# Az Európai Unió C 59/2006

| | ISSN 1725-518X |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 59 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 49. évfolyam2006. március 11. |

ISSN 1725-518X

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 59

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

49. évfolyam2006. március 11.

---

| Közleményszám | Tartalom | Oldal |
| --- | --- | --- |
| | I   Tájékoztatások |
| | Bizottság |
| 2006/C 059/1 | Euro-átváltási árfolyamok | 1 |
| 2006/C 059/2 | A Bizottság közleménye a hitelminősítő ügynökségekről (
  1
  ) | 2 |
| 2006/C 059/3 | A tagállamok működési engedélyek megadásáról vagy visszavonásáról szóló határozatainak közzététele a légifuvarozók engedélyezéséről szóló 2407/92/EGK tanácsi rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerint (
  1
  ) | 7 |
| 2006/C 059/4 | Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkében foglalt rendelkezések keretén belül az állami támogatások engedélyezése – Olyan esetek, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság nem emel kifogást | 8 |
| 2006/C 059/5 | Összefonódás előzetes bejelentése (Ügyszám COMP/M.4163 – Wiener Städtische/TBIH) – Egyszerűsített eljárásra kijelölt ügy (
  1
  ) | 10 |
| 2006/C 059/6 | Közlemény a 2004/17/EK irányelv 30. cikke alapján benyújtott kérelemről | 11 |

Közleményszám

Tartalom

Oldal

I   Tájékoztatások

Bizottság

2006/C 059/1

Euro-átváltási árfolyamok

1

2006/C 059/2

A Bizottság közleménye a hitelminősítő ügynökségekről (
  1
  )

1

2

2006/C 059/3

A tagállamok működési engedélyek megadásáról vagy visszavonásáról szóló határozatainak közzététele a légifuvarozók engedélyezéséről szóló 2407/92/EGK tanácsi rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerint (
  1
  )

1

7

2006/C 059/4

Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkében foglalt rendelkezések keretén belül az állami támogatások engedélyezése – Olyan esetek, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság nem emel kifogást

8

2006/C 059/5

Összefonódás előzetes bejelentése (Ügyszám COMP/M.4163 – Wiener Städtische/TBIH) – Egyszerűsített eljárásra kijelölt ügy (
  1
  )

1

10

2006/C 059/6

Közlemény a 2004/17/EK irányelv 30. cikke alapján benyújtott kérelemről

11

| | Helyesbítések |
| --- | --- |
| 2006/C 059/7 | Helyesbítés a P-São Miguel: Menetrendszerű légi járatok üzemeltetése – Az Azori Autonóm Régió pályázati felhívásához a 2408/92/EK tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében menetrend szerinti légi járatok működtetésére az Azori Autonóm Régión belül (HL C 51., 2006.3.1.) | 12 |

Helyesbítések

2006/C 059/7

Helyesbítés a P-São Miguel: Menetrendszerű légi járatok üzemeltetése – Az Azori Autonóm Régió pályázati felhívásához a 2408/92/EK tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében menetrend szerinti légi járatok működtetésére az Azori Autonóm Régión belül (HL C 51., 2006.3.1.)

(HL C 51., 2006.3.1.)

12

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EGT vonatkozású szöveg |

---

(1)   EGT vonatkozású szöveg

1

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

I Tájékoztatások

Bizottság

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/1

---

Euro-átváltási árfolyamok (1)

2006. március 10.

(2006/C 59/01)

1 euro=

| | Pénznem | Átváltási árfolyam |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollár | 1,1919 |
| JPY | Japán yen | 141,11 |
| DKK | Dán korona | 7,4601 |
| GBP | Angol font | 0,68620 |
| SEK | Svéd korona | 9,3925 |
| CHF | Svájci frank | 1,5664 |
| ISK | Izlandi korona | 83,97 |
| NOK | Norvég korona | 7,9735 |
| BGN | Bulgár leva | 1,9558 |
| CYP | Ciprusi font | 0,5750 |
| CZK | Cseh korona | 28,780 |
| EEK | Észt korona | 15,6466 |
| HUF | Magyar forint | 258,71 |
| LTL | Litván litász/lita | 3,4528 |
| LVL | Lett lats | 0,6960 |
| MTL | Máltai líra | 0,4293 |
| PLN | Lengyel zloty | 3,9053 |
| RON | Román lej | 3,5040 |
| SIT | Szlovén tolar | 239,56 |
| SKK | Szlovák korona | 37,605 |
| TRY | Török líra | 1,6085 |
| AUD | Ausztrál dollár | 1,6217 |
| CAD | Kanadai dollár | 1,3867 |
| HKD | Hongkongi dollár | 9,2512 |
| NZD | Új-zélandi dollár | 1,8524 |
| SGD | Szingapúri dollár | 1,9386 |
| KRW | Dél-Koreai won | 1 168,24 |
| ZAR | Dél-Afrikai rand | 7,4711 |
| CNY | Kínai renminbi | 9,5938 |
| HRK | Horvát kuna | 7,3250 |
| IDR | Indonéz rúpia | 11 013,16 |
| MYR | Maláj ringgit | 4,430 |
| PHP | Fülöp-szigeteki peso | 61,085 |
| RUB | Orosz rubel | 33,4200 |
| THB | Thaiföldi baht | 46,562 |

Pénznem

Átváltási árfolyam

USD

USA dollár

1,1919

JPY

Japán yen

141,11

DKK

Dán korona

7,4601

GBP

Angol font

0,68620

SEK

Svéd korona

9,3925

CHF

Svájci frank

1,5664

ISK

Izlandi korona

83,97

NOK

Norvég korona

7,9735

BGN

Bulgár leva

1,9558

CYP

Ciprusi font

0,5750

CZK

Cseh korona

28,780

EEK

Észt korona

15,6466

HUF

Magyar forint

258,71

LTL

Litván litász/lita

3,4528

LVL

Lett lats

0,6960

MTL

Máltai líra

0,4293

PLN

Lengyel zloty

3,9053

RON

Román lej

3,5040

SIT

Szlovén tolar

239,56

SKK

Szlovák korona

37,605

TRY

Török líra

1,6085

AUD

Ausztrál dollár

1,6217

CAD

Kanadai dollár

1,3867

HKD

Hongkongi dollár

9,2512

NZD

Új-zélandi dollár

1,8524

SGD

Szingapúri dollár

1,9386

KRW

Dél-Koreai won

1 168,24

ZAR

Dél-Afrikai rand

7,4711

CNY

Kínai renminbi

9,5938

HRK

Horvát kuna

7,3250

IDR

Indonéz rúpia

11 013,16

MYR

Maláj ringgit

4,430

PHP

Fülöp-szigeteki peso

61,085

RUB

Orosz rubel

33,4200

THB

Thaiföldi baht

46,562

---

(1)

Forrás: Az Európai Központi Bank (ECB) átváltási árfolyama.

---

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/2

---

A Bizottság közleménye a hitelminősítő ügynökségekről

(2006/C 59/02)

(EGT vonatkozású szöveg)

1.   BEVEZETÉS

A hitelminősítő ügynökségek alapvető fontosságú szerepet játszanak a globális értékpapír- és bankpiacokon. Ezért fontos, hogy minősítéseik függetlenek, objektívak és a lehető legjobb minőségűek legyenek.

Az Enron-botrány nyomán a Bizottság az ECOFIN Tanács 2002-es oviedói ülésén kötelezettséget vállalt arra, hogy a hitelminősítő ügynökségek ügyét közelebbről megvizsgálja. Az Európai Parlament ezután (2004 februárjában) állásfoglalást fogadott el a hitelminősítő intézetekről (1), a Gazdasági és Monetáris Bizottságától érkező, saját kezdeményezésű jelentést (2) követően, amely felhívja a Bizottságot, hogy végezzen felmérést a jogi beavatkozás szükségességéről. 2004 márciusában, a Parmalat-botrány után a Bizottság az Európai Parlamenttel és a tagállamokkal együttműködve megfogalmazta a hitelminősítő intézetekre vonatkozó fő szabályozási kérdéseket. 2004 júliusában a Bizottság felkérte az Értékpapírpiacok Szabályozóinak Európai Bizottságát (ÉSZEB – CESR Committee of European Securities Regulators), hogy a Bizottság számára végezzen technikai elemzést, és adjon tanácsot, hogy felmérjék az európai jogszabályok vagy más megoldások bevezetésének szükségességét. Az ÉSZEB 2005 márciusában benyújtotta tanácsait a Bizottsághoz (3). Ugyanakkor a Bizottság pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési tervének (FSAP – Financial Services Action Plan) részeként már számos, a hitelminősítő intézetekre jelentős hatást gyakorló, kulcsfontosságú EU jogalkotási intézkedést elfogadtak. Ezenfelül az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete (IOSCO) 2004 decemberében közzétette a Hitelminősítő intézetekre vonatkozó alapvető magatartási kódexét („IOSCO-kódex”) (4).

E közlemény célja, hogy jelentést tegyen a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a Bizottság szabályozási megközelítéséről a hitelminősítő intézetek irányában, figyelembe véve e legújabb fejleményeket. E megközelítés kialakításában a Bizottság az ÉSZEB által nyújtott tanácsokhoz igazodott. Arra is törekedett, hogy igazodjon a „jobb szabályozás” elveihez, amely mellett a Bizottság az Unión belüli növekedés és foglalkoztatottság fokozására irányuló törekvés részeként elkötelezte magát, és amely az új Fehér Könyvben előírt, a pénzügyi szolgáltatáspolitika megközelítésének szerves (5) részét képezi.

2.   HITELMINŐSÍTŐ INTÉZETEK

2.1.   A hitelminősítő intézetek működése

A hitelminősítő intézetek véleményezik az egyes pénzkibocsátók vagy pénzügyi eszközök hitelképességét. Más szóval felbecsülik annak valószínűségét, hogy egy egyedi kibocsátó mulasztani fog akár általános pénzügyi kötelezettségeinek teljesítésében (kibocsátó minősítése), akár egy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír vagy rögzített kamatozású értékpapír esetében (eszköz minősítése).

Ezek a vélemények – vagy minősítések – a minősített jogalany jövedelemáramlására és mérlegére (különös tekintettel az adósságra) vonatkozó információkon alapulnak. Az elmúlt évek pénzügyi teljesítését is figyelembe veszik. Csupán kimutatást adnak egy adott időben fennálló helyzetről, és ezért időszakosan meg kell erősíteni vagy felül kell vizsgálni ezeket annak érdekében, hogy figyelembe vegyék az új gazdasági és egyéb fejleményeket. A hitelminősítés a kibocsátókat megfelelő szintekbe sorolja be, attól függően, hogy azok mennyire hajlamosak a mulasztásra. A hitelminősítő intézetek átfogó hitelképességi skálákat alkalmaznak, a kritikus határvonal az úgynevezett befektetési fok (alacsony kockázatú) és a spekulatív fok (magas kockázatú) között fut, tükrözve az értékpapírra vonatkozó kockázatokat (azaz a mulasztás valószínűségét).

A minősítéseket rendszerint maguk a kibocsátók kérelmezik és fizetik meg. Ezekben az esetekben a minősítések nyilvánosan hozzáférhető adatokon és olyan, nem publikus információkon alapulnak, amelyeket a minősített jogalany önkéntesen bocsát rendelkezésre (pl.: a minősített jogalany magas rangú pénzügyi tisztviselőivel folytatott megbeszélés révén). A hitelminősítő intézetek ugyanakkor nem kezdeményezett minősítéseket is végeznek néha (azaz olyan minősítéseket, amelyet nem valamely kibocsátó kérelmezett). Ezeket rendszerint a nem publikus információkhoz való hozzáférés nélkül készítik el.

Bár értelemszerűen a minősítések elkészítése a hitelminősítő intézetek fő tevékenysége, számosan közülük arra használják fel kockázat felmérési szaktudásukat, hogy egyéb pénzügyi szolgáltatást (pl.: befektetési tanácsadást) nyújtsanak a kibocsátóknak (közvetlenül vagy a kapcsolódó jogalanyokon keresztül).

2.2.   A pénzügyi piacokra gyakorolt hatás

A hitelminősítéseknek jelentős súlya van a pénzügyi piacokon. Ennek két alapvető oka van. Először is, bár összetett elemzésen alapulnak, a befektetők szakértelmüktől és profiljuktól függetlenül könnyen és azonnal összevethetik őket. Másrészt a hitelminősítő intézetek jó hírnévnek örvendenek, a piaci résztvevők szerint pedig tárgyilagos adatelemzéseket végeznek.

A hitelminősítő intézetek jelentősége az utóbbi években mind az üzleti gyakorlatban, mind a szabályozási követelményekben megfigyelhető. Egyrészről a legtöbb hiteleszköz kereskedelmi sikere nagyban függ az elismert minősítéstől. A minősítés előfeltétel lett az értékpapír-piacokon külső finanszírozás felkutatásához (különösen ha a kibocsátóknak nincs állandó jelenlétük az hitelpiacokon. A kibocsátó hitelminősítése meghatározza a külső finanszírozás elnyerésének érdekében nyújtandó kamatokat. Ráadásul a hitelminősítéseket egyre inkább használják a hitel hozzáférhetőségének megszűnésére, az adósság-visszafizetés előrehozatalára vagy más hitelfeltétel módosítására vonatkozó szerződési rendelkezésekben.

Másrészről számos helyen az igazságszolgáltatás már határozottan előírja, hogy bizonyos befektetési terméktípusok csak abban az esetben adhatók el, ha a kibocsátó egy elismert hitelminősítő intézet által kiadott minősítésben leírt bizonyos hitelképességi szintet fel tud mutatni. A hitelminősítő intézeteket egyre inkább bevonják azon kockázatok felmérésébe is, amelyek tőkemegfelelési követelmények alá tartozó pénzügyi intézmények által kezelt eszközökkel kapcsolatosak.

A hitelminősítő intézeteknek a piacokon játszott szerepe általában mind a befektetők, mind a kibocsátók számára pozitív. A befektetőket olyan információkkal látják el, amelyek segítségével felbecsülhetik az értékpapírokkal kapcsolatos kockázatokat. Valamint segítenek a kibocsátók számára szükséges tőke megszerzési költségeinek csökkentésében (vagy legalábbis azon kibocsátók számára, akik kedvező minősítést kapnak).

2.3.   Kapcsolódó kérdések

Az Európai Parlament állásfoglalása nem kérdőjelezi meg a hitelminősítő intézetek által képviselt és általában játszott pozitív szerepet. Ugyanakkor számos olyan kapcsolódó kérdést határoz meg, amelyek komoly figyelmet igényelnek annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi hitelminősítő intézet mindig felelősen gyakorolja funkcióját (6).

A figyelem a hitelminősítő intézetek által nyújtott hitelminősítés minőségére összpontosul. A hitelminősítő intézetek a minősítéseiket az elérhető információk gondos elemzésére kell, hogy építsék, és folyamatosan ellenőrizniük kell információforrásaik teljességét. Ez azt jelenti, hogy a hitelminősítéseket rendszeresen frissíteni kell, ha szükséges. A hitelminősítő intézeteknek ezen kívül világosabbaknak kell lenniük azzal kapcsolatban, hogy hogyan jutottak a megállapított minősítéshez. Ráadásul fontos, hogy a hitelminősítő intézetek megközelítésükben függetlenek és teljesen objektívek legyenek. A hitelminősítő intézeteket nem befolyásolhatja a kibocsátókkal fenntartott kapcsolatuk. Figyelmet kell fordítani a hitelminősítő intézeteknek a kibocsátók belső információihoz való hozzáférésére is. Fontos, hogy a hitelminősítő intézetek ezeket az információkat ne használhassák fel más tevékenységekhez. Az Európai Parlament végül aggodalmát fejezte ki a minősítő ipar koncentráltsági fokával és annak lehetséges versenyellenes hatásaival kapcsolatban.

3.   VONATKOZÓ SZABÁLYOZÁS

A hitelminősítő intézetekkel kapcsolatos kérdések komolyak, és szabályozni kell azokat. Mind az új EU-szintű jogi keret, mind az IOSCO-kódex ezt célozza. Az uniós jogszabályok csak az Unióban működő hitelminősítő intézetekre vonatkoznak. A kódexet azonban a hitelminősítő intézeteknek várhatóan minden olyan joghatóság alatt alkalmazniuk kell, ahol működnek. Tartalmi szempontból a Kódex kiegészíti az EU-jogot. Míg az irányelvek törvényileg kötelezőek, a Kódex „alkalmazd vagy magyarázd” alapon működik – azaz a hitelminősítő intézetektől elvárják, hogy saját belső magatartási kódexükbe vegyék bele az IOSCO-kódex minden rendelkezését. Ha ezt nem teszik meg, magyarázatot kell adniuk arra, hogy hogyan hajtják mégis végre az IOSCO Kódex rendelkezéseit.

3.1.   EU-jog

Az FSAP célja az volt, hogy nyitott, teljes és hatékony pénzügyi piacokat hozzon létre az EU-ban – ahol a versenyfeltételek növelik a befektetők nyereségét –, de ahol a befektetők nincsenek túlzott kockázatoknak kitéve. Ezért arra törekszik, hogy minimálisra csökkentse a cégekre nehezedő szabályozás terhét, míg ugyanakkor hatékony szinten tartsa a szabályozási ellenőrzést és magas szinten a befektetők védelmét.

Három FSAP irányelv vonatkozik a hitelminősítő intézetekre. A legfontosabb ezek közül a piaci visszaélésekről szóló irányelv („MAD” – Market Abuse Directive), amely – végrehajtási rendeleteivel és irányelveivel (7) együtt – a bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció (piaci visszaélés) kérdését szabályozza, hogy a Közösség pénzügyi piacának teljessége biztosítva legyen, és hogy ezeken a piacokon növelje a befektetői bizalmat. A bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció akadályozza a piac teljes átláthatóságát, amely az egységes pénzügyi piacok összes gazdasági szereplője számára fontos a kereskedelemhez. Az összeférhetetlenségek, a befektetési javaslatok tisztességes ismertetése és a belső információkhoz való hozzáférés területén a piaci visszaélésekről szóló irányelv átfogó jogi keretet ad a hitelminősítő intézeteknek, ugyanakkor elismeri különleges szerepüket, valamint a hitelminősítések és a befektetési tanácsadások közötti különbségeket.

A bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció megelőzésének érdekében a 2003/125/EK irányelv a befektetési ajánlások tisztességes ismertetését és az összeférhetetlenség közzétételét szabályozza. Az említett irányelv alkalmazásában a hitelminősítések nem javaslatnak, hanem az egyedi kibocsátók vagy pénzügyi szervezetek hitelképességére vonatkozó véleménynek minősülnek. Mindamellett ki lett kötve, hogy a hitelminősítő intézeteknek belső politikákat és eljárásokat kell elfogadniuk annak érdekében, hogy biztosítva legyen, hogy az általuk készített hitelminősítéseket tisztességesen ismertették. Ráadásul a hitelminősítő intézeteknek minden olyan jelentős előnyt vagy összeférhetetlenséget nyilvánosságra kell hozni, amely az általuk hitelesített pénzügyi eszközzel vagy kibocsátóval kapcsolatos (8). Továbbá a 2003/6/EK irányelvből következik, hogy amennyiben egy hitelminősítő intézet tudta, vagy tudnia kellett volna, hogy a hitelminősítés hamis vagy félrevezető, a piaci manipulációt megvalósító, hamis vagy félrevezető információk terjesztésének megtiltása a hitelminősítésekre is alkalmazható (9). E rendelkezéseket figyelembe véve világos, hogy a hitelminősítő intézeteknek belső eljárásokat és politikákat kell alkalmazniuk annak érdekében, hogy olyan objektív, független és pontos hitelminősítéseket biztosítsanak, amelyek kedveznek a befektetői bizalomnak. A Bizottság számára kiemelten fontos, hogy a hitelminősítő intézetek eljárásaikat hatékonyan végrehajtsák a magas színvonalú hitelminősítések biztosítása érdekében.

A hitelminősítő intézeteknek a bennfentes információkhoz való hozzáférésének jogi szabályozására való tekintettel a 2003/6/EK irányelv megtiltja a bennfentes információkkal rendelkező személyek számára, hogy olyan pénzügyi eszközt vásároljanak vagy birtokoljanak, amellyel az adott információ kapcsolatos. Az irányelv értelmében a bennfentes információ olyan pontos információ, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, és amely közvetlenül vagy közvetve pénzügyi eszközök egy vagy több kibocsátójával, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó pénzügyi eszközök vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára (10). A kibocsátó köteles a bennfentes információkat a lehető leghamarabb közölni. Következésképpen kevés esetben lehetséges az, hogy valamely kibocsátó törvényesen rendelkezik olyan bennfentes információval, amelyet még nem hoztak nyilvánosságra a piacon. Amennyiben a kibocsátó úgy dönt, hogy valamelyik hitelminősítő intézet rendelkezésére bocsátja a bennfentes információkat, a hitelminősítő intézetet a 2003/6/EK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében titoktartási kötelezettség terheli.

Ennek eredményeképpen a hitelminősítő intézetnek vagy valamelyik, bármely bennfentes információhoz való hozzáféréssel rendelkező alkalmazottjának tilos a bennfentes információk felhasználásával történő kereskedelem. Ráadásul nem megengedett e bennfentes információk közlése senki másnak, kivéve a beosztás, foglalkozás vagy feladatok szokásos végzése során. Ennek tekintetében a 2003/6/EK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdése előírja, hogy a kibocsátók, illetve a nevükben vagy javukra eljáró személyek készítsenek listát azokról az általuk munkaszerződés alapján vagy más módon foglalkoztatott személyekről, akik bennfentes információkhoz férnek hozzá. E rendelkezés segítségével a tagállamok felkérhetik a hitelminősítő intézeteket, hogy készítsenek listát a bennfentesekről. Ezeket a listákat rendszeresen frissíteni kell és az illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátani, amikor ez utóbbi kéri.

A kibocsátó bennfentes információihoz való hozzáférésen kívül lehetséges, hogy maga a hitelminősítés tartalmaz bennfentes információkat, különösen ha a hitelminősítő intézet hozzáfér a kibocsátó nem publikus információihoz. Ebből az következik, hogy tilos a nem publikált minősítést kereskedelmi célra felhasználni, vagy ezt az információt bármely más személynek átadni, kivéve a beosztás, foglalkozás vagy feladatok szokásos végzése során. Megengedett ugyanakkor, hogy valamely hitelminősítő intézet az alapul szolgáló információk pontosságának ellenőrzése céljából titkos alapon közvetlen minősítő közleményt adjon át a kibocsátónak.

A Bizottság úgy véli, hogy a piaci visszaélésekről szóló irányelvek rendelkezései átfogó szabályrendszert nyújtanak a hitelminősítő intézetek tevékenységeihez a piaci visszaélések területén. A hitelminősítő intézeteknek a pénzügyi piacokon játszott különleges szerepe megköveteli, hogy e rendelkezéseket gondosan tartsák be. Következésképpen a Bizottság aktívan felügyeli majd a piaci visszaélésekről szóló irányelveknek a hitelminősítő intézetekre vonatkozó rendelkezéseinek végrehajtását és alkalmazását.

A hitelminősítő intézetekre vonatkozó második EU-jogszabály a tőkekövetelmény-irányelv („TKI”), amely új tőkekövetelmény keretrendszert vezet be a bankok és befektetési vállalkozások számára (11). A TKI a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság („Bázel II”) által 2004-ben elfogadott új nemzetközi tőkekövetelmény keretrendszeren alapul.

A TKI előírja a bankokra és befektetési vállalkozásokra vonatkozó kockázati súly (és a szükséges tőkekövetelmények) megállapításánál a külső hitelbecslések használatát. Csak az elismert külső hitelminősítő intézetek (KHMI), többségükben hitelminősítő intézetek által készített becslések használatát fogadják el az illetékes hatóságok. Az irányelvben elismerési mechanizmust is körvonalaztak.

A TKI számos olyan követelményt ír elő, amit a KHMI-knek teljesíteniük kell, mielőtt az illetékes hatóság elismerné őket. Minősítéseiket például tárgyilagosan és függetlenül kell elkészíteniük és folyamatosan felül kell vizsgálniuk. Ráadásul a minősítési eljárásaiknak kellően átláthatónak kell lenniük. Ezenkívül az illetékes hatóságoknak ellenőrizniük kell, hogy a hitelminősítések felhasználói a külső hitelminősítő intézmények egyes hitelminősítéseit a piacon hitelesnek és megbízhatónak ismerik-e el, valamint hogy egyenértékű feltételekkel állnak-e rendelkezésre azok számára, akiknek jogos érdeke fűződik hozzájuk.

A TKI-re építve az Európai Bankfelügyeleti Bizottság (CEBS – Commitee of European Banking Supervisors) azon dolgozik, hogy az egész EU-n belül a KHMI-k elismerési folyamatainak egyesítését előmozdítsa azzal, hogy közös megegyezést határoz meg a TKI-ben lefektetett elismerési követelmények végrehajtásához szükséges kritériumokra vonatkozóan (12).

A TKI nem szabályozza a hitelminősítő intézetek működését, elsősorban a tőkekövetelmények súlyozására összpontosít. Következésképpen a KHMI-k elismerési folyamata nem általában a hitelminősítő intézeteket érintő szélesebb ügyvitelre vonatkozik. Ráadásul a hitelminősítő intézetek úgy is dönthetnek, hogy nem válnak a TKI értelmében KHMI-vé, és így a TKI nem fedi le a hitelminősítő intézetek teljes körét. Bár a KHMI-k elismerési rendszerének célkitűzéseit és hatékonyságát nem lehet a hitelminősítő intézetekre vonatkozó más jogszabályoktól és felügyeleti normáktól elválasztva nézni, mivel a TKI megerősíti a hitelminősítő intézetek ésszerű működését. E célból a Bizottság szoros figyelemmel fogja követni a KHMI-k elismerésével kapcsolatos fejleményeket, és értékelni fogja, hogy a hitelminősítő intézetek megfelelően betöltik-e a TKI-ben meghatározott fontos szerepüket. Ezért az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az elismerés hatékonyságát megosszák az összes érdekelttel annak érdekében, hogy felbecsüljék, hogy a KHMI-k elismerési kritériumait fel lehet-e majd használni a jövőben a hitelminősítő intézetek ügyviteli szabályozására, ha ez szükségesnek tűnik.

Az utolsó vonatkozó jogszabály a pénzügyi eszközök piacáról szóló irányelv („MiFID” – Markets in Financial Instruments Directive) (13). A MiFID és későbbi végrehajtó intézkedései nem alkalmazhatók a hitelminősítő intézetek minősítő folyamataira abban az esetben, ha maga a minősítési folyamat a MiFID-ben meghatározott módon nem vonja be a befektetési szolgáltatásokat és tevékenységeket nyújtó céget. Más szóval a hitelminősítés kimenetele normális esetben nem eredményezi azt, hogy a hitelminősítő intézet „befektetési tanácsot” nyújt a MiFID I. mellékletének értelmében. A hitelminősítő intézeteknek azonban tisztában kell lenniük e tevékenység pontos határaival annak érdekében, hogy a MiFID szabályozáson kívül továbbra is működhessenek. Ugyanakkor azok a hitelminősítő intézetek, amelyek befektetési szolgáltatásokat és tevékenységeket nyújtanak, engedélyért folyamodhatnak. Ebben az esetben az ügyvitelre és a szervezeti követelményekre vonatkozó MiFID rendelkezések vonatkozni fognak a cégre és befektetési szolgáltatásaira és tevékenységeire. Ha például egy hitelminősítő intézet olyan ügyfeleknek nyújt befektetési szolgáltatásokat (például befektetési tanácsot), akik a MiFID alá esnek, az összeférhetetlenségre vonatkozó rendelkezések annak az érdekeit fogják védeni, aki ezeket a szolgáltatásokat kapja. Az összeférhetetlenségre vonatkozó rendelkezések megkövetelhetik a befektetési szolgáltatásoknak a hitelminősítési folyamattól való megfelelő fokú elkülönítését, hogy a kapcsolódó szolgáltatások ne befolyásolják a hitelminősítések minőségét és tárgyilagosságát (14).

A tagállamok most vezetik be ezt az átfogó jogi keretet. Valamennyi irányelvet helyesen kell végrehajtani. Következésképpen az irányelvek átültetését a Bizottság aktívan figyelemmel kíséri. Amennyiben szükséges, jogsértési eljárást kezdeményezhet az irányelvek helytelen átültetése vagy az átültetés hiányának alapján.

A hitelminősítő intézetek szempontjából potenciálisan fontos, másik közösségi jogi terület a versenyjog. A Bizottság nem osztja az Európai Parlamentnek a minősítő ipar koncentráltsági fokával kapcsolatos aggodalmát. Nincs jele versenyellenes gyakorlatnak ebben az ágban, de a jövőben bármilyen, az ellenkezőjére utaló bizonyítékot alaposan megvizsgálnak. A Bizottság ezért nem látja szükségét az e területen való fellépésnek. Másfelől belátható, hogy ebben a különleges ágban a piac túlzott felaprózódásának kedvezőtlen következményei lehetnek (azaz a hitelminősítő intézeteket aránytalanul nagy nyomás késztetheti arra, hogy kedvező minősítéseket bocsássanak ki annak érdekében, hogy ügyfeleket vonzzanak).

3.2.   Az IOSCO-kódex

2003 szeptemberében az IOSCO közzétette a Hitelminősítő intézetek tevékenységeire vonatkozó elveit („IOSCO-elvek”) (15), amely magas szintű célkitűzéseket fogalmaz meg a hitelminősítő intézetek, értékpapír-szabályozó hatóságok, kibocsátók és más piaci szereplők számára annak érdekében, hogy növelje a befektetővédelmet, valamint a piaci tisztességességet, hatékonyságot és átláthatóságot, és hogy csökkentse a rendszerkockázatot. Eleget téve az ezen elvekre vonatkozó megjegyzéseknek, az IOSCO kidolgozta a Hitelminősítő intézetekre vonatkozó alapvető magatartási kódexét (lásd Melléklet).

A hitelminősítő intézetek piacának globális természetét tükrözve az IOSCO-kódexet alkalmaznia kell minden méretű és üzleti modellű hitelminősítő intézetnek, valamint minden joghatóságban. A Bizottság megjegyzi, hogy az IOSCO-kódexet nem ültették be a tagállamok nemzeti jogába. Bár a hitelminősítő intézetek várhatóan teljes mértékben életbe léptetik az IOSCO-kódex rendelkezéseit – amennyiben ezek a rendelkezések összeférnek az EU irányelveivel. Ez azt követeli meg, hogy a hitelminősítő intézetek bevegyék az IOSCO-normákat az eljárásaikba. A legújabb piaci fejlemények azt mutatják, hogy számos hitelminősítő intézet az IOSCO-kódex alapján felállította saját magatartási kódexét, ami azt bizonyítja, hogy az előbbi hasznos normacsomagot nyújt a hitelminősítő ipar önszabályozásához.

Nagyon fontos, hogy a hitelminősítő intézetek ne csak beültessék saját magatartási kódexükbe az IOSCO-kódexet, hanem a napi gyakorlatban a kódexük alkalmazásával tartsák is be. A hitelminősítő intézeteknek az elkövetkező években rendszeresen tájékoztatniuk kell minden érdekeltet a magatartási kódexük betartásáról. Ezért a Bizottság azt javasolja, hogy rendszeresen ellenőrizzék az IOSCO-kódex hatékonyságát.

4.   KÖVETKEZTETÉS

Az Európai Parlament felkérése nyomán a Bizottság nagyon alaposan megvizsgálta, hogy szükség van-e új jogszabály-javaslatokra a hitelminősítő intézetek tevékenységeinek szabályozására.

Az a következtetése, hogy jelenleg nincs szükség új jogszabályi kezdeményezésekre. A „jobb szabályozás” egyik központi elve az, hogy csak abban az esetben kell jogszabályi megoldást alkalmazni, ha azok feltétlenül szükségesek a közrendi célkitűzések megvalósításához. A Bizottság úgy véli, hogy ezen a területen az új jogi szabályozás szükségessége nem bizonyított.

Már három új, a hitelminősítő intézetekre vonatkozó, a pénzügyi szolgáltatásokról szóló irányelv létezik. A Bizottság bízik abban, hogy ezek az irányelvek – a hitelminősítő intézeteknek az újonnan elfogadott IOSCO-kódex alapján kidolgozott önszabályozásukkal együtt – az Európai Parlament által felvetett, főbb vonatkozó kérdéseire választ fognak adni.

A Bizottságnak nyújtott tanácsában az ÉSZEB azt is jelezte, hogy a jogi szabályozás és az önszabályozás közötti helyes egyensúly beállt, és hogy pillanatnyilag nincs szükség további szabályozási kezdeményezésre.

Bár a Bizottság továbbra is szoros figyelemmel fogja követni az e téren bekövetkező fejleményeket. Világos, hogy az új rendelkezések csak akkor fogják a kívánt eredményt produkálni, ha a hitelminősítő intézetek megfelelő komolysággal látnak hozzá az önszabályozáshoz. Lelkiismeretesen kell alkalmazniuk az IOSCO-kódex rendelkezéseit, és a megvalósításban világosnak és átláthatónak kell lenniük.

Biztató, hogy sok hitelminősítő intézet felállította már az IOSCO-kódex alapján a saját magatartási kódexét. De magában a kódexek felállítása nem elegendő; nap mint nap alkalmazni is kell azokat a gyakorlatban. A Bizottság felkérni szándékozik az ÉSZEB-et, hogy kövesse figyelemmel az IOSCO-kódex betartását, és éves rendszerességgel számoljon be erről. Ugyancsak megállapítja, hogy hogyan lehet a legjobban felbecsülni a piaci szereplők véleményeit, különösen azokét, akik összetett pénzügyi eszközöket vásárolnak. Ebbe akár egy nem hivatalos szakértői csoport felállítása is beletartozhat. A minősítő iparnak tudnia kell, hogy a Bizottság jogi fellépést kezdeményezhet, ha világossá válik, hogy az EU-szabályok betartása vagy a Kódex nem kielégítő és árt az EU tőkepiacainak.

A Bizottság ugyancsak jogi javaslatok bevezetésével él, ha új körülmények merülnek fel – beleértve a piaci elégtelenség komoly problémáit.

Végül a Bizottság figyelemmel kívánja kísérni a minősítő üzletág globális fejlődését. Amennyiben a világ más részein jelentősen megváltozik a hitelminősítő intézetek szabályozási módja, szükséges lehet, hogy a Bizottság újraértékelje megközelítését.

---

(1)  A hitelminősítő intézetek szerepéről és módszereiről szóló európai parlamenti állásfoglalás a következő internetcímen érhető el:

http://www.europarl.eu.int/registre/seance_pleniere/textes_adoptes/definitif/2004/0210/0080/P5_TA(2004)0080_EN.pdf.

(2)  A Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentése (A5-0040/2004); előadó: Giorgos Katiforis.

(3)  Az ÉSZEB-nek a hitelminősítő intézeteket érintő lehetséges intézkedésekre vonatkozó technikai tanácsai (CESR/05/139b, 2005 márciusa) a következő internetcímen érhetők el: http://www.cesr-eu.org.

(4)  A hitelminősítő intézetekre vonatkozó alapvető magatartási kódex, az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezetének Technikai Bizottsága, 2004. december, lásd: A hitelminősítő intézetekre vonatkozó alapvető magatartási kódex Melléklete.

(5)  Fehér Könyv a Pénzügyi Szolgáltatáspolitikáról (2005-2010), COM(2005) 629 final.

(6)  Lásd: 1. lábjegyzet.

(7)  2003. január 28-i 2003/6/EK irányelv (HL 2003 L 96/16); 2003. december 22-i 2003/124/EK bizottsági irányelv (HL 2003 L 339/70); 2003. december 22-i 2003/125/EK bizottsági irányelv (HL 2003 L 339/73); 2004. április 29-i 2004/72/EK bizottsági irányelv (HL 2003 L 162/70) és a 2003. december 22-i 2273/2003 (EK) bizottsági rendelet (HL 2003 L 336/33).

(8)  Lásd 2003/125/EK irányelv 1. cikkének (8) bekezdése és (10) preambulumbekezdése.

(9)  Az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontja értelmében a „piaci manipuláció: olyan információk terjesztése az internetet is magában foglaló tömegtájékoztatásban, vagy bármilyen más eszközzel, amely információk pénzügyi eszközök tekintetében hamis vagy félrevezető jelzéseket adnak vagy valószínűsíthetően adhatnak, beleértve híresztelések és hamis vagy félrevezető hírek terjesztését, amennyiben az a személy, aki ilyeneket terjesztett, tudta vagy neki tudnia kellett volna, hogy az információ hamis vagy félrevezető. (...)”

(10)  Lásd 2003/6/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdése és 2. cikkének (1) bekezdése.

(11)  A hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2000. március 20-i 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 1993. március 15-i 93/6/EGK tanácsi irányelv átdolgozásáról.

(12)  CEBS konzultációs irat a külső hitelminősítő intézetek elismeréséről, 2005. június 29., elérhető a http://www.c-ebs.org/pdfs/CP07.pdf internetcímen

(13)  2004. április 21-i 2004/39/EK irányelv (HL 2004 L 145/1).

(14)  Lásd a MiFID 13. cikkének (3) bekezdése, 13. cikkének (10) bekezdése és 18. cikke.

(15)  IOSCO A hitelminősítő intézetek tevékenységeire vonatkozó elvek, elérhető a www.iosco.org/IOSCOPD151 internetcímen.

---

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/7

---

A tagállamok működési engedélyek megadásáról vagy visszavonásáról szóló határozatainak közzététele a légifuvarozók engedélyezéséről szóló 2407/92/EGK tanácsi rendelet (1) 13. cikkének (4) bekezdése szerint (2)

(2006/C 59/03)

(EGT vonatkozású szöveg)

LITVÁNIA

Visszavont működési engedélyek

A. kategória:   Működési engedélyek a 2407/92 rendelet 5. cikk (7) bekezdése a) pontja szerinti korlátozás nélkül

| A légifuvarozó neve | A légifuvarozó címe | Engedélyezett szállítási kapacitás | A határozat érvénybelépésének dátuma |
| --- | --- | --- | --- |
| JSC „Aviakompanija Lietuva”/„Air Lithuania” | Kaunas airport |
| LT-54085 Karmelava |
| Kaunas district |

A légifuvarozó neve

A légifuvarozó címe

Engedélyezett szállítási kapacitás

A határozat érvénybelépésének dátuma

JSC „Aviakompanija Lietuva”/„Air Lithuania”

Kaunas airport

LT-54085 Karmelava

Kaunas district

utasok, postai küldemény, rakomány

2006.2.10.

---

(1)  HL L 240., 1992.8.24., 1. o.

(2)  Az Európai Bizottságot 2005. augusztus 31-e előtt tájékoztatták.

---

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/8

---

Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkében foglalt rendelkezések keretén belül az állami támogatások engedélyezése

Olyan esetek, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság nem emel kifogást

(2006/C 59/04)

Határozathozatal időpontja:

Tagállam: Spanyolország

Támogatás száma: N 64/04

Megnevezés: Napenergia-hasznosítási program Extremadurában

Cél: A hő- és fotovoltikus napenergia-felhasználás előmozdítása Extremadura régióban, a napenergiát és más megújuló energiaforrást használó vegyes berendezések bevezetése, valamint a CO2-kibocsátás csökkentése a 2004–2010 közötti időszakban körülbelül 50 t-val

Jogalap: A program jogalapja a napenergia-hasznosítási támogatások odaítélését szabályozó rendelettervezet.

További támogatási feltételeket az 1990. november 30-i 5/1990 törvény állapít meg, amely létrehozta a Badajoz és Càceres és az Extremadura Comunidad Autonoma tartományok közötti kormányzatok közötti kapcsolatot a kumulációra tekintettel

Költségvetés: A költségvetés előreláthatólag 2 940 000 EUR (évi 420 000 EUR)

Támogatás intenzitása vagy összege: A maximális támogatási intenzitás az elszámolható költségek legfeljebb 40 %-a, és minden kedvezményezett legfeljebb 30 000 EUR kap

Időtartam: 2004–2010

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

A határozathozatal időpontja:

Tagállam: Olaszország – Toszkána régió

Támogatás száma: N 108/2005

Megnevezése: „Munkaszerződések módosítására irányuló támogatás”

Célkitűzés: A hátrányos helyzetű dolgozók csoportjára vonatkozó, hosszú távra szóló munkahely-teremtés és toborzás ösztönzése olyan támogatások révén, melyek a határozott időtartamú munkaszerződések határozatlan időtartamúra történő módosítására irányulnak

Jogalap: Delibera della Giunta regionale n. 1351 del 20.12.2004, recante modifica della delibera n. 1233 del 6.12.2004

Költségvetés: 3 530 794 EUR

Támogatás intenzitása: munkahelyteremtés esetén a támogatott területeken kívül eső vállalkozások számára: bruttó 3,75 % a közép-, és bruttó 7,5 % kisvállalkozások esetén

4 % nge a nagyvállalatok részére, + a 87. cikk 3. c) pontjában előírt derogációra jogosult területeken található kis-és középvállalkozások részére: további 3 % gge a középvállalkozások, további 5 % gge a kisvállalkozások részére

25 %, amennyiben az érintettek hátrányos helyzetű dolgozók

a mezőgazdasági ágazatban, 25 % (fiatal mezőgazdászok esetén 27,5 %), azokban az esetekben, melyekre az 1257/1999/EK rendeletet vonatkozik

Időtartam:

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

A határozat elfogadásának időpontja:

Tagállam: Olaszország – Emilia Romagna régió

Támogatás száma: N 271/2004

Megnevezése: „Az ipari kutatásra, fejlesztésre és technológiaátadásra irányuló regionális program 1.A) intézkedése”

Célkitűzés: További ipari kutatási és kísérleti fejlesztési tevékenységre való ösztönzés

Jogalap: Delibera della Giunta regionale n. 2823 del 30.12.2003

Költségvetés: Összesen 30 millió EUR a támogatás időtartamára

Támogatás intenzitása vagy összege: 50 % az ipari kutatásra, illetve 25 % a kísérleti fejlesztésre, esetlegesen megemelve a KKV-k és a támogatott régiók javára előírt többletjutatással

Időtartam: 2005. december 31-ig

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

A határozathozatal időpontja:

Tagállam: Németország

Támogatás száma: N 275/2002

Cím: Az Alsó-Szászország tartományban kutter- és nyílttengeri hajózást folytató halászati ágazati vállalkozásoknak a közösségi strukturális intézkedések keretében HOPE-finanszírozással nyújtott támogatások

Célkitűzés: Alsó-Szászország tartományban a kutter- és nyílttengeri hajózást folytató halászati ágazati vállalkozásoknak nyújtott strukturális intervenciók társfinanszírozása

Jogalap: Landeshaushaltsordnung § 44

Költségvetés: 2,8 millió EUR

Intenzitás vagy összeg: A 2792/1999/EK rendelet által meghatározott összeghatárokig

Időtartam: 2000–2008

Egyéb információk: Éves jelentés

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

A határozat elfogadásának időpontja:

Tagállam: Egyesült Királyság

Támogatás száma: N 600/2003

Megnevezése: A megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos kötelezettségről szóló rendelet módosítása

Célkitűzés: A megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos kötelezettségre vonatkozó mechanizmus alkalmazásának kiterjesztése, amely támogatja a megújuló energiaforrásokból történő villamosáram-termelést; a mechanizmus az alábbiakkal kerül kibővítésre: az erőművekben a biomasszával való együttes égetés; a kisebb generátorok és a fosszilis tüzelőanyagokat termelő állomások biomasszára való átállítása

Jogalap: Renewables Obligation (Amendment) Order 2004

Időtartam: 2016, ismételt bejelentés 2012-ben

Egyéb információ: éves jelentés

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

A határozat elfogadásának időpontja:

Tagállam: Spanyolország

Támogatás száma: N 605/2003

Megnevezése: A tudományos kutatás, fejlesztés és technológiai innováció nemzeti terve (2004–2007)

Célkitűzés: A kutatási és fejlesztési tevékenységek terén új horizontális támogatási program létrehozása, amely különösen a technológiai kutatás növelésére és javítására összpontosít

Jogalap: «Orden CTE/3185/2003, de 12 de noviembre, por la que se regulan las bases, el régimen de ayudas y la gestión del Plan Nacional de Investigación Científica, Desarrollo e Innovación Tecnológica (2004-2007) en la parte dedicada al Fomento de la Investigación Técnica» y «Orden CTE/3700/2003, de 23 de diciembre, por la que se efectúa la convocatoria del año 2004 para la concesión de ayudas para apoyo a Centros Tecnológicos»

Költségvetés: 3 814 millió EUR

Intenzitás vagy összeg: A vállalkozások alaprátája 50 % ipari kutatás esetében, 75 % ipari kutatási projekteket megelőző megvalósíthatósági tanulmányok esetében, 50 % piac közeli fejlesztési projekteket megelőző megvalósíthatósági tanulmányok esetében, illetve 25 % piac közeli fejlesztési tevékenységek esetében, plusz (amennyiben alkalmazható) 10 százalék többletjuttatás a Bizottság meghatározása szerinti KKV-k esetében, 10 százalék többletjuttatás a 87. cikk (3) bekezdés a) pontja szerinti területek, illetve 5 százalék többletjuttatás a 87. cikk (3) bekezdés c) pontja szerinti területek esetében.

A K+F keretprogram által előírt más pótlékok is alkalmazhatóak, amennyiben a megengedett támogatási intenzitást és a halmozási szabályokat betartják

Időtartam: 2004.1.1–2008.12.31.

A bizalmas adatokat nem tartalmazó határozat szövege a hiteles nyelven (nyelveken) a következő címen érhető el:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/

---

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/10

---

Összefonódás előzetes bejelentése

(Ügyszám COMP/M.4163 – Wiener Städtische/TBIH)

Egyszerűsített eljárásra kijelölt ügy

(2006/C 59/05)

(EGT vonatkozású szöveg)

| 1. | 2006. február 3-án a 139/2004/EK tanácsi rendelet 4. cikkének (1) megfelelően bejelentés érkezett a Bizottsághoz egy tervezett összefonódásról, amelyen keresztül a Wiener Städtische Allgemeine Versicherung AG (a továbbiakban: „Wiener Städtische”, Ausztria) vállalkozás az említett tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében részvényvásárlással közös ellenőrzést szerez a TBIH Financial Services Group N.V. (a továbbiakban: „TBIH”, Hollandia) vállalkozás felett. Az ügylet után a TBIH-t közösen ellenőrzi a Wiener Städtische, a Kardan N.V. (a továbbiakban: „Kardan”, Hollandia), a MidOcean Partners (a továbbiakban: „MidOcean”, USA) és Englefield Capital LLP (a továbbiakban: „Englefield”, Egyesült Királyság). |
| --- | --- |

1.

2006. február 3-án a 139/2004/EK tanácsi rendelet 4. cikkének (1) megfelelően bejelentés érkezett a Bizottsághoz egy tervezett összefonódásról, amelyen keresztül a Wiener Städtische Allgemeine Versicherung AG (a továbbiakban: „Wiener Städtische”, Ausztria) vállalkozás az említett tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében részvényvásárlással közös ellenőrzést szerez a TBIH Financial Services Group N.V. (a továbbiakban: „TBIH”, Hollandia) vállalkozás felett. Az ügylet után a TBIH-t közösen ellenőrzi a Wiener Städtische, a Kardan N.V. (a továbbiakban: „Kardan”, Hollandia), a MidOcean Partners (a továbbiakban: „MidOcean”, USA) és Englefield Capital LLP (a továbbiakban: „Englefield”, Egyesült Királyság).

| 2. | Az érintett vállalkozások gazdasági tevékenységei a következők:






  — | a Wiener Städtische esetében: biztosítási szolgáltatások és egyéb tevékenységek; |
| --- | --- | --- |

2.

Az érintett vállalkozások gazdasági tevékenységei a következők:

—

a Wiener Städtische esetében: biztosítási szolgáltatások és egyéb tevékenységek;

| — | a Kardan esetében: befektetési csoport; |
| --- | --- |

—

a Kardan esetében: befektetési csoport;

| — | a MidOcean esetében: befektetési csoport; |
| --- | --- |

—

a MidOcean esetében: befektetési csoport;

| — | az Englefield esetében: befektetési csoport; |
| --- | --- |

—

az Englefield esetében: befektetési csoport;

| — | a TIBH esetében: biztosítási szolgáltatások; nyugdíjalapok és hitel-/lízing-/vagyonkezelés a közép- és kelet-európai államokban. |
| --- | --- |

—

a TIBH esetében: biztosítási szolgáltatások; nyugdíjalapok és hitel-/lízing-/vagyonkezelés a közép- és kelet-európai államokban.

| 3. | A Bizottság az előzetes vizsgálat alapján úgy ítéli meg, hogy a bejelentett ügylet a 139/2004/EK rendelet hatálya alá tartozhat. A végső döntés jogát azonban fenntartja a kérdésben. Meg kell jegyezni, hogy a 139/2004/EK tanácsi rendelet (2) hatálya alá tartozó meghatározott összefonódások kezelésének egyszerűsített eljárásáról szóló bizottsági közlemény alapján az ügy kezelése történhet a közleményben ismertetett eljárás szerint. |
| --- | --- |

3.

A Bizottság az előzetes vizsgálat alapján úgy ítéli meg, hogy a bejelentett ügylet a 139/2004/EK rendelet hatálya alá tartozhat. A végső döntés jogát azonban fenntartja a kérdésben. Meg kell jegyezni, hogy a 139/2004/EK tanácsi rendelet (2) hatálya alá tartozó meghatározott összefonódások kezelésének egyszerűsített eljárásáról szóló bizottsági közlemény alapján az ügy kezelése történhet a közleményben ismertetett eljárás szerint.

| 4. | A Bizottság felhívja az érdekelt harmadik feleket, hogy a tervezett összefonódással kapcsolatos esetleges észrevételeiket juttassák el a Bizottsághoz.
  Az észrevételeknek e közzététel megjelenését követő 10 napon belül meg kell érkezniük a Bizottsághoz. Az észrevételeket a COMP/M.4163 – Wiener Städtische/TBIH hivatkozási szám feltüntetésével faxon (fax: (32-2) 296 43 01 vagy 296 72 44) vagy postán lehet eljuttatni a Bizottsághoz a következő címre:





  European Commission (Európai Bizottság) |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition (Versenypolitikai Főigazgatóság) |
| Merger Registry (Fúziós Hivatal) |
| J-70 |
| B-1049 Brussels (Brüsszel) |

4.

A Bizottság felhívja az érdekelt harmadik feleket, hogy a tervezett összefonódással kapcsolatos esetleges észrevételeiket juttassák el a Bizottsághoz.

Az észrevételeknek e közzététel megjelenését követő 10 napon belül meg kell érkezniük a Bizottsághoz. Az észrevételeket a COMP/M.4163 – Wiener Städtische/TBIH hivatkozási szám feltüntetésével faxon (fax: (32-2) 296 43 01 vagy 296 72 44) vagy postán lehet eljuttatni a Bizottsághoz a következő címre:

European Commission (Európai Bizottság)

Directorate-General for Competition (Versenypolitikai Főigazgatóság)

Merger Registry (Fúziós Hivatal)

J-70

B-1049 Brussels (Brüsszel)

---

(1)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o.

(2)  HL C 56., 2005.3.5., 32. o.

---

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/11

---

Közlemény a 2004/17/EK irányelv 30. cikke alapján benyújtott kérelemről

(2006/C 59/06)

Tagállam által benyújtott kérelem

A Bizottsághoz 2006. február 20-i dátummal kérelem érkezett a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 30. cikkének (4) bekezdése alapján. A kérelem kézhezvételétől számított első munkanap 2006. február 21-e volt.

Ez a Finn Köztársaság által benyújtott kérelem az országban folyó villamosenergia-előállításra – beleértve a kapcsolt energiatermelést is – és -elosztásra vonatkozott. A fent idézett 30. cikk kimondja, hogy a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó, ha az adott tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. E feltételek értékelését kizárólag a 2004/17/EK irányelv alapján lehet elvégezni, és az nem érinti a versenyszabályok alkalmazását.

A Bizottságnak a fent említett munkanaptól számítva három hónap áll rendelkezésére, hogy határozzon e kérelemmel kapcsolatban. A határidő tehát 2006. május 21.

A fent említett (4) bekezdés harmadik albekezdésében foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni. Következésképpen a Bizottság rendelkezésére álló idő szükség esetén egy hónappal meghosszabbítható. A határidő ezen esetleges meghosszabbításának közzététele kötelező.

---

(1)  HL L 134., 2004.4.30., 1. o.

---

Helyesbítések

| 11.3.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 59/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.3.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 59/12

---

Helyesbítés a P-São Miguel: Menetrendszerű légi járatok üzemeltetése – Az Azori Autonóm Régió pályázati felhívásához a 2408/92/EK tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében menetrend szerinti légi járatok működtetésére az Azori Autonóm Régión belül

(
  Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 51., 2006. március 1.
  )

(2006/C 59/07)

A 7. oldalon, az 1. pont harmadik bekezdésében:

a következő szövegrész:

„Amennyiben 2006. február 28-ig egyetlen légi fuvarozó sem nyújt be ajánlatot”

helyesen:

„Amennyiben 2006. március 31-ig egyetlen légi fuvarozó sem nyújt be ajánlatot”.

---