----

----

I Informācija

Padome

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 1/2006,

ko Padome pieņēmusi 2005. gada 1. decembrī,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. .../2006/ EK (....), ar ko nosaka pamatnostādnes Eiropas enerģētikas tīkliem un atceļ Lēmumu 96/391/EK un Lēmumu Nr. 1229/2003/EK

(2006/C 80 E/01)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 156. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālās komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Priekšmets

Ar šo lēmumu nosaka Kopienas rīcības veidu un darbības jomu, lai izveidotu pamatnostādnes attiecībā uz Eiropas enerģētikas tīkliem. Ar šo lēmumu paredz vairākas pamatnostādnes, kas attiecas uz Eiropas enerģētikas tīklu jomas mērķiem, prioritātēm un vispārīgiem darbības virzieniem. Pamatnostādnēs ir apzināti vispārējas intereses projekti attiecībā uz Eiropas elektroenerģijas un dabasgāzes tīkliem, tostarp prioritārie projekti.

2. pants

Darbības joma

Šo lēmumu piemēro:

3. pants

Mērķi

Kopiena veicina Eiropas enerģētikas tīklu savstarpēju savienošanu, savstarpēju izmantojamību un attīstību, kā arī piekļuvi šiem tīkliem saskaņā ar spēkā esošiem Kopienas tiesību aktiem ar šādu mērķi:

4. pants

Rīcības prioritātes

Kopienas rīcības prioritātes saistībā ar Eiropas enerģētikas tīkliem atbilst ilgtspējīgai attīstībai un ir šādas:

5. pants

Rīcības virzieni

Vispārīgie Kopienas rīcības virzieni saistībā ar Eiropas enerģētikas tīkliem ir šādi:

6. pants

Vispārējas intereses projekti

1.   Vispārējie kritēriji, kas jāpiemēro, kad ir pieņemts lēmums par vispārējas intereses projektu apzināšanu, grozījumiem, specifikācijām vai atjaunināšanas pieteikumiem, ir šādi:

Ekonomiskās dzīvotspējas novērtējuma pamatā ir izmaksu un ieguvumu analīze, kurā ņem vērā visas izmaksas un ieguvumus, tostarp vidējā termiņā un/vai ilgtermiņā, saistībā ar vides aspektiem, piegāžu drošumu un ieguldījumu ekonomiskajā un sociālajā kohēzijā. Vispārējas intereses projektiem, kas attiecas uz kādas dalībvalsts teritoriju, nepieciešama attiecīgās dalībvalsts piekrišana.

2.   Papildu kritēriji vispārējas intereses projektu apzināšanai ir noteikti II pielikumā. Par izmaiņām II pielikumā noteiktajos papildu kritērijos vispārējas intereses projektu apzināšanai lemj saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 251. pantā.

3.   Tikai tādi III pielikumā uzskaitītie projekti, kas atbilst 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, un tie, kas noteikti II pielikumā, ir tiesīgi saņemt Kopienas finansiālo atbalstu, ko sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2236/95.

4.   Orientējošas projektu specifikācijas, tostarp detalizēti projektu apraksti un attiecīgajā gadījumā to ģeogrāfiskais apraksts, ir izklāstītas III pielikumā. Šīs specifikācijas atjaunina saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru. Atjauninājumi ir tehniski, un tie attiecas tikai uz tehniskām izmaiņām projektos vai uz noteiktā maršruta daļas grozīšanu, vai uz projekta atrašanās vietas nelielu pielāgošanu.

5.   Dalībvalstis veic visus pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai sekmētu un paātrinātu vispārējas intereses projektu pabeigšanu un samazinātu kavēšanās laikus, vienlaikus ievērojot Kopienas tiesību aktus un starptautiskās vides konvencijas. Jo īpaši ātri pabeidz vajadzīgās apstiprināšanas procedūras.

6.   Ja vispārējas intereses projektu daļas jāīsteno trešo valstu teritorijās, Komisija, vienojoties ar attiecīgajām dalībvalstīm, var iesniegt priekšlikumus, ja nepieciešams saskaņā ar dalībvalstu un šo trešo valstu nolīgumu pārvaldības sistēmu un saskaņā ar Enerģētikas hartas nolīgumu un citiem daudzpusējiem nolīgumiem, kas attiecas uz trešām valstīm, kuras ir šā nolīguma puses, lai attiecīgās trešās valstis arī atzītu savstarpēju ieinteresētību un tādējādi veicinātu šo projektu īstenošanu.

7. pants

Prioritārie projekti

1.   Vispārējas intereses projektiem, kas minēti 6. panta 3. punktā un uz kuriem attiecas I pielikumā noteiktās prioritāro projektu asis, ir prioritāte Kopienas finansiālā atbalsta saņemšanā, ko paredz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2236/95. Par grozījumiem I pielikumā lemj saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru.

3.   Prioritārie projekti ir saderīgi ar ilgtspējīgu attīstību un atbilst šādiem kritērijiem:

8. pants

Labvēlīgāki apstākļi

1.   Lai veicinātu labvēlīgāku apstākļu radīšanu Eiropas enerģētikas tīklu attīstībai un to savstarpējai izmantojamībai, Kopiena ņem vērā dalībvalstu centienus, kas ir saskaņā ar šo mērķi, piešķir vislielāko nozīmi un pēc vajadzības sekmē šādus pasākumus:

2.   Komisija ciešā sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm uzņemas visas iniciatīvas, lai sekmētu 1. punktā minēto darbību koordinēšanu.

3.   Par pasākumiem, kas vajadzīgi 1. punkta a) un b) apakšpunktā minēto darbību īstenošanai, lemj Komisija saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru.

9. pants

Ietekme uz konkurenci

Izskatot projektus, ņem vērā to ietekmi uz konkurenci un piegāžu drošību. Galvenie finansēšanas avoti ir privātais vai attiecīgo uzņēmumu finansējums, un tos veicina. Saskaņā ar Līguma noteikumiem izvairās no jebkādiem konkurences izkropļojumiem tirgus dalībnieku starpā.

10. pants

Ierobežojumi

1.   Ar šo lēmumu neskar finanšu saistības, kuras dalībvalsts vai Kopiena ir uzņēmusies.

2.   Šis lēmums neskar projektu un plānu vai programmu ietekmes uz vidi novērtējuma rezultātus, kas nosaka turpmāko apstiprināšanas sistēmu šādiem projektiem. Ietekmes uz vidi novērtējumu rezultātus, ja šāds novērtējums vajadzīgs saskaņā ar attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem, ņem vērā saskaņā ar attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem pirms lēmuma pieņemšanas par projekta īstenošanu.

11. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

12. pants

Ziņojums

Reizi divos gados Komisija sagatavo ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu, ko tā iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.

Šajā ziņojumā uzmanību pievērš to prioritāro projektu īstenošanai, kas attiecas uz pārrobežu savienojumiem, kā minēts II pielikuma 2., 4. un 7. punktā, un panākumiem šajā procesā, kā arī tam, kāda ir finansēšanas kārtība, jo īpaši saistībā ar Kopienas finansējumu.

13. pants

Atcelšana

Ar šo atceļ Lēmumu 96/391/EK un Lēmumu Nr. 1229/2003/EK.

14. pants

Stāšanās spēkā

Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

15. pants

Adresāti

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

...., ...

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

----

(1)OV C 241, 28.9.2004., 17. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 7. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

(3)OV L 176, 15.7.2003., 11. lpp.

(4)OV L 176, 15.7.2003., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2004/85/EK (OV L 236, 7.7.2004., 10. lpp.).

(5)OV L 176, 15.7.2003., 57. lpp.

(6)OV L 228, 23.9.2005., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 807/2004 (OV L 143, 30.4.2004., 46. lpp.).

(7)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(8)OV L 161, 29.6.1996., 154. lpp.

----

I PIELIKUMS

EIROPAS ENERĢĒTIKAS TĪKLI

Prioritāro projektu asis, kā noteikts 7. pantā

Uzskaitīti prioritārie projekti, kas ietverti katrā asī

ELEKTROENERĢIJAS TĪKLI

GĀZES TĪKLI

----

II PIELIKUMS

EIROPAS ENERĢĒTIKAS TĪKLI

Papildu kritēriji 6. panta 2. punktā minēto vispārējas intereses projektu apzināšanai

ELEKTROENERĢIJAS TĪKLI

GĀZES TĪKLI

----

III PIELIKUMS

EIROPAS ENERĢĒTIKAS TĪKLI

Vispārējas intereses projekti un to specifikācijas, kas pašreiz apzināti saskaņā ar II pielikumā noteiktajiem kritērijiem

ELEKTROENERĢIJAS TĪKLI

1.   Elektroenerģijas tīklu attīstīšana izolētos reģionos

2.   Elektroenerģijas savienojumu attīstīšana starp dalībvalstīm

3.   Elektroenerģijas savienojumu attīstīšana dalībvalstīs

4.   Elektroenerģijas savienojumu attīstīšana ar ārpuskopienas valstīm

5.   Darbības, kas uzlabo savstarpēji savienotus elektroenerģijas tīklus iekšējā tirgū

(Specifikācijas vēl nav noteiktas)

GĀZES TĪKLI

6.   Dabasgāzes ieviešana jaunos reģionos

7.   Gāzes savienojumu attīstīšana, lai apmierinātu iekšējā tirgus vajadzības, vai piegādes drošības stiprināšana, tostarp atsevišķu dabasgāzes tīklu savienošana

8.   Jaudu attīstīšana SDG saņemšanai un dabasgāzes uzglabāšanai

9.   Gāzes transportēšanas jaudas attīstīšana (gāzes cauruļvadi)

10.   Darbības, kas uzlabo savstarpēji savienotus gāzes tīklus iekšējā tirgū

(Specifikācijas vēl nav noteiktas)

----

PAZIŅOJUMS PAR PADOMES APSVĒRUMIEM

I.   IEVADS

Komisija 2003. gada 10. decembrī iesniedza priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar ko nosaka pamatnostādnes attiecībā uz Eiropas enerģētikas tīkliem un atceļ Lēmumu Nr. 96/391/EK un 1229/2003/EK (1).

Ekonomikas un sociālo lietu komiteja iesniedza savu atzinumu (2)2004. gada 2. jūnijā. Reģionu komiteja nolēma nesniegt atzinumu.

Eiropas Parlaments sniedza savu atzinumu (3) pēc pirmā lasījuma 2005. gada 7. jūnijā.

Padome 2005. gada 1. decembrī pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu.

II.   PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Šā priekšlikuma galvenais mērķis ir pielāgot 2003. gada jūnijā (4) pieņemtās pamatnostādnes par Eiropas enerģētikas tīkliem, jo īpaši attiecībā uz jaunām dalībvalstīm, un radīt iespēju finansēt (5) projektus, kas izraisa paplašinātās Savienības vispārēju ieinteresētību. Pamatnostādņu pārskatīšana attiecas arī uz projektiem, kas atvieglinās jaunu dalībvalstu integrāciju iekšējā elektroenerģijas un dabasgāzes tirgū. Pārskatīšana arī atbilst vajadzībai attiecināt pamatnostādnes uz projektiem, kuros iesaistītas “kaimiņvalstis”.

Pie tam attiecībā uz mehānismiem, kas paredzēti prioritāru projektu sagatavošanai un īstenošanai, Komisija ierosināja divus jaunus noteikumus, proti:

Visbeidzot, priekšlikumā ir iekļautas arī “olefīna gāzes” lēmuma darbības jomā; tomēr projekti, kas saistīti ar “olefīna gāzēm”, nevar pretendēt uz Kopienas finansējumu saskaņā ar Regulu 2236/95.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārējas piezīmes un galvenās izmaiņas, ko veikusi Padome.

Kopumā Padome centās vienkāršot lēmuma struktūru (attiecībā uz prioritātēm un pielikumu skaitu), kā arī pēc iespējas to tuvināt Lēmumam 1229/2003.

Padome atbalsta galveno Komisijas priekšlikuma mērķi: pielāgot Eiropas enerģētikas tīklu pamatnostādnes nesenās Savienības paplašināšanās sekām. Tomēr Padome nepieņēma Komisijas ierosinātos jaunos elementus šajā priekšlikumā (salīdzinājumā ar Lēmumu Nr. 1229/2003/EK), t.i., jaunas, papildu kategorijas “Eiropas nozīmes projekti” izveidi (8. pants) un noteikumus attiecībā uz šādu projektu īstenošanu (9. pants) un Eiropas koordinatoru (10. pants).

Ir bijušas diskusijas par to, ka Padome šos jaunos noteikumus ir pieņēmusi attiecībā uz Eiropas transporta tīkliem. Taču Eiropas enerģētikas tīklus un Eiropas transporta tīklus atšķir divas būtiskas atšķirības: stingri ierobežotais Eiropas enerģētikas tīkla budžets un tas, ka enerģētikas infrastruktūras projektus parasti veic privātie investori. Tādējādi, ieviešot papildu kategoriju “Eiropas nozīmes projekti” praksē, faktiski varētu būt liegts TEN finansējums visiem “parastiem prioritāriem projektiem”, ko privātais investors būtu labprāt apsvēris. Attiecībā uz noteikumiem par iespējamu “Eiropas koordinatoru” Padome uzskata, ka šā paša mērķa labā varētu saglabāt daudz mazāk birokrātiskus noteikumus, kā EP noteicis savā grozījumā Nr. 21.

Šajā sakarā Padome atzīmē 8. panta 2. punktā minētā atļaujošā noteikuma plašo darbības jomu. Ņemot vērā divas iepriekšminētās atšķirības un negatīvās sekas, ko papildu kategorijas izveide izraisītu citu dzīvotspējīgu projektu realizācijai, Padome ir secinājusi, ka papildu izmaksas un administratīvais slogs, kas uzlikts dalībvalstīm sakarā ar Komisijas priekšlikuma 8.–10. pantā minētajiem noteikumiem, ir nesamērojams ar iespējami sniegto labumu.

Neformālu trīspusēju sarunu laikā ar EP, kas noritēja kopējās nostājas sagatavošanas laikā, tika panākti kompromisi par piemērotām atsaucēm uz olefīnu gāzēm un atjaunojamiem enerģētikas avotiem; šie kompromisi ir iekļauti kopējā nostājā.

2.   Eiropas Parlamenta izdarītie grozījumi

No Eiropas Parlamenta pieņemtajiem 30 grozījumiem Padome ir pieņēmusi šādus 20 grozījumus:

Padome noraidīja šādus 10 grozījumus: 3., 9., 10., 13., 14., 15., 18., 19., 38., 21.

3.   Citas izmaiņas, ko pieņēmusi Padome

Attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Padome izdarīja vairākas izmaiņas, kas norādītas zemāk.

IV   SECINĀJUMS

Padome atbalsta Komisijas priekšlikuma galveno mērķi, kas ir pielāgot Eiropas enerģētikas tīkla pamatnostādnes nesenās Savienības paplašināšanās sekām. Pēc neformālām trīspusējām sarunām tā ir pieņēmusi kompromisa risinājumus dažādos jautājumos. Ņemot vērā lielo nozīmi, kāda ir Eiropas enerģētikas tīkla pamatnostādņu pieņemšanai, Savienības kopējā un jo īpaši jauno dalībvalstu labuma vārdā Padome atbalsta ātru un vienkārši īstenojama lēmuma pieņemšanu.

----

(1)  Dok. 6218/04 ENER 49 RELEX 62 CODEC 198, vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī.

(2)OV L 241, 28.9.2004., 17. lpp.

(3)  Dok. 9835/04 CODEC 471 ENER 92 RELEX 295, vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī.

(4)  Lēmums 1229/2003/EK (2003. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka vairākas pamatnostādnes attiecībā uz Eiropas enerģētikas tīkliem un atceļ Lēmumu Nr. 1254/96/EK (OV L 176, 15.7.2003., 11. lpp.).

(5)  Jāatgādina, ka Kopienas finansiāla atbalsta piešķiršanu Eiropas tīklu jomā reglamentē Regula 2236/95, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) 807/2004 (2004. gada 21. aprīlis).

(6)

Piezīme: grozījumos Nr. 24.–29., kas attiecas uz pielikumiem, Padome nepieņēma atsauces uz “Eiropas nozīmes projektiem”, kā arī izmaiņas, kas veiktas I pielikumā, Elektrības tīkli, EL.7.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) NR. 2/2006,

ko Padome pieņēmusi 2005. gada 8. decembrī,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. .../2006 (....) par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai

(2006/C 80 E/02)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

I NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1.   Šī regula saskaņo noteikumus, kas noteikti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos attiecībā uz vitamīnu, minerālvielu un dažu citu vielu pievienošanu pārtikas produktiem, ar mērķi nodrošināt efektīvu iekšējā tirgus darbību, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju aizsardzības līmeni.

2.   Šīs regulas noteikumus par vitamīniem un minerālvielām nepiemēro uztura bagātinātājiem, uz kuriem attiecas Direktīva 2002/46/EK.

3.   Šo regulu piemēro, neskarot īpašus noteikumus, kas noteikti Kopienas tiesību aktos attiecībā:

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā “Iestāde” ir Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (8).

II NODAĻA

VITAMĪNU UN MINERĀLVIELU PIEVIENOŠANA

3. pants

Prasības attiecībā uz vitamīnu un minerālvielu pievienošanu

1.   Atbilstīgi šīs regulas noteikumiem pārtikas produktiem drīkst pievienot tikai vitamīnus un/vai minerālvielas, kas ir I pielikuma sarakstā un II pielikumā minētajā veidā.

2.   Vitamīnus un minerālvielas var pievienot pārtikai neatkarīgi no tā, vai tie parasti ietilpst pārtikā, ņemot vērā:

3.   Šā panta pirmajā punktā minēto sarakstu izmaiņas pieņem saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto kārtību, ņemot vērā iestādes atzinumu.

4. pants

Ierobežojumi attiecībā uz vitamīnu un minerālvielu pievienošanu

Vitamīnus un minerālvielas nedrīkst pievienot:

Papildu pārtikas produktus vai tādu pārtikas produktu kategorijas, kurām nedrīkst pievienot vitamīnus vai minerālvielas, var noteikt saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto kārtību, ievērojot zinātniskus pierādījumus un ņemot vērā to uzturvērtību.

5. pants

Tīrības kritēriji

1.   Vielu tīrības kritērijus vitamīniem un minerālvielām, kas uzskaitīti II pielikumā, nosaka saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto kārtību, izņemot gadījumu, kad tos piemēro saskaņā ar šā panta 2. punktu.

2.   Piemēro vitamīnu un minerālvielu tīrības kritērijus, kas uzskaitīti II pielikumā un noteikti Kopienas tiesību aktos attiecībā uz izmantošanu pārtikas produktu ražošanā citiem mērķiem nekā paredz šī regula.

3.   Attiecībā uz II pielikumā uzskaitītajām vitamīniem un minerālvielām, kuriem tīrības kritēriji nav noteikti Kopienas tiesību aktos un līdz šādu noteikumu pieņemšanai, ir spēkā starptautisko iestāžu ieteiktie vispārpieņemtie tīrības kritēriji, kā arī var piemērot tos dalībvalsts noteikumus, kuri nosaka stingrākus tīrības kritērijus.

6. pants

Nosacījumi attiecībā uz vitamīnu un minerālvielu pievienošanu

1.   Ja pārtikai pievieno vitamīnu vai minerālvielu, vitamīna vai minerālvielas kopējais daudzums pārtikas produktā pārdošanas brīdī neatkarīgi no paredzētā mērķa nedrīkst pārsniegt daudzumu, kas noteikts saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto procedūru. Attiecībā uz koncentrētiem un dehidrētiem produktiem spēkā ir tie maksimālie daudzumi, kas pieļaujami patēriņam paredzētā pārtikas produktā saskaņā ar ražotāja norādījumiem.

2.   Noteikumus, kas ierobežo vai aizliedz īpašu vitamīnu vai minerālvielu pievienošanu pārtikas produktiem vai pārtikas produktu kategorijām, pieņem 14. panta 2. punktā noteiktajā kārtībā.

3.   Nosakot 1. punktā minēto maksimālo daudzumu un 2. punktā minētos noteikumus, ņem vērā turpmāk norādīto:

4.   Nosakot 1. punktā minētos maksimālos pieļaujamos daudzumus un 2. punktā minētos nosacījumus, ņem vērā arī iedzīvotājiem ieteicamās vitamīnu un minerālvielu standartdevas.

5.   Nosakot tos 1. punktā minētos vitamīnu un minerālvielu maksimālos pieļaujamos daudzumus un 2. punktā minētos nosacījumus, kuru iedzīvotājiem ieteicamās standartdevas tuvojas maksimālajam nekaitīguma daudzumam, vajadzības gadījumā ņem vērā:

6.   Vitamīna vai minerālvielas pievienošana pārtikas produktiem veic tā, lai šis vitamīns vai minerālviela pārtikas produktā ir vismaz pietiekamā daudzumā, ja tāds noteikts saskaņā ar pielikumu Direktīvai 90/496/EEK. Īpašiem pārtikas produktiem vai pārtikas produktu kategorijām minimālos daudzumus, tostarp jebkurus daudzumus, kas ir mazāki par iepriekš minēto pietiekamo daudzumu, nosaka saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto kārtību.

7. pants

Marķēšana, noformējums un reklāma

1.   To pārtikas produktu marķējumā, noformējumā un reklāmā, kam ir pievienoti vitamīni un minerālvielas, nedrīkst būt nekādas tiešas vai netiešas norādes par to, ka līdzsvarots un daudzveidīgs uzturs nenodrošina nepieciešamo uzturvielu daudzumu. Vajadzības gadījumā attiecībā uz konkrētu uzturvielu var pieņemt atkāpi saskaņā ar 14. panta 2. punktā noteikto kārtību.

2.   To pārtikas produktu marķējums, noformējums un reklāma, kam ir pievienoti vitamīni un minerālvielas, nedrīkst maldināt vai krāpt patērētājus attiecībā uz pārtikas produkta īpašo uzturvērtību, ko pārtikas produkts iegūst, pievienojot tam attiecīgo uzturvielu.

3.   Uzturvērtības marķējums ir obligāts tiem pārtikas produktiem, kuriem pievienoti vitamīni un minerālvielas un uz kuriem attiecas šī regula. Marķējumā norāda Direktīvas 90/496/EEK 4. panta 1. punkta 2. grupā uzskaitītos datus, kā arī pārtikas produktiem pievienoto vitamīnu un minerālvielu kopējo daudzumu.

4.   To pārtikas produktu marķējumā, kam ir pievienoti vitamīni vai minerālvielas, var būt norāde par šo piedevu, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. .../2006 (10).

5.   Šo pantu piemēro, neskarot citus noteikumus pārtikas aprites tiesību aktos, kurus piemēro īpašām pārtikas kategorijām.

6.   Šā panta piemērošanas noteikumus var precizēt 14. panta 2. punktā minētajā kārtībā.

III NODAĻA

DAŽU CITU VIELU PIEVIENOŠANA

8. pants

Aizliegtās vielas, ierobežotās vielas un vielas, kuras pārbauda Kopienas iestādes

1.   Šajā pantā paredzētā kārtība jāievēro, ja vielu, kas nav vitamīni vai minerāli, vai arī sastāvdaļu, kuras sastāvā ir viela, kas nav vitamīni vai minerālvielas, pievieno pārtikas produktiem vai to izmanto pārtikas produktu ražošanā tādā veidā, ka rezultātā patēriņa daudzums ievērojami pārsniegtu patēriņu, kuru uzņemtu normālos apstākļos ar līdzsvarotu un daudzveidīgu uzturu un/vai kas citādi radītu iespējamas briesmas patērētājiem.

2.   Komisija pēc savas iniciatīvas vai, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, var pieņemt lēmumu, katrā gadījumā ievērojot iestādes veikto pieejamās informācijas novērtējumu un saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto kārtību, vajadzības gadījumā iekļaujot vielu vai sastāvdaļu III pielikumā. Jo īpaši:

3.   Kopienas noteikumos, ko piemēro īpašiem pārtikas produktiem, papildus šīs regulas noteikumiem var paredzēt dažu vielu izmatošanas ierobežošanu vai aizliegšanu.

4.   Pārtikas apritē iesaistītie tirgus dalībnieki vai jebkuras citas ieinteresētās personas var jebkurā laikā iesniegt iestādei zinātniskus datus, kas pierāda III pielikuma C daļā iekļautās vielas nekaitīgumu, pielietojot to kāda pārtikas produkta vai pārtikas produktu kategorijas ražošanā, un izskaidro šīs pielietošanas mērķi. Iestāde nekavējoties informē dalībvalstis un Komisiju par šādu iesniegtu informāciju un dara tām pieejamus attiecīgos dokumentus.

5.   Četru gadu laikā no dienas, kad viela ir iekļauta III pielikuma C daļā, 14. panta 2. punktā minētajā kārtībā un ņemot vērā iestādes atzinumu par jebkuriem datiem, kas atbilstīgi šā panta 4. punktam ir iesniegti novērtēšanai, pieņem lēmumu atļaut III pielikuma C daļā iekļautās vielas plašu izmantošanu vai arī, vajadzības gadījumā, iekļaut vielu III pielikuma A vai B daļā.

6.   Komisija 14. panta 2. punktā minētajā kārtībā nosaka šā panta īstenošanas noteikumus, tostarp noteikumus saistībā ar iesniegto informāciju, kas minēta šā panta 4. punktā.

IV NODAĻA

VISPĀRĪGIE UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

9. pants

Kopienas reģistrs

1.   Komisija izveido un uztur Kopienas reģistru par vitamīnu, minerālvielu un dažu citu vielu pievienošanu pārtikas produktiem, turpmāk — “reģistrs”.

2.   Reģistrā iekļauj:

3.   Reģistru dara pieejamu sabiedrībai.

10. pants

Brīva preču aprite

Neskarot Līgumu un jo īpaši tā 28. un 30. pantu, dalībvalstis, piemērojot nesaskaņotus dalībvalstu noteikumus par vitamīnu un minerālvielu pievienošanu pārtikas produktiem, nedrīkst ierobežot vai aizliegt tādu pārtikas produktu tirdzniecību, kas atbilst šīs regulas un tās īstenošanai pieņemto Kopienas noteikumu prasībām.

11. pants

Dalībvalstu tiesību akti

1.   Līdz ... (11) dalībvalstis informē Komisiju par spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem par vitamīnu un minerālvielu obligātu pievienošanu, kā arī par produktiem, uz kuriem attiecas 4. panta b) punkta iii) apakšpunktā paredzētais izņēmums.

2.   Ja, nepastāvot Kopienas noteikumiem, dalībvalsts uzskata par vajadzīgu pieņemt jaunus tiesību aktus:

tā paziņo par to Komisijai 12. pantā noteiktajā kārtībā.

12. pants

Paziņošanas kārtība

1.   Ja dalībvalsts uzskata par vajadzīgu pieņemt jaunu tiesību aktu, tā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par plānotajiem pasākumiem un sniedz šo pasākumu pamatojumu.

2.   Komisija apspriežas ar komiteju, kas minēta 14. pantā, un, ja Komisija šādu apspriešanos uzskata par lietderīgu vai ja to pieprasa kāda dalībvalsts, sniedz atzinumu par plānotajiem pasākumiem.

3.   Attiecīgā dalībvalsts plānotos pasākumus var veikt tikai sešus mēnešus pēc 1. punktā minētās paziņošanas un ar noteikumu, ka Komisijas atzinums nav negatīvs.

Ja Komisijas atzinums ir negatīvs, tā 14. panta 2. punktā minētajā kārtībā un pirms šā punkta pirmajā daļā noteiktā termiņa beigām nosaka, vai plānotos pasākumus drīkst īstenot. Komisija var pieprasīt konkrētus plānoto pasākumu grozījumus.

13. pants

Aizsardzības pasākumi

1.   Ja kādai dalībvalstij ir nopietni iemesli uzskatīt, ka kāds produkts apdraud cilvēka veselību, lai arī tas atbilst šīs regulas noteikumiem, šī dalībvalsts uz laiku var apturēt vai aizliegt attiecīgo noteikumu piemērošanu savas valsts teritorijā.

Dalībvalsts nekavējoties par to paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai un sniedz šā lēmuma pamatojumu.

2.   Saskaņā ar 14. panta 2. punktā noteikto kārtību vajadzības gadījumā pēc iestādes atzinuma saņemšanas pieņem lēmumu.

Komisija šo procedūru var ierosināt pēc savas iniciatīvas.

3.   Dalībvalsts, kas minēta 1. punktā, var saglabāt ierobežojumus vai aizliegumu, līdz tai paziņo 2. punktā minēto lēmumu.

14. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 58. panta 1. punktu, turpmāk “Komiteja”.

2.   Ja ir norāde šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais laikposms ir trīs mēneši.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

15. pants

Uzraudzība

Lai veicinātu to pārtikas produktu efektīvu uzraudzību, kam ir pievienoti vitamīni un minerālvielas, kā arī tādu pārtikas produktu efektīvu uzraudzību, kuru sastāvā ir III pielikuma B un C daļā minētās vielas, dalībvalstis var pieprasīt, lai pārtikas produktu ražotājs vai persona, kas šādus pārtikas produktus laiž tirgū attiecīgās dalībvalsts teritorijā, paziņo kompetentajai iestādei par šādu laišanu tirgū, pārsūtot tai produkta marķējuma paraugu. Šādos gadījumos var pieprasīt arī informāciju par šādu produktu izņemšanu no tirgus.

16. pants

Novērtējums

Komisija līdz ... (12) iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas piemērošanas sekām, jo īpaši attiecībā uz tādu pārtikas produktu tirgus attīstību, kam pievienoti vitamīni un minerālvielas, šādu produktu patēriņu, iedzīvotāju uzņemtajām uzturvielu devām un ēšanas paradumu izmaiņām, dažu citu vielu pievienošanu, papildus iesniedzot visa veida priekšlikumus šīs regulas grozījumiem, ko Komisija uzskata par vajadzīgiem. Šajā sakarā dalībvalstis iesniedz Komisijai attiecīgo nepieciešamo informāciju līdz ... (13). Šā panta piemērošanas noteikumus precizē 14. panta 2. punktā minētajā kārtībā.

17. pants

Pārejas pasākumi

1.   Atkāpjoties no 3. panta 1. punkta un līdz ... (14) dalībvalstis savā teritorijā var atļaut tādu vitamīnu un minerālvielu izmantošanu, kuri nav minēti I pielikumā vai kurus neizmanto II pielikumā minētajos veidos, ar noteikumu, ka:

2.   Līdz ... (14), ievērojot Līguma noteikumus, var turpināt piemērot pašreizējos valsts ierobežojumus vai aizliegumus attiecībā uz tādu pārtikas produktu tirdzniecību, kuros ir ietverti vitamīni un minerālvielas, kas nav ietverti sarakstā I pielikumā, vai tādā veidā, kas nav minēts II pielikumā.

3.   Dalībvalstis, ievērojot Līguma noteikumus, turpina piemērot pašreizējos valsts noteikumus attiecība uz to vitamīnu un minerālvielu maksimālo un minimālo daudzumu, kuras uzskaitītas I pielikumā, kuras pievieno pārtikas produktiem, un attiecībā uz nosacījumiem, kas piemērojami šīm pievienotajām vielām līdz attiecīgu Kopienas pasākumu pieņemšanai saskaņā ar 6. pantu vai saskaņā ar citiem īpašiem Kopienas noteikumiem.

18. pants

Spēkā stāšanās

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no ... (17).

Pārtikas produktus, kas ir laisti tirgū vai marķēti pirms ... (17) un kuri neatbilst šai regulai, drīkst tirgot līdz ... (18).

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

..., ...

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

----

(1)OV C 112, 30.4.2004., 44. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 26. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2005. gada 8. decembra Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(3)OV L 183, 12.7.2002., 51. lpp.

(4)OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/89/EK (OV L 308, 25.22.2003., 15. lpp.).

(5)  Kopējā nostāja (EK) Nr. 3/2006 (Šā Oficiālā Vēstneša .... lpp.)

(6)OV L 276, 6.10.1990., 40. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(7)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(8)OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1642/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 4. lpp.).

(9)OV L 179, 14.7.1999., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1795/2003 (OV L 262, 14.10.2003., 13. lpp.).

(10)  18. apsvērumā minētā regula.

(11)  Seši mēneši no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(12)  Sestā mēneša pirmā diena pēc šīs regulas stāšanās spēkā + 6 gadi.

(13)  Sestā mēneša pirmā diena pēc šīs regulas stāšanās spēkā + 5 gadi.

(14)  Septiņi gadi pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(15)  Šīs regulas spēkā stāšanās diena.

(16)  Trīs gadi pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(17)  Sestā mēneša pirmā diena pēc šīs regulas stāšanās spēkā.

(18)  Divdesmit devīta mēneša pēdējā diena pēc šīs regulas stāšanās spēkā.

----

I PIELIKUMS

Vitamīni un minerālvielas, ko drīkst pievienot pārtikas produktiem

1.   Vitamīni

A vitamīns

D vitamīns

E vitamīns

K vitamīns

B 1 vitamīns

B 2 vitamīns

Niacīns

Pantotēnskābe

B 6 vitamīns

Folijskābe

B 12 vitamīns

Biotīns

C vitamīns

2.   Minerālvielas

Kalcijs

Magnijs

Dzelzs

Varš

Jods

Cinks

Mangāns

Nātrijs

Kālijs

Selēns

Hroms

Molibdēns

Fluorīds

Hlorīds

Fosfors

----

II PIELIKUMS

Vitamīnu preparāti un minerālvielas, ko drīkst pievienot pārtikas produktiem

1.   Vitamīnu preparāti

A VITAMĪNS

retinols

retinilacetāts

retinilpalmitāts

beta-karotīns

D VITAMĪNS

holekalciferols

ergokalciferols

E VITAMĪNS

D-alfa-tokoferols

DL-alfa-tokoferols

D-alfa-tokoferilacetāts

DL-alfa-tokoferilacetāts

skābais D-alfa-tokoferilsukcināts

K VITAMĪNS

filohinons (fitomenadions)

B 1 VITAMĪNS

tiamīna hidrohlorīds

tiamīna mononitrāts

B 2 VITAMĪNS

riboflavīns

nātrija riboflavīn-5'-fosfāts

NIACĪNS

nikotīnskābe

nikotīnamīds

PANTOTĒNSKĀBE

kalcija D-pantotenāts

nātrija D-pantotenāts

dekspantenols

B 6 VITAMĪNS

piridoksīna hidrohlorīds

piridoksīn-5'-fosfāts

piridoksīna dipalmitāts

FOLIJSKĀBE

Pteroilmonoglutamīnskābe

B 12 VITAMĪNS

ciānokobalamīns

hidroksokobalamīns

BIOTĪNS

D-biotīns

C VITAMĪNS

L-askorbīnskābe

nātrija L-askorbāts

kalcija L-askorbāts

kālija L-askorbāts

L-askorbil-6-palmitāts

2.   Minerālvielas

kalcija karbonāts

kalcija hlorīds

citronskābes kalcija sāļi

kalcija glikonāts

kalcija glicerofosfāts

kalcija laktāts

ortofosforskābes kalcija sāļi

kalcija hidroksīds

kalcija oksīds

kalcija sulfāts,

magnija acetāts

magnija karbonāts

magnija hlorīds

citronskābes magnija sāļi

magnija glikonāts

magnija glicerofosfāts

ortofosforskābes magnija sāļi

magnija laktāts

magnija hidroksīds

magnija oksīds

magnija sulfāts

dzelzs karbonāts

dzelzs citrāts

dzelzs amonija citrāts

dzelzs glikonāts

dzelzs fumarāts

dzelzs nātrija difosfāts

dzelzs laktāts

dzelzs sulfāts

dzelzs difosfāts (dzelzs pirofosfāts)

dzelzs saharāts

elementārā dzelzs (karbonil- + elektrolītiski + reducēta ar ūdeņradi)

vara karbonāts

vara citrāts

vara glikonāts

vara sulfāts

vara-lizīna komplekss

nātrija jodīds

nātrija jodāts

kālija jodīds

kālija jodāts

cinka acetāts

cinka hlorīds

cinka citrāts

cinka glikonāts

cinka laktāts

cinka oksīds

cinka karbonāts

cinka sulfāts

mangāna karbonāts

mangāna hlorīds

mangāna citrāts

mangāna glikonāts

mangāna glicerofosfāts

mangāna sulfāts

nātrija bikarbonāts

nātrija karbonāts

nātrija citrāts

nātrija glikonāts

nātrija laktāts

nātrija hidroksīds

ortofosforskābes nātrija sāļi

nātrija selenāts

nātrija hidrogēnselenīts

nātrija selenīts

nātrija fluorīds

kālija fluorīds

kālija bikarbonāts

kālija karbonāts

kālija hlorīds

kālija citrāts

kālija glikonāts

kālija glicerofosfāts

kālija laktāts

kālija hidroksīds

ortofosforskābes kālija sāļi

hroma (III) hlorīds un tā heksahidrāts

hroma (III) sulfāts un tā heksahidrāts

amonija molibdāts (molibdēns (VI))

nātrija molibdāts (molibdēns (VI))

----

III PIELIKUMS

Vielas, kuru lietošana pārtikas produktos ir aizliegta, ierobežota vai uz kuras pārbauda Kopienas iestādes

A daļa — Aizliegtās vielas

B daļa — Vielas, kuru lietošana ir ierobežota

C daļa — Vielas, kuras pārbauda Kopienas iestādes

----

PAZIŅOJUMS PAR PADOMES APSVĒRUMIEM

I.   IEVADS

II.   MĒRĶIS

Ierosinātās regulas mērķis ir harmonizēt noteikumus par vitamīnu un minerālvielu pievienošanu pārtikai. To dara nolūkā atvieglot brīvu šo ražojumu apriti Kopienā, jo pastāvošie atbilstīgie valstu tiesību akti par šādu pievienošanu stipri atšķiras un bieži rada šķēršļus tirdzniecībai Kopienā.

Šāda harmonizācija arī nodrošinās augstu patērētāju aizsardzības līmeni visā Kopienā un garantēs, ka attiecīgie ražojumi nerada nekādu risku sabiedrības veselībai.

Ierosinātā regulā:

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārīgas piezīmes

Padomes kopējā nostāja atbilst Komisijas priekšlikuma mērķiem, taču ar to ieviestas dažas izmaiņas. Tās ir šādas:

Komisija ir pieņēmusi Padomes apstiprināto kopējo nostāju.

2.   Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi

Plenārsēdes balsojumā 2005. gada 26. maijā Eiropas Parlaments pieņēma 46 priekšlikuma grozījumus (8. grozījums ir lingvistisks un neietekmē angļu valodas redakciju).

Padome:

Tomēr attiecībā ar grozījumiem Nr. 21., 26. un 30. Padome atzīmē Komisijas nolūku:

Attiecībā uz 36. grozījumu, ar kuru ievieš jaunu 11.a pantu par citu vielu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu, būtu jāatzīmē, ka marķēšanas noteikumus Komisija var apsvērt saskaņā ar 8. panta 6. punktu, kurā noteikti īstenošanas noteikumi8. panta piemērošanai.

Attiecībā uz grozījumiem Nr. 11., 12., 22., 28., 40. un 42., kurus Komisija pieņēma daļēji, bet kuri nav iekļauti kopējā nostājā:

11. grozījums (par 3. panta 2 punkta ievaddaļu): var norādīt, ka šī grozījuma princips par vajadzību pievienot vitamīnus un minerālvielas tādā veidā, kas ir bioloģiski izmantojams cilvēka organismam, jau ir minēts 11. apsvēruma pirmajā teikumā.

12. grozījums (par 3. panta a punktu (jauns)) un 28. grozījums (par 8. panta 2. punktu) — šo grozījumu būtība ir saglabāta 7. panta 2. punktā, jo tā ir etiķete (tostarp sastāvdaļu uzskaitījums), noformējums un reklāma, kas varētu maldināt vai piemānīt patērētāju.

Grozījums Nr. 22 (par 7. panta 2. punkta b) apakšpunktu): uzskata, ka uz pārtikas piedevām netieši attiecina attiecīgo punktu, saskaņā ar kuru “citus pārtikas avotus” būtu jāņem vērā, nosakot maksimālos daudzumus un noteikumus vitamīnu un minerālvielu pievienošanai pārtikai.

40. grozījums (par 14. panta 3. punktu) ir atrodams, daļēji un netieši, 12. panta 3. punkta otrajā ievilkumā, ņemot vērā to, ka konsultācijas ar komiteju kļūst obligātas, kad vien Komisijas atzinums par paredzēto pasākumu ir negatīvs.

42. grozījums (par 17. pantu): Padome uzskata, ka sakarā ar uzraudzības uzdevumiem, ko veic kompetentas iestādes, pienākums informēt Komisiju par jebkuru tādu pārtikas produktu laišanu tirgū, kas satur vitamīnus un minerālvielas, nebūtu savietojams ar subsidiaritātes principu un proporcionalitātes principu.

3.   Pārējie Padomes ieviestie jauninājumi

Pārējie kopējā nostājā ieviestie jauninājumi ietver:

IV.   SECINĀJUMS

Padome uzskata, ka tās kopējā nostāja, kurā iekļauti III. sadaļas 2. daļas a) punktā minētie grozījumi, atbilstīgi ņem vērā Eiropas Parlamenta atzinumu pirmajā lasījumā un sniedz līdzsvarotu risinājumu, lai nodrošinātu regulas mērķu sasniegšanu.

----

(1)  Dok. 9200/05.

(2)OV C 112, 30.4.2004., 44. lpp.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) NR. 3/2006,

ko Padome pieņēmusi 2005. gada 8. decembrī,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. .../2006 (....) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem

(2006/C 80 E/03)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar procedūru, kāda izklāstīta Līguma 251. pantā (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I NODAĻA

TEMATS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Temats un darbības joma

1.   Šī regula saskaņo dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētos noteikumus, kas attiecas uz pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norādēm, lai nodrošinātu efektīvu iekšējā tirgus darbību, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju aizsardzības līmeni.

2.   Šo regulu piemēro pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norādēm, kas izdarītas komerciālos paziņojumos marķējuma, noformējuma vai reklāmas veidā attiecībā uz pārtikas produktiem, ko piegādā galapatērētājam, tostarp tādiem pārtikas produktiem, ko laiž tirgū neiepakotā veidā vai piegādā vairumā.

To piemēro arī pārtikas produktiem, kuri ir paredzēti piegādei restorāniem, slimnīcām, skolām, ēdnīcām un līdzīgām sabiedriskās ēdināšanas iestādēm.

3.   Preču zīmi, zīmolvārdu vai brīvi izvēlētu nosaukumu, kas parādās uz pārtikas produkta marķējuma, pārtikas produkta noformējumā vai reklāmā un ko varētu interpretēt kā uzturvērtības vai veselīguma norādi, drīkst lietot, nepiemērojot šajā regulā paredzēto procedūru, ja tam šajā marķējumā, noformējumā vai reklāmā pievieno līdzīgu uzturvērtības vai veselīguma norādi, kas atbilst šīs regulas noteikumiem.

4.   Šo regulu piemēro, neskarot šādus Kopienas noteikumus:

2. pants

Definīcijas

1.   Šajā regulā:

2.   Piemēro arī šādas definīcijas:

II NODAĻA

VISPĀRĒJI PRINCIPI

3. pants

Visu norāžu vispārēji principi

Uzturvērtības un veselīguma norādes Kopienas tirgū laisto pārtikas produktu marķēšanai, noformēšanai un reklāmai var izmantot tikai tad, ja tās atbilst šīs regulas noteikumiem.

Neskarot Direktīvas 2000/13/EK un 84/450/EEK, uzturvērtības un veselīguma norāžu lietošana nedrīkst:

4. pants

Nosacījumi kā lietot uzturvērtības un veselīguma norādes

1.   Nosacījumi uzturvērtības un veselīguma norāžu izmantošanai Komisija līdz ... (15) saskaņā ar 24. panta 2. punktā paredzēto procedūru nosaka īpašus uzturvielu aprakstus un nosacījumus, tostarp atbrīvojumus, ko ievēro, piemērojot uzturvērtības un veselīguma norādes pārtikas produktiem un/vai pārtikas produktu kategorijām.

Šos uzturvielu aprakstus, kas izstrādāti pārtikas produktiem un/vai atsevišķu kategoriju pārtikas produktiem, un nosacījumus uzturvērtības un veselīguma norāžu izmantošanai attiecībā uz uzturvielu aprakstiem, nosaka, jo īpaši ņemot vērā šādus aspektus:

Uzturvielu apraksti ir balstīti uz zinātnes atziņām par uzturu, uzturvērtību un to saistību ar veselību.

Nosakot uzturvielu aprakstus, Komisija lūdz Iestādei 12 mēnešu laikā nodrošināt attiecīgu zinātnisku konsultāciju, kas galvenokārt vērsta uz:

Nosakot uzturvielu aprakstus, Komisija veic konsultācijas ar ieinteresētajām personām, jo īpaši uzņēmējiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, un patērētāju grupām.

Uzturvielu aprakstus un to izmantošanas nosacījumus atjaunina, lai ņemtu vērā attiecīgos zinātnes sasniegumus, saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru.

2.   Atkāpjoties no 1. punkta, ir atļautas uzturvērtības norādes par tauku, piesātināto taukskābju, hidroģenēto taukskābju, cukuru un sāls/nātrija samazinātu daudzumu, neatsaucoties uz aprakstu konkrētajai uzturvielai/-ām, kurām norāde ir izdarīta, ja tās atbilst šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem.

3.   Dzērieniem, kas satur vairāk nekā 1,2 % alkohola, nedrīkst būt:

4.   Ja nav īpašu Kopienas noteikumu attiecībā uz uzturvērtības norādēm, kas atsaucas uz alkohola vai enerģētiskās vērtības samazinājumu vai neesamību dzērienos, kuri parasti satur alkoholu, atbilstīgi Līgumam piemēro attiecīgus valstu noteikumus.

5.   Saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru un ņemot vērā zinātniskus pierādījumus, var noteikt pārtikas produktus vai pārtikas produktu kategorijas, kas nav minētas 3. punktā un kam ierobežo vai aizliedz uzturvērtības vai veselīguma norāžu lietošanu.

5. pants

Vispārēji nosacījumi

1.   Uzturvērtības un veselīguma norādes ir atļauts lietot tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

2.   Uzturvērtības un veselīguma norāžu lietošana ir pieļaujama tikai tad, ja vidusmēra patērētājs var saprast norādē aprakstīto labvēlīgo ietekmi.

3.   Uzturvērtības un veselīguma norādes attiecas uz pārtikas produktu, kas gatavs patēriņam saskaņā ar ražotāja norādījumiem.

6. pants

Norāžu zinātniskais pamatojums

1.   Uzturvērtības un veselīguma norādes pamato ar vispārpieņemtiem zinātniskiem datiem.

2.   Uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, un kas sniedz uzturvērtības vai veselīguma norādi, pamato šādas norādes lietošanu.

3.   Dalībvalstu kompetentās iestādes var pieprasīt uzņēmējam, kas iesaistīts pārtikas apritē, vai personai, kas laiž produktu tirgū, uzrādīt visus attiecīgos elementus un datus, kuri apliecina atbilstību šai regulai.

7. pants

Informācija par uzturvērtību

Pienākumus un kārtību, saskaņā ar kuriem sniedz informāciju atbilstīgi Direktīvai 90/496/EEK, veicot uzturvērtības norādi, piemēro, mutatis mutandis, piemērojot veselīguma norādi, izņemot vispārīgas reklāmas gadījumus. Tomēr informācijā, kas jāsniedz, iekļauj 2. grupas informāciju, kā noteikts Direktīvas 90/496/EEK 4. panta 1. punktā.

Turklāt un atkarībā no apstākļiem, informācija par tās/-o vielas/-u daudzumu, uz ko attiecas uzturvērtības vai veselīguma norāde un kas neparādās uzturvērtības marķējumā, atrodas tuvu pie informācijas par uzturvielām un ir norādīta saskaņā ar Direktīvas 90/496/EEK 6. pantu.

Uztura bagātinātāju gadījumā informāciju par uzturvielām nodrošina saskaņā ar 8. pantu Direktīvā 2002/46/EK.

III NODAĻA

UZTURVĒRTĪBAS NORĀDES

8. pants

Īpaši nosacījumi

1.   Uzturvērtības norādes ir atļautas tikai tādā gadījumā, ja tās ir uzskaitītas pielikumā un atbilst šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem.

2.   Pielikuma grozījumus pieņem saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru un, ja vajadzīgs, pēc apspriešanās ar Iestādi.

9. pants

Salīdzinošās norādes

1.   Neskarot Direktīvu 84/450/EEK, salīdzināšana ir pieļaujama tikai starp vienas un tās pašas kategorijas pārtikas produktiem, aplūkojot vairākus šīs kategorijas pārtikas produktus. Norāda atšķirības uzturvielas daudzumā un/vai enerģētiskajā vērtībā, un salīdzinājums attiecas uz vienādu pārtikas produkta daudzumu.

2.   Salīdzinošajās uzturvērtības norādēs salīdzina attiecīgā pārtikas produkta sastāvu ar vairākiem tās pašas kategorijas pārtikas produktiem, tostarp citu zīmolvārdu pārtikas produktiem, kam nav tāds sastāvs, kurš ļautu uz tiem lietot līdzīgu norādi.

IV NODAĻA

VESELĪGUMA NORĀDES

10. pants

Īpaši nosacījumi

1.   Veselīguma norādes aizliedz, ja tās neatbilst II nodaļas vispārējām prasībām un šīs nodaļas īpašajām prasībām un ja par tām nav izsniegtas atļaujas saskaņā ar šo regulu, un tās nav iekļautas 13. un 14. pantā paredzētajā sarakstā ar norādēm, par kurām izsniedz atļaujas.

2.   Veselīguma norādes atļauj tikai tādā gadījumā, ja marķējumā vai — ja nav marķējuma — noformējumā un reklāmā iekļauj šādu informāciju:

3.   Atsauces uz uzturvielas vai pārtikas produkta vispārēju, nekonkrētu labvēlīgu ietekmi uz labu vispārējo veselību, labsajūtu var izdarīt tikai kopā ar īpašu veselīguma norādi, kas ietverta 13. un 14. pantā minētajos sarakstos.

4.   Vajadzības gadījumā šā panta īstenošanas pamatnostādnes pieņem saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru un, ja nepieciešams, konsultējoties ar ieinteresētajām personām, jo īpaši ar uzņēmējiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, un patērētāju grupām.

11. pants

Valsts medicīnas asociācijas un ar veselību saistītas labdarības iestādes

Ja nav īpašu Kopienas tiesību aktu, kas reglamentē valsts medicīnas asociāciju un ar veselību saistītu labdarības iestāžu ieteikumus un ierosinājumus, atbilstīgi Līgumam var piemērot attiecīgos valstu noteikumus.

12. pants

Ierobežojumi dažu veselīguma norāžu lietošanā

Nav atļautas šādas veselīguma norādes:

13. pants

Veselīguma norādes, kas neattiecas uz slimības riska samazināšanu

1.   Veselīguma norādes, kas apraksta vai attiecas uz:

Norādes, kas ir iekļautas 3. punktā noteiktajā sarakstā, var izmantot bez 15. un 18. pantā paredzētās atļaujas procedūras, ja tās ir:

2.   Dalībvalstis iesniedz Komisijai norāžu sarakstu, kā minēts 1. punktā, līdz vēlākais ... (16) kopā ar norādēm piemērojamiem nosacījumiem ar atsauci uz attiecīgo zinātnisko pamatojumu.

3.   Komisija pēc apspriešanās ar Iestādi un saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru vēlākais līdz ... (17) pieņem Kopienas sarakstu ar atļautām norādēm, kā minēts 1. punktā, un visiem vajadzīgiem šo norāžu izmantošanas nosacījumiem.

4.   Izmaiņas 3. punktā minētajā sarakstā, pamatojot ar vispārpieņemtiem zinātniskiem datiem, pieņem saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru — pēc apspriešanās ar Iestādi, pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pieprasījuma.

5.   Panta 3. punktā minēto sarakstu saskaņā ar 15. līdz 18. pantā paredzēto procedūru papildina ar norādēm, kas pamatotas ar jaunākajiem zinātniskajiem datiem un/vai kurās ietverta prasība pēc īpašumtiesību datu aizsardzības.

14. pants

Norādes par samazinātu slimības risku

1.   Neatkarīgi no Direktīvas 2000/13/EK 2. panta 1) punkta b) apakšpunkta norādes par samazinātu slimības risku var izmantot, ja tās ir atļautas saskaņā ar šīs regulas 15. un 18. pantā minēto procedūru, tās iekļaujot šādu Kopienas atļauto norāžu sarakstā kopā ar visiem vajadzīgajiem šo norāžu izmantošanas nosacījumiem.

2.   Papildus šajā regulā noteiktajām vispārējām prasībām un šā panta 1. punktā minētajām īpašajām prasībām attiecībā uz norādēm par samazinātu slimības risku uz marķējuma vai, ja marķējuma nav, noformējumā vai reklāmā ir arī paziņojums, kurā norādīts, ka slimībai, uz kuru attiecas norāde, var būt vairāki riska faktori un ka izmaiņām vienā no šiem riska faktoriem var būt vai var arī nebūt labvēlīga ietekme.

15. pants

Atļaujas pieteikums

1.   Ja atsaucas uz šo pantu, atļaujas pieteikumu iesniedz saskaņā ar šā panta punktiem.

2.   Pieteikumu nosūta dalībvalsts kompetentajai iestādei.

3.   Pieteikumā iekļauj šādu informāciju:

4.   Komisija, vispirms apspriežoties ar Iestādi, saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru izveido īstenošanas noteikumus šā panta piemērošanai, tostarp noteikumus par pieteikuma sagatavošanu un noformēšanu.

5.   Pirms ... (18) Iestāde publicē sīki izstrādātas vadlīnijas, lai palīdzētu pieteikuma iesniedzējam sagatavot un noformēt pieteikumu.

16. pants

Iestādes atzinums

1.   Sniedzot atzinumu, Iestāde cenšas ievērot sešu mēnešu termiņu, sākot no derīga pieteikuma saņemšanas dienas. Šo termiņu pagarina, ja Iestāde pieteikuma iesniedzējam pieprasa papildu informāciju, kā paredzēts 2. punktā.

2   Iestāde vai valsts kompetentā iestāde, izmantojot Iestādi, vajadzības gadījumā pieprasīt pieteikuma iesniedzējam papildināt pieteikumam pievienoto dokumentāciju noteiktā termiņā.

3.   Lai sagatavotu atzinumu, Iestāde:

4.   Ja atzinums ir labvēlīgs attiecībā uz atļaujas piešķiršanu veselīguma norādei, tajā iekļauj šādas ziņas:

5.   Iestāde savu atzinumu nosūta Komisijai, dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, pievienojot ziņojumu, kurā apraksta veselīguma norādes novērtējumu un atzinumu pamato, ka arī sniedz informāciju, ar kuru atzinums pamatots.

6.   Iestāde saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 38. panta 1. punktu atzinumu publisko.

Pieteikuma iesniedzējs vai sabiedrības pārstāvji 30 dienās pēc publicēšanas var iesniegt Komisijai atsauksmes.

17. pants

Kopienas atļauja

1.   Trīs mēnešos pēc Iestādes atzinuma saņemšanas Komisija 22. panta 2. punktā minētajai komitejai iesniedz lēmumprojektu attiecībā uz atļauto veselīguma norāžu sarakstiem, ņemot vērā Iestādes atzinumu, Kopienas tiesību aktu attiecīgos noteikumus un citus tiesiskus faktorus, kas attiecas uz izskatāmo jautājumu. Ja lēmuma projekts neatbilst Iestādes atzinumam, Komisija par atšķirībām sniedz skaidrojumu.

2.   Lēmumu projektos, kas paredz grozījumus atļauto veselības norāžu sarakstos, iekļauj 16. panta 4. punktā minētās ziņas.

3.   Galīgo lēmumu par pieteikumu pieņem saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru.

4.   Komisija nekavējoties informē pieteikuma iesniedzēju par pieņemto lēmumu un publicē informāciju par lēmumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

5.   Veselīguma norādes, kas ietvertas 13. un 14. pantā minētajos sarakstos, uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, var izmantot saskaņā ar nosacījumiem, kurus piemēro attiecība uz norādēm, ja to izmantošana nav ierobežota saskaņā ar 20. pantu.

6.   Atļaujas saņemšana nemazina uzņēmēja, kas iesaistīts pārtikas apritē, vispārējo civilatbildību vai kriminālatbildību attiecībā uz konkrēto pārtiku.

18. pants

Atļauju grozīšana, apturēšana un atsaukšana

1.   Pieteikuma iesniedzējs/izmantotājs norādēm, kas iekļautas kādā no 13. un 14. pantā minētajiem sarakstiem, var iesniegt pieteikumu par attiecīgā saraksta grozīšanu. Regulas 15. līdz 17. pantā izklāstīto procedūru piemēro mutatis mutandis.

2.   Pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts vai Komisijas pieprasījuma Iestāde izdod atzinumu par to, vai 13. un 14. pantā minētajos sarakstos iekļautā veselīguma norāde joprojām atbilst šajā regulā noteiktajiem nosacījumiem.

Tā tūlīt nosūta šo atzinumu Komisijai, dalībvalstīm, un, ja vajadzīgs, sākotnējam pieteikuma iesniedzējam par attiecīgo norādi. Iestāde saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 38. panta 1. punktu atzinumu publisko.

Pieteikuma iesniedzējs/izmantotājs vai sabiedrības pārstāvis 30 dienās pēc publicēšanas var iesniegt Komisijai atsauksmes.

Komisija cik vien iespējams drīz izskata Iestādes atzinumu un saņemtās atsauces. Attiecīgā gadījumā atļauju groza, aptur vai atsauc saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru.

V NODAĻA

VISPĀRĒJIE UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

19. pants

Kopienas reģistrs

1.   Komisija izveido un uztur Kopienas Pārtikas produktu uzturvērtības un veselīguma norāžu reģistru, turpmāk tekstā — “Reģistrs”.

2.   Reģistrā iekļauj šādu informāciju:

Veselīguma norādes, par kurām ir izsniegtas atļaujas, pamatojoties uz datiem par īpašumtiesībām, iekļauj atsevišķā Reģistra pielikumā, pievienojot šādu informāciju:

3.   Reģistrs ir publiski pieejams.

20. pants

Datu aizsardzība

1.   Zinātniskos datus un citu pieteikumā iekļauto informāciju, kas prasīta atbilstoši 15. panta 2. punktam, nedrīkst izmantot turpmākā pieteikuma iesniedzēja labā septiņus gadus pēc atļaujas izsniegšanas dienas, izņemot, ja turpmākais pieteikuma iesniedzējs ir vienojies ar iepriekšējo pieteikuma iesniedzēju, ka šādus datus un informāciju drīkst izmantot, ja:

2.   Līdz 1. punktā minētā septiņu gadu termiņa beigām nevienam turpmākam pieteikuma iesniedzējam nav tiesību atsaukties uz datiem, kurus iepriekšējais pieteikuma pieprasītājs ir norādījis kā datus par īpašumtiesībām, ja vien un līdz laikam, kad Komisija pieņem lēmumu par to, vai atļauju var vai varēja iekļaut 14. pantā vai vajadzības gadījumā 13. pantā minētajā sarakstā, pat ja iepriekšējais pieteikuma iesniedzējs nebūtu iesniedzis datus par īpašumtiesībām.

21. pants

Dalībvalstu tiesību akti

Neskarot Līgumu, jo īpaši tā 28. un 30. pantu, dalībvalstis nedrīkst ierobežot vai aizliegt tādu pārtikas produktu tirdzniecību vai reklamēšanu, kas atbilst šai regulai, piemērojot nesaskaņotus valsts noteikumus par norādēm, attiecībā uz atsevišķiem pārtikas produktiem vai pārtiku kopumā.

22. pants

Paziņošanas procedūra

1.   Ja dalībvalsts uzskata par nepieciešamu pieņemt jaunus tiesību aktus, tā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par paredzētajiem pasākumiem un pamato to nepieciešamību.

2.   Komisija apspriežas ar Pastāvīgo Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteju, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 58. panta 1. punktu (turpmāk — Komiteja), un, ja Komisija šādu apspriešanos uzskata par lietderīgu vai ja to pieprasa kāda dalībvalsts, pauž savu nostāju par paredzētajiem pasākumiem.

3.   Attiecīgā dalībvalsts plānotos pasākumus var veikt sešus mēnešus pēc 1. punktā minētās paziņošanas, ja nav saņemts negatīvs Komisijas atzinums.

Ja Komisijas atzinums ir negatīvs, tā saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru un pirms šī punkta pirmajā daļā noteiktā termiņa beigām nosaka, vai paredzētos pasākumus var īstenot. Komisija var pieprasīt veikt atsevišķus grozījumus paredzētajos pasākumos.

23. pants

Drošības pasākumi

1.   Ja dalībvalstij ir nopietns pamats uzskatīt, ka norāde neatbilst šai regulai vai ka 6. pantā paredzētais zinātniskais pamatojums ir nepietiekams, attiecīgā dalībvalsts var savā teritorijā uz laiku apturēt attiecīgās norādes izmantošanu.

Dalībvalsts par to informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, kā arī pamato apturēšanas iemeslus.

2.   Saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru attiecīgā gadījumā lēmumu pieņem pēc tam, kad ir saņemts Iestādes atzinums.

Komisija šo procedūru var uzsākt pēc savas iniciatīvas.

3.   Šā panta 1. punktā minētā dalībvalsts apturēšanu var paturēt spēkā, līdz tai ir paziņots 2. punktā minētais lēmums.

24. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz Komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5.panta 6.punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

25. pants

Uzraudzība

Lai veicinātu to pārtikas produktu efektīvu uzraudzību, uz kuriem ir uzturvērtības vai veselīguma norādes, dalībvalstis var prasīt, lai ražotājs vai persona, kas šādus produktus laiž tirgū to teritorijā, ziņo kompetentajai iestādei par laišanu tirgū, tai nosūtot uz produkta izmantotās norādes paraugu.

26. pants

Izvērtējums

Vēlākais līdz ... (19) Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas piemērošanu, jo īpaši par to pārtikas produktu tirgus attīstību, par kuriem sniedz uzturvērtības un veselīguma norādes un par to, kā patērētāji izprot šīs norādes, ja vajadzīgs, pievienojot priekšlikumu grozījumiem.

27. pants

Pārejas pasākumi

1.   Pārtikas produktus, kas ir laisti tirgū vai marķēti pirms šīs regulas spēkā stāšanās datuma un kas neatbilst šai regulai, drīkst tirgot līdz derīguma termiņa beigām, bet ne vēlāk kā ... (20). Saistībā ar 4.panta 1. punktu, pārtikas produktus drīkst tirgot ne ilgāk kā divpadsmit mēnešus pēc attiecīgo uzturvielu aprakstu un to izmantošanas nosacījumu pieņemšanas.

2.   Preču zīmju vai zīmolvārdu produktus, kas pastāvēja pirms 2005. gada 1. janvāra un kuri neatbilst šai regulai, drīkst turpināt tirgot līdz ... (21); pēc tam piemēro šīs regulas noteikumus.

3.   Uzturvērtības norādes, ko dalībvalstis izmantoja pirms 2005. gada 1. janvāra saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem, ko tām piemēroja un kas nav ietvertas pielikumā, uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, uzņemoties atbildību un neskarot 23. pantā minēto drošības pasākumu paredzēšanu, var turpināt izmantot līdz ... (22).

4.   Uzturvērtības norādēm — kas ir ilustrēta, grafiska vai simboliska atveidojuma veidā un kas atbilst šīs regulas vispārējiem principiem, taču nav iekļautas pielikumā un izmanto saskaņā ar valstu apstiprināto noteikumu īpašiem nosacījumiem un kritērijiem — attiecina šādus priekšnosacījumus:

Uzturvērtības norādes, kurām saskaņā ar šo procedūru nav piešķirta atļauja, var turpināt lietot divpadsmit mēnešus pēc lēmuma pieņemšanas.

5.   Uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē,, uzņemoties atbildību, sākot ar šīs regulas spēkā stāšanās dienu un līdz 13. panta 3. punktā minētā saraksta pieņemšanai var izmantot 13. panta 1) punkta a) apakšpunktā minētās veselīguma norādes, ar noteikumu, ka tās atbilst šai regulai un spēkā esošiem valstu noteikumiem, kas tām piemērojami, un neskarot 23. pantā paredzētos drošības pasākumus.

6.   Uz veselīguma norādēm — kas nav minētas 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 14. pantā, kuras izmantotas saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas — attiecina šādus nosacījumus:

28. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šo regulu piemēro no ... (24).

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

..., ....

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

----

(1)OV C 110, 30.4.2004., 18. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 26. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2005. gada 8. decembra Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(3)OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/89/EK (OV L 308, 25.11.2003., 15. lpp.).

(4)OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

(5)OV L 316, 9.12.1994., 2. lpp.

(6)OV L 183, 12.7.2002., 51. lpp.

(7)OV L 250, 19.9.1984., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/29/EK (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.).

(8)OV L 276, 6.10.1990., 40. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/120/EK (OV L 333, 20.12.2003., 51. lpp.).

(9)OV L 186, 30.6.1989., 27. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003. (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(10)OV L 55, 6.3.1996., 22. lpp.

(11)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(12)OV L 229, 30.8.1980., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

(13)OV L 330, 5.12.1998., 32. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

(14)OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1642/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 4. lpp.).

(15)  24 mēneši pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(16)  Šīs regulas spēkā stāšanās mēneša pēdēja diena + 1 gads.

(17)  Šīs regulas pieņemšanas mēneša pēdēja diena + 3 gadi.

(18)  Sestā mēneša pirmā diena pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(19)  Piektā mēneša pēdējā diena pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas + 6 gadi.

(20)  Astoņpadsmitā mēneša pēdējā diena pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(21)  Desmit gadi pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(22)  Divi gadi pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(23)  Divpadsmit mēneši pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(24)  Sestā mēneša pirmā diena pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

----

PIELIKUMS

Uzturvērtības norādes un nosacījumi, ko tām piemēro

MAZKALORIJU

Norādi, ka pārtikas produkts ir mazkaloriju, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktam ir mazāk nekā 40 kcal (170 kJ)/100 g cietvielām vai mazāk nekā 20 kcal (80 kJ)/100 ml šķidrumiem. Saldinātājiem piemēro ierobežojumu — 4 kcal (17 kJ)/porcijā, kam ir līdzīgas saldinošas īpašības kā 6 g saharozes (aptuveni 1 tējkarote saharozes).

SAMAZINĀTS KALORIJU DAUDZUMS

Norādi, ka pārtikas produktam ir samazināts kaloriju daudzums, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkta enerģētiskā vērtība ir samazināta par vismaz 30 %, norādot, kādēļ pārtikas produkta kopējā enerģētiskā vērtība ir mazāka.

BEZKALORIJU

Norādi, ka pārtikas produkts ir bezkaloriju, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktam ir mazāk nekā 4 kcal (17 kJ)/100 ml. Saldinātājiem piemēro ierobežojumu — 0,4 kcal (1,7 kJ) porcijā, kam ir līdzīgas saldinošas īpašības kā 6 g saharozes (aptuveni 1 tējkarote saharozes).

AR ZEMU TAUKU SATURU

Norādi, ka pārtikas produkts ir ar zemu tauku saturu, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir mazāk nekā 3 g tauku uz 100 g cietvielām vai 1,5 g tauku uz 100 ml šķidrumiem (1,8 g tauku uz 100 ml puskrejotam pienam).

BEZTAUKU

Norādi, ka pārtikas produkts ir beztauku, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktam ir ne vairāk kā 0,5 g tauku uz 100 g vai 100 ml. Tomēr ir aizliegtas norādes, kas izteiktas kā “x % beztauku”.

AR ZEMU PIESĀTINĀTO TAUKU SATURU

Norādi, ka pārtikas produkts ir ar zemu piesātināto tauku saturu, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā piesātināto taukskābju un hidroģenēto taukskābju summa ir mazāka kā 1,5 g uz 100 g cietvielām vai mazāka kā 0,75 g/100 ml šķidrumiem.

BEZ PIESĀTINĀTAJIEM TAUKIEM

Norādi, ka pārtikas produkts nesatur piesātinātos taukus, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 0,1 g piesātināto tauku uz 100 g vai 100 ml.

MAZ CUKURA

Norādi, ka pārtikas produkts satur maz cukura, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 5 g cukura uz 100 g cietvielām vai 2,5 g cukura uz 100 ml šķidrumiem.

BEZ CUKURA

Norādi, ka pārtikas produkts ir bez cukura, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 0,5 g cukura uz 100 g vai 100 ml.

BEZ PIEVIENOTA CUKURA

Norādi, ka pārtikas produktam nav pievienots cukurs, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkts nesatur pievienotus mono- vai disaharīdus, vai arī citus pārtikas produktus, kuru izmanto to saldinātājīpašību dēļ. Ja cukurs produktā ir sastopams tā dabisko īpašību dēļ, uz etiķetes būtu jābūt šādai norādei: “SATUR DABĪGU CUKURU”.

MAZ NĀTRIJA/SĀLS

Norādi, ka pārtikas produkts satur maz nātrija/sāls, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 0,12 g nātrija vai tikpat daudz sāls uz 100 g vai 100 ml. Ūdenim, kas nav dabīgais minerālūdens un kuriem nepiemēro Direktīvas 80/777/EEK darbības jomu, šī vērtība nepārsniedz 2 mg nātrija uz 100 ml.

ĻOTI MAZ NĀTRIJA/SĀLS

Norādi, ka pārtikas produkts satur ļoti maz nātrija/sāls, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 0,04 g nātrija vai tikpat daudz sāls uz 100 g vai 100 ml. Šo norādi nav atļauts izmantot dabīgiem minerālūdeņiem un citiem ūdeņiem.

BEZ NĀTRIJA vai BEZ SĀLS

Norādi, ka pārtikas produkts nesatur nātriju vai sāli, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produktā ir ne vairāk kā 0,005 g nātrija vai tikpat daudz sāls uz 100 g.

ŠĶIEDRVIELU AVOTS

Norādi, ka pārtikas produkts ir šķiedrvielu avots, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, var izmantot tikai tad, ja 100 g produkta ir vismaz 3 g šķiedrvielu vai vismaz 1,5 g šķiedrvielu uz 100 kcal.

DAUDZ ŠĶIEDRVIELU

Norādi, ka pārtikas produktā ir daudz šķiedrvielu, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja 100 g produkta ir vismaz 6 g šķiedrvielu vai vismaz 3 g šķiedrvielu uz 100 kcal.

PROTEĪNA AVOTS

Norādi, ka pārtikas produkts ir proteīna avots, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja vismaz 12 % no produkta enerģētiskās vērtības nodrošina proteīns.

DAUDZ PROTEĪNA

Norādi, ka pārtikas produkts satur daudz proteīna, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja vismaz 20 % no produkta enerģētiskās vērtības nodrošina proteīns.

(VITAMĪNA NOSAUKUMS) UN/VAI (MINERĀLVIELAS NOSAUKUMS) AVOTS

Norādi, ka pārtikas produkts ir vitamīnu un/vai minerālvielu avots, kā arī jebkuru citu norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkts satur vismaz būtisku to daudzumu, kā definēts Direktīvā 90/496/EEK, vai daudzumu, kas noteikts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. .../2006 par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (1) 7. pantā piešķirtajām atkāpēm.

DAUDZ (VITAMĪNA NOSAUKUMS) UN/VAI (MINERĀLVIELAS NOSAUKUMS)

Norādi, ka pārtikas produktā ir daudz vitamīnu un/vai minerālvielu, un jebkuru norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkts satur vismaz divreiz vairāk vitamīnu/un vai minerālvielu nekā tad, ja norāde ir “(VITAMĪNA NOSAUKUMS) un/vai (MINERĀLVIELAS NOSAUKUMS) avots”.

SATUR (UZTURVIELAS VAI CITAS VIELAS NOSAUKUMS)

Norādi, ka pārtikas produkts satur kādu uzturvielu vai citu vielu, kurai regula neparedz īpašus noteikumus, kā arī jebkuru citu norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkts atbilst visiem piemērojamiem šīs regulas noteikumiem, jo īpaši 5. pantam. Vitamīniem un minerālvielām piemēro norādes “avots” nosacījumus.

PALIELINĀTS (UZTURVIELAS NOSAUKUMS) SATURS

Norādi, ka saturs vienai vai vairākām uzturvielām, kas nav vitamīni vai minerālvielas, ir palielināts, kā arī jebkuru citu norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja produkts atbilst nosacījumiem attiecībā uz norādi “avots” un ja saturs ir palielināts par vismaz 30 % salīdzinājumā ar līdzīgu produktu.

SAMAZINĀTS (UZTURVIELAS NOSAUKUMS) SATURS

Norādi, ka vienas vai vairāku uzturvielu saturs ir samazināts, kā arī jebkuru citu norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, drīkst izmantot tikai tad, ja saturs ir samazināts par vismaz 30 % salīdzinājumā ar līdzīgu produktu, izņemot attiecībā uz mikrouzturvielām, kurām ir pieņemama 10 % atšķirība atsauces vērtībās, kā noteikts Padomes Direktīvā 90/496/EEK, un attiecībā uz nātriju vai tikpat daudz sāls, kuriem ir pieņemama 25 % atšķirība.

VIEGLS

Norādei, ka pārtikas produkts ir “viegls”, kā arī jebkuru citu norādi, ko patērētājs tā varētu saprast, piemēro tos pašus nosacījumus kā norādei ar vārdu “samazināts”; norādei pievieno arī tās īpašības/to īpašību norādi, kas pārtikas produktu padara “vieglu”.

DABĪGI/DABĪGS

Ja pārtikas produkti dabīgi atbilst pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem, uzturvērtības norādē vārdu “dabīgi/dabīgs” drīkst izmantot pirms šādas norādes.

----

(1)  OV L ...

----

PAZIŅOJUMS PAR PADOMES APSVĒRUMIEM

I.   IEVADS

II.   MĒRĶI

Ierosinātā regula attiecas uz uzturvērtības un veselīguma norādēm, ko izmanto pārtikas produktu marķējumā, noformējumā un reklāmā, un tās mērķis ir paredzēt šādu norāžu lietošanas nosacījumus.

Šī priekšlikuma galvenie mērķi ir:

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārīgas piezīmes

Padomes kopējā nostāja atbilst Komisijas priekšlikuma mērķiem, kaut arī iekļauj vairākus grozījumus, tostarp:

Komisija ir pieņēmusi Padomes apstiprināto kopējo nostāju.

2.   Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi

Eiropas Parlaments 2005. gada 26. maija plenārsēdes balsojumā pieņēma 75 priekšlikuma grozījumus (22. un 23. grozījums ir valodnieciski un neattiecas uz tekstu angļu valodā).

Padome:

3.   Citi Padomes ieviestie jauninājumi

Citi kopējā nostājā ieviestie jauninājumi ir šādi:

Pielikums

Nosacījumi, lai izmantotu uzturvērtības norādes, kas iekļautas regulas pielikumā, tika grozīti, lai jo īpaši ņemtu vērā jaunākos tehniskos un zinātniskos sasniegumus šajā jomā.

----

(1)  Dok. KOM/2003/0424 Galīgā versija – COD 2003/0165

(2)  Dok. 9200/05.

(3)OV C 112, 30.4.2004., 44. lpp.

----