----

----

I Informace

Soudní dvůr

SOUDNÍ DVŮR

----

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(pátého senátu)

ze dne 2. února 2006

ve věci C-143/05: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

(Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/84/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)

(2006/C 96/01)

Jednací jazyk: nizozemština

Ve věci C-143/05, jejímž předmětem je žaloba pro neplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 29. března 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Simonsson a W. Wils) proti Belgickému království (zmocněnec: M. Wimmer), Soudní dvůr (pátý senát) ve složení J. Makarczyk, předseda senátu, R. Schintgen a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 2. února 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

----

(1)Úř. věst. C 143, 11. 06. 2005; Zvl. vyd. 07/07, s. 173.

----

----

Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2005 Ricosmos BV proti rozsudku vydanému dne 13. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (prvním senátem) ve věci T-53/02, Ricosmos v. Komise Evropských společenství

(Věc C-420/05 P)

(2006/C 96/02)

Jednací jazyk: nizozemština

Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 28. listopadu 2005 kasační opravný prostředek podaný Ricosmos BV, zastoupenou J. J. M. Hertoghsem a J. H. Peekem z advokátní kanceláře Hertoghs advocaten-belastingkundigen, Parkstraat 8, (4818 SK) Breda, Nizozemsko, proti rozsudku vydanému dne 13. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (prvním senátem) ve věci T-53/02, Ricosmos v. Komise Evropských společenství.

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku proti výše uvedenému rozsudku uvádí účastník řízení podávající kasační opravný prostředek:

----

(1)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství.

----

----

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usneseními Finanzgericht Hamburg ze dne 10. a 12. ledna 2006 ve věcech Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Věci C-37/06 a C-58/06)

(2006/C 96/03)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usneseními Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 10. a 12. ledna 2006 ve věcech Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, která došla kanceláři Soudního dvora dne 23. ledna 2006 a 3. února 2003, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Finanzgericht Hamburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

----

(1)  Úř. věst. L 82, s. 19.

(2)  Úř. věst. L 340, s. 17.

----

----

Žaloba podaná dne 27. ledna 2006 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království

(Věc C-50/06)

(2006/C 96/04)

Jednací jazyk: nizozemština

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. ledna 2006 žaloba směřující proti Nizozemskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Maria Condou-Durande a Rudim Troostersem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Článek 8 písm. e) nizozemského Vreemdelingenwet 2000 (zákon o ciziních) stanoví, že se cizinec v Nizozemsku legálně zdržuje jako občan Společenství pouze tehdy, pokud je jeho pobyt založen na nějakém ustanovení práva, zejména na základě Smlouvy o ES.

Ve zbývající části je většina ustanovení bez omezení použitelná na „cizince“, pojem, který podle čl. 1 písm. m) tohoto zákona zahrnuje také občany členského státu EU. Ve Vreemdelingenwet 2000 se na směrnici 64/221/EHS jako takovou ani neodkazuje a ani její zásady nebyly do textu převzaty. A fortiori povinnosti, které vyplývají ze směrnice 64/221/EHS, nebyly v tomto zákoně provedeny jasně a jednoznačně.

----

(1)Úř. věst. L 56, 4.4.1964, s. 850.

----

----

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgericht Köln ze dne 26. ledna 2006 ve věci Arcor AG & Co. KG proti Spolkové republice Německo, účastník, který předložil své vyjádření: Deutsche Telekom AG

(Věc C-55/06)

(2006/C 96/05)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgericht Köln (Německo) ze dne 26. ledna 2006 ve věci Arcor AG & Co. KG proti Spolkové republice Německo, účastník řízení, který předložil své vyjádření: Deutsche Telekom AG, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 2. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Verwaltungsgericht Köln žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

----

(1)  Úř. věst. L 336, s. 4.

----

----

Kasační opravný prostředek podaný dne 3. února 2006 Luigim Marcuccim proti rozsudku vydanému dne 24. listopadu 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-236/02, Luigi Marcuccio v. Komise Evropských společenství

(Věc C-59/06 P)

(2006/C 96/06)

Jednací jazyk: italština

Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 3. února 2006 kasační opravný prostředek podaný Luigim Marcuccim, zastoupeným L. Garofalem, proti rozsudku vydanému dne 24. listopadu 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-236/02, Luigi Marcuccio v. Komise Evropských společenství.

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

Zrušil napadený rozsudek a vyhověl jeho návrhům.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že rozsudek Soudu trpí těmito vadami:

----

----

Žaloba podaná dne 6. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

(Věc C-67/06)

(2006/C 96/07)

Jednací jazyk: řečtina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 6. února 2006 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Minasem Konstantinidisem a Amparo Alcover San Pedro, členy právní služby Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 18. července 2004.

----

(1)Úř. věst. L 189, 18.7.2002, s. 12.

----

----

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Köln ze dne 19. ledna 2006 ve věci Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern

(Věc C-73/06)

(2006/C 96/08)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Köln ze dne 19. ledna 2006 ve věci Planzer Luxembourg Sàrl proti Bundeszentralamt für Steuern, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 8. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Finanzgericht Köln žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

----

(1)  Úř.věst. L 331, s. 11; Zvl. vyd. 09/001, s. 79.

----

----

Žaloba podaná dne 14. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

(Věc C-91/06)

(2006/C 96/09)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. února 2006 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Bernhardem Schimou a Florence Simonetti, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Lhůta pro provedení směrnice uběhla dne 21. července 2004.

----

(1)  Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157.

----

----

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Hamburg ze dne 23. ledna 2006 ve věci Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Věc C-96/06)

(2006/C 96/10)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 23. ledna 2006 ve věci Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Finanzgericht Hamburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

----

(1)  Úř. věst. L 82, s. 19.

(2)  Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133.

----

----

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberlandesgericht Stuttgart ze dne 7. února 2006 ve věci Raiffeisenbank Muntlangen eG proti Rolandu Schabelovi ostatní zúčastnění 1. předseda Landgericht Unkel, 2. Bezirksrevisor Stiglmair

(Věc C-99/06)

(2006/C 96/11)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) ze dne 7. února 2006 ve věci Raiffeisenbank Muntlangen eG proti Rolandu Schabelovi ostatní zúčastnění 1. předseda Landgericht Unkel, 2. Bezirksrevisor Stiglmair, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 21. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Oberlandesgericht Stuttgart žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

Musí být směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (1) vykládána tak, že ty poplatky, které vybírá notář, který je úředníkem, za notářský zápis právního úkonu spadajícího pod tuto směrnici v pozměněním znění, jsou daněmi ve smyslu směrnice, jestliže podle použitelných vnitrostátních právních předpisů jednak jako notáři mohou být činí také notáři, kteří jsou úředníky a tito jsou sami věřitelé dotčených poplatků a jednak notáři, kteří sice jsou úředníky, ale musí z poplatků za sepsání notářského zápisu v záležitostech týkajících se práva obchodních společností, které spadají pod tuto směrnici odvádět státní pokladně pouze paušální úhradu nákladů ve výši 15 % těchto poplatků, ale za ostatní činnosti musí nad rámec (paušální) úhrady nákladů odvádět poplatky státní pokladně, které stát používá k financování svých úkolů.

----

(1)  Úř. věst. L 156, s. 23.

----

----

Žaloba podaná dne 21. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

(Věc C-102/06)

(2006/C 96/12)

Jednací jazyk: němčina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. února 2006 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Carmel O'Reilly a Wolfgangem Bogensbergerem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 6. února 2005.

----

(1)  Úř. věst. L 31, s. 18

----

----

Žaloba podaná dne 22. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Švédskému království

(Věc C-104/06)

(2006/C 96/13)

Jednací jazyk: švédština

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. února 2006 žaloba směřující proti Švédskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou L. Strömem van Lierem a R. Lyalem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Švédský zákon o daních z příjmu obsahuje ustanovení o odložení platby daně z prodeje nemovitého majetku v soukromém vlastnictví a práv s ním spojených. Daňový poplatník může odložit platbu daně, pokud vykáže příjmy z kapitálového majetku na základě prodeje, který se vztahuje na stálé obydlí ve Švédsku, a koupil nebo zamýšlí koupit náhradní nemovitost ve Švédsku a přestěhoval se nebo se zamýšlí do této náhradní nemovitosti přestěhovat. Nicméně odložení platby daně není přípustné, pokud se prodávaná a nově koupená nemovitost nacházejí mimo území Švédska. Tyto výše uvedené podmínky představují jednoznačnou překážku výkonu základních svobod zakotvených ve Smlouvě o ES a v Dohodě o EHP.

Švédská pravidla nejsou způsobilá zajistit soudržnost švédského daňového systému, jelikož, s ohledem na jednotlivého daňového poplatníka, zde neexistuje přímá souvislost mezi daňovým zvýhodněním (odložená platba daně) a kompenzací za toto daňové zvýhodnění prostřednictvím částky daně v rámci stejného zdanění. V každém případě jsou švédská pravidla nepřiměřená k cíli, kterého se snaží dosáhnout.

----

----

Žaloba podaná dne 27. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Slovenské republice

(Věc C-114/06)

(2006/C 96/14)

Jednací jazyk: slovenština

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. února 2006 žaloba směřující proti Slovenské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou G. Zavvosem a Tomášem Kukalem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 1. května 2004.

----

(1)  Úř. věst. L 235, s. 6.

----

----

Žaloba podaná dne 2. března 2006 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

(Věc C-123/06)

(2006/C 96/15)

Jednací jazyk: řečtina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla dne 2. března 2006 předložena žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Dominique Maidani a Georgiosem Zavvosem, právními poradci v právní službě Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

V projednávaném případě článek 34 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 stanoví, že členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 5. května 2004 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.

----

(1)Úř. věst. L 125, 5. 5. 2001, s. 15; Zvl. vyd. 06/04, s. 15.

----

----

Žaloba podaná dne 2. března 2006 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

(Věc C-124/06)

(2006/C 96/16)

Jednací jazyk: řečtina

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. března 2006 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Geraldem Braunem, členem právních služeb Komise a Georgiosem Zavvosem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty:

V projednávaném případě článek 5 směrnice 2003/51/ES stanoví, že členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí do 1. ledna 2005 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.

----

(1)  Úř. věst L 178, 17.07.2003, s. 16.

----

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2006 – Le Levant 001 a další v. Komise

(Věc T-34/02) (1)

(„Státní podpory - Pojem zúčastněné strany - Výzva k podání připomínek - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 ES - Opatření daňového odpočtu při některých zámořských investicích - Rozvojová pomoc spojená s lodním stavitelstvím - Posouzení s ohledem na čl. 87 odst. 1 ES - Povinnost uvést odůvodnění“)

(2006/C 96/17)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: EURL Le Levant 001 (Paříž, Francie) a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: P. Kirch a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Rozet, zmocněnec)

Předmět věci

jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2001/882/ES ze dne 25. července 2001 o státní podpoře poskytnuté Francií formou rozvojové pomoci pro parník Le Levant postavený Alstom Leroux Naval a určený k provozování na Saint-Pierre-et-Miquelon (Úř. věst. L 327, s. 37)

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 109, 4.5.2002.

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. února 2006 – Cementbouw Handel & Industrie v. Komise

(Věc T-282/02) (1)

(„Hospodářská soutěž - Kontrola spojování podniků - Články 2, 3 a 8 nařízení (EES) č. 4064/89 - Pojem spojení - Vytvoření dominantního postavení - Povolení podmíněné dodržením určitých závazků - Zásada proporcionality“)

(2006/C 96/18)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cementbouw Handel & Industrie BV (Le Cruquius, Nizozemsko) (zástupci: W. Knibbeler, O. Brouwer a P. Kreijger, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně A. Nijenhuis, K. Wiedner a W. Mölls, dále A. Nijenhuis, É. Gippini Fournier a A. Whelan, zmocněnci)

Předmět věci

Zrušení rozhodnutí Komise 2003/756/ES ze dne 26. června 2002 v řízení podle nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP (věc COMP/M.2650 – Haniel/Cementbouw/JV [CVK]) (Úř. věst. 2003, L 282, s. 1, oprava Úř. věst. 2003, L 285, s. 52)

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 274, 9.11.2002

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. února 2006 – Il Ponte Finanziaria v. OHIM

(Věc T-194/03) (1)

(„Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek ‚Bainbridge‘ - Starší národní slovní, obrazové a trojrozměrné ochranné známky obsahující slovní prvek ‚Bridge‘ - Důkaz o užívání - Užívání v odlišné podobě - ‚Blokační‘ ochranné známky - Skupina ochranných známek“)

(2006/C 96/19)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Il Ponte Finanziaria SpA (Scandicci, Itálie) (zástupci: P. L. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina a M. Boletto, advokáti)

Žalovaný: Úřadpro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: M. Buffolo a O. Montalto, zmocněnci)

Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Soudem: Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (Numana, Itálie) (zástupce: D. Marchi, advokát)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. března 2003 (věc R 1015/2001-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Il Ponte Finanziaria SpA a Marine Entreprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 184, 2.8.2003.

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. února 2006 – V v. Komise

(Spojené věci T-200/03 a T-313/03) (1)

(„Úředníci - Propuštění pro nezpůsobilost - Článek 51 služebního řádu - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Povinnost péče příslušející správě - Právo na obhajobu - Přiměřenost - Rovné zacházení - Odůvodnění - Hodnotící zpráva - Přípustnost - Aktivní legitimace“)

(2006/C 96/20)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: V (Overijse, Belgie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall, zmocněnec)

Předmět věci

Jednak návrh na zrušení rozhodnutí, kterým orgán oprávněný ke jmenování propustil žalobkyni pro nezpůsobilost, a jednak návrh na zrušení hodnotící zprávy žalobkyně za období 1999/2001

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 200, 23.8.2003

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2006 – Nestlé v. OHIM

(Věc T-74/04) (1)

(„Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek ‚QUICKY‘ - Starší obrazové ochranné známky národní, Společenství a mezinárodní obsahující slovní prvek ‚Quick‘ - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky QUICK - Starší národní slovní ochranné známky QUICKIES - Nebezpečí záměny - Zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)

(2006/C 96/21)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) [zástupci: J. Evrard a P. Péters, advokáti]

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) [zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec]

Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Soudem: Quick restaurants SA (Brusel, Belgie) [zástupci: É. De Gryse a D. Moreau, advokáti]

Předmět věci

Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. prosince 2003 (věc R 922/2001-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Société des produits Nestlé SA a Quick restaurants SA

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 94, 17.4.2004.

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2006 – Adam v. Komise

(Věc T-342/04) (1)

(„Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Pojem ‚práce vykonaná pro některý jiný stát‘“ )

(2006/C 96/22)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Herta Adam (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. září 2003, kterým se žalobkyni zamítá příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 262, 23.10.2004.

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2006 – Standertskjöld-Nordenstam a Heyraud v. Komise

(Spojené věci T-437/04 a T-441/04) (1)

(„Úředníci - Povýšení zvané ‚druhého typu‘ - Hodnotící období 2003 - Nezapsání na seznam úředníků vybraných za účelem povýšení do platové třídy A3 - Porušení článku 45 služebního řádu a zásady rovného zacházení“)

(2006/C 96/23)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Holger Standertskjöld-Nordenstam (Waterloo, Belgie) (zástupce: T. Demaseure, advokát) a Jean-Claude Heyraud (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise nezapsat jména žalobců na seznam úředníků s největšími zásluhami pro povýšení do platové třídy A3 na základě řízení „druhého typu“ za rok 2003

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 6, 8.1.2005.

----

----

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. února 2006 – Karatzoglou v. EAO

(Věc T-471/04) (1)

(„Dočasný zaměstnanec - Ukončení smlouvy - Článek 47 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Dodržování ustanovení smlouvy - Legitimní očekávání“)

(2006/C 96/24)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Georgios Karatzoglou (Ioannina, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

Žalovaná: Evropská agentura pro obnovu (EAO) (zástupci: J.-N. Louis, S. Orlandi, X. Martin a C. Manolopoulos, advokáti)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí EAO ze dne 26. února 2004, kterým byla ukončena smlouva žalobce

Výrok rozsudku

----

(1)Úř. věst. C 57, 5.3.2005.

----

----

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. února 2006 – Centro Europa 7 v. Komise

(Věc T-338/04) (1)

(„Článek 86 odst. 3 ES - Zamítnutí stížnosti - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti“)

(2006/C 96/25)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Centro Europa 7 (Řím, Itálie) (zástupci: V. Ripa di Meana a R. Mastroianni, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver a F. Amato, zmocněnci)

Vedlejší účastník řízení podporující žalovanou: Mediaset SpA (Miláno, Itálie) (zástupce: M. Bay, advokát)

Předmět věci

Návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 4. června 2004 [D (2004) 471] v rozsahu, v němž zamítá stížnost žalobkyně, podle které Italská republika porušila spojená ustanovení článků 86 ES a 82 ES

Výrok usnesení

----

(1)Úř. věst. C 262, 23.10.2004.

----

----

Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 17. února 2006 – Nijs v. Účetní dvůr

(Věc T-171/05 RII)

(„Řízení o předběžných opatřeních - Úředníci - Nový návrh - Článek 109 jednacího řádu - Nová skutková zjištění“)

(2006/C 96/26)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucemburk) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Účetního dvora ze dne 2. prosince 2004 o povýšení jiného úředníka než žalobce na pozici hlavního překladatele se zařazením do třídy LA5 v nizozemské divizi překladatelské služby generálního sekretariátu Účetního dvora

Výrok usnesení

----

----

Žaloba podaná dne 14. prosince 2005 – Daishowa Seiki v. OHIM

(Věc T-438/05)

(2006/C 96/27)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Daishowa Seiki Co. Ltd (Osaka, Japonsko) (zástupce: T. Krüger, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim, Německo)

Návrhy žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „BIG PLUS“ pro výrobky zařazené do třídy 7 (kovové obráběcí stroje, jejich součásti a držáky nástrojů) – přihláška č. 1 073 964

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG

Namítaná ochranná známka nebo označení: Vnitrostátní obrazová ochranná známka „Plus“ pro výrobky zařazené kromě jiného do tříd 6 a 8

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, neboť neexistuje nebezpečí záměny mezi oběma ochrannými známkami, jednak z důvodu neexistence podobnosti výrobků a ochranných známek, jednak z důvodu, že rozlišovací způsobilost namítané ochranné známky se omezuje na grafické ztvárnění.

----

----

Žaloba podaná dne 25. ledna 2006 – Trioplast Wittenheim v. Komise

(Věc T-26/06)

(2006/C 96/28)

Jednací jazyk: švédština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Trioplast Wittenheim AS (Wittenheim, Francie) (zástupce: Tommy Pettersson, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ve věci COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle (C(2005)4634 konečné; dále jen „napadené rozhodnutí“), kterým byla žalobkyni uložena pokuta ve výši 17,85 milionů eur za účast na protisoutěžním jednání na trhu s průmyslovými pytli v Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Lucembursku a Nizozemsku v rozporu s článkem 81 ES.

Žalobkyně nezpochybňuje, že se účastnila protisoutěžního jednání až do 23. března 1999, ale skončila své porušování v březnu 1999, když se o něm dozvěděl nový vlastník žalobkyně – Trioplast Industrier. Žalobkyně se proto domnívá, že Komise se dopustila nesprávného posouzení, pokud jde o dobu trvání porušování.

Žalobkyně krom toho uvádí, že pokud jde o závažnost porušení, uložila jí Komise příliš vysokou základní částku, s ohledem na její podíl na trhu, v porovnání s ostatními podniky, jež se zúčastnily uvedeného jednání.

Žalobkyně na podporu své argumentace dále uvádí, že Komise použila nesprávný způsob výpočtu výše pokuty a že měla použít jiný způsob, který by přihlédl ke skutečnosti, že porušení ze strany žalobkyně se vztahuje na tři různá období, jelikož žalobkyně měla během období, ve kterém došlo k porušení, tři různé vlastníky (St. Gobain, FLS a Trioplast Industrier). Podle žalobkyně má způsob výpočtu použitý Komisí za následek, že společná a nerozdílná odpovědnost FLS a Trioplast Industrier převyšuje celkovou výši pokuty, která byla uložena žalobkyni, a že těmto dvěma podnikům se v podstatě ukládá společná a nerozdílná odpovědnost rovněž platit za období, ve kterém žádný z těchto podniků nebyl vlastníkem žalobkyně.

Žalobkyně dále dodává, že Komise měla přihlédnout ke skutečnosti, že v předmětné věci se na porušení ze strany žalobkyně vztahují polehčující okolnosti, jelikož její účast na porušení byla celkově malá a pasivní. Krom toho Komise podle žalobkyně nepřihlédla k pravidlu 10 % nařízení č. 1/2003 (1) a měla být více shovívavá než jak tomu bylo v napadeném rozhodnutí.

Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu právní jistoty a zásadu proporcionality.

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1)

----

----

Žaloba podaná dne 27. ledna 2006 – Justerini & Brooks Limited v. OHIM

(Věc T-32/06)

(2006/C 96/29)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Justerini & Brooks Limited (zástupce: B. Cordery, Solicitor)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastníkřízení před odvolacím senátem: Elia Canelo Gutierrez (Talavera de la Reine, Španělsko)

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „J&B“ pro zboží a služby tříd 14, 18, 21, 25, 33 a 43 (ochranná známka Společenství č. 2 696 383)

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Eli Danelo Gutierrez

Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní ochranná obrazová známka „JOB“ pro zboží třídy 33 (registrace č. 275 247)

Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a vrácení věci námitkovému oddělení k dalšímu projednání

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 2 bodu iii), a článku 73 nařízení Rady (ES) č. 40/94 a procesních požadavků obsažených v různých ustanoveních nařízení Komise (ES) č. 2868/95.

----

----

Žaloba podaná dne 26. ledna 2006 – Bundesverband deutscher Banken v. Komise

(Věc T-36/06)

(2006/C 96/30)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Bundesverband deutscher Banken e.V. Berlín (Německo) (zástupci: H.-J. Niemeyer a K.-S. Scholz, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce napadá rozhodnutí Komise K(2005)3232 konečné ze dne 6. září 2005, ve kterém Komise rozhodla, že oznámené vložení zvláštního majetku Hessenského investičního fondu do Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) formou vkladu tichého společníka nepředstavuje státní podporu.

Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje čtyři žalobní důvody.

Zaprvé uplatňuje, že Komise porušila povinnost odůvodnění podle článku 253 ES.

Zadruhé žalobce odůvodňuje svoji žalobu tím, že žalovaná tím, že potvrdila přiměřenost dohodnuté úplaty za vklad do Helaba, porušila zásadu tržně jednajícího investora a tím čl. 87 odst. 1 ES.

Kromě toho žalobce uvádí, že Komise kvůli nedostatku likvidity vkladu do Halaba nesprávně odečetla náklady na refinancování. Z tohoto důvodu se jedná o porušení zásady tržně jednajícího investora a tím o porušení čl. 87 odst. 1 ES.

Konečně žalobce vytýká porušení nároku být vyslechnut, protože Komise upustila od zahájení formálního vyšetřovacího řízení o vkladu do Helaba podle čl. 88 odst. 2 ES ve spojení s článkem 6 nařízení (ES) č. 659/1999 (1).

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES.

----

----

Žaloba podaná dne 7. února 2006 – MEGGLE v. OHIM

(Věc T-37/06)

(2006/C 96/31)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: MEGGLE Aktiengesellschaft (Wasserburg a. Inn, Německo)(zástupce: T. Raab, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Clover Corporation Limited (North Sydney, Austrálie)

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Clover Corporation Limited

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „HiQ s trojlístkem“ pro výrobky tříd 5, 29 a 30 (přihláška č. 2 171 114)

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá obrazová ochranná známka „Trojlístek“ pro výrobky tříd 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 a 33 (č. 980 458) a německá obrazová ochranná známka „Trojlístek“ pro výrobky tříd 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33 (č. 396 52 600)

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1) byl nesprávně použit, poněvadž existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami. Tyto vykazují vysokou podobnost a starší ochranná známka má zvláštní rozlišovací způsobilost. Článek 74 odst. 1 první a druhá věta nařízení č. 40/94 byl porušen, poněvadž žalovaný úřad porušil povinnost zkoumání uvedených skutečností.

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství.

----

----

Žaloba podaná dne 9. února 2006 – Trioplast Industrier v. Komise

(Věc T-40/06)

(2006/C 96/32)

Jednací jazyk: švédština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (zástupce: Tommy Pettersson, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané žalobkyní se shodují s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-26/06, Trioplast Wittenheim v. Komise.

----

----

Žaloba podaná dne 6. února 2006 – Polská republika v. Komise Evropských společenství

(Věc T-41/06)

(2006/C 96/33)

Jednací jazyk: polština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Polská republika (zástupce: Paweł Szałamacha, zmocněnec)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně požaduje zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. října 2005 ve věci COMP/M.3894 prohlašující spojení bank Unicredito Italiano SpA (UCI) s Bayerische Hypo und Vereinsbank AG (HVB) za slučitelné se společným trhem. Obě banky vlastní podíly v polských bankovních institucích, a v souladu s tvrzeními žalobkyně bude důsledkem navrhovaného spojení převzetí UCI kontroly nad podílem HVB na polském bankovním trhu.

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody:

----

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31)

(2)  Smlouva o prodeji akcií Bank Polska Kasa Opieki Spółka Akcyjna – Grupa Pekao S.A. uzavřená dne 23. června 1999 mezi Státní pokladnou Polské republiky a Unicredito Italiano SpA a Allianz AG

(3)  Nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 7. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků, Úř. věst. L 133, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 88.

----

----

Žaloba podaná dne 21. února 2006 – Fardem Packaging v. Komise

(Věc T-51/06)

(2006/C 96/34)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Fardem Packaging B.V. (Edam, Nizozemsko) (zástupce: F. J. Leeflang, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 30. listopadu 2005, v řízení podle článku 81 ES (Věc COMP/F/38.354 – průmyslové pytle), kterým byla žalobkyně uznána společně a nerozdílně odpovědnou za svou účast na kartelu a které jí ukládá pokutu.

Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně porušení článků 81 ES, 253 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003, jakož i porušení zásady řádné péče, povinnosti odůvodnění a zásady rovného zacházení.

Žalobkyně nejdříve uvádí, že Komise neuznala její námitku ohledně její obchodní politiky před rokem 1997 a po tomto roce. Žalobkyně nepopírá její účast na kartelu, ale poukazuje na to, že před rokem 1997 byla zcela závislá na své tehdejší mateřské společnosti. Po roce 1997 byla sice nezávislá, její záměry se ale postupem času podstatně změnily.

Kromě toho podle žalobkyně Komise vychází z nesprávného posouzení skutkových okolností ve vztahu k účasti žalobkyně na skupinách „Valveplast“, „Benelux“ a „Teppema“, jakož i s ohledem na její účast na skupinách „Belgie“ a „Blokové pytle“. Žalobkyně tvrdí, že Komise přijala řadu závěrů, které byly nedbalé a chybné ohledně některých způsobů jednání. Navíc Komise nezohlednila, že skupiny „Belgie“ a „Blokové pytle“ byly ukončeny před rokem 1997.

Navíc žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových okolností ve vztahu k určení zeměpisných trhů. Žalobkyně v této souvislosti upozorňuje na to, že ve Španělsku nemá žádný obrat a ve Francii jen minimální obrat.

Žalobkyně kromě toho vytýká Komisi, že na ni nepoužila sdělení o spolupráci a že nepovažovala určité skutečnosti, které žalobkyně uvedla, za polehčující okolnosti.

V souvislosti se stanovením základní částky pokuty žalobkyně zpochybňuje, že individuální podíly na trhu byly stanoveny na základě dosažených obratů, a nikoliv na základě nosnosti, použití rozdílného zacházení v kategoriích na základě podílů na trhu a vyjádření tohoto rozdílů v kategoriích, jakož i vazbu základní částky pokuty na každou určenou kategorii.

Konečně žalobkyně uvádí, že Komise neprávem rozhodla, že žalobkyně a společnost Kendrion N.V. tvoří hospodářskou jednotku, čímž byla společnosti Kendrion neprávem uložena pokuta za protiprávní jednání, kterého se dopustila žalobkyně.

----

----

Žaloba podaná dne 21. února 2006 – Harry's Morato v. OHIM

(Věc T-52/06)

(2006/C 96/35)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Harry's Morato SpA (Altavilla Vicentina, Itálie) (zástupci: Niccoló Ferretti, Giovanni Casucci, Fabio Trevisan, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ferrero OhG mbH

Návrhy žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „Morato“ (přihláška č. 1 849 439) pro výrobky náležející do třídy 30

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: FERRERO OHG mbH

Namítaná ochranná známka nebo označení: německá slovní ochranná známka „MORETTO“ (č. 39 707 273) pro výrobky náležející do třídy 30

Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám a odmítnutí přihlášky

Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: propadnutí ochranné známky „MORETTO“ z důvodů nedostatečného užívání a nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nebezpečí záměny)

----

----

Žaloba podaná dne 22. února 2006 – Kendrion v. Komise

(Věc T-54/06)

(2006/C 96/36)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kendrion N.V. (Zeist, Nizozemsko) (zástupce: P. Glazener, C. C. Meijer, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/F/38.354-Průmyslové pytle), kterým byla žalobkyně shledána odpovědnou z porušení pravidel hospodářské soutěže a byla jí uložena pokuta.

Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení článku 81 ES, 253 ES a čl. 15 odst. 2 nařízení č. 1/2003 z důvodu, že výrok rozhodnutí není v souladu s odůvodněním. Žalobkyně tvrdí, že zatímco není na základě napadeného rozhodnutí činěna odpovědnou z individuální účasti na porušení, je odpovědná na základě výroku o porušení článku 81 ES.

Žalobkyně dále tvrdí, že došlo k porušení článků 81 ES a 253 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 z důvodu, že Komise měla nesprávně za to, že žalobkyně a Fardem Packaging B.V. tvořily jednu hospodářskou jednotku s tím výsledkem, že žalobkyni byla neprávem udělena pokuta na základě porušení způsobeného Fardem Packaging.

Žalobkyně tvrdí, že Komise rovněž porušila článek 81 ES a 253 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 a porušila obecné právní zásady, včetně povinnosti péče, zákazu svévolného jednání a zásady rovnosti a proporcionality.

Žalobkyně dále tvrdí, že Komise jí činí odpovědnou za porušení, kterých se dopustila Fardem Packaging, v rozporu s jinými rozhodnutími Komise, podle kterých nebyla mateřská společnost odpovědná. Dále byla žalobkyni v jejím postavení mateřské společnosti udělena pokuta nad rámec toho, za co byla dceřiná společnost, která se porušení dopustila, společně a nerozdílně odpovědnou. Žalobkyně dále tvrdí, že s ní bylo zacházeno jiným způsobem než s jinými mateřskými společnostmi, které byly společně a nerozdílně odpovědné za porušení, kterých se dopustily jejich dceřiné společnosti. Pokuta uložená žalobkyni je, jak žalobkyně tvrdí, porušením zásady proporcionality a povinnosti péče.

Žalobkyně uzavírá tím, že uplatňuje, že pokyny pro výpočet pokut, zejména čl. 5 písm. b), nebyly použity. Žalobkyně tvrdí, že Komise řádně nevzala v úvahu specifickou povahu podnikání.

----

----

Žaloba podaná dne 22. února 2006 – RKW v. Komise

(Věc T-55/06)

(2006/C 96/37)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Německo) (zástupce: H.-J. Hellmann)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise K(2005)4634 konečné ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle. V napadeném rozhodnutí byla žalobkyni uložena pokuta za porušení článku 81 ES, jelikož se, podle Komise, zúčastnila komplexu dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví průmyslových pytlů v Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Lucembursku a Nizozemsku.

Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu, že správa musí být soudržná a zákonná. Způsob, jakým žalovaná uděluje pokuty, nenáleží do působnosti zmocňovacího ustanovení, jmenovitě čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (1) nebo nařízení č. 1/2003 (2). V tomto ohledu žalobkyně rovněž tvrdí, že byly porušeny zásady rovného zacházení a proporcionality.

Krom toho si žalobkyně stěžuje, že čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 a pokyny pro stanovení výše pokut byly nesprávně použity. Zejména provedení a posouzení důkazu ve vztahu k žalobkyni byly nesprávné. Navíc, s ohledem na předcházející správní praxi byla žalobkyně pokutována nepřiměřeně. Pokud jde o výši počáteční pokuty uložené z důvodu závažnosti porušení, žalobkyně tvrdí, že byla v mnoha ohledech vystavena nerovnému zacházení ve srovnání s ostatními účastníky řízení, kterým bylo toto rozhodnutí rovněž adresováno. Krom toho žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně určila trvání porušení a nevzala v úvahu polehčující okolnosti. Konečně žalobkyně tvrdí, že čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 byl rovněž porušen, jelikož pokuta byla ve světle použití oznámení o neuložení nebo snížení pokut nesprávně stanovena.

----

(1)  Rada EHS: Nařízení č. 17 První nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. 13, 21.2.1962, s. 204; Zvl. vyd. 08/01, s. 3)

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

----

----

Žaloba podaná dne 17. února 2006 – Francie v. Komise

(Věc T-56/06)

(2006/C 96/38)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Francouzská republika (Paříž, Francie) (zástupci: G. de Bergues, S. Ramet, zmocněnci)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Rozhodnutím ze dne 30. června 1997, přijatým na základě návrhu Komise a v souladu s postupem zakotveným ve směrnici 92/81/EHS (1) Rada členským státům povolila, aby na některé minerální oleje používané pro zvláštní účely uplatnily nebo nadále uplatňovaly sníženou sazbu spotřební daně nebo osvobození od stávajících spotřebních daní. Ve čtyřech následujících rozhodnutích Rada prodloužila toto povolení, přičemž lhůta posledního prodloužení uplyne dne 31. prosince 2006. Francie povolila uplatňování těchto snížení nebo osvobození na těžké topné oleje užívané jako palivo na výrobu hliníku v regionu Gardanne.

Dopisem ze dne 30. října 2001 Komise Francii oznámila své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES ohledně osvobození od spotřební daně pro minerální oleje užívané jako palivo na výrobu hliníku v regionu Gardanne (2). Komise v tomto řízení přijala dne 7. prosince 2005 napadené rozhodnutí (3), ve kterém shledala, že osvobození od spotřební daně pro minerální oleje používané pro výrobu hliníku v regionu Gardanne, regionu Shannon a na Sardinii, zavedené Francií, Irskem a Itálií, je státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, částečně neslučitelnou se společným trhem, a nařídila tak dotčeným členským státům navrácení uvedených podpor

Touto žalobou Francie navrhuje částečné zrušení tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká osvobození poskytnutého Francií regionu Gardanne.

Na podporu své žaloby se dovolává několika důvodů, přičemž první vychází z porušení pojmu státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. Uplatňuje, že Komise se dopustila právního omylu, když konstatovala k existenci státní podpory, zatímco nebyly splněny veškeré nezbytné podmínky pro kvalifikování za státní podporu, jak jsou stanoveny v rozsudku Altmark (4), a zejména podmínka existence zásahu do hospodářské soutěže nebo narušení fungování vnitřního trhu. Tvrdí, že Komise nemohla jednak navrhnout Radě přijetí, na základě směrnice 92/81/EHS, rozhodnutí o povolení osvobození od spotřební daně a nebránit jejímu prodloužení, a jednak shledat, že uvedené osvobození představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.

Druhý důvod uplatňovaný žalobkyní vychází z neexistence odůvodnění v rozsahu, v němž je napadené rozhodnutí v rozporu s odůvodněním Komise ohledně zjištění zásahu do hospodářské soutěže.

Ve svém třetím, podpůrně uplatňovaném, důvodu žalobkyně tvrdí, že požadavek navrácení zakotvený v článku 5 napadeného rozhodnutí porušuje zásady legitimního očekávání, právní jistoty a dodržování přiměřené lhůty. Tvrdí, že poživatelé osvobození jsou oprávněni opírat se o zásady právní jistoty a legitimního očekávání až do doby přijetí napadeného rozhodnutí, a nikoli, jak tvrdí Komise, do doby zveřejnění rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že nečinnost Komise během čtyř let mezi rozhodnutím o zahájení řízení a konečným rozhodnutím je rovněž porušením zásad legitimního očekávání, právní jistoty a přiměřené lhůty.

----

(1)  Směrnice Rady ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů.

(2)  V Úředním věstníku zveřejněno dne 2. února 2002.

(3)  Rozhodnutí C[2005] 4435 konečné, státní podpory č. C 78-79-80/2001.

(4)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003, Altmark Trans, C-280/00, Recueil s. I-7747.

----

----

Žaloba podaná dne 17. února 2006 – Marly v. OHIM

(Věc T-57/06)

(2006/C 96/39)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Marly SA (Brusel, Belgie) [zástupce: B. Mouffe, advokát]

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Erdal Gesellschaft m.b.H. (Hallein, Rakousko)

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka TOPIX pro výrobky ze třídy 3 (přihláška č. 2 326 072)

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Erdal Gesellschaft m.b.H.

Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní slovní ochranná známka TOFIX pro výrobky ze tříd 3 a 4

Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám se vyhovuje pro všechny napadené výrobky

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 v tom, že existuje vzhledová a pojmová nepodobnost mezi kolidujícími známkami a velmi podstatný rozdíl mezi výrobky, na které se tyto dvě ochranné známky vztahují.

----

----

Žaloba podaná dne 22. února 2006 – H.A.L.T.E. v. Komise

(Věc T-58/06)

(2006/C 96/40)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Honorable Association de Logisticiens et de Transporteurs Européens – H.A.L.T.E (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupce: J.-L. Lesquins, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Projednávaným návrhem žádá asociace sdružující společnosti působící v odvětví zasilatelství, přepravy a logistiky Soud, aby určil nečinnost Komise v tom, kde protiprávně nezahájila formální řízení o přezkumu, tak jak je stanoveno v článku 88 ES, a nařídil předběžné přerušení placení podpory zpochybněné ve stížnosti žalobkyně týkající se podpor na restrukturalizaci udělenou SNCF, státním podnikem vlastněným 100 % francouzským státem, společnosti přepravy zboží SCS SERNAM.

Žalobkyně na podporu své žaloby pro nečinnost uvádí argumenty, které mohou být v podstatě shrnuty do dvou žalobních důvodů.

První žalobní důvod vychází z porušení čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Žalobkyně uplatňuje, že uplynutí lhůty delší než šest měsíců od její první stížnosti, přestože Komise o případu věděla, neboť již dříve vydala rozhodnutí, jejichž porušení je předmětem stížnosti, je ukazatelem vážných obtíží Komise při jejím posuzování slučitelnosti dotčené podpory se společným trhem. Komise měla z toho důvodu podle žalobkyně zahájit formální řízení o přezkumu podpor, které byly předmětem stížnosti. Žalobkyně kromě toho tvrdí, že případné neoznámení podpory francouzskými orgány nemůže Komisi zbavit jejích povinností péče náležející správě a že jakmile má k dispozici informace ohledně státních opatření, která by mohla být v rozporu se zásadami společného trhu zvláště v rámci stížnosti směřující k porušení jejího dřívějšího rozhodnutí, kterým se stanoví podmínky slučitelnosti státní podpory se společným trhem, je povinna uplatnit svou vyšetřovací pravomoc (1).

Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 11 nařízení Rady č. 659/1999, kterým se stanoví způsob uplatnění článku 93 Smlouvy o ES (nový článek 88) (2). Žalobkyně tvrdí, že Komise měla předběžně rozhodnout o přerušení placení podpory v rozsahu, ve kterém byla podle žalobkyně splněna podmínka objektivní naléhavosti.

----

(1)  Jedná se o rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004 týkající se státní podpory částečně provedené Francií ve prospěch podniku Sernam, C (2004) 3940 konečné

(2)  Úř. věst. L 83, s. 1, nařízení naposledy pozměněné nařízením č. 794/2004 Komise ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 182, s. 2)

----

----

Žaloba podaná dne 16. února 2006 – Italská republika v. Komise

(Věc T-60/06)

(2006/C 96/41)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Giacomo Aiello, Avvocato dello Stato)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou žalobkyně napadá rozhodnutí Komise C[2005] 4436 konečné ze dne 7. prosince 2005 o osvobození od spotřební daně pro minerální oleje používané jako palivo pro výrobu hliníku v regionu Gardanne, regionu Shannon a na Sardinii, zavedeném Francií, Irskem a Itálií.

Ve vztahu k žalobkyni bylo v tomto rozhodnutí konstatováno:

Žalobkyně na podporu svého návrhového žádání uplatňuje:

Žalobkyně dále uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání a domněnky legality právních předpisů Společenství.

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – FLS Plast v. Komise

(Věc T-64/06)

(2006/C 96/42)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: FLS Plast A/S (Kodaň, Dánsko) (zástupci: K. Lasok, QC, a M. Thill-Tayara, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že žalobkyně porušila článek 81 ES tím, že se zúčastnila komplexu dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví průmyslových plastových pytlů, které se dotýkaly Belgie, Francie, Německa, Lucemburska a Španělska, jež spočívaly ve stanovení cen a stanovení společných modelů výpočtu cen, podílů na trhu a přidělení prodejních kvót, rozdělení zákazníků, zakázek a objednávek, předkládání společných nabídek v některých výběrových řízeních a výměny individualizovaných informací. Porušení žalobkyně se vztahovalo k jednání jiné společnosti, Trioplast Wittenheim SA („TW“), která se zúčastnila dotčeného kartelu. Žalobkyně vlastnila akcie TW a po většinu období, za něž je žalobkyně činěna odpovědnou, byla TW jí zcela vlastněnou dceřinou společností. Pokuta byla uložena TW a žalobkyně je společně a nerozdílně odpovědna za část této pokuty.

Aniž by zpochybňovala existenci a délku trvání kartelu nebo účast její bývalé dceřiné společnosti, žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení při stanovení částky pokuty, která jí byla uložena. Žalobkyně zdůrazňuje, že část pokuty TW, za kterou je žalobkyně odpovědná, je zjevně nepřiměřená vzhledem k období, po které měla podíl v TW.

Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásady nediskriminace a proporcionality v rozsahu, v němž rozhodlo, že žalobkyně a její vlastní mateřská společnost jsou odpovědné za jednání TW, i když bylo rozhodnuto neadresovat napadené rozhodnutí zprostředkujícím holdingovým společnostem a ve skutečnosti jej neadresovalo jiným společnostem nežli žalobkyni.

Žalobkyně též tvrdí, že si nebyla vědoma protiprávního jednání TW, neuplatňovala vliv na její vedení a nebyla částí podniku (TW) zúčastněného na porušeních, na něž je odkazováno v napadeném rozhodnutí, a že napadené rozhodnutí je proto protiprávní a musí být zrušeno.

Podpůrně žalobkyně požaduje, aby Soudní dvůr při výkonu své neomezené pravomoci podstatně snížil částku pokuty. V této souvislosti uvádí, že pokuta uložená TW byla příliš vysoká, jelikož minulá praxe a závažnost jednání neodůvodňují úroveň základní pokuty, to, že Komise nesprávně určila trvání porušení TW, a to, že Komise neposoudila, zda pokuty uložené TW a žalobkyni byly v souladu s pravidlem o stropu ve výši 10 %.

S ohledem na jí uloženou pokutu žalobkyně rovněž tvrdí, že je nepřiměřeně vysoká, s přihlédnutím k nedostatku odstrašujícího prvku, trvání a intenzitě porušení. Dále žalobkyně tvrdí, že Komise pochybila v tom, že nesnížila její odpovědnost v souladu s oznámením o shovívavosti, konkrétně tím, že nepoužila 30 % snížení poskytnuté TW na vlastní odpovědnost žalobkyně a odmítla poskytnout žalobkyni snížení. Konečně se žalobkyně dovolává porušení zásady non bid in idem a zásady, podle níž se postihy mají vztahovat ke konkrétním okolnostem každé žalobkyně; v této souvislosti zdůrazňuje, že ačkoliv byla mateřskou společností TW pouze po 35 % období její účasti v kartelu, je povinna uhradit 85,7 % pokuty uložené TW.

----

----

Žaloba podaná dne 24. února 2006 – FLSmidth v. Komise

(Věc T-65/06)

(2006/C 96/43)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Dánsko) (zástupce: J.-E. Svensson, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že žalobkyně porušila článek 81 ES tím, že se zúčastnila komplexu dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví průmyslových plastových pytlů, které se dotýkaly Belgie, Francie, Německa, Lucemburska a Španělska, které spočívaly ve stanovení cen a stanovení společných modelů výpočtu cen, podílů na trhu a přidělení prodejních kvót, rozdělení zákazníků, zakázek a objednávek, předkládání společných nabídek v některých výběrových řízeních a výměny individualizovaných informací.

Porušení žalobkyně se vztahovalo k jednání jiné společnosti, Trioplast Wittenehim SA („TW“), která se zúčastnila dotčeného kartelu. Jiná společnost, FLS Plast, jíž byla žalobkyně holdingovou společností, vlastnila akcie TW a po většinu období, za které je žalobkyně činěna odpovědnou, byla TW plně vlastněnou dceřinou společností FLS Plast. TW byla uložena pokuta a žalobkyně a FLS Plast jsou společně a nerozdílně odpovědné za část této pokuty.

Na podporu své žaloby žalobkyně zaprvé uplatňuje, že Komise nepoužila správně test odpovědnosti mateřské společnosti, jelikož nepředložila důkazy, pokud jde o existenci tří okolností týkajících se žalobkyně, které by mohly podpořit předpoklad vlivu mateřské společnosti na TW. Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise v žádném případě nepoužila správný právní test, jelikož v situaci, jakou je situace v projednávané věci, jsou použitelná přísnější kritéria, kde, podle Komise, TW zahájila účast na kartelu dlouho předtím, než byla nabyta dceřinou společností žalobkyně, a pokračovala v takovém jednání i poté, co došlo k jejímu prodeji. V každém případě má žalobkyně za to, že je prokázáno, že TW o svém jednání na trhu rozhodovala nezávisle a neprováděla pokyny, které jí byly dávány žalobkyní.

Žalobkyně rovněž tvrdí, že rozhodnutí o její odpovědnosti je diskriminační, nepřiměřené a svévolné, jelikož v jiné skupině těch, které byly dotčeny rozhodnutím nebyla činěna odpovědnou za jednání výkonná dceřiná společnost, mateřská společnost, ani její mateřská společnost, jako tomu bylo v případě TW a žalobkyně. Navíc, i kdyby TW dříve patřila jiné skupině, Komise nečiní odpovědným za účast TW v kartelu jiného člena skupiny. Konečně odpovědnost stanovená žalobkyni je nepřiměřená, jelikož žalobkyně je činěna odpovědnou za 85,7 % pokuty uložené TW, ačkoliv podíly v ní držela pouze 8 let z celkem 20, po něž byla posledně uvedená údajně zúčastněna v kartelu.

Žalobkyně se posledně uvedeného argumentu dovolává rovněž na podporu svého druhého návrhového žádání, aby uložená pokuta byla snížena. Dále tvrdí, že jí uložená pokuta je nepřiměřená, jelikož Komise nestanovila soubor jednotlivých základních částek pokuty žalobkyně, vzhledem k nedostatku její odpovědnosti. Rovněž tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nevzala v úvahu některé polehčující okolnosti v její prospěch.

Konečně žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila dalších nesprávných právních posouzení tím, že učinila TW odpovědnou za období 1982 až 1988; pokuta uložená žalobkyni byla nepřiměřená, nadměrně vysoká a překračuje strop 10 % obratu; a tím, že žalobkyně, jako druhotně odpovědná osoba, nemohla těžit ze shovívavosti poskytnuté TW jako hlavní odpovědné osobě, nebo alespoň poskytnutím individuálního snížení pokut žalobkyně podle oznámení o shovívavosti.

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. Komise

(Věc T-66/06)

(2006/C 96/44)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Německo) (zástupce: H.-J. Hellmann)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise C (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 – průmyslové pytle. Napadené rozhodnutí uložilo společně a nerozdílně společnosti RKW Rheinische Kunststoffwerke a žalobkyni pokutu za porušení článku 81 ES. Podle Komise se účastnily systému dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů v Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Lucembursku a Nizozemsku.

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu legality. Žalovaná nařídila společnou a nerozdílnou odpovědnost žalobkyně a společnosti RKV bez právního základu a zmocnění.

Žalobkyně dále kritizuje skutečnost, že jí bylo přičteno protiprávní jednání, kterého se dopustila společnost RKW. Podmínky vytyčené Soudním dvorem pro tento postup nebyly splněny. Kromě toho, co se týče protiprávního jednání, kterého se dopustila společnost RKW a které jí bylo přičteno, žalobkyně uplatňuje porušení zásady legality z důvodu, že praxe žalované ohledně pokut není pokryta oprávněním čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (1). V tomto ohledu žalobkyně rovněž uplatňuje porušení zásady rovného zacházení a zásady proporcionality.

Žalobkyně dále uplatňuje chybné použití čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 a pokynů o metodě stanovování pokut. Obzvláště je chybné provádění a hodnocení důkazů ve vztahu ke společnosti RKW. Kromě toho byla společnost RKW s ohledem na dosavadní správní praxi nepřiměřeně sankcionována. Co se týče výchozí částky pokuty stanovené v závislosti na závažnosti protiprávního jednání, žalobkyně se dovolává z vícero aspektů nerovnosti v zacházení se společností RKW ve srovnání s jinými adresáty napadeného rozhodnutí. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že se Komise ohledně společnosti RKW dopustila nesprávného právního posouzení ve vztahu k posouzení doby trvání protiprávního jednání a nepřihlédla k polehčujícím okolnostem. Konečně žalobkyně tvrdí, že ve vztahu ke společnosti RKW byl čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 porušen rovněž z důvodu, že byla chybně stanovena pokuta s ohledem na sdělení o neuložení nebo snížení pokut.

----

(1)  Rada EHS: nařízení č. 17: první nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř.věst. č. 13, ze dne 21. února 1962, s. 204).

----

----

Žaloba podaná dne 20. února 2006 – Elini v. OHIM

(Věc T-67/06)

(2006/C 96/45)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Elini N.V. (Antverpy, Belgie)(zástupci: F. Cornette a S. Tilsley, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Rolex S. A. (Ženeva, Švýcarsko)

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Elini N. V.

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Elini“ pro výrobky třídy 14 (klenoty, hodinky, pásky k náramkovým hodinkám, hodinková sklíčka, pouzdra na hodinky, drahé kameny)

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Rolex S.A.

Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „Cellini“ pro výrobky zařazené mimo jiné do třídy 14 (přihláška č. 1 456 102).

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

Rozhodnutí odvolacího senátu:Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Stempher a Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher v. Komise

(Věc T-68/06)

(2006/C 96/46)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Stempher B.V. (Rijssen, Nizozemsko) a Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher C.V. (zástupce: J. K. de Pree, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně napadají rozhodnutí Komise C(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/F/38.354 – průmyslové pytle).

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují, že rozhodnutí porušuje článek 81 ES, jakož i články 7 a 23 nařízení č. 1/2003 (1), protože neexistuje žádný důkaz dostatečně odůvodňující zjištění, že se žalobkyně dopustily porušení článku 81 ES.

Navíc žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí porušuje článek 25 nařízení č. 1/2003 a nařízení č. 2988/74 (2), které bylo platné dříve, protože oprávnění ke stíhání vytýkaného protiprávního jednání bylo promlčeno.

Podpůrně žalobkyně uvádí, že článek 2 napadeného rozhodnutí porušuje čl. 23 odst. 3 nařízení č. 1/2003 a pokyny o metodě stanovování pokut (3). Závažnost protiprávního jednání, které je žalobkyním vytýkáno, byla nesprávně posouzena a protiprávní jednání bylo neprávem zařazeno jako velmi závažné. Navíc žalobkyně tvrdí, že při stanovení pokuty byly zohledněny nepřesné faktory a údaje. To vedlo k nepřiměřeně vysoké pokutě.

Konečně žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí bylo přijato za porušení podstatných formálních požadavků a povinnosti uvést odůvodnění, protože nebyl proveden řádný přezkum a ani nebylo správně popsáno protiprávní jednání, kterého se žalobkyně údajně účastnily, jakož i trh, na kterém k protiprávnímu jednání údajně došlo. Podle žalobkyň nebyly ani popsány faktory, které byly základem pro posouzení závažnosti protiprávního jednání, které je jim vytýkáno.

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

(2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2988/74 ze dne 26. listopadu 1974 o promlčení v záležitostech stíhání a výkonu práva v oblasti dopravy a hospodářské soutěže v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. L 319, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 61)

(3)  Sdělení Komise – Pokyny o metodě stanovování pokut uložených podle čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17 a čl. 65 odst. 5 Smlouvy o ESUO (Úř. věst. 1998, C 9, s. 3; Zvl. vyd. 08/01, s. 171)

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Aughinish Alumina v. Komise

(Věc T-69/06)

(2006/C 96/47)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irsko) (zástupci: J. Handoll a C. Waterson, solicitors)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že osvobození od spotřební daně, poskytnuté, mezi jinými členskými státy, Irsku, pokud jde o těžké topné oleje, používané při výrobě hliníku, do 31. prosince 2003, představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. Když konstatovala, že podpora poskytovaná od 17. července 1990 do 2. února 2002, v rozsahu, v němž byla neslučitelná se společným trhem, nemusí být vrácena a že podpora poskytnutá od 3. února 2002 do 31. prosince 2003 je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 ES v rozsahu, v němž příjemci platili sazbu alespoň 13,01 EUR za 1 000 kg těžkých topných olejů, Komise rovněž rozhodla, že totožná podpora byla neslučitelná se společným trhem v rozsahu, v němž příjemci podpory tuto sazbu neplatili, a nařídila Irsku, aby přijalo veškerá nezbytná opatření k navrácení podpory příjemci neslučitelné podpory.

Žalobkyně, irská společnost, která byla příjemkyní údajné podpory, se domáhá zrušení napadeného rozhodnutí. Na podporu své žaloby zaprvé tvrdí, že Komise nesprávně považovala dotčenou podporu za existující podporu ve smyslu čl. 88 odst. 1 ES. V tomto ohledu žalobkyně předkládá tři alternativní argumenty: podpora byla předmětem závazného příslibu poskytnutého před přistoupením Irska; podpora byla oznámena v lednu 1983 a Komise teprve v roce 2000 zahájila předběžné řízení; a i pokud by podpora byla považována za protiprávní, Komise nesprávně konstatovala, že by mohla být pouze částečně považována za existující podporu podle článku 15 nařízení č. 659/99 (1).

Žalobkyně rovněž tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu právní jistoty, jelikož zpochybňuje povolení udělená Radou podle článku 93 ES a Komise nepoužila postupy stanovené v článku 8 směrnice 92/81 (2), aby o státní podpoře nebo jiných otázkách rozhodla, nebo usilovala o zrušení relevantních rozhodnutí Rady.

Dále, podle žalobkyně, Komise nevzala v úvahu základní požadavky článků 3 ES a 157 ES, tedy posílení konkurenceschopnosti průmyslu Společenství a zajištění existence jejích nezbytných podmínek.

Žalobkyně se rovněž dovolává zásad ochrany legitimního očekávání a právní jistoty. V tomto ohledu žalobkyně zdůrazňuje skutečnost, že Komise neučinila negativní kroky po 17 let od oznámení podpory a nezpochybnila rozhodnutí Rady, které prodloužilo osvobození od daně do prosince 2006.

Žalobkyně dále tvrdí, že řízení podle čl. 88 odst. 2 ES trvalo 43 měsíců, podle žalobkyně nepřiměřeně dlouhou dobu, která porušuje zásady řádné správy a právní jistoty.

Konečně má žalobkyně za to, že Komise neprovedla řádnou analýzu relevantních trhů a jejich konkurenční struktury, jak to bylo požadováno, s ohledem na skutečnost, že sama dříve souhlasila s tím, že nedošlo k narušení hospodářské soutěže a s ohledem na skutečnost, že Rada tato osvobození schválila až do 31. prosince 2006.

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339.

(2)  Směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů, Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 12.

----

----

Žaloba podaná dne 28. února 2006 – Audi v. OHIM

(Věc T-70/06)

(2006/C 96/48)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Audi Aktiengesellschaft (Ingolstadt, Německo) (zástupci: O. Gilbert, F. Schiwek, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Vorsprung durch Technik“ pro výrobky a služby tříd 9, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43 a 45 – přihláška č. 3 016 292

Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, poněvadž přihlášená ochranná známka vykazuje dostatečnou rozlišovací způsobilost a napadené rozhodnutí neobsahuje žádná zjištění o relevantní veřejnosti.

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Groupe Gascogne v. Komise

(Věc T-72/06)

(2006/C 96/49)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francie) (zástupce: C. Lazarus, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), kterým Komise rozhodla, že podniky, kterým bylo rozhodnutí určeno, porušily článek 81 ES tím, že se účastnily systému dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů na území Belgie, Nizozemska, Lucemburska, Německa, Francie a Španělska. V části jejího rozhodnutí týkající se žalobkyně Komise učinila žalobkyni odpovědnou za porušení společně a nerozdílně se společností Sachsa Verpackung GmbH z důvodu jejího postavení jako mateřské společnosti posledně uvedené společnosti. Žalobkyně se podpůrně domáhá zrušení pouze čl. 2 písm. i), který jí ukládá pokutu, a velmi podpůrně změny uvedeného článku ve smyslu snížení uložené pokuty.

Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů.

Prvním žalobním důvodem, dovolávaným primárně, žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila ustanovení čl. 81 odst. 1 ES tím, že jí neprávem přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost za jednání Sachsa a že ji učinila společně a nerozdílně odpovědnou za platbu pokuty uložené Sachsa.

Svým druhým žalobním důvodem, dovolávaným podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně vyložila pojem „podnik“ ve smyslu článku 81 ES a tím, že jí v důsledku toho uložila pokutu vypočítanou v poměru ke konsolidovanému obratu Groupe Gascogne, zatímco podle žalobkyně měla vycházet z kumulovaného obratu Groupe Gascogne a Sachsa, aniž by vysvětlila důvody, na základě kterých by ostatní dceřiné společnosti Groupe Gascogne měly být zahrnuty do „podniku“ odpovědného za jednání Sachsa, které bylo v napadeném rozhodnutí posouzeno jako protisoutěžní.

Svým třetím žalobním důvodem, dovolávaným velmi podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality tím, že uložila společně a nerozdílně Sachsa a Groupe Gascogne údajně nadměrnou pokutu zejména proto, že opomněla přihlédnout k existenci rozumného poměru mezi uloženou pokutou a skutečně realizovaným obratem Groupe Gascogne v odvětví plastových pytlů.

----

----

Žaloba podaná dne 27. února 2006 – Bayer CropScience a další v. Komise

(Věc T-75/06)

(2006/C 96/50)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Německo), Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Nizozemsko), Teko AE (Atény, Řecko) a Aragonesas Agro SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Směrnice Rady 91/414 (2) o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (známá jako směrnice o přípravcích na ochranu rostlin nebo SPOR) stanoví, že členské státy nemohou povolit přípravek, pokud není zapsán v příloze I směrnice. Žalobkyně, které jsou výrobci endosulfanu, se domáhají zrušení napadeného rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto zařazení endosulfanu do této přílohy.

Na podporu své žaloby se zaprvé dovolávají údajných vad řízení, a sice: že posouzení napadeného rozhodnutí je založeno na jiných kritériích než jsou ta, která jsou uvedena ve směrnici 91/414, není úplné a používá pouze selektivně údaje předložené žalobkyněmi; že nové pokyny a kritéria přijatá Komisí byla použita retroaktivně po oznámení a předložení údajů žalobkyní; a že Komise odmítla oznámit žalobkyním změny hodnotících kritérií a politiky a konzultovat je s nimi.

Žalobkyně dále tvrdí, že z pohledu hmotného práva porušuje napadené rozhodnutí čl. 93 odst. 3 ES a čl. 5 odst. 1 směrnice 91/414. Mají za to, že Komise nesplnila svoji povinnost, která pro ni vyplývá z těchto ustanovení, posoudit účinné látky a zařadit je do přílohy I na základě současných vědeckotechnických poznatků a za splnění podmínek uvedených v článku 5.

Dále se dovolávají porušení několika obecných právních zásad Společenství, a sice: zásady proporcionality, zásady legitimního očekávaní a právní jistoty, povinnosti provést pečlivé a nestranné posouzení, práva na řádné řízení (práv obhajoby a práva být vyslechnut), zásady odbornosti a nezávislosti vědeckých posudků, zásady rovného zacházení, zásady, podle které má lex specialis před obecnějšími ustanoveními přednost, a konečně zásady estoppel.

----

(1)Úř. věst. L 317, 3.12.2005, s. 25.

(2)Úř. věst. L 230, 19/8/1991, s. 1.

----

----

Žaloba podaná dne 1. března 2006 – Italská republika v. Komise

(Věc T-77/06)

(2006/C 96/51)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-345/04 Italská republika v. Komise (1).

----

(1)Úř. věst. C 262, 23. 10. 2004, s. 55.

----

----

Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Sachsa Verpackung v. Komise

(Věc T-79/06)

(2006/C 96/52)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Německo) [zástupci: F. Puel a L. François-Martin, advokáti]

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005, v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), kterým Komise rozhodla, že podniky, kterým bylo rozhodnutí určeno, porušily článek 81 Smlouvy o ES tím, že se účastnily dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů na území Belgie, Nizozemska, Lucemburska, Německa, Francie a Španělska. V části rozhodnutí týkající se žalobkyně Komise konstatovala, že se žalobkyně účastnila jednotného a pokračujícího porušení a uložila jí pokutu.

Na podporu svého prvního návrhového žádání, dovolávaného primárně, se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů.

Prvním žalobním důvodem žalobkyně vytýká Komisi, že se dopustila nesprávného právního posouzení, pokud jde o stupeň zapojení žalobkyně do kartelu tím, že usoudila, že se žalobkyně aktivně účastnila stanovení obecných kvót, rozdělení zákazníků a určení cen.

Druhý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění, jelikož Komise nedostatečně právně odůvodnila účast žalobkyně v podskupině Německo v kartelu.

Svým třetím žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila čl. 23 odst. 2 nařízení ES č. 1/2003 (1) a článek 15 nařízení č. 17/62 (2) v tom, že podle žalobkyně Komise nesprávně usoudila, že nebyla autonomním podnikem, a rovněž nesprávně rozhodla, že její mateřská společnost Groupe Gascogne měla být společně a nerozdílně odpovědná za platbu pokuty. Rovněž tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení při určení části pokuty přičítané za období její účasti na porušení, která v důsledku toho překročila omezení 10 % jejího obratu.

Na podporu svého návrhového žádání, dovolávaného podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně posoudila částku uložené pokuty a že porušila zásadu proporcionality tím, že nesprávně posoudila závažnost a trvání porušení, jelikož nevzala v úvahu existenci polehčujících okolností, jakož i spolupráci žalobkyně podle sdělení o spolupráci (3).

----

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

(2)  Nařízení Rady č. 17 ze dne 6. února 1962, první nařízení, kterým se provádějí články [81] a [82] Smlouvy (Úř. věst. 1962, 13, s. 204; Zvl. vyd. 08/01, s. 3).

(3)  Sdělení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3; Zvl. vyd. 08/02, s. 155).

----

SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

----

Žaloba podaná dne 13. prosince 2005 – Gesner v. OHIM

(Věc F-119/05)

(2006/C 96/53)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Charlotte Gesner (Kildedalsvej, Dánsko) (zástupci: J. Vazquez Vazquez a C. Amo Quiñones, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně, dočasná zaměstnankyně OHIM do 15. dubna 2005, trpí od roku 2003 výhřezem ploténky a různými nemocemi páteře. Přestože se podrobila operaci a absolvovala různou lékařskou a fyzioterapeutickou léčbu, její silné bolesti zad nepřestávají a skutečnost, že musela po dlouhou dobu sedět, její stav zhoršila, takže měla nepřetržitě po několik měsíců volno z důvodu nemoci.

Dne 11. března 2005 požádala žalobkyně OHIM o ustavení výboru pro otázky invalidity, aby uvedený orgán rozhodl o její neschopnosti vykonávat její služební povinnosti a přiznal jí invalidní důchod.

OHIM takovou možnost zamítl na základě dvou důvodů. Zaprvé, článek 59 služebního řádu je třeba vykládat tak, že rozhodnutí svolat výbor pro otázky invalidity přísluší orgánu oprávněnému ke jmenování (OOJ). Zadruhé, žalobkyně, která měla volno z důvodu nemoci pouze 294 dní za poslední tři roky, nesplnila dobu požadovanou v čl. 59 odst. 4 služebního řádu.

Žalobkyně ve své žalobě uvádí čtyři hlavní žalobní důvody, přičemž zaprvé se domnívá, že OOJ si nemůže činit výlučný nárok na pravomoc svolat výbor pro otázky invalidity. Tím by OOJ předem, subjektivně a svévolně určoval, zda je zaměstnanec nebo úředník dostatečně nemocný k tomu, aby byl předvolán před tento výbor.

V druhém žalobním důvodu se žalobkyně dovolává toho, že odůvodnění napadeného rozhodnutí je nesprávné. Uplatnění časových omezení stanovených v čl. 59 odst. 4 služebního řádu brání v získání invalidního důchodu úředníkům nebo zaměstnancům, kteří tato omezení nesplňují, ale kteří mohou být neschopni pracovat z důvodu úrazů nebo nemocí, které se projevují rychleji.

Ve svém třetím žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že ustanovení použitelná na ustavení výboru pro otázky invalidity se nemusí omezovat na článek 59 služebního řádu, ale zahrnují i ustanovení náležející do právního rámce, který upravuje přístup k invalidnímu důchodu, tedy články 31 až 33 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, článek 9 služebního řádu a jeho přílohu VIII.

Ve svém posledním žalobním důvodu se žalobkyně domnívá, že napadené rozhodnutí odporuje zásadě zákazu diskriminace a rovného zacházení. OHIM svým zaměstnancům neumožňuje svolání výboru pro otázky invalidity, i když tato možnost se zdá být dostupná všem zbývajícím zaměstnancům Společenství. Krom toho pro zaměstnance OHIM se smlouvami na dobu kratší než tři roky je obtížné získat invalidní důchod jakkoliv nemocní mohou být, protože nikdy nedosáhnou hranice stanovené v čl. 59 odst. 4 služebního řádu.

----

----

Žaloba podaná dne 13. ledna 2006 – Scafarto v. Komise

(Věc F-6/06)

(2006/C 96/54)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobce: Nicola Scafarto (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: A. D'Antuono a G. Somma, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobce

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce, který je uveden na rezervním seznamu výběrového řízení EUR/A/155/2000 pro platovou třídu A6 a A7, byl najat Komisí po vstupu v platnost nového služebního řádu a zařazen do platové třídy A*6.

Ve své žalobě žalobce především uplatňuje, že rozhodnutí, které stanoví jeho zařazení, porušuje článek 31 služebního řádu.

Žalobce dále tvrdí, že v každém případě je uvedené rozhodnutí protiprávní v rozsahu, v němž jeho právní základ, tedy článek 12 přílohy XIII služebního řádu, je protiprávní z důvodu porušení následujících zásad: právní jistota, ochrana legitimního očekávání, zákaz diskriminace, rovnost zacházení, přiměřenost a řádná správa. Žalobce konečně podpůrně dodává, že i když připouští, že ochrana legitimního očekávání není vždy absolutní, každá výjimka musí být náležitě odůvodněna, avšak tato podmínka není v projednávaném případě splněna.

----

----

Žaloba podaná dne 23. ledna 2006 – B v. Komise

(Věc F-7/06)

(2006/C 96/55)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: B (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Jaume, avocats)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně, úřednice Komise, zpochybňuje rozhodnutí o konečném stanovení jejich práv, kterým jí žalovaná odmítla přiznat příspěvek za práci v zahraničí.

Na podporu své žaloby se primárně dovolává porušení čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu. Vznáší rovněž námitku protiprávnosti v tom smyslu, že uplatnění podmínky státní příslušnosti stanovené v první odrážce uvedeného ustanovení na úředníka, který je státním příslušníkem jak členského státu, v němž vykonává služební poměr, tak jiného členského státu, porušuje zásady zákazu diskriminace a rovného zacházení.

Žalobkyně dále uplatňuje, že v každém případě splňuje podmínku bydliště stanovenou ve druhé odrážce dotyčného ustanovení.

Podpůrně se žalobkyně dovolává porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu, jelikož napadené rozhodnutí nezohledňuje skutečnost, že žalobkyně splňuje jak podmínku státní příslušnosti, tak podmínku bydliště stanovenou uvedeným ustanovením.

Dále se žalobkyně dovolává porušení čl. 4 odst. 3 přílohy VII služebního řádu, jelikož toto ustanovení nemůže být vykládáno v tom smyslu, že by se zaměstnanec s dvojí státní příslušností měl za účelem získání nároku na příspěvek za práci v zahraničí vzdát své státní příslušnosti členského státu, v němž vykonává služební poměr.

----

----

Žaloba podaná dne 5. ledna 2006 – André v. Komise

(Věc F-10/06)

(2006/C 96/56)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Daniel André (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Jourdan, avocat)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce, konferenční tlumočník, poskytuje služby pro různá tlumočnická oddělení orgánů Společenství. Jeho služby jsou prováděny v rámci smluv stanovících požadované dny a místo tlumočení. Tyto smlouvy se řídí, co se týče platových poměrů, Úmluvou, kterou se stanoví pracovní podmínky a platové poměry konferenčních tlumočníků zaměstnávaných orgány Evropské unie.

V projednávaném případě žalobce napadá rozhodnutí Komise, kterým mu tento orgán odmítl vyplatit paušální cestovní náhrady stanovené článkem 7 výše uvedené Úmluvy a upřesněné „prováděcími pravidly“ v její příloze.

Svou žalobou žalobce napadá výklad uvedených ustanovení podaný žalovanou, podle níž by existence ušlého zisku z důvodu služební cesty měla být naprosto nezbytnou podmínkou pro vyplacení dotčených náhrad. Krom toho Komise měla považovat za první pracovní den žalobce 12. leden 2005, přestože tento již pracoval pro orgán Společenství ve dnech 10. a 11. ledna 2005.

Podle žalobce text Úmluvy neobsahuje, a to ani nepřímo, doplňující podmínky vyžadované žalovanou. Žalovaná tudíž neoprávněně změnila rozsah působnosti Úmluvy.

Nakonec žalobce uplatňuje, že existence po sobě navazujících smluv s jedním či několika orgány Společenství neopravňuje odejmout mu nárok na sporné náhrady.

----

----

Žaloba podaná dne 9. února 2006 – Zuleta de Reales Ansaldo v. Soudní dvůr

(Věc F-13/06)

(2006/C 96/57)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Leticia Zuleta de Reales Ansaldo (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: G. Vandersanden, advokát)

Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se zúčastnila výběrové řízení CJ/LA/25, jehož účelem bylo vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí jako právníků lingvistů španělského jazyka pro platové třídy LA7/LA6.

Poté, co žalobkyně uspěla ve zkouškách ve výběrovém řízení, jí bylo sděleno, že byla jmenována úřednicí ve zkušební době na ředitelství překladatelské služby Soudního dvora ode dne 16. května 2005 se zařazením do platové třídy A*7, stupně 2.

Žalobkyně napadá ve své žalobě skutečnost, že byla zařazena do nižší platové třídy na základě toho, že nabylo účinnost nařízení Rady č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1).

Žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby dva žalobní důvody. První žalobní důvod spočívá v námitce protiprávnosti ohledně čl. 12 odst. 3, čl. 13 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu. Druhý se týká porušení zásady řádné správy, řádné péče, transparentnosti, dobré víry, rovného zacházení a zákazu diskriminace.

----

(1)Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.

----

----

Žaloba podaná dne 15. února 2006 – Chevalier Carmana a další v. Soudní dvůr Evropských společenství

(Věc F-14/06)

(2006/C 96/58)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Giovanna Chevalier Carmana (Paříž, Francie), Aliece Coda (Paříž, Francie), Jacqueline Doucet (Paříž, Francie), Françoise Kluss (Ollioules, Francie) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobní důvody a hlavní argumenty, které žalobci uplatňují, jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými v rámci věci F-128/05 Adolf a další v. Komise (1).

----

(1)Úř. věst. C 60 ze dne 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná dne 15. února 2006 – Abba a další v. Evropský parlament

(Věc F-15/06)

(2006/C 96/59)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Abba a další (zástupci: G. Vandesanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání žalobců

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobní důvody a hlavní argumenty, které žalobci uplatňují, jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými v rámci věci F-128/05 Adolf a další v. Komise (1).

----

(1)Úř. věst. C 60 ze dne 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná dne 15. února 2006 – Augenault a další v. Rada

(Věc F-16/06)

(2006/C 96/60)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Françoise Augenault a další (zástupci: G. Vandesanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání žalobců

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobní důvody a hlavní argumenty, které žalobci uplatňují, jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými v rámci věci F-128/05 Adolf a další v. Komise (1).

----

(1)Úř. věst. C 60 ze dne 11.3.2006, s. 56.

----

----

Žaloba podaná dne 21. února 2006 – Vereecken v. Komise

(Věc T-17/06)

(2006/C 96/61)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Marc Vereecken (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce, úředník Komise s dřívější platovou třídou A7, byl dne 1. října 2004 opětovně zařazen do platové třídy A*8 po tříletém pracovním volnu z osobních důvodů.

Žalobce se ve své žalobě dovolává čtyř žalobních důvodů, z nichž první vychází ze zaviněného nevystavení jeho hodnotících zpráv pro období 1997–1999 a opožděného vystavení jeho hodnotících zpráv pro období 1999–2001 a jeho zpráv o vývoji služebního postupu (ZVSP) za roky 2003 a 2004.

Ve svém druhém žalobním důvodu žalobce uplatňuje, že jeho zařazení do třídy A*8 po ukončení jeho pracovního volna z osobních důvodů je v rozporu s článkem 6 služebního řádu. Toto rozhodnutí porušuje rovněž zásadu vyrovnání mezi starou a novou strukturou pracovních míst, jakož i zásadu rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání.

Ve svém třetím žalobním důvodu žalobce tvrdí, že byl diskriminován vzhledem k úředníkům v činné službě, neboť se na něj nevztahovala proto, že měl pracovní volno z osobních důvodů, přechodná opatření, která se uplatnila u uvedených úředníků ohledně povýšení.

Konečně ve svém čtvrtém žalobním důvodu žalobce napadá, že nebyla zohledněna jeho léta služby, která získal před pracovním volnem z osobních důvodů a během něj, zejména, co se týče přidělení jeho náhradních bodů, bodů za zásluhy a přednostních bodů. Žalobce má za to, že byl takto poškozen vzhledem k dočasně přiděleným úředníkům.

----

III Oznámení

----

(2006/C 96/62)

Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

Úř. věst. C 86, 8.4.2006

Dřívější publikace

Úř. věst. C 74, 25.3.2006

Úř. věst. C 60, 11.3.2006

Úř. věst. C 48, 25.2.2006

Úř. věst. C 36, 11.2.2006

Úř. věst. C 22, 28.1.2006

Úř. věst. C 10, 14.1.2006

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

----