omkostningerne.

5.   Konklusioner

| 5.1 | EØSU glæder sig over fleksibiliteten i de nye forordninger. Det giver traditionelle og/eller håndsværksmæssige og regionale fødevarevirksomheder nye chancer. |
| --- | --- |

5.1

EØSU glæder sig over fleksibiliteten i de nye forordninger. Det giver traditionelle og/eller håndsværksmæssige og regionale fødevarevirksomheder nye chancer.

| 5.2 | EØSU gør dog opmærksom på, at forordningernes spillerum samtidig rummer risici for håndværksvirksomhederne i fødevaresektoren, da både nationalstaterne og de lokale myndigheder måske vil fortolke bestemmelserne til ugunst for dem. Visse erfaringer med omsætningen af EU-direktiver peger i den retning. Det bør i princippet stå virksomhederne frit for, hvordan de vil nå de formulerede hygiejnemål. Dette fremhæves også i punkt 4 i SANCO-retningslinjerne 1513/2005 rev. 1 af 8. september. Kommissionen skal derfor sikre, at retningslinjerne også videreformidles i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.2

EØSU gør dog opmærksom på, at forordningernes spillerum samtidig rummer risici for håndværksvirksomhederne i fødevaresektoren, da både nationalstaterne og de lokale myndigheder måske vil fortolke bestemmelserne til ugunst for dem. Visse erfaringer med omsætningen af EU-direktiver peger i den retning. Det bør i princippet stå virksomhederne frit for, hvordan de vil nå de formulerede hygiejnemål. Dette fremhæves også i punkt 4 i SANCO-retningslinjerne 1513/2005 rev. 1 af 8. september. Kommissionen skal derfor sikre, at retningslinjerne også videreformidles i medlemsstaterne.

| 5.3 | På nogle punkter er der efter EØSU's opfattelse brug for konkrete ændringer i forordningerne: |
| --- | --- |

5.3

På nogle punkter er der efter EØSU's opfattelse brug for konkrete ændringer i forordningerne:

| 5.3.1 | Håndværksmæssig slagtning af enkelte dyr bør anerkendes som »traditionel metode«. Dette sigter til alle nationale ændringsforslag på grundlag af artikel 13, stk. 4 i forordning (EF) 852/2004, artikel 10, stk. 4 i forordning (EF) 853/2004 og artikel 17, stk. 4 i forordning (EF) 854/2004. |
| --- | --- |

5.3.1

Håndværksmæssig slagtning af enkelte dyr bør anerkendes som »traditionel metode«. Dette sigter til alle nationale ændringsforslag på grundlag af artikel 13, stk. 4 i forordning (EF) 852/2004, artikel 10, stk. 4 i forordning (EF) 853/2004 og artikel 17, stk. 4 i forordning (EF) 854/2004.

| 5.3.2 | Alle detailhandelslokaler, der benyttes til tilberedelse og/eller opskæring af store mængder fødevarer af animalsk oprindelse med henblik på viderelevering til andre detailhandlere, bør uden undtagelse inddrages under forordning 853/2004's anvendelsesområde (9). |
| --- | --- |

5.3.2

Alle detailhandelslokaler, der benyttes til tilberedelse og/eller opskæring af store mængder fødevarer af animalsk oprindelse med henblik på viderelevering til andre detailhandlere, bør uden undtagelse inddrages under forordning 853/2004's anvendelsesområde (9).

| 5.3.3 | Hvad angår de bygningsmæssige forhold (bilag III til forordning (EF) 853/2004) bør der tages hensyn til henstillingerne i punkt 5.2 i SANCO-retningslinje 1514 om, at håndværksbedrifter, der selv slagter, ikke nødvendigvis skal råde over opstaldningsfaciliteter, og at foder- og vandingsanlæg ikke behøver at være teknisk avancerede. |
| --- | --- |

5.3.3

Hvad angår de bygningsmæssige forhold (bilag III til forordning (EF) 853/2004) bør der tages hensyn til henstillingerne i punkt 5.2 i SANCO-retningslinje 1514 om, at håndværksbedrifter, der selv slagter, ikke nødvendigvis skal råde over opstaldningsfaciliteter, og at foder- og vandingsanlæg ikke behøver at være teknisk avancerede.

| 5.3.4 | Ved påviselig tidsmæssig adskillelse mellem slagtning og opskæring bør der kunne ses bort fra et andet særskilt arbejdsrum (Kapitel II, stk. 2, litra c)). |
| --- | --- |

5.3.4

Ved påviselig tidsmæssig adskillelse mellem slagtning og opskæring bør der kunne ses bort fra et andet særskilt arbejdsrum (Kapitel II, stk. 2, litra c)).

| 5.3.5 | Der bør ikke stilles krav om afkøling ned til en bestemt temperatur af det rum, hvor opskæringen foregår, når kødet, som det er sædvane i håndværksvirksomheder, portionsvis hentes ud af kølerummet for at skæres op. |
| --- | --- |

5.3.5

Der bør ikke stilles krav om afkøling ned til en bestemt temperatur af det rum, hvor opskæringen foregår, når kødet, som det er sædvane i håndværksvirksomheder, portionsvis hentes ud af kølerummet for at skæres op.

| 5.3.6 | I forbindelse med håndværksmæssig forarbejdning af kød bør kravet om nedkøling af hakket kød til 2 °C (Afsnit V, kapitel III, stk. 2, litra c)) opgives til fordel for »den gamle tyske bestemmelse vedrørende registrerede virksomheder« (som lyder på 4 °C ved daglig tilberedelse af frisk kød og salg udelukkende på tilberedelsesdagen). Desuden bør frekvensen for mikrobiologiske undersøgelser af hakket kød i virksomheder, der kun fremstiller hakket kød i beskedne mængder og enten lynfryser eller sælger det på fremstillingsdagen, indrettes efter den faktiske fremstillede mængde hakket kød (Forordning (EF) 852/2004, Kapitel II, art. 4, stk. 3 a)). |
| --- | --- |

5.3.6

I forbindelse med håndværksmæssig forarbejdning af kød bør kravet om nedkøling af hakket kød til 2 °C (Afsnit V, kapitel III, stk. 2, litra c)) opgives til fordel for »den gamle tyske bestemmelse vedrørende registrerede virksomheder« (som lyder på 4 °C ved daglig tilberedelse af frisk kød og salg udelukkende på tilberedelsesdagen). Desuden bør frekvensen for mikrobiologiske undersøgelser af hakket kød i virksomheder, der kun fremstiller hakket kød i beskedne mængder og enten lynfryser eller sælger det på fremstillingsdagen, indrettes efter den faktiske fremstillede mængde hakket kød (Forordning (EF) 852/2004, Kapitel II, art. 4, stk. 3 a)).

| 5.3.7 | EØSU opfordrer endvidere til, at der foretages en sammenlignende undersøgelse af gennemførelsen af forordningen i en række medlemsstater, der adskiller sig strukturelt med hensyn til håndværksmæssige fødevarevirksomheder, med henblik på at udarbejde forslag til forbedring af disse virksomheders konkurrencemæssige stilling. Navnlig bør uddannelses- og videreuddannelsestilbuddene for små fødevarevirksomheder undersøges. Desuden bør systemet for videreformidling af Kommissionens retningslinjer prøves med henblik på at sikre, at de små virksomheder får tilstrækkelig information om deres fleksibilitetsmuligheder. |
| --- | --- |

5.3.7

EØSU opfordrer endvidere til, at der foretages en sammenlignende undersøgelse af gennemførelsen af forordningen i en række medlemsstater, der adskiller sig strukturelt med hensyn til håndværksmæssige fødevarevirksomheder, med henblik på at udarbejde forslag til forbedring af disse virksomheders konkurrencemæssige stilling. Navnlig bør uddannelses- og videreuddannelsestilbuddene for små fødevarevirksomheder undersøges. Desuden bør systemet for videreformidling af Kommissionens retningslinjer prøves med henblik på at sikre, at de små virksomheder får tilstrækkelig information om deres fleksibilitetsmuligheder.

Bruxelles, den 15. december 2005

Anne-Marie SIGMUND

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT L 226 af 25.6.2004.

1

(2)  HACCP = Hazard Analysing Critical Control Points (risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter).

2

(3)  EFT C 155 af 29.5.2001, s. 39.

3

(4)  I Tyskland tegner slagterbutikkerne sig stadig for 45 % af omsætningen af slagtervarer. Målt efter vægt er betydningen noget lavere, da prisniveauet i slagterbutikkerne er noget højere som følge af højere råstof- og lønomkostninger.

4

(5)  Bilag III, afsnit I, kapitel II, stk. 1 a) og 2 c).

5

(6)  Bilag III, afsnit I, kapitel V, stk. 2 a).

6

(7)  Bilag III, afsnit V, kapitel III, stk. 2 c).

7

(8)  Forordning (EF) 852/2004, kapitel II, art. 4, stk. a).

8

(9)  Se også EØSU's udtalelse af 28. marts 2001 (EFT C 155/39).

9

---