# Eiropas Savienības L 156/2018

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 156 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 61. gadagājums2018. gada 19. jūnijs |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 156

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

61. gadagājums2018. gada 19. jūnijs

---

| Saturs | | I   Leģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (
  1
  ) | 1 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (
  1
  ) | 26 |
| | | DIREKTĪVAS |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/843 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Direktīvas 2009/138/EK un 2013/36/ES (
  1
  ) | 43 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/844 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti un Direktīvu 2012/27/ES par energoefektivitāti (
  1
  ) | 75 |

Saturs

I   Leģislatīvi akti

Lappuse

REGULAS

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (
  1
  )

1

1

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (
  1
  )

1

26

DIREKTĪVAS

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/843 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Direktīvas 2009/138/EK un 2013/36/ES (
  1
  )

1

43

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/844 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti un Direktīvu 2012/27/ES par energoefektivitāti (
  1
  )

1

75

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

I Leģislatīvi akti

REGULAS

| 19.6.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 156/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 156/1

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2018/841

(2018. gada 30. maijs)

par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Eiropadome 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam apstiprināja saistošu mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas ekonomikas mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, un minētais mērķrādītājs tika no jauna apstiprināts Eiropadomes 2016. gada 17. un 18. marta secinājumos. |
| --- | --- |

(1)

Eiropadome 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam apstiprināja saistošu mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas ekonomikas mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, un minētais mērķrādītājs tika no jauna apstiprināts Eiropadomes 2016. gada 17. un 18. marta secinājumos.

| (2) | Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos tika norādīts, ka minētais mērķrādītājs, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, Savienībai būtu jāsasniedz kopīgi un izmaksu ziņā pēc iespējas lietderīgākā veidā, samazinājumiem Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (“ES ETS”), kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (4), sektoros un ETS neaptvertajos sektoros līdz 2030. gadam sasniedzot attiecīgi 43 % un 30 % salīdzinājumā ar 2005. gadu un centienus sadalot pēc relatīvā IKP uz vienu iedzīvotāju. |
| --- | --- |

(2)

Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos tika norādīts, ka minētais mērķrādītājs, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, Savienībai būtu jāsasniedz kopīgi un izmaksu ziņā pēc iespējas lietderīgākā veidā, samazinājumiem Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (“ES ETS”), kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (4), sektoros un ETS neaptvertajos sektoros līdz 2030. gadam sasniedzot attiecīgi 43 % un 30 % salīdzinājumā ar 2005. gadu un centienus sadalot pēc relatīvā IKP uz vienu iedzīvotāju.

| (3) | Šī regula ir viens no instrumentiem, ar ko īsteno Savienības saistības saskaņā ar Parīzes nolīgumu (5), kuru pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (“UNFCCC”) ietvaros. Parīzes nolīgumu Savienības vārdā noslēdza 2016. gada 5. oktobrī ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1841 (6). Savienības saistības panākt emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā bija izklāstītas iecerētajā valsts noteiktajā devumā, ko 2015. gada 6. martā sakarā ar Parīzes nolīgumu Savienība un tās dalībvalstis iesniedza UNFCCC sekretariātam. Parīzes nolīgums stājās spēkā 2016. gada 4. novembrī. Savienībai būtu jāturpina samazināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas un veicināt piesaisti atbilstīgi Parīzes nolīgumam. |
| --- | --- |

(3)

Šī regula ir viens no instrumentiem, ar ko īsteno Savienības saistības saskaņā ar Parīzes nolīgumu (5), kuru pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (“UNFCCC”) ietvaros. Parīzes nolīgumu Savienības vārdā noslēdza 2016. gada 5. oktobrī ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1841 (6). Savienības saistības panākt emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā bija izklāstītas iecerētajā valsts noteiktajā devumā, ko 2015. gada 6. martā sakarā ar Parīzes nolīgumu Savienība un tās dalībvalstis iesniedza UNFCCC sekretariātam. Parīzes nolīgums stājās spēkā 2016. gada 4. novembrī. Savienībai būtu jāturpina samazināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas un veicināt piesaisti atbilstīgi Parīzes nolīgumam.

| (4) | Parīzes nolīgumā cita starpā ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Šā mērķa sasniegšanā būtiska nozīme būs mežiem, lauksaimniecības zemei un mitrājiem. Parīzes nolīgumā Puses arī atzīst, ka pamatprioritāte ilgtspējīgas attīstības un nabadzības izskaušanas centienu kontekstā ir garantēt nodrošinātību ar pārtiku un novērst badu un ka pārtikas ražošanas sistēmas ir sevišķi neaizsargātas pret klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi, un tādējādi mudina veicināt klimatnoturību un tādu attīstību, kam raksturīgas zemas siltumnīcefekta gāzu emisijas, turklāt tā, lai neapdraudētu pārtikas ražošanu. Lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus, Pusēm būtu jāpalielina kolektīvie centieni. Pusēm būtu jāsagatavo, jāpaziņo un jāuztur secīgi valstu noteiktie devumi. Parīzes nolīgums aizstāj 1997. gada Kioto protokolā paredzēto pieeju, kas pēc 2020. gada vairs netiks turpināta. Parīzes nolīgumā arī aicināts šā gadsimta otrajā pusē rast līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, un Puses tiek mudinātas rīkoties tā, lai pienācīgā kārtā saglabātu un pilnveidotu siltumnīcefekta gāzu piesaistītājus un krātuves, arī mežus. |
| --- | --- |

(4)

Parīzes nolīgumā cita starpā ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Šā mērķa sasniegšanā būtiska nozīme būs mežiem, lauksaimniecības zemei un mitrājiem. Parīzes nolīgumā Puses arī atzīst, ka pamatprioritāte ilgtspējīgas attīstības un nabadzības izskaušanas centienu kontekstā ir garantēt nodrošinātību ar pārtiku un novērst badu un ka pārtikas ražošanas sistēmas ir sevišķi neaizsargātas pret klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi, un tādējādi mudina veicināt klimatnoturību un tādu attīstību, kam raksturīgas zemas siltumnīcefekta gāzu emisijas, turklāt tā, lai neapdraudētu pārtikas ražošanu. Lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus, Pusēm būtu jāpalielina kolektīvie centieni. Pusēm būtu jāsagatavo, jāpaziņo un jāuztur secīgi valstu noteiktie devumi. Parīzes nolīgums aizstāj 1997. gada Kioto protokolā paredzēto pieeju, kas pēc 2020. gada vairs netiks turpināta. Parīzes nolīgumā arī aicināts šā gadsimta otrajā pusē rast līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, un Puses tiek mudinātas rīkoties tā, lai pienācīgā kārtā saglabātu un pilnveidotu siltumnīcefekta gāzu piesaistītājus un krātuves, arī mežus.

| (5) | Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (“ZIZIMM”) sektors var nodrošināt ilgtermiņa ieguvumus klimata jomā un tādējādi palīdzēt sasniegt Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju, kā arī Parīzes nolīgumā paredzētos klimata jomas ilgtermiņa mērķus. Turklāt ZIZIMM sektors nodrošina biomateriālus, kas var aizstāt fosilos vai oglekļietilpīgos materiālus, un tāpēc tam ir nozīmīga loma pārejā uz tādu ekonomiku, kas rada mazas siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tā kā piesaiste, kas rodas ZIZIMM sektorā, ir atgriezeniska, tā būtu jāuzskata par atsevišķu pīlāru Savienības klimata politikas satvarā. |
| --- | --- |

(5)

Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (“ZIZIMM”) sektors var nodrošināt ilgtermiņa ieguvumus klimata jomā un tādējādi palīdzēt sasniegt Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju, kā arī Parīzes nolīgumā paredzētos klimata jomas ilgtermiņa mērķus. Turklāt ZIZIMM sektors nodrošina biomateriālus, kas var aizstāt fosilos vai oglekļietilpīgos materiālus, un tāpēc tam ir nozīmīga loma pārejā uz tādu ekonomiku, kas rada mazas siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tā kā piesaiste, kas rodas ZIZIMM sektorā, ir atgriezeniska, tā būtu jāuzskata par atsevišķu pīlāru Savienības klimata politikas satvarā.

| (6) | Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos tika norādīts, ka būtu jāatzīst daudzveidīgie lauksaimniecības un zemes izmantošanas nozares mērķi ar to zemāko potenciālu klimata pārmaiņu mazināšanas jomā, kā arī vajadzība panākt saskaņotību starp ES mērķiem pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā. Eiropadome Komisiju aicināja noskaidrot, kā vislabāk veicināt pārtikas ražošanas ilgtspējīgu intensifikāciju, vienlaikus optimizējot nozares ieguldījumu siltumnīcefekta gāzu mazināšanā un sekvestrēšanā, tostarp ar apmežošanas palīdzību, un noteikt rīcībpolitiku, kā – tiklīdz tehniskie nosacījumi to atļaus un jebkurā gadījumā līdz 2020. gadam – siltumnīcefekta gāzu samazināšanas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam iekļaut ZIZIMM. |
| --- | --- |

(6)

Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos tika norādīts, ka būtu jāatzīst daudzveidīgie lauksaimniecības un zemes izmantošanas nozares mērķi ar to zemāko potenciālu klimata pārmaiņu mazināšanas jomā, kā arī vajadzība panākt saskaņotību starp ES mērķiem pārtikas nodrošinājuma un klimata pārmaiņu jomā. Eiropadome Komisiju aicināja noskaidrot, kā vislabāk veicināt pārtikas ražošanas ilgtspējīgu intensifikāciju, vienlaikus optimizējot nozares ieguldījumu siltumnīcefekta gāzu mazināšanā un sekvestrēšanā, tostarp ar apmežošanas palīdzību, un noteikt rīcībpolitiku, kā – tiklīdz tehniskie nosacījumi to atļaus un jebkurā gadījumā līdz 2020. gadam – siltumnīcefekta gāzu samazināšanas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam iekļaut ZIZIMM.

| (7) | Ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmieni, ko izmanto ZIZIMM sektorā, klimata pārmaiņas var mazināt dažādos veidos, jo īpaši, samazinot emisijas un saglabājot un uzlabojot piesaistītājus un oglekļa uzkrājumus. Lai pasākumi, kuru mērķis ir jo īpaši palielināt spēju sekvestrēt oglekli, dotu rezultātus, ir būtiski nodrošināt oglekļa krātuvju ilgtermiņa stabilitāti un pielāgotiesspēju. Turklāt ar ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmieniem var uzturēt ZIZIMM sektora produktivitāti, atjaunošanās spēju un vitalitāti un tādējādi veicināt ekonomisko un sociālo attīstību, vienlaikus samazinot minētā sektora oglekļa un ekoloģisko pēdas nospiedumu. |
| --- | --- |

(7)

Ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmieni, ko izmanto ZIZIMM sektorā, klimata pārmaiņas var mazināt dažādos veidos, jo īpaši, samazinot emisijas un saglabājot un uzlabojot piesaistītājus un oglekļa uzkrājumus. Lai pasākumi, kuru mērķis ir jo īpaši palielināt spēju sekvestrēt oglekli, dotu rezultātus, ir būtiski nodrošināt oglekļa krātuvju ilgtermiņa stabilitāti un pielāgotiesspēju. Turklāt ar ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmieniem var uzturēt ZIZIMM sektora produktivitāti, atjaunošanās spēju un vitalitāti un tādējādi veicināt ekonomisko un sociālo attīstību, vienlaikus samazinot minētā sektora oglekļa un ekoloģisko pēdas nospiedumu.

| (8) | Attīstot ilgtspējīgus un inovatīvus paņēmienus un tehnoloģijas, tostarp agroekoloģiju un agromežsaimniecību, var palielināt ZIZIMM sektora nozīmi klimata pārmaiņu mazināšanā un spējā pielāgoties tām, kā arī stiprināt minētā sektora produktivitāti un noturību. Tā kā ZIZIMM sektorā atdevi parasti saņem pēc ilga laika, liela nozīme – lai veicinātu tādas pētniecības finansēšanu, kuras mērķis ir attīstīt ilgtspējīgus un inovatīvus paņēmienus un tehnoloģijas, un ieguldījumus šādos paņēmienos un tehnoloģijās – ir ilgtermiņa stratēģijām. Ar ieguldījumiem preventīvās darbībās, piemēram, ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmienos, var mazināt riskus, kas saistīti ar dabiskiem traucējumiem. |
| --- | --- |

(8)

Attīstot ilgtspējīgus un inovatīvus paņēmienus un tehnoloģijas, tostarp agroekoloģiju un agromežsaimniecību, var palielināt ZIZIMM sektora nozīmi klimata pārmaiņu mazināšanā un spējā pielāgoties tām, kā arī stiprināt minētā sektora produktivitāti un noturību. Tā kā ZIZIMM sektorā atdevi parasti saņem pēc ilga laika, liela nozīme – lai veicinātu tādas pētniecības finansēšanu, kuras mērķis ir attīstīt ilgtspējīgus un inovatīvus paņēmienus un tehnoloģijas, un ieguldījumus šādos paņēmienos un tehnoloģijās – ir ilgtermiņa stratēģijām. Ar ieguldījumiem preventīvās darbībās, piemēram, ilgtspējīgas apsaimniekošanas paņēmienos, var mazināt riskus, kas saistīti ar dabiskiem traucējumiem.

| (9) | 2017. gada 22. un 23. jūnija secinājumos Eiropadome vēlreiz apstiprināja, ka Savienība un tās dalībvalstis ir apņēmušās īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam, kuras mērķis cita starpā ir nodrošināt, lai mežu apsaimniekošana būtu ilgtspējīga. |
| --- | --- |

(9)

2017. gada 22. un 23. jūnija secinājumos Eiropadome vēlreiz apstiprināja, ka Savienība un tās dalībvalstis ir apņēmušās īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam, kuras mērķis cita starpā ir nodrošināt, lai mežu apsaimniekošana būtu ilgtspējīga.

| (10) | Svarīgs aspekts ir jaunattīstības valstīs veikti pasākumi, kuru mērķis ir samazināt atmežošanu un mežu degradāciju un veicināt mežu ilgtspējīgu apsaimniekošanu. Šādā sakarā Padome 2009. gada 21. oktobra un 2010. gada 14. oktobra secinājumos atgādināja Savienības mērķus laikposmā līdz 2020. gadam samazināt kopējo tropu mežu atmežošanu par vismaz 50 % salīdzinājumā ar pašreizējo apmēru un vēlākais līdz 2030. gadam apturēt pasaules meža platību samazināšanos. |
| --- | --- |

(10)

Svarīgs aspekts ir jaunattīstības valstīs veikti pasākumi, kuru mērķis ir samazināt atmežošanu un mežu degradāciju un veicināt mežu ilgtspējīgu apsaimniekošanu. Šādā sakarā Padome 2009. gada 21. oktobra un 2010. gada 14. oktobra secinājumos atgādināja Savienības mērķus laikposmā līdz 2020. gadam samazināt kopējo tropu mežu atmežošanu par vismaz 50 % salīdzinājumā ar pašreizējo apmēru un vēlākais līdz 2030. gadam apturēt pasaules meža platību samazināšanos.

| (11) | Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 529/2013/ES (7) ir noteikti ZIZIMM sektoram piemērojamie emisiju un piesaistes uzskaites noteikumi, un tas tādējādi ir palīdzējis izstrādāt tādu rīcībpolitiku, kas ir ļāvusi virzīties uz ZIZIMM sektora iekļaušanu Savienības emisiju samazināšanas saistībās. Šai regulai būtu jāizvērš esošie uzskaites noteikumi, tie jāatjaunina un jāuzlabo periodam no 2021. gada līdz 2030. gadam. Tajā būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi minēto uzskaites noteikumu īstenošanā, un tai būtu arī jāprasa, lai dalībvalstis nodrošina, ka ZIZIMM sektors kopumā nerada neto emisijas un dod ieguldījumu mērķī ilgtermiņā uzlabot piesaistītājus. Tajā nebūtu jāietver nekādi uzskaites vai ziņošanas pienākumi privātiem subjektiem, tostarp lauksaimniekiem un mežsaimniekiem. |
| --- | --- |

(11)

Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 529/2013/ES (7) ir noteikti ZIZIMM sektoram piemērojamie emisiju un piesaistes uzskaites noteikumi, un tas tādējādi ir palīdzējis izstrādāt tādu rīcībpolitiku, kas ir ļāvusi virzīties uz ZIZIMM sektora iekļaušanu Savienības emisiju samazināšanas saistībās. Šai regulai būtu jāizvērš esošie uzskaites noteikumi, tie jāatjaunina un jāuzlabo periodam no 2021. gada līdz 2030. gadam. Tajā būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi minēto uzskaites noteikumu īstenošanā, un tai būtu arī jāprasa, lai dalībvalstis nodrošina, ka ZIZIMM sektors kopumā nerada neto emisijas un dod ieguldījumu mērķī ilgtermiņā uzlabot piesaistītājus. Tajā nebūtu jāietver nekādi uzskaites vai ziņošanas pienākumi privātiem subjektiem, tostarp lauksaimniekiem un mežsaimniekiem.

| (12) | ZIZIMM sektoram, tostarp lauksaimniecības zemei, ir tieša un ievērojama ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumiem. Šā iemesla dēļ ir svarīgi panākt, lai rīcībpolitikas, kas ietekmē šo sektoru, saskanētu ar Savienības bioloģiskās daudzveidības stratēģijas mērķiem. Būtu jārīkojas, lai šajā sektorā īstenotu un atbalstītu pasākumus, kas saistīti gan ar klimata pārmaiņu mazināšanu, gan ar spēju tām pielāgoties. Būtu jānodrošina kopējās lauksaimniecības politikas un šīs regulas savstarpēja saskaņotība. Visiem sektoriem ir jādod pienācīgs ieguldījums siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanā. |
| --- | --- |

(12)

ZIZIMM sektoram, tostarp lauksaimniecības zemei, ir tieša un ievērojama ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumiem. Šā iemesla dēļ ir svarīgi panākt, lai rīcībpolitikas, kas ietekmē šo sektoru, saskanētu ar Savienības bioloģiskās daudzveidības stratēģijas mērķiem. Būtu jārīkojas, lai šajā sektorā īstenotu un atbalstītu pasākumus, kas saistīti gan ar klimata pārmaiņu mazināšanu, gan ar spēju tām pielāgoties. Būtu jānodrošina kopējās lauksaimniecības politikas un šīs regulas savstarpēja saskaņotība. Visiem sektoriem ir jādod pienācīgs ieguldījums siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanā.

| (13) | Mitrāji ir efektīvas oglekļa uzkrāšanas ekosistēmas. Tāpēc, aizsargājot un atjaunojot mitrājus, varētu samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas ZIZIMM sektorā. Šajā kontekstā būtu jāņem vērā ar mitrājiem saistītais Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (“IPCC”) precizējums IPCC 2006. gada vadlīnijās par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem. |
| --- | --- |

(13)

Mitrāji ir efektīvas oglekļa uzkrāšanas ekosistēmas. Tāpēc, aizsargājot un atjaunojot mitrājus, varētu samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas ZIZIMM sektorā. Šajā kontekstā būtu jāņem vērā ar mitrājiem saistītais Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (“IPCC”) precizējums IPCC 2006. gada vadlīnijās par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.

| (14) | Lai nodrošinātu ZIZIMM sektora ieguldījumu Savienības mērķrādītāja, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, un Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķa sasniegšanā, ir vajadzīga robusta uzskaites sistēma. Lai emisijas un piesaisti pareizi uzskaitītu saskaņā ar 2006. gada IPCC Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem (“IPCC vadlīnijas”), būtu jāizmanto vērtības, kas attiecībā uz zemes izmantošanas kategorijām un zemes izmantošanas kategoriju maiņu ik gadu tiek ziņotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (8), tādējādi racionalizējot UNFCCC un Kioto protokola satvarā izmantotās pieejas. Kā teikts IPCC vadlīnijās, zeme, kas pārveidota par citas zemes izmantošanas kategorijas zemi, pēc noklusējuma 20 gadus būtu jāuzskata par tādu, kas ir pārejā uz attiecīgo kategoriju. Dalībvalstīm no minētās noklusējuma vērtības būtu jāspēj atkāpties vienīgi attiecībā uz apmežotu zemi un vienīgi ierobežotos gadījumos, kas pamatoti IPCC vadlīnijās. Šajā regulā paredzētajās ziņošanas prasībās attiecīgā gadījumā būtu jāatspoguļo izmaiņas IPCC vadlīnijās, ko pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme. |
| --- | --- |

(14)

Lai nodrošinātu ZIZIMM sektora ieguldījumu Savienības mērķrādītāja, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, un Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķa sasniegšanā, ir vajadzīga robusta uzskaites sistēma. Lai emisijas un piesaisti pareizi uzskaitītu saskaņā ar 2006. gada IPCC Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem (“IPCC vadlīnijas”), būtu jāizmanto vērtības, kas attiecībā uz zemes izmantošanas kategorijām un zemes izmantošanas kategoriju maiņu ik gadu tiek ziņotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (8), tādējādi racionalizējot UNFCCC un Kioto protokola satvarā izmantotās pieejas. Kā teikts IPCC vadlīnijās, zeme, kas pārveidota par citas zemes izmantošanas kategorijas zemi, pēc noklusējuma 20 gadus būtu jāuzskata par tādu, kas ir pārejā uz attiecīgo kategoriju. Dalībvalstīm no minētās noklusējuma vērtības būtu jāspēj atkāpties vienīgi attiecībā uz apmežotu zemi un vienīgi ierobežotos gadījumos, kas pamatoti IPCC vadlīnijās. Šajā regulā paredzētajās ziņošanas prasībās attiecīgā gadījumā būtu jāatspoguļo izmaiņas IPCC vadlīnijās, ko pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme.

| (15) | Starptautiski apstiprinātajās IPCC vadlīnijās ir noteikts, ka emisijas no biomasas sadedzināšanas var uzskaitīt kā nulles emisijas enerģētikas nozarē, ja vien šādas emisijas tiek uzskaitītas ZIZIMM sektorā. Ievērojot Komisijas Regulas (ES) Nr. 601/2012 (9) 38. pantu un Regulā (ES) Nr. 525/2013 paredzētos noteikumus, Savienībā emisijas no biomasas sadedzināšanas pašlaik tiek uzskaitītas kā nulles emisijas, tādēļ atbilstība IPCC vadlīnijām tiktu panākta tikai tad, ja šādas emisijas tiktu pareizi atspoguļotas šajā regulā. |
| --- | --- |

(15)

Starptautiski apstiprinātajās IPCC vadlīnijās ir noteikts, ka emisijas no biomasas sadedzināšanas var uzskaitīt kā nulles emisijas enerģētikas nozarē, ja vien šādas emisijas tiek uzskaitītas ZIZIMM sektorā. Ievērojot Komisijas Regulas (ES) Nr. 601/2012 (9) 38. pantu un Regulā (ES) Nr. 525/2013 paredzētos noteikumus, Savienībā emisijas no biomasas sadedzināšanas pašlaik tiek uzskaitītas kā nulles emisijas, tādēļ atbilstība IPCC vadlīnijām tiktu panākta tikai tad, ja šādas emisijas tiktu pareizi atspoguļotas šajā regulā.

| (16) | Tas, kādas emisijas un piesaiste rodas meža zemē, ir atkarīgs no vairākiem dabas apstākļiem, dinamiskām, ar vecumu saistītām mežu iezīmēm, kā arī no iepriekšējiem un pašreizējiem apsaimniekošanas paņēmieniem, kas dalībvalstīs ļoti atšķiras. Izmantojot bāzes gadu, nebūtu iespējams atspoguļot ne minētos faktorus, ne no tiem izrietošo ciklisko ietekmi uz emisijām un piesaisti vai to ikgadējās svārstības. Tā vietā attiecīgajos uzskaites noteikumos būtu jāparedz iespēja izmantot references līmeņus, lai izslēgtu dabas apstākļu un konkrētu valstu īpatnību ietekmi. Meža references līmeņos būtu jāņem vērā mežu nevienmērīgā vecuma struktūra, un ar tiem nebūtu nepamatoti jāierobežo meža apsaimniekošanas intensitāte nākotnē, tā lai varētu uzturēt vai stiprināt ilgtermiņa oglekļa piesaistītājus. Ņemot vērā Horvātijas īpašo vēsturisko situāciju, tās meža references līmenī varētu ņemt vērā arī tās teritorijas okupāciju un apstākļus kara laikā un pēc tā, kuriem bijusi ietekme uz meža apsaimniekošanu references periodā. Attiecīgajos uzskaites noteikumos ņem vērā ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas principus, kas pieņemti Ministru konferencēs par mežu aizsardzību Eiropā (“Forest Europe”). |
| --- | --- |

(16)

Tas, kādas emisijas un piesaiste rodas meža zemē, ir atkarīgs no vairākiem dabas apstākļiem, dinamiskām, ar vecumu saistītām mežu iezīmēm, kā arī no iepriekšējiem un pašreizējiem apsaimniekošanas paņēmieniem, kas dalībvalstīs ļoti atšķiras. Izmantojot bāzes gadu, nebūtu iespējams atspoguļot ne minētos faktorus, ne no tiem izrietošo ciklisko ietekmi uz emisijām un piesaisti vai to ikgadējās svārstības. Tā vietā attiecīgajos uzskaites noteikumos būtu jāparedz iespēja izmantot references līmeņus, lai izslēgtu dabas apstākļu un konkrētu valstu īpatnību ietekmi. Meža references līmeņos būtu jāņem vērā mežu nevienmērīgā vecuma struktūra, un ar tiem nebūtu nepamatoti jāierobežo meža apsaimniekošanas intensitāte nākotnē, tā lai varētu uzturēt vai stiprināt ilgtermiņa oglekļa piesaistītājus. Ņemot vērā Horvātijas īpašo vēsturisko situāciju, tās meža references līmenī varētu ņemt vērā arī tās teritorijas okupāciju un apstākļus kara laikā un pēc tā, kuriem bijusi ietekme uz meža apsaimniekošanu references periodā. Attiecīgajos uzskaites noteikumos ņem vērā ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas principus, kas pieņemti Ministru konferencēs par mežu aizsardzību Eiropā (“Forest Europe”).

| (17) | Dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai valstu mežsaimniecības uzskaites plāni, tostarp meža references līmeņi. Situācijā, kad nav UNFCCC vai Kioto protokolā paredzētās starptautiskās izskatīšanas, būtu jāizveido izskatīšanas procedūra, lai nodrošinātu pārredzamību un uzlabotu uzskaites kvalitāti apsaimniekotas meža zemes kategorijā. |
| --- | --- |

(17)

Dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai valstu mežsaimniecības uzskaites plāni, tostarp meža references līmeņi. Situācijā, kad nav UNFCCC vai Kioto protokolā paredzētās starptautiskās izskatīšanas, būtu jāizveido izskatīšanas procedūra, lai nodrošinātu pārredzamību un uzlabotu uzskaites kvalitāti apsaimniekotas meža zemes kategorijā.

| (18) | Komisijai, kad tā novērtē valstu mežsaimniecības uzskaites plānus, tostarp tajos ierosinātos meža references līmeņus, būtu jābalstās uz labo praksi un pieredzi, kas gūta ekspertu veiktajās izskatīšanās UNFCCC satvarā, arī attiecībā uz dalībvalstu ekspertu līdzdalību. Komisijai būtu jānodrošina, ka dalībvalstu eksperti tiek iesaistīti tehniskajā novērtēšanā, kuras mērķis ir novērtēt, vai ierosinātie meža references līmeņi ir noteikti atbilstoši šajā regulā paredzētajiem kritērijiem un prasībām. Minētās tehniskās novērtēšanas rezultāti informatīvā nolūkā būtu jānosūta Pastāvīgajai mežsaimniecības komitejai, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 89/367/EEK (10). Komisijai būtu jāapspriežas arī ar ieinteresētajām personām un pilsonisko sabiedrību. Valstu mežsaimniecības uzskaites plāni būtu jāpublisko saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem. |
| --- | --- |

(18)

Komisijai, kad tā novērtē valstu mežsaimniecības uzskaites plānus, tostarp tajos ierosinātos meža references līmeņus, būtu jābalstās uz labo praksi un pieredzi, kas gūta ekspertu veiktajās izskatīšanās UNFCCC satvarā, arī attiecībā uz dalībvalstu ekspertu līdzdalību. Komisijai būtu jānodrošina, ka dalībvalstu eksperti tiek iesaistīti tehniskajā novērtēšanā, kuras mērķis ir novērtēt, vai ierosinātie meža references līmeņi ir noteikti atbilstoši šajā regulā paredzētajiem kritērijiem un prasībām. Minētās tehniskās novērtēšanas rezultāti informatīvā nolūkā būtu jānosūta Pastāvīgajai mežsaimniecības komitejai, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 89/367/EEK (10). Komisijai būtu jāapspriežas arī ar ieinteresētajām personām un pilsonisko sabiedrību. Valstu mežsaimniecības uzskaites plāni būtu jāpublisko saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem.

| (19) | Plašāka nocirstas koksnes produktu ilgtspējīga izmantošana var ievērojami ierobežot emisijas aizstāšanas ietekmes dēļ un veicināt siltumnīcefekta gāzu piesaisti no atmosfēras. Lai atzītu un rosinātu nocirstas koksnes produktu, kam ir ilgs aprites cikls, plašāku izmantošanu, ar uzskaites noteikumiem būtu jāgādā, lai dalībvalstis savā ZIZIMM uzskaitē pareizi un pārredzami atspoguļotu izmaiņas nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuvē laikā, kad šādas izmaiņas notiek. Komisijai būtu jāsniedz norādījumi par jautājumiem, kas saistīti ar metodoloģiju attiecībā uz nocirstas koksnes produktu uzskaiti. |
| --- | --- |

(19)

Plašāka nocirstas koksnes produktu ilgtspējīga izmantošana var ievērojami ierobežot emisijas aizstāšanas ietekmes dēļ un veicināt siltumnīcefekta gāzu piesaisti no atmosfēras. Lai atzītu un rosinātu nocirstas koksnes produktu, kam ir ilgs aprites cikls, plašāku izmantošanu, ar uzskaites noteikumiem būtu jāgādā, lai dalībvalstis savā ZIZIMM uzskaitē pareizi un pārredzami atspoguļotu izmaiņas nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuvē laikā, kad šādas izmaiņas notiek. Komisijai būtu jāsniedz norādījumi par jautājumiem, kas saistīti ar metodoloģiju attiecībā uz nocirstas koksnes produktu uzskaiti.

| (20) | Dabiski traucējumi, piemēram, savvaļas ugunsgrēki, kaitēkļu un slimību invāzija, ekstrēmi laikapstākļu notikumi un ģeoloģiski traucējumi, kuri ir ārpus dalībvalsts kontroles un kurus tā būtiski neietekmē, var ZIZIMM sektorā īslaicīgi radīt siltumnīcefekta gāzu emisijas vai izraisīt iepriekšējās piesaistes zudumu. Tā kā šādu zudumu var izraisīt arī apsaimniekošanas lēmumi, piemēram, lēmumi cirst vai stādīt kokus, ar šo regulu būtu jānodrošina, ka cilvēka darbības izraisīti piesaistes zudumi vienmēr ZIZIMM uzskaitē tiek atspoguļoti pareizi. Turklāt šajā regulā būtu dalībvalstīm jāparedz ierobežota iespēja ZIZIMM uzskaitē nenorādīt emisijas, kuras rodas tādu traucējumu dēļ, ko tās nespēj kontrolēt. Tomēr tam, kā dalībvalstis minētos noteikumus piemēro, nevajadzētu izraisīt nepamatoti mazāku emisiju apjoma uzskaitīšanu. |
| --- | --- |

(20)

Dabiski traucējumi, piemēram, savvaļas ugunsgrēki, kaitēkļu un slimību invāzija, ekstrēmi laikapstākļu notikumi un ģeoloģiski traucējumi, kuri ir ārpus dalībvalsts kontroles un kurus tā būtiski neietekmē, var ZIZIMM sektorā īslaicīgi radīt siltumnīcefekta gāzu emisijas vai izraisīt iepriekšējās piesaistes zudumu. Tā kā šādu zudumu var izraisīt arī apsaimniekošanas lēmumi, piemēram, lēmumi cirst vai stādīt kokus, ar šo regulu būtu jānodrošina, ka cilvēka darbības izraisīti piesaistes zudumi vienmēr ZIZIMM uzskaitē tiek atspoguļoti pareizi. Turklāt šajā regulā būtu dalībvalstīm jāparedz ierobežota iespēja ZIZIMM uzskaitē nenorādīt emisijas, kuras rodas tādu traucējumu dēļ, ko tās nespēj kontrolēt. Tomēr tam, kā dalībvalstis minētos noteikumus piemēro, nevajadzētu izraisīt nepamatoti mazāku emisiju apjoma uzskaitīšanu.

| (21) | Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai atbilstoši savām vajadzībām izvēlēties piemērotu valsts rīcībpolitiku savu saistību izpildei ZIZIMM sektorā, arī iespējai vienas zemes kategorijas emisijas līdzsvarot ar piesaisti citā zemes kategorijā. Tām arī vajadzētu spēt uzkrāt neto piesaisti 2021.–2030. gada periodā. Kā papildu iespējai joprojām vajadzētu būt pieejamiem pārskaitījumiem citām dalībvalstīm, un dalībvalstīm vajadzētu varēt ikgadējo emisiju sadales apjomu, kas noteikts, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (11), izmantot, lai pildītu šo regulu. Šajā regulā izklāstīto elastības iespēju izmantošana neapdraudēs Savienības vispārējo siltumnīcefekta gāzu samazināšanas mērķu vērienu. |
| --- | --- |

(21)

Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai atbilstoši savām vajadzībām izvēlēties piemērotu valsts rīcībpolitiku savu saistību izpildei ZIZIMM sektorā, arī iespējai vienas zemes kategorijas emisijas līdzsvarot ar piesaisti citā zemes kategorijā. Tām arī vajadzētu spēt uzkrāt neto piesaisti 2021.–2030. gada periodā. Kā papildu iespējai joprojām vajadzētu būt pieejamiem pārskaitījumiem citām dalībvalstīm, un dalībvalstīm vajadzētu varēt ikgadējo emisiju sadales apjomu, kas noteikts, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (11), izmantot, lai pildītu šo regulu. Šajā regulā izklāstīto elastības iespēju izmantošana neapdraudēs Savienības vispārējo siltumnīcefekta gāzu samazināšanas mērķu vērienu.

| (22) | Ilgtspējīgā veidā apsaimniekoti meži parasti ir piesaistītāji un dod ieguldījumu klimata pārmaiņu mazināšanā. 2000.–2009. gada references periodā ziņotā vidējā piesaiste piesaistītājos no meža zemes bija 372 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta gadā visā Savienībā kopumā. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka piesaistītāji un krātuves, tostarp meži, tiek attiecīgi saglabāti un uzlaboti, lai īstenotu Parīzes nolīguma nolūku un izpildītu vērienīgos Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķus līdz 2050. gadam. |
| --- | --- |

(22)

Ilgtspējīgā veidā apsaimniekoti meži parasti ir piesaistītāji un dod ieguldījumu klimata pārmaiņu mazināšanā. 2000.–2009. gada references periodā ziņotā vidējā piesaiste piesaistītājos no meža zemes bija 372 miljoni tonnu CO2 ekvivalenta gadā visā Savienībā kopumā. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka piesaistītāji un krātuves, tostarp meži, tiek attiecīgi saglabāti un uzlaboti, lai īstenotu Parīzes nolīguma nolūku un izpildītu vērienīgos Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķus līdz 2050. gadam.

| (23) | Piesaiste no apsaimniekotas meža zemes būtu jāuzskaita, ņemot vērā uz nākotni vērstu meža references līmeni. Prognozētā nākotnes piesaiste piesaistītājos būtu jābalsta uz references periodā izmantotās mežu apsaimniekošanas prakses un apsaimniekošanas intensitātes ekstrapolāciju. Tas, cik lielā mērā piesaistītājs ir samazinājies salīdzinājumā ar references līmeni, būtu jāuzskaita kā emisijas. Būtu jāņem vērā specifiski valsts apstākļi un paņēmieni, piemēram, zemāka ciršanas intensitāte nekā parasti vai novecojoši meži references periodā. |
| --- | --- |

(23)

Piesaiste no apsaimniekotas meža zemes būtu jāuzskaita, ņemot vērā uz nākotni vērstu meža references līmeni. Prognozētā nākotnes piesaiste piesaistītājos būtu jābalsta uz references periodā izmantotās mežu apsaimniekošanas prakses un apsaimniekošanas intensitātes ekstrapolāciju. Tas, cik lielā mērā piesaistītājs ir samazinājies salīdzinājumā ar references līmeni, būtu jāuzskaita kā emisijas. Būtu jāņem vērā specifiski valsts apstākļi un paņēmieni, piemēram, zemāka ciršanas intensitāte nekā parasti vai novecojoši meži references periodā.

| (24) | Dalībvalstīm vajadzētu dot zināmas elastības iespējas uz laiku palielināt ciršanas intensitāti saskaņā ar ilgtspējīgiem mežu apsaimniekošanas paņēmieniem, kas atbilst Parīzes nolīgumā paredzētajam mērķim, ar noteikumu, ka Savienības kopējās emisijas nepārsniedz kopējo piesaisti ZIZIMM sektorā. Šādu elastības iespēju sakarā visām dalībvalstīm būtu jāpiešķir kompensācijas pamatapjoms, kurš aprēķināts, pamatojoties uz faktoru, kas izteikts kā procentuālā daļa no minēto dalībvalstu paziņotā piesaistītāja periodā no 2000. līdz 2009. gadam, lai kompensētu to uzskaitītās emisijas no apsaimniekotas meža zemes. Būtu jānodrošina, ka dalībvalstis kompensāciju var saņemt tikai līdz tādam līmenim, kurā to meži pārstāj būt piesaistītāji. |
| --- | --- |

(24)

Dalībvalstīm vajadzētu dot zināmas elastības iespējas uz laiku palielināt ciršanas intensitāti saskaņā ar ilgtspējīgiem mežu apsaimniekošanas paņēmieniem, kas atbilst Parīzes nolīgumā paredzētajam mērķim, ar noteikumu, ka Savienības kopējās emisijas nepārsniedz kopējo piesaisti ZIZIMM sektorā. Šādu elastības iespēju sakarā visām dalībvalstīm būtu jāpiešķir kompensācijas pamatapjoms, kurš aprēķināts, pamatojoties uz faktoru, kas izteikts kā procentuālā daļa no minēto dalībvalstu paziņotā piesaistītāja periodā no 2000. līdz 2009. gadam, lai kompensētu to uzskaitītās emisijas no apsaimniekotas meža zemes. Būtu jānodrošina, ka dalībvalstis kompensāciju var saņemt tikai līdz tādam līmenim, kurā to meži pārstāj būt piesaistītāji.

| (25) | Dalībvalstīm, kurām salīdzinājumā ar Savienības vidējiem rādītājiem ir ļoti augsts meža segums, un jo īpaši mazākām dalībvalstīm ar ļoti augstu meža segumu iespēja līdzsvarot emisijas citās zemes uzskaites kategorijās ir vairāk atkarīga no apsaimniekotas meža zemes nekā citām dalībvalstīm, tāpēc tās tiktu ietekmētas lielākā mērā un tām būtu ierobežotas iespējas palielināt meža segumu. Tāpēc, pamatojoties uz meža segumu un zemes platību, būtu jāpalielina kompensācijas faktors, lai dalībvalstīm, kurām salīdzinājumā ar Savienības vidējiem rādītājiem ir ļoti maza zemes platība un ļoti augsts meža segums, tiek piešķirts visaugstākais kompensācijas faktors references periodā. |
| --- | --- |

(25)

Dalībvalstīm, kurām salīdzinājumā ar Savienības vidējiem rādītājiem ir ļoti augsts meža segums, un jo īpaši mazākām dalībvalstīm ar ļoti augstu meža segumu iespēja līdzsvarot emisijas citās zemes uzskaites kategorijās ir vairāk atkarīga no apsaimniekotas meža zemes nekā citām dalībvalstīm, tāpēc tās tiktu ietekmētas lielākā mērā un tām būtu ierobežotas iespējas palielināt meža segumu. Tāpēc, pamatojoties uz meža segumu un zemes platību, būtu jāpalielina kompensācijas faktors, lai dalībvalstīm, kurām salīdzinājumā ar Savienības vidējiem rādītājiem ir ļoti maza zemes platība un ļoti augsts meža segums, tiek piešķirts visaugstākais kompensācijas faktors references periodā.

| (26) | Padome 2012. gada 9. marta secinājumos atzina mežiem bagātu valstu īpatnības. Minētās īpatnības īpaši attiecas uz ierobežotajām iespējām emisijas līdzsvarot ar piesaisti. Ievērojot, ka tā ir mežiem visbagātākā dalībvalsts, un ņemot vērā tās specifiskās ģeogrāfiskās iezīmes, Somija šajā ziņā saskaras ar īpašām grūtībām. Tāpēc Somijai būtu piešķirama ierobežota papildu kompensācija. |
| --- | --- |

(26)

Padome 2012. gada 9. marta secinājumos atzina mežiem bagātu valstu īpatnības. Minētās īpatnības īpaši attiecas uz ierobežotajām iespējām emisijas līdzsvarot ar piesaisti. Ievērojot, ka tā ir mežiem visbagātākā dalībvalsts, un ņemot vērā tās specifiskās ģeogrāfiskās iezīmes, Somija šajā ziņā saskaras ar īpašām grūtībām. Tāpēc Somijai būtu piešķirama ierobežota papildu kompensācija.

| (27) | Lai pārraudzītu dalībvalstu virzību uz šajā regulā noteikto saistību izpildi un lai nodrošinātu to, ka informācija par emisijām un piesaisti ir pārredzama, pareiza, konsekventa, pilnīga un salīdzināma, dalībvalstīm būtu Komisijai jāsniedz attiecīgie siltumnīcefekta gāzu pārskatu dati saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013 un minētie dati būtu jāņem vērā šajā regulā paredzētajās izpildes pārbaudēs. Ja dalībvalsts ir paredzējusi piemērot šajā regulā izklāstītās elastības iespējas attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, tai būtu izpildes ziņojumā jāiekļauj kompensācijas apjoms, kādu tā ir paredzējusi izmantot. |
| --- | --- |

(27)

Lai pārraudzītu dalībvalstu virzību uz šajā regulā noteikto saistību izpildi un lai nodrošinātu to, ka informācija par emisijām un piesaisti ir pārredzama, pareiza, konsekventa, pilnīga un salīdzināma, dalībvalstīm būtu Komisijai jāsniedz attiecīgie siltumnīcefekta gāzu pārskatu dati saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013 un minētie dati būtu jāņem vērā šajā regulā paredzētajās izpildes pārbaudēs. Ja dalībvalsts ir paredzējusi piemērot šajā regulā izklāstītās elastības iespējas attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, tai būtu izpildes ziņojumā jāiekļauj kompensācijas apjoms, kādu tā ir paredzējusi izmantot.

| (28) | Eiropas Vides aģentūrai būtu attiecīgā gadījumā saskaņā ar aģentūras gada darba programmu Komisijai jāpalīdz šādos jautājumos: siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes ikgadējās ziņošanas sistēma, par rīcībpolitikām un pasākumiem sniegtās informācijas un valstu prognožu novērtēšana, plānoto papildu rīcībpolitiku un pasākumu izvērtēšana un izpildes pārbaudes, ko Komisija veic saskaņā ar šo regulu. |
| --- | --- |

(28)

Eiropas Vides aģentūrai būtu attiecīgā gadījumā saskaņā ar aģentūras gada darba programmu Komisijai jāpalīdz šādos jautājumos: siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes ikgadējās ziņošanas sistēma, par rīcībpolitikām un pasākumiem sniegtās informācijas un valstu prognožu novērtēšana, plānoto papildu rīcībpolitiku un pasākumu izvērtēšana un izpildes pārbaudes, ko Komisija veic saskaņā ar šo regulu.

| (29) | Lai šajā regulā paredzētu darījumu pienācīgu uzskaiti, ieskaitot elastības iespēju izmantošanas uzskaiti un izpildes pārbaudes, kā arī lai veicinātu tādu koksnes produktu plašāku izmantošanu, kuriem ir ilgs aprites cikls, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz definīciju – tostarp minimālo vērtību mežu definēšanai – tehnisko pielāgošanu, attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu un oglekļa krātuvju sarakstu tehnisko pielāgošanu, dalībvalstu mežu references līmeņu noteikšanu attiecīgi periodam no 2021. gada līdz 2025. gadam un periodam no 2026. gada līdz 2030. gadam, jaunu nocirstas koksnes produktu kategoriju pievienošanu, attiecībā uz to metodikas un informācijas prasību pārskatīšanu, kas saistītas ar dabiskiem traucējumiem, lai atspoguļotu izmaiņas IPCC vadlīnijās, un attiecībā uz darījumu uzskaiti Savienības reģistrā. Vajadzīgie noteikumi, kas attiecas uz darījumu uzskaiti, būtu jāsakopo vienā instrumentā, kurā būtu apvienoti uzskaites noteikumi, ievērojot Regulu (ES) Nr. 525/2013, Regulu (ES) 2018/842, šo regulu un Direktīvu 2003/87/EK. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (12). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. |
| --- | --- |

(29)

Lai šajā regulā paredzētu darījumu pienācīgu uzskaiti, ieskaitot elastības iespēju izmantošanas uzskaiti un izpildes pārbaudes, kā arī lai veicinātu tādu koksnes produktu plašāku izmantošanu, kuriem ir ilgs aprites cikls, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz definīciju – tostarp minimālo vērtību mežu definēšanai – tehnisko pielāgošanu, attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu un oglekļa krātuvju sarakstu tehnisko pielāgošanu, dalībvalstu mežu references līmeņu noteikšanu attiecīgi periodam no 2021. gada līdz 2025. gadam un periodam no 2026. gada līdz 2030. gadam, jaunu nocirstas koksnes produktu kategoriju pievienošanu, attiecībā uz to metodikas un informācijas prasību pārskatīšanu, kas saistītas ar dabiskiem traucējumiem, lai atspoguļotu izmaiņas IPCC vadlīnijās, un attiecībā uz darījumu uzskaiti Savienības reģistrā. Vajadzīgie noteikumi, kas attiecas uz darījumu uzskaiti, būtu jāsakopo vienā instrumentā, kurā būtu apvienoti uzskaites noteikumi, ievērojot Regulu (ES) Nr. 525/2013, Regulu (ES) 2018/842, šo regulu un Direktīvu 2003/87/EK. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (12). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

| (30) | Komisijai regulārajos ziņojumos, ko tā sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, būtu arī jāizvērtē UNFCCC 2018. gada veicinošā dialoga (“Talanoa dialogs”) iznākums. Lai novērtētu šīs regulas vispārējo darbību, tā būtu jāpārskata 2024. gadā un pēc tam ik pēc 5 gadiem. Pārskatīšanā būtu jāizmanto Talanoa dialoga rezultāti un saskaņā ar Parīzes nolīgumu veiktās globālās izsvēršanas rezultāti. Satvaram, ko sagatavo periodam pēc 2030. gada, būtu jāatbilst ilgtermiņa mērķiem un saistībām, kas noteiktas Parīzes nolīgumā. |
| --- | --- |

(30)

Komisijai regulārajos ziņojumos, ko tā sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, būtu arī jāizvērtē UNFCCC 2018. gada veicinošā dialoga (“Talanoa dialogs”) iznākums. Lai novērtētu šīs regulas vispārējo darbību, tā būtu jāpārskata 2024. gadā un pēc tam ik pēc 5 gadiem. Pārskatīšanā būtu jāizmanto Talanoa dialoga rezultāti un saskaņā ar Parīzes nolīgumu veiktās globālās izsvēršanas rezultāti. Satvaram, ko sagatavo periodam pēc 2030. gada, būtu jāatbilst ilgtermiņa mērķiem un saistībām, kas noteiktas Parīzes nolīgumā.

| (31) | Lai nodrošinātu efektīvu, pārredzamu un izmaksefektīvu paziņošanu un verifikāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti un jebkādas citas tādas informācijas paziņošanu, kas vajadzīga dalībvalstu saistību izpildes novērtēšanai, Regulā (ES) Nr. 525/2013 būtu jāiekļauj ziņošanas prasības. |
| --- | --- |

(31)

Lai nodrošinātu efektīvu, pārredzamu un izmaksefektīvu paziņošanu un verifikāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti un jebkādas citas tādas informācijas paziņošanu, kas vajadzīga dalībvalstu saistību izpildes novērtēšanai, Regulā (ES) Nr. 525/2013 būtu jāiekļauj ziņošanas prasības.

| (32) | Lai atvieglotu datu vākšanu un metodikas uzlabošanu, zemes izmantošana būtu jāuzskaita un par to būtu jāziņo, izmantojot katras zemes platības ģeogrāfisko apsekošanu, atbilstoši valstu un Savienības datu vākšanas sistēmām. Datu vākšanā būtu pēc iespējas pilnvērtīgāk jāizmanto Savienības un dalībvalstu esošās programmas un apsekojumus, ieskaitot Zemes izmantošanas un zemes pārklājuma statistisko apsekojumu (“LUCAS”), Eiropas Zemes novērošanas programmu Copernicus un Eiropas satelītnavigācijas sistēmu Galileo. Datu pārvaldībai, ieskaitot datu kopīgošanu ziņošanai, atkārtotai izmantošanai un izplatīšanai, būtu jāatbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/2/EK (13) paredzētajām prasībām. |
| --- | --- |

(32)

Lai atvieglotu datu vākšanu un metodikas uzlabošanu, zemes izmantošana būtu jāuzskaita un par to būtu jāziņo, izmantojot katras zemes platības ģeogrāfisko apsekošanu, atbilstoši valstu un Savienības datu vākšanas sistēmām. Datu vākšanā būtu pēc iespējas pilnvērtīgāk jāizmanto Savienības un dalībvalstu esošās programmas un apsekojumus, ieskaitot Zemes izmantošanas un zemes pārklājuma statistisko apsekojumu (“LUCAS”), Eiropas Zemes novērošanas programmu Copernicus un Eiropas satelītnavigācijas sistēmu Galileo. Datu pārvaldībai, ieskaitot datu kopīgošanu ziņošanai, atkārtotai izmantošanai un izplatīšanai, būtu jāatbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/2/EK (13) paredzētajām prasībām.

| (33) | Regula (ES) Nr. 525/2013 būtu attiecīgi jāgroza. |
| --- | --- |

(33)

Regula (ES) Nr. 525/2013 būtu attiecīgi jāgroza.

| (34) | Lēmumu Nr. 529/2013/ES būtu jāturpina piemērot uzskaites un ziņošanas pienākumiem par uzskaites periodu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. Par uzskaites periodiem no 2021. gada 1. janvāra būtu jāpiemēro šī regula. |
| --- | --- |

(34)

Lēmumu Nr. 529/2013/ES būtu jāturpina piemērot uzskaites un ziņošanas pienākumiem par uzskaites periodu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. Par uzskaites periodiem no 2021. gada 1. janvāra būtu jāpiemēro šī regula.

| (35) | Lēmums Nr. 529/2013/ES būtu attiecīgi jāgroza. |
| --- | --- |

(35)

Lēmums Nr. 529/2013/ES būtu attiecīgi jāgroza.

| (36) | Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, jo īpaši mērķi noteikt dalībvalstu saistības ZIZIMM sektorā, ar kurām palīdz sasniegt Parīzes nolīguma mērķus un nodrošināt, ka tiek izpildīts Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas mērķrādītājs 2021.–2030. gada periodam, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, |
| --- | --- |

(36)

Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, jo īpaši mērķi noteikt dalībvalstu saistības ZIZIMM sektorā, ar kurām palīdz sasniegt Parīzes nolīguma mērķus un nodrošināt, ka tiek izpildīts Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas mērķrādītājs 2021.–2030. gada periodam, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets

Šajā regulā ir noteiktas dalībvalstu saistības zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (“ZIZIMM”) sektorā, ar kurām palīdz sasniegt Parīzes nolīguma mērķus un nodrošināt, ka tiek izpildīts Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas mērķrādītājs 2021.–2030. gada periodam. Šajā regulā ir izklāstīti arī noteikumi par emisiju un piesaistes uzskaiti ZIZIMM sektorā un par pārbaudēm, vai dalībvalstis pilda minētās saistības.

2. pants

Darbības joma

1.   Šī regula attiecas uz tās I pielikuma A iedaļā uzskaitīto siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, kas paziņotas, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. pantu, un kas dalībvalstu teritorijās rodas jebkurā no šādām zemes uzskaites kategorijām:

| a) | periodos no 2021. līdz 2025. gadam un no 2026. līdz 2030. gadam:
  i)   “apmežota zeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir aramzeme, zālāji, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par meža zemi;
  ii)   “atmežota zeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir meža zeme, kas pārveidota par aramzemi, zālājiem, mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi;
  iii)   “apsaimniekota aramzeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:






  — | aramzeme, kas paliek aramzeme, |
| --- | --- | --- |

a)

periodos no 2021. līdz 2025. gadam un no 2026. līdz 2030. gadam:

i)   “apmežota zeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir aramzeme, zālāji, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par meža zemi;

ii)   “atmežota zeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir meža zeme, kas pārveidota par aramzemi, zālājiem, mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi;

iii)   “apsaimniekota aramzeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:

—

aramzeme, kas paliek aramzeme,

| — | zālāji, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par aramzemi, vai |
| --- | --- |

—

zālāji, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par aramzemi, vai

| — | aramzeme, kas pārveidota par mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi; |
| --- | --- |

—

aramzeme, kas pārveidota par mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi;

iv)   “apsaimniekoti zālāji”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:

| — | zālāji, kas paliek zālāji, |
| --- | --- |

—

zālāji, kas paliek zālāji,

| — | aramzeme, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par zālājiem, vai |
| --- | --- |

—

aramzeme, mitrāji, apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par zālājiem, vai

| — | zālāji, kas pārveidoti par mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi; |
| --- | --- |

—

zālāji, kas pārveidoti par mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citu zemi;

v)   “apsaimniekota meža zeme”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir meža zeme, kas paliek meža zeme;

| b) | no 2026. gada – “apsaimniekoti mitrāji”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:






  — | mitrāji, kas paliek mitrāji, |
| --- | --- | --- |

b)

no 2026. gada – “apsaimniekoti mitrāji”: zeme, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:

—

mitrāji, kas paliek mitrāji,

| — | apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par mitrājiem, vai |
| --- | --- |

—

apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kas pārveidota par mitrājiem, vai

| — | mitrāji, kas pārveidoti par apdzīvotām teritorijām vai citu zemi. |
| --- | --- |

—

mitrāji, kas pārveidoti par apdzīvotām teritorijām vai citu zemi.

2.   Periodā no 2021. gada līdz 2025. gadam savās saistībās, kuras noteiktas, ievērojot šīs regulas 4. pantu, dalībvalsts var iekļaut šīs regulas I pielikuma A iedaļā uzskaitītās siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaisti, kas paziņotas, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. pantu, un kas tās teritorijā rodas apsaimniekotu mitrāju zemes uzskaites kategorijā. Šo regulu piemēro arī šādām dalībvalsts iekļautām emisijām un piesaistei.

3.   Ja dalībvalsts ir paredzējusi savās saistībās iekļaut apsaimniekotus mitrājus, ievērojot 2. punktu, tā par to paziņo Komisijai līdz 2020. gada 31. decembrim.

4.   Vajadzības gadījumā, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot IPCC precizējumu IPCC vadlīnijās, Komisija var nākt klajā ar priekšlikumu atlikt apsaimniekotu mitrāju obligāto uzskaiti uz vēl vienu piecu gadu laikposmu.

3. pants

Definīcijas

1.   Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

| 1) | “piesaistītājs” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā no atmosfēras tiek absorbēta siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors; |
| --- | --- |

1)

“piesaistītājs” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā no atmosfēras tiek absorbēta siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors;

| 2) | “avots” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā atmosfērā nonāk siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors; |
| --- | --- |

2)

“avots” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā atmosfērā nonāk siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors;

| 3) | “oglekļa krātuve” ir dalībvalsts teritorijā esošs bioģeoķīmisks veidojums vai sistēma kopumā vai to daļa, kurā ir uzkrāts ogleklis, jebkāds oglekli saturošas siltumnīcefekta gāzes prekursors vai jebkāda oglekli saturoša siltumnīcefekta gāze; |
| --- | --- |

3)

“oglekļa krātuve” ir dalībvalsts teritorijā esošs bioģeoķīmisks veidojums vai sistēma kopumā vai to daļa, kurā ir uzkrāts ogleklis, jebkāds oglekli saturošas siltumnīcefekta gāzes prekursors vai jebkāda oglekli saturoša siltumnīcefekta gāze;

| 4) | “oglekļa uzkrājums” ir oglekļa masa, kas uzkrāta oglekļa krātuvē; |
| --- | --- |

4)

“oglekļa uzkrājums” ir oglekļa masa, kas uzkrāta oglekļa krātuvē;

| 5) | “nocirstas koksnes produkts” ir jebkāds mežizstrādē iegūts produkts, kas izvests no koksnes ieguves vietas; |
| --- | --- |

5)

“nocirstas koksnes produkts” ir jebkāds mežizstrādē iegūts produkts, kas izvests no koksnes ieguves vietas;

| 6) | “mežs” ir zemes platība ar noteiktām minimālajām vērtībām attiecībā uz platības lielumu, koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību un koku potenciālo augstumu brieduma vecumā koku augšanas vietā, kā attiecībā uz katru dalībvalsti noteikts II pielikumā. Tas ietver kokiem klātas platības, tostarp jaunu dabiski augošu koku grupas vai stādījumus, kuros vēl nav sasniegtas minimālās vērtības attiecībā uz koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību vai koku minimālo augstumu, kā noteikts II pielikumā, tostarp visas platības, kuras parasti ir meža platības daļa, bet kurās cilvēka darbības, piemēram, mežizstrādes, vai dabisku cēloņu dēļ uz laiku nav koku, taču attiecībā uz kurām ir sagaidāms, ka tās atkal kļūs par mežu; |
| --- | --- |

6)

“mežs” ir zemes platība ar noteiktām minimālajām vērtībām attiecībā uz platības lielumu, koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību un koku potenciālo augstumu brieduma vecumā koku augšanas vietā, kā attiecībā uz katru dalībvalsti noteikts II pielikumā. Tas ietver kokiem klātas platības, tostarp jaunu dabiski augošu koku grupas vai stādījumus, kuros vēl nav sasniegtas minimālās vērtības attiecībā uz koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību vai koku minimālo augstumu, kā noteikts II pielikumā, tostarp visas platības, kuras parasti ir meža platības daļa, bet kurās cilvēka darbības, piemēram, mežizstrādes, vai dabisku cēloņu dēļ uz laiku nav koku, taču attiecībā uz kurām ir sagaidāms, ka tās atkal kļūs par mežu;

| 7) | “meža references līmenis” ir aplēse, izteikta tonnās CO2 ekvivalenta gadā, par gada vidējām neto emisijām vai piesaisti apsaimniekotā meža zemē dalībvalsts teritorijā 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā, pamatojoties uz šajā regulā paredzētajiem kritērijiem; |
| --- | --- |

7)

“meža references līmenis” ir aplēse, izteikta tonnās CO2 ekvivalenta gadā, par gada vidējām neto emisijām vai piesaisti apsaimniekotā meža zemē dalībvalsts teritorijā 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā, pamatojoties uz šajā regulā paredzētajiem kritērijiem;

| 8) | “pussadalīšanās perioda vērtība” ir gadu skaits, kas vajadzīgs, lai nocirstas koksnes produktu kategorijā uzkrātā oglekļa daudzums samazinātos līdz pusei no tā sākotnējās vērtības; |
| --- | --- |

8)

“pussadalīšanās perioda vērtība” ir gadu skaits, kas vajadzīgs, lai nocirstas koksnes produktu kategorijā uzkrātā oglekļa daudzums samazinātos līdz pusei no tā sākotnējās vērtības;

| 9) | “dabiski traucējumi” ir jebkādi neantropogēni notikumi vai apstākļi, kas izraisa ievērojamas emisijas mežos un kuru norise ir ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles, ar noteikumu, ka šī dalībvalsts pat pēc šo notikumu vai apstākļu rašanās objektīvi nespēj ievērojami ierobežot to ietekmi uz emisijām; |
| --- | --- |

9)

“dabiski traucējumi” ir jebkādi neantropogēni notikumi vai apstākļi, kas izraisa ievērojamas emisijas mežos un kuru norise ir ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles, ar noteikumu, ka šī dalībvalsts pat pēc šo notikumu vai apstākļu rašanās objektīvi nespēj ievērojami ierobežot to ietekmi uz emisijām;

| 10) | “momentāna oksidēšanās” ir uzskaites metode, kurā pieņem, ka viss nocirstas koksnes produktos uzkrātā oglekļa daudzums nonāk atmosfērā nociršanas brīdī. |
| --- | --- |

10)

“momentāna oksidēšanās” ir uzskaites metode, kurā pieņem, ka viss nocirstas koksnes produktos uzkrātā oglekļa daudzums nonāk atmosfērā nociršanas brīdī.

2.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 16. pantu, lai grozītu vai svītrotu šā panta 1. punktā iekļautās definīcijas vai tajā pievienotu jaunas definīcijas nolūkā pielāgot minēto punktu zinātnes sasniegumiem vai tehnikas attīstībai un nodrošināt konsekvenci starp minētajām definīcijām un jebkādām izmaiņām attiecīgajās definīcijās, kas iekļautas IPCC vadlīnijās, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme.

4. pants

Saistības

Katra dalībvalsts, ņemot vērā 12. un 13. pantā paredzētās elastības iespējas, nodrošina, ka 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā emisijas nepārsniedz piesaisti, ko aprēķina kā kopējo emisiju un kopējās piesaistes summu savā teritorijā visās 2. pantā minētajās zemes uzskaites kategorijās kopā atbilstoši uzskaitei, kas veikta saskaņā ar šo regulu.

5. pants

Vispārīgi uzskaites noteikumi

1.   Katra dalībvalsts sagatavo un uztur uzskaiti, kurā pareizi atspoguļo emisijas un piesaisti, kas rodas 2. pantā minētajās zemes uzskaites kategorijās. Dalībvalstis nodrošina, ka to uzskaite un citi dati, kas sniegti saskaņā ar šo regulu, ir pareizi, pilnīgi, konsekventi, salīdzināmi un pārredzami. Dalībvalstis emisijas apzīmē ar plusa zīmi (+) un piesaisti ar mīnusa zīmi (-).

2.   Dalībvalstis nepieļauj emisiju vai piesaistes dubultu uzskaiti, konkrētāk, nodrošinot, ka emisijas un piesaiste netiek uzskaitītas vairāk nekā vienā zemes uzskaites kategorijā.

3.   Ja zemes izmantošana tiek pārveidota, dalībvalstis, kad pagājuši 20 gadi pēc minētās pārveidošanas dienas, maina meža zemes, aramzemes, zālāju, mitrāju, apdzīvotu teritoriju un citas zemes kategoriju no šādas zemes, kas pārveidota par cita veida zemi, uz šādu zemi, kas paliek tā paša veida zeme.

4.   Dalībvalstis savā uzskaitē par katru zemes uzskaites kategoriju norāda visas oglekļa uzkrājuma izmaiņas, kas radušās I pielikuma B iedaļā minētajās oglekļa krātuvēs. Dalībvalstis var izvēlēties savā uzskaitē neiekļaut oglekļa krātuvju oglekļa uzkrājumu izmaiņas ar noteikumu, ka oglekļa krātuve nav avots. Tomēr minētā iespēja neiekļaut uzskaitē oglekļa uzkrājuma izmaiņas nav piemērojama attiecībā uz tādām oglekļa krātuvēm, kas ir virszemes biomasa, atmirusi koksne un nocirstas koksnes produkti zemes uzskaites kategorijā “apsaimniekota meža zeme”.

5.   Dalībvalstis uztur pilnīgu un pareizu reģistru ar visiem datiem, kas izmantoti uzskaites sagatavošanā.

6.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 16. pantu, lai grozītu I pielikumu nolūkā atspoguļot izmaiņas IPCC vadlīnijās, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme.

6. pants

Uzskaite attiecībā uz apmežotu zemi un atmežotu zemi

1.   Emisijas un piesaisti, kas radušās apmežotā zemē un atmežotā zemē, dalībvalstis uzskaita kā kopējās emisijas un kopējo piesaisti katrā gadā 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā.

2.   Atkāpjoties no 5. panta 3. punkta, tad, ja zemes izmantošana no aramzemes, zālājiem, mitrājiem, apdzīvotām teritorijām vai citas zemes tiek pārveidota par meža zemi, dalībvalsts šādas zemes kategoriju var mainīt no zemes, kas pārveidota par meža zemi, uz meža zemi, kas paliek meža zeme, kad pagājuši 30 gadi pēc minētās pārveidošanas dienas, ja tas ir pamatots, balstoties uz IPCC vadlīnijām.

3.   Aprēķinot emisijas un piesaisti, kas radušās apmežotā zemē un atmežotā zemē, katra dalībvalsts meža zemes platību nosaka, izmantojot II pielikumā norādītos parametrus.

7. pants

Uzskaite attiecībā uz apsaimniekotu aramzemi, apsaimniekotiem zālājiem un apsaimniekotiem mitrājiem

1.   Katra dalībvalsts uzskaita apsaimniekotā aramzemē radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes, kuras radušās 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā, atņemot vērtību, kas iegūta, ar pieci reizinot dalībvalsts vidējās gada emisijas un piesaisti, kuras apsaimniekotā aramzemē radušās 2005.–2009. gada bāzes periodā.

2.   Katra dalībvalsts uzskaita apsaimniekotos zālājos radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes, kuras radušās 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā, atņemot vērtību, kas iegūta, ar pieci reizinot dalībvalsts vidējās gada emisijas un piesaisti, kuras apsaimniekotos zālājos radušās 2005.–2009. gada bāzes periodā.

3.   2021.–2025. gada periodā katra dalībvalsts, kas, ievērojot 2. panta 2. punktu, savās saistībās iekļauj apsaimniekotus mitrājus, un 2026.–2030. gada periodā visas dalībvalstis uzskaita apsaimniekotos mitrājos radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes, kuras radušās attiecīgajos periodos, atņemot vērtību, kas iegūta, ar pieci reizinot dalībvalsts vidējās gada emisijas un piesaisti, kuras apsaimniekotos mitrājos radušās 2005.–2009. gada bāzes periodā.

4.   2021.–2025. gada periodā dalībvalstis, kuras, ievērojot 2. panta 2. punktu, izvēlējušās apsaimniekotus mitrājus neiekļaut savās saistībās, tomēr ziņo Komisijai par emisijām un piesaisti no zemes, kura saskaņā ar paziņoto izmantojumu ir:

| a) | mitrāji, kas paliek mitrāji; |
| --- | --- |

a)

mitrāji, kas paliek mitrāji;

| b) | apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kura pārveidota par mitrājiem; vai |
| --- | --- |

b)

apdzīvotas teritorijas vai cita zeme, kura pārveidota par mitrājiem; vai

| c) | mitrāji, kuri pārveidoti par apdzīvotām teritorijām vai citu zemi. |
| --- | --- |

c)

mitrāji, kuri pārveidoti par apdzīvotām teritorijām vai citu zemi.

8. pants

Uzskaite attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi

1.   Katra dalībvalsts uzskaita apsaimniekotā meža zemē radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes, kuras radušās 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā, atņemot vērtību, kas iegūta, ar pieci reizinot attiecīgās dalībvalsts meža references līmeni.

2.   Ja šā panta 1. punktā minētā aprēķina rezultāts attiecībā pret dalībvalsts meža references līmeni ir negatīvs, attiecīgā dalībvalsts savā apsaimniekotas meža zemes uzskaitē iekļauj kopējo neto piesaisti apmērā, kas nepārsniedz 3,5 % no minētās dalībvalsts emisijām tai III pielikumā noteiktajā bāzes gadā vai periodā, reizinātus ar pieci. Šis ierobežojums neattiecas uz neto piesaisti, ko radījušas atmirušas koksnes un nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuves, izņemot kategoriju “papīrs”, kā minēts 9. panta 1. punkta a) apakšpunktā, zemes uzskaites kategorijā “apsaimniekota meža zeme”.

3.   Dalībvalstis Komisijai līdz 2018. gada 31. decembrim attiecībā uz 2021.–2025. gada periodu un līdz 2023. gada 30. jūnijam attiecībā uz 2026.–2030. gada periodu iesniedz savus valsts mežsaimniecības uzskaites plānus, tostarp ierosināto meža references līmeni. Valsts mežsaimniecības uzskaites plānā ietver visus IV pielikuma B iedaļā norādītos elementus, un to publisko, tostarp internetā.

4.   Dalībvalstis nosaka savu meža references līmeni, balstoties uz IV pielikuma A iedaļā izklāstītajiem kritērijiem. Attiecībā uz Horvātiju tās meža references līmenī – papildus IV pielikuma A iedaļā izklāstītajiem kritērijiem – var ņemt vērā arī tās teritorijas okupāciju un apstākļus kara laikā un pēc tā, kuriem bijusi ietekme uz meža apsaimniekošanu references periodā.

5.   Meža references līmeņa pamatā ir meža ilgtspējīgas apsaimniekošanas prakses turpināšana, kas par dinamiskajām, ar vecumu saistītajām mežu iezīmēm valsts mežos dokumentēta 2000.–2009. gada periodā, izmantojot vislabākos pieejamos datus.

Meža references līmeņos, kas noteikti saskaņā ar pirmo daļu, ņem vērā dinamisko, ar vecumu saistīto mežu iezīmju gaidāmo ietekmi, lai netiktu nepamatoti ierobežota meža apsaimniekošanas intensitāte kā meža ilgtspējīgas apsaimniekošanas prakses pamatelements nolūkā uzturēt vai stiprināt ilgtermiņa oglekļa piesaistītājus.

Dalībvalstis pierāda, ka metodes un dati, kas izmantoti ierosinātā meža references līmeņa noteikšanā valsts mežsaimniecības uzskaites ziņojumā, ir saskanīgi ar tiem, kas izmantoti ziņošanā par apsaimniekoto meža zemi.

6.   Komisija, apspriežoties ar dalībvalstu ieceltiem ekspertiem, tehniski novērtē valstu mežsaimniecības uzskaites plānus, ko dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar šā panta 3. punktu, nolūkā novērtēt, kādā mērā ierosinātie meža references līmeņi ir noteikti saskaņā ar šā panta 4. un 5. punktā un 5. panta 1. punktā izklāstītajiem principiem un prasībām. Turklāt Komisija apspriežas ar ieinteresētajām personām un pilsonisko sabiedrību. Komisija publicē veiktā darba kopsavilkumu, tostarp dalībvalstu iecelto ekspertu paustos viedokļus, un secinājumus.

Lai atvieglotu ierosināto meža references līmeņu tehnisko pārskatīšanu, vajadzības gadījumā Komisija izdod dalībvalstīm adresētus tehniskus ieteikumus, tajos atspoguļojot tehniskā novērtējuma secinājumus. Minētos tehniskos ieteikumus Komisija publicē.

7.   Ja, balstoties uz tehniskajiem novērtējumiem un attiecīgā gadījumā tehniskajiem ieteikumiem, tas vajadzīgs, dalībvalstis līdz 2019. gada 31. decembrim attiecībā uz 2021.–2025. gada periodu un līdz 2024. gada 30. jūnijam attiecībā uz 2026.–2030. gada periodu Komisijai dara zināmus pārskatītos ierosinātos meža references līmeņus. Komisija publicē ierosinātos meža references līmeņus, ko tai paziņojušas dalībvalstis.

8.   Pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem ierosinātajiem meža references līmeņiem, uz tehnisko novērtējumu, kas veikts, ievērojot šā panta 6. punktu, un attiecīgā gadījumā uz pārskatītajiem ierosinātajiem meža references līmeņiem, kas iesniegti saskaņā ar šā panta 7. punktu, Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 16. pantu, ar kuriem groza IV pielikumu nolūkā noteikt meža references līmeņus, kas dalībvalstīm jāpiemēro 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā.

9.   Ja līdz termiņiem, kas norādīti šā panta 3. punktā un attiecīgā gadījumā šā panta 7. punktā, dalībvalsts Komisijai neiesniedz savus meža references līmeņus, Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 16. pantu, ar kuriem groza IV pielikumu nolūkā noteikt meža references līmeni, kas minētajai dalībvalstij jāpiemēro 2021.–2025. gada periodā vai 2026.–2030. gada periodā, balstoties uz jebkādu tehnisko novērtējumu, kas veikts, ievērojot šā panta 6. punktu.

10.   Šā panta 8. un 9. punktā minētos deleģētos aktus pieņem līdz 2020. gada 31. oktobrim attiecībā uz 2021.–2025. gada periodu un līdz 2025. gada 30. aprīlim attiecībā uz 2026.–2030. gada periodu.

11.   Lai nodrošinātu saskanību, kas minēta šā panta 5. punktā, dalībvalstis vajadzības gadījumā ne vēlāk kā 14. panta 1. punktā minētajos termiņos Komisijai iesniedz tehniskas korekcijas, kas neprasa grozījumus deleģētajos aktos, kuri pieņemti, ievērojot šā panta 8. vai 9. punktu.

9. pants

Uzskaite attiecībā uz nocirstas koksnes produktiem

1.   Atbilstoši 6. panta 1. punktam un 8. panta 1. punktam sniegtajā uzskaitē, kas attiecas uz nocirstas koksnes produktiem, dalībvalstis, izmantojot V pielikumā norādīto pirmās kārtas sadalīšanās funkciju, metodiku un pussadalīšanās perioda noklusējuma vērtības, norāda emisijas un piesaisti, ko radījušas izmaiņas to nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuvē, kuri pieder pie šādām kategorijām:

| a) | papīrs; |
| --- | --- |

a)

papīrs;

| b) | koksnes plātnes; |
| --- | --- |

b)

koksnes plātnes;

| c) | zāģmateriāli. |
| --- | --- |

c)

zāģmateriāli.

2.   Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 16. pantu, lai grozītu šā panta 1. punktu un V pielikumu, pievienojot jaunas tādu nocirstas koksnes produktu, kas spēj sekvestrēt oglekli, kategorijas, balstoties uz IPCC vadlīnijām, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme, un nodrošinot integritāti vides aspektā.

3.   Dalībvalstis var konkretizēt koksnes bāzes materiāla produktus, tostarp mizu, kuri ietilpst esošajās un jaunajās kategorijās, kas minētas attiecīgi 1. un 2. punktā, balstoties uz IPCC vadlīnijām, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme, ar noteikumu, ka pieejamie dati ir pārredzami un pārbaudāmi.

10. pants

Uzskaite attiecībā uz dabiskiem traucējumiem

1.   2021.–2025. gada perioda un 2026.–2030. gada perioda beigās dalībvalstis no savas apmežotas zemes un apsaimniekotas meža zemes uzskaites katrreiz var izslēgt siltumnīcefekta gāzu emisijas no dabiskiem traucējumiem, kas pārsniedz vidējās emisijas, kuras laikposmā no 2001. līdz 2020. gadam radušās dabisku traucējumu dēļ, no kurām izslēgtas statistiski anomālas vērtības (iegūstot “fona līmeni”). Minēto fona līmeni aprēķina saskaņā ar šo pantu un VI pielikumu.

2.   Ja dalībvalsts piemēro 1. punktu, tā:

| a) | Komisijai iesniedz informāciju par 1. punktā minēto zemes uzskaites kategoriju fona līmeni un par datiem un metodiku, kas izmantota saskaņā ar VI pielikumu; un |
| --- | --- |

a)

Komisijai iesniedz informāciju par 1. punktā minēto zemes uzskaites kategoriju fona līmeni un par datiem un metodiku, kas izmantota saskaņā ar VI pielikumu; un

| b) | no uzskaites līdz 2030. gadam izslēdz visu turpmāko piesaisti zemē, ko skāruši dabiskie traucējumi. |
| --- | --- |

b)

no uzskaites līdz 2030. gadam izslēdz visu turpmāko piesaisti zemē, ko skāruši dabiskie traucējumi.

3.   Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 16. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu VI pielikumu nolūkā pārskatīt minētajā pielikumā izklāstīto metodiku un informācijas prasības ar mērķi atspoguļot izmaiņas IPCC vadlīnijās, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme.

11. pants

Elastības iespējas

1.   Dalībvalsts var izmantot:

| a) | 12. pantā izklāstītās vispārējās elastības iespējas; un |
| --- | --- |

a)

12. pantā izklāstītās vispārējās elastības iespējas; un

| b) | 13. pantā izklāstīto elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, lai izpildītu 4. pantā noteiktās saistības. |
| --- | --- |

b)

13. pantā izklāstīto elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, lai izpildītu 4. pantā noteiktās saistības.

2.   Ja dalībvalsts neizpilda Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1. punkta da) apakšpunktā noteiktās pārraudzības prasības, saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 20. pantu noteiktais centrālais administrators (“centrālais administrators”) attiecīgajai dalībvalstij uz laiku aizliedz daudzumus pārskaitīt vai atlikt rezervē saskaņā ar šīs regulas 12. panta 2. un 3. punktu vai izmantot elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi saskaņā ar šīs regulas 13. pantu.

12. pants

Vispārējas elastības iespējas

1.   Ja kādas dalībvalsts kopējās emisijas pārsniedz kopējo piesaisti un minētā dalībvalsts ir izvēlējusies izmantot elastības iespēju un ir pieprasījusi dzēst ikgadējo emisiju sadales apjomu, kas noteikts ar Regulu (ES) 2018/842, šo dzēsto emisiju sadales daudzumu ņem vērā attiecībā uz to, vai dalībvalsts ir izpildījusi saistības saskaņā ar šīs regulas 4. pantu.

2.   Ciktāl kopējā piesaiste dalībvalstī pārsniedz kopējās emisijas un pēc tam, kad atskaitīti visi daudzumi, kas ņemti vērā saskaņā ar 7. pantu Regulā (ES) 2018/842, minētā dalībvalsts var atlikušo piesaistes daudzumu pārskaitīt citai dalībvalstij. Pārskaitīto daudzumu ņem vērā, novērtējot, vai saņēmēja dalībvalsts ir izpildījusi saistības saskaņā ar šīs regulas 4. pantu.

3.   Ciktāl kopējā piesaiste dalībvalstī 2021.–2025. gada periodā pārsniedz kopējās emisijas un pēc tam, kad atskaitīti visi daudzumi, kas ņemti vērā saskaņā ar 7. pantu Regulā (ES) 2018/842 vai pārskaitīti citai dalībvalstij, ievērojot šā panta 2. punktu, attiecīgā dalībvalsts var atlikušo piesaistes daudzumu atlikt rezervē uz 2026.–2030. gada periodu.

4.   Lai izvairītos no dubultas uzskaites, tos neto piesaistes daudzumus, kas ņemti vērā saskaņā ar 7. pantu Regulā (ES) 2018/842, atskaita no daudzuma, kas minētajai dalībvalstij pieejams pārskaitīšanai citai dalībvalstij vai atlikšanai rezervē saskaņā ar šā panta 2. un 3. punktu.

13. pants

Elastības iespēja attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi

1.   Ja kādas dalībvalsts kopējās emisijas pārsniedz kopējo piesaisti 2. pantā minētajās zemes uzskaites kategorijās, kas uzskaitītas saskaņā ar šo regulu, minētā dalībvalsts var izmantot šajā pantā izklāstīto elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, lai izpildītu 4. pantu.

2.   Ja 8. panta 1. punktā minētā aprēķina rezultāts ir pozitīvs skaitlis, attiecīgajai dalībvalstij ir tiesības kompensēt minētās emisijas ar noteikumu, ka:

| a) | dalībvalsts savā stratēģijā, kas iesniegta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantu, ir iekļāvusi esošus vai plānotus konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu, ka mežu piesaistītāji un krātuves tiek attiecīgi saglabāti vai uzlaboti; un |
| --- | --- |

a)

dalībvalsts savā stratēģijā, kas iesniegta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantu, ir iekļāvusi esošus vai plānotus konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu, ka mežu piesaistītāji un krātuves tiek attiecīgi saglabāti vai uzlaboti; un

| b) | Savienībā šīs regulas 2. pantā minētajās zemes uzskaites kategorijās kopējās emisijas nepārsniedz kopējo piesaisti tajā periodā, kurā dalībvalsts plāno izmantot kompensāciju. Novērtējot, vai Savienībā kopējās emisijas pārsniedz kopējo piesaisti, Komisija nodrošina, ka dalībvalstis novērš dubultu uzskaiti, jo īpaši, izmantojot elastības iespējas, kas izklāstītas šajā regulā un Regulā (ES) 2018/842. |
| --- | --- |

b)

Savienībā šīs regulas 2. pantā minētajās zemes uzskaites kategorijās kopējās emisijas nepārsniedz kopējo piesaisti tajā periodā, kurā dalībvalsts plāno izmantot kompensāciju. Novērtējot, vai Savienībā kopējās emisijas pārsniedz kopējo piesaisti, Komisija nodrošina, ka dalībvalstis novērš dubultu uzskaiti, jo īpaši, izmantojot elastības iespējas, kas izklāstītas šajā regulā un Regulā (ES) 2018/842.

3.   Attiecībā uz kompensācijas apjomu attiecīgā dalībvalsts var kompensēt tikai:

| a) | piesaistītājus, kas uzskaitīti kā emisijas attiecībā pret tās meža references līmeni; un |
| --- | --- |

a)

piesaistītājus, kas uzskaitīti kā emisijas attiecībā pret tās meža references līmeni; un

| b) | līdz minētajai dalībvalstij noteiktajam maksimālajam kompensācijas apjomam, kas 2021.–2030. gada periodam izklāstīts VII pielikumā. |
| --- | --- |

b)

līdz minētajai dalībvalstij noteiktajam maksimālajam kompensācijas apjomam, kas 2021.–2030. gada periodam izklāstīts VII pielikumā.

4.   Somija var kompensēt par emisijām, kuru apjoms ir līdz 10 miljoniem tonnu CO2 ekvivalenta, ar noteikumu, ka tā izpilda šā panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētos nosacījumus.

14. pants

Izpildes pārbaude

1.   Dalībvalstis līdz 2027. gada 15. martam iesniedz Komisijai izpildes ziņojumu par 2021.-2025. gada periodu un līdz 2032. gada 15. martam par 2026.–2030. gada periodu, iekļaujot kopējo emisiju un kopējās piesaistes bilanci par katru attiecīgo periodu par katru no 2. pantā norādītajām zemes uzskaites kategorijām, izmantojot šajā regulā izklāstītos uzskaites noteikumus.

Šādā ziņojumā attiecīgā gadījumā iekļauj ziņas par nodomu izmantot 11. pantā minētās elastības iespējas un saistītos apjomus vai par šādu elastības iespēju un saistīto apjomu izmantošanu.

2.   Komisija visaptveroši izskata šā panta 1. punktā paredzētos izpildes ziņojumus, lai novērtētu 4. panta izpildi.

3.   Komisija 2027. gadā sagatavo ziņojumu par 2021.–2025. gada periodu un 2032. gadā – par 2026.–2030. gada periodu par Savienības kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām un kopējo piesaisti par katru no 2. pantā minētajām zemes uzskaites kategorijām, ko aprēķina kā perioda kopējās paziņotās emisijas un kopējā paziņotā piesaiste mīnus vērtība, kas iegūta, Savienības vidējās gada paziņotās emisijas un piesaisti 2000.–2009. gada periodā reizinot ar pieci.

4.   Ieviest šajā pantā paredzēto pārraudzības un izpildes satvaru Komisijai saskaņā ar savu gada darba programmu palīdz Eiropas Vides aģentūra.

15. pants

Reģistrs

1.   Komisija pieņem deleģētus aktus saskaņā ar šīs regulas 16. pantu nolūkā papildināt šo regulu, lai paredzētu noteikumus par emisiju un piesaistes daudzuma reģistrēšanu katrā zemes uzskaites kategorijā katrā dalībvalstī un nodrošinātu, ka uzskaite, ko Savienības reģistrā, kas izveidots, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 10. pantu, veic par elastības iespēju izmantošana saskaņā ar šīs regulas 12. un 13. pantu, ir pareiza.

2.   Centrālais administrators veic automatizētu pārbaudi par katru saskaņā ar šo regulu veikto darījumu un vajadzības gadījumā darījumus bloķē, lai nodrošinātu, ka nav neatbilstību.

3.   Šā panta 1. un 2. punktā minētā informācija ir publiski pieejama.

16. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2.   Pilnvaras pieņemt 3. panta 2. punktā, 5. panta 6. punktā, 8. panta 8. un 9. punktā, 9. panta 2. punktā, 10. panta 3. punktā un 15. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2018. gada 9. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 3. panta 2. punktā, 5. panta 6. punktā, 8. panta 8. un 9. punktā, 9. panta 2. punktā, 10. panta 3. punktā un 15. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6.   Saskaņā ar 3. panta 2. punktu, 5. panta 6. punktu, 8. panta 8. un 9. punktu, 9. panta 2. punktu, 10. panta 3. punktu un 15. panta 1. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

17. pants

Pārskatīšana

1.   Šo regulu pārskata, ņemot vērā cita starpā starptautiskas norises un centienus, kas veikti, lai sasniegtu Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķus.

Pamatojoties uz konstatējumiem ziņojumā, kas sagatavots, ievērojot 14. panta 3. punktu, un rezultātiem, kuri gūti novērtējumā, kas veikts, ievērojot 13. panta 2. punkta b) apakšpunktu, Komisija attiecīgā gadījumā nāk klajā ar priekšlikumiem, lai nodrošinātu, ka tiek respektēta Savienības vispārējā 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāja sasniegšanas integritāte un tās devums Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanā.

2.   Komisija sešu mēnešu laikā pēc katras globālās izsvēršanas, par ko panākta vienošanās Parīzes nolīguma 14. pantā, iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs regulas darbību, tostarp attiecīgā gadījumā iekļaujot novērtējumu par 11. pantā minēto elastības iespēju ietekmi, kā arī par šīs regulas devumu Savienības vispārējā 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāja sasniegšanā un tās devumu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanā, jo īpaši attiecībā uz vajadzību pēc papildu Savienības rīcībpolitikas un pasākumiem, ieskaitot satvaru laikposmam pēc 2030. gada, ņemot vērā to, ka Savienībā ir jāpanāk lielāki siltumnīcefekta gāzu samazinājumi un piesaiste, un attiecīgā gadījumā izvirza priekšlikumus.

18. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 525/2013

Regulu (ES) Nr. 525/2013 groza šādi:

| 1) | regulas 7. panta 1. punktu groza šādi:






  a) | iekļauj šādu apakšpunktu:






  “da) | no 2023. gada – savas emisijas un piesaisti, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/841 (*1) 2. pants, saskaņā ar šīs regulas III.a pielikumā norādīto metodiku; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

regulas 7. panta 1. punktu groza šādi:

a)

iekļauj šādu apakšpunktu:

“da)

no 2023. gada – savas emisijas un piesaisti, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/841 (*1) 2. pants, saskaņā ar šīs regulas III.a pielikumā norādīto metodiku;

*1

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV L 156, 19.6.2018., 1. lpp.).”;"

*1

| b) | pievieno šādu daļu:
  “Dalībvalsts var prasīt, lai Komisija tai piešķir atkāpi no pirmās daļas da) apakšpunkta nolūkā izmantot citu metodiku, nevis to, kas norādīta III.a pielikumā, ja vajadzīgo metodikas uzlabojumu nevar panākt laikus, lai šo uzlabojumu ņemtu vērā siltumnīcefekta gāzu pārskatos par 2021.–2030. gada periodu, vai ja šīs metodikas uzlabošanas izmaksas salīdzinājumā ar ieguvumiem no šādas metodikas izmantošanas nolūkā uzlabot emisiju un piesaistes uzskaiti būtu nesamērīgi lielas, jo emisijas no attiecīgajām oglekļa krātuvēm un piesaiste tajās ir maznozīmīgas. Dalībvalstis, kas vēlas izmantot šo atkāpi, Komisijai līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz argumentētu pieprasījumu, kurā norāda, kādā termiņā varētu ieviest metodikas uzlabojumu, ierosināt alternatīvo metodiku vai paveikt kā vienu, tā otru, un novērtējumu par potenciālo ietekmi uz uzskaites pareizību. Komisija var lūgt noteiktā, saprātīgā termiņā iesniegt papildu informāciju. Ja Komisija lūgumu uzskata par pamatotu, tā atkāpi piešķir. Ja Komisija atkāpi noraida, tā savu lēmumu pamato.”; |
| --- | --- |

b)

pievieno šādu daļu:

“Dalībvalsts var prasīt, lai Komisija tai piešķir atkāpi no pirmās daļas da) apakšpunkta nolūkā izmantot citu metodiku, nevis to, kas norādīta III.a pielikumā, ja vajadzīgo metodikas uzlabojumu nevar panākt laikus, lai šo uzlabojumu ņemtu vērā siltumnīcefekta gāzu pārskatos par 2021.–2030. gada periodu, vai ja šīs metodikas uzlabošanas izmaksas salīdzinājumā ar ieguvumiem no šādas metodikas izmantošanas nolūkā uzlabot emisiju un piesaistes uzskaiti būtu nesamērīgi lielas, jo emisijas no attiecīgajām oglekļa krātuvēm un piesaiste tajās ir maznozīmīgas. Dalībvalstis, kas vēlas izmantot šo atkāpi, Komisijai līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz argumentētu pieprasījumu, kurā norāda, kādā termiņā varētu ieviest metodikas uzlabojumu, ierosināt alternatīvo metodiku vai paveikt kā vienu, tā otru, un novērtējumu par potenciālo ietekmi uz uzskaites pareizību. Komisija var lūgt noteiktā, saprātīgā termiņā iesniegt papildu informāciju. Ja Komisija lūgumu uzskata par pamatotu, tā atkāpi piešķir. Ja Komisija atkāpi noraida, tā savu lēmumu pamato.”;

| 2) | regulas 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā pievieno šādu punktu:






  “viii) | no 2023. gada – informāciju par valsts rīcībpolitiku un pasākumiem, ko īsteno, lai izpildītu savus pienākumus, kuri paredzēti Regulā (ES) 2018/841, un informāciju par citu plānoto valsts rīcībpolitiku un pasākumiem, kas iecerēti ar mērķi ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas vai uzlabot piesaistītājus, pārsniedzot minētajā regulā noteiktās saistības;”; |
| --- | --- | --- |

2)

regulas 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā pievieno šādu punktu:

“viii)

no 2023. gada – informāciju par valsts rīcībpolitiku un pasākumiem, ko īsteno, lai izpildītu savus pienākumus, kuri paredzēti Regulā (ES) 2018/841, un informāciju par citu plānoto valsts rīcībpolitiku un pasākumiem, kas iecerēti ar mērķi ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas vai uzlabot piesaistītājus, pārsniedzot minētajā regulā noteiktās saistības;”;

| 3) | regulas 14. panta 1. punktā iekļauj šādu apakšpunktu:






  “ba) | no 2023. gada – kopējās prognozes par siltumnīcefekta gāzēm un atsevišķas aplēses par prognozētajām siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, uz ko attiecas Regula (ES) 2018/841;”; |
| --- | --- | --- |

3)

regulas 14. panta 1. punktā iekļauj šādu apakšpunktu:

“ba)

no 2023. gada – kopējās prognozes par siltumnīcefekta gāzēm un atsevišķas aplēses par prognozētajām siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, uz ko attiecas Regula (ES) 2018/841;”;

| 4) | regulā iekļauj šādu pielikumu:



  “III.A PIELIKUMS
  7. panta 1. punkta da) apakšpunktā minētā pārraudzības un ziņošanas metodika
  Pieeja Nr. 3: ģeogrāfiski eksplicīti zemes izmantošanas pārveidošanas dati saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.
  1. līmeņa metodika saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.
  Attiecībā uz emisijām un piesaisti tādā oglekļa krātuvē, kas veido vismaz 25–30 % emisiju vai piesaistes tādā avotu vai piesaistītāju kategorijā, kura dalībvalsts nacionālajā inventarizācijas sistēmā ir prioritāra, jo saskaņā ar aplēsēm tai ir būtiska ietekme uz valsts kopējo siltumnīcefekta gāzu pārskatu absolūtos emisiju un piesaistes līmeņos, uz emisiju un piesaistes tendencēm vai uz emisiju un piesaistes nenoteiktību zemes izmantošanas kategorijās – vismaz 2. līmeņa metodika saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.
  Dalībvalstis tiek mudinātas izmantot 3. līmeņa metodiku saskaņā ar IPCC 2006. gada vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.” |
| --- | --- |

4)

regulā iekļauj šādu pielikumu:

“III.A PIELIKUMS

7. panta 1. punkta da) apakšpunktā minētā pārraudzības un ziņošanas metodika

Pieeja Nr. 3: ģeogrāfiski eksplicīti zemes izmantošanas pārveidošanas dati saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.

1. līmeņa metodika saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.

Attiecībā uz emisijām un piesaisti tādā oglekļa krātuvē, kas veido vismaz 25–30 % emisiju vai piesaistes tādā avotu vai piesaistītāju kategorijā, kura dalībvalsts nacionālajā inventarizācijas sistēmā ir prioritāra, jo saskaņā ar aplēsēm tai ir būtiska ietekme uz valsts kopējo siltumnīcefekta gāzu pārskatu absolūtos emisiju un piesaistes līmeņos, uz emisiju un piesaistes tendencēm vai uz emisiju un piesaistes nenoteiktību zemes izmantošanas kategorijās – vismaz 2. līmeņa metodika saskaņā ar IPCC 2006. gada Vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.

Dalībvalstis tiek mudinātas izmantot 3. līmeņa metodiku saskaņā ar IPCC 2006. gada vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem.”

19. pants

Grozījums Lēmumā Nr. 529/2013/ES

Lēmumu Nr. 529/2013/ES groza šādi:

| 1) | svītro 3. panta 2. punkta pirmo daļu; |
| --- | --- |

1)

svītro 3. panta 2. punkta pirmo daļu;

| 2) | svītro 6. panta 4. punktu. |
| --- | --- |

2)

svītro 6. panta 4. punktu.

20. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2018. gada 30. maijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

L. PAVLOVA

---

(1)  
  OV C 75, 10.3.2017., 103. lpp.

1

(2)  
  OV C 272, 17.8.2017., 36. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 17. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 14. maija lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).

4

(5)  
  OV L 282, 19.10.2016., 4. lpp.

5

(6)  Padomes Lēmums (ES) 2016/1841 (2016. gada 5. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu (OV L 282, 19.10.2016., 1. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 529/2013/ES (2013. gada 21. maijs) par uzskaites noteikumiem attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību, un par informāciju par rīcību, kas saistīta ar šīm darbībām (OV L 165, 18.6.2013., 80. lpp.).

7

(8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 525/2013 (2013. gada 21. maijs) par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un citas informācijas ziņošanai valstu un Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām un par Lēmuma Nr. 280/2004/EK atcelšanu (OV L 165, 18.6.2013., 13. lpp.).

8

(9)  Komisijas Regula (ES) Nr. 601/2012 (2012. gada 21. jūnijs) par siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringu un ziņošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (OV L 181, 12.7.2012., 30. lpp.).

9

(10)  Padomes Lēmums 89/367/EEK (1989. gada 29. maijs), ar ko izveido Pastāvīgo mežsaimniecības komiteju (OV L 165, 15.6.1989., 14. lpp.).

10

(11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 26. lpp.).

11

Oficiālā Vēstneša

(12)  
  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

12

(13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/2/EK (2007. gada 14. marts), ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (OV L 108, 25.4.2007., 1. lpp.).

13

INSPIRE

---

I PIELIKUMS

SILTUMNĪCEFEKTA GĀZES UN OGLEKĻA KRĀTUVES

| A. | Siltumnīcefekta gāzes, kas minētas 2. pantā:






  a) | oglekļa dioksīds (CO2); |
| --- | --- | --- |

A.

Siltumnīcefekta gāzes, kas minētas 2. pantā:

a)

oglekļa dioksīds (CO2);

| b) | metāns (CH4); |
| --- | --- |

b)

metāns (CH4);

| c) | dislāpekļa oksīds (N2O); |
| --- | --- |

c)

dislāpekļa oksīds (N2O);

Minētās siltumnīcefekta gāzes izsaka tonnās CO2 ekvivalenta un nosaka, ievērojot Regulu (ES) Nr. 525/2013.

| B. | Oglekļa krātuves, kas minētas 5. panta 4. punktā:






  a) | virszemes biomasa; |
| --- | --- | --- |

B.

Oglekļa krātuves, kas minētas 5. panta 4. punktā:

a)

virszemes biomasa;

| b) | pazemes biomasa; |
| --- | --- |

b)

pazemes biomasa;

| c) | nobiras; |
| --- | --- |

c)

nobiras;

| d) | atmirusi koksne; |
| --- | --- |

d)

atmirusi koksne;

| e) | augsnes organiskais ogleklis; |
| --- | --- |

e)

augsnes organiskais ogleklis;

| f) | nocirstas koksnes produkti zemes uzskaites kategorijās “apmežota zeme” un “apsaimniekota meža zeme”. |
| --- | --- |

f)

nocirstas koksnes produkti zemes uzskaites kategorijās “apmežota zeme” un “apsaimniekota meža zeme”.

---

II PIELIKUMS

MINIMĀLĀS VĒRTĪBAS ATTIECĪBĀ UZ PLATĪBAS LIELUMA, KOKU VAINAGU PROJEKCIJAS UN KOKU AUGSTUMA PARAMETRIEM

| Dalībvalsts | Platība (ha) | Koku vainagu projekcija (%) | Koku augstums (m) |
| --- | --- | --- | --- |
| Beļģija | 0,5 | 20 | 5 |
| Bulgārija | 0,1 | 10 | 5 |
| Čehijas Republika | 0,05 | 30 | 2 |
| Dānija | 0,5 | 10 | 5 |
| Vācija | 0,1 | 10 | 5 |
| Igaunija | 0,5 | 30 | 2 |
| Īrija | 0,1 | 20 | 5 |
| Grieķija | 0,3 | 25 | 2 |
| Spānija | 1,0 | 20 | 3 |
| Francija | 0,5 | 10 | 5 |
| Horvātija | 0,1 | 10 | 2 |
| Itālija | 0,5 | 10 | 5 |
| Kipra | 0,3 | 10 | 5 |
| Latvija | 0,1 | 20 | 5 |
| Lietuva | 0,1 | 30 | 5 |
| Luksemburga | 0,5 | 10 | 5 |
| Ungārija | 0,5 | 30 | 5 |
| Malta | 1,0 | 30 | 5 |
| Nīderlande | 0,5 | 20 | 5 |
| Austrija | 0,05 | 30 | 2 |
| Polija | 0,1 | 10 | 2 |
| Portugāle | 1,0 | 10 | 5 |
| Rumānija | 0,25 | 10 | 5 |
| Slovēnija | 0,25 | 30 | 2 |
| Slovākija | 0,3 | 20 | 5 |
| Somija | 0,5 | 10 | 5 |
| Zviedrija | 0,5 | 10 | 5 |
| Apvienotā Karaliste | 0,1 | 20 | 2 |

Dalībvalsts

Platība (ha)

Koku vainagu projekcija (%)

Koku augstums (m)

Beļģija

0,5

20

5

Bulgārija

0,1

10

5

Čehijas Republika

0,05

30

2

Dānija

0,5

10

5

Vācija

0,1

10

5

Igaunija

0,5

30

2

Īrija

0,1

20

5

Grieķija

0,3

25

2

Spānija

1,0

20

3

Francija

0,5

10

5

Horvātija

0,1

10

2

Itālija

0,5

10

5

Kipra

0,3

10

5

Latvija

0,1

20

5

Lietuva

0,1

30

5

Luksemburga

0,5

10

5

Ungārija

0,5

30

5

Malta

1,0

30

5

Nīderlande

0,5

20

5

Austrija

0,05

30

2

Polija

0,1

10

2

Portugāle

1,0

10

5

Rumānija

0,25

10

5

Slovēnija

0,25

30

2

Slovākija

0,3

20

5

Somija

0,5

10

5

Zviedrija

0,5

10

5

Apvienotā Karaliste

0,1

20

2

---

III PIELIKUMS

BĀZES GADS VAI PERIODS, PĒC KURA APRĒĶINA 8. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTO MAKSIMUMVĒRTĪBU

| Dalībvalsts | Bāzes gads/periods |
| --- | --- |
| Beļģija | 1990 |
| Bulgārija | 1988 |
| Čehijas Republika | 1990 |
| Dānija | 1990 |
| Vācija | 1990 |
| Igaunija | 1990 |
| Īrija | 1990 |
| Grieķija | 1990 |
| Spānija | 1990 |
| Francija | 1990 |
| Horvātija | 1990 |
| Itālija | 1990 |
| Kipra | 1990 |
| Latvija | 1990 |
| Lietuva | 1990 |
| Luksemburga | 1990 |
| Ungārija | 1985–1987 |
| Malta | 1990 |
| Nīderlande | 1990 |
| Austrija | 1990 |
| Polija | 1988 |
| Portugāle | 1990 |
| Rumānija | 1989 |
| Slovēnija | 1986 |
| Slovākija | 1990 |
| Somija | 1990 |
| Zviedrija | 1990 |
| Apvienotā Karaliste | 1990 |

Dalībvalsts

Bāzes gads/periods

Beļģija

1990

Bulgārija

1988

Čehijas Republika

1990

Dānija

1990

Vācija

1990

Igaunija

1990

Īrija

1990

Grieķija

1990

Spānija

1990

Francija

1990

Horvātija

1990

Itālija

1990

Kipra

1990

Latvija

1990

Lietuva

1990

Luksemburga

1990

Ungārija

1985–1987

Malta

1990

Nīderlande

1990

Austrija

1990

Polija

1988

Portugāle

1990

Rumānija

1989

Slovēnija

1986

Slovākija

1990

Somija

1990

Zviedrija

1990

Apvienotā Karaliste

1990

---

IV PIELIKUMS

VALSTS MEŽSAIMNIECĪBAS UZSKAITES PLĀNS, KURĀ IETVER DALĪBVALSTS MEŽA REFERENCES LĪMENI

A.   Kritēriji un norādes meža references līmeņu noteikšanai

Dalībvalsts meža references līmeni nosaka saskaņā ar šādiem kritērijiem:

| a) | references līmenis ir saskanīgs ar mērķi šā gadsimta otrajā pusē panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, tostarp palielinot potenciālo novecojošu mežu krājumu piesaisti, kas citādi varētu uzrādīt pakāpeniski sarūkošus piesaistītājus; |
| --- | --- |

a)

references līmenis ir saskanīgs ar mērķi šā gadsimta otrajā pusē panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, tostarp palielinot potenciālo novecojošu mežu krājumu piesaisti, kas citādi varētu uzrādīt pakāpeniski sarūkošus piesaistītājus;

| b) | references līmenis nodrošina, ka no uzskaites tiek izslēgta vienkārša oglekļa uzkrājumu klātbūtne; |
| --- | --- |

b)

references līmenis nodrošina, ka no uzskaites tiek izslēgta vienkārša oglekļa uzkrājumu klātbūtne;

| c) | references līmenim būtu jānodrošina robusta un ticama uzskaites sistēma, kas nodrošina, ka tiek pienācīgi uzskaitītas emisijas no biomasas un piesaiste biomasā; |
| --- | --- |

c)

references līmenim būtu jānodrošina robusta un ticama uzskaites sistēma, kas nodrošina, ka tiek pienācīgi uzskaitītas emisijas no biomasas un piesaiste biomasā;

| d) | references līmenī ietver nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuvi, tādējādi sniedzot salīdzinājumu starp rezultātu, ko iegūst ar pieņēmumu, ka notiek momentāna oksidēšanās, un rezultātiem, ko iegūst, piemērojot pirmās pakāpes sadalīšanās funkciju un pussadalīšanās perioda vērtības; |
| --- | --- |

d)

references līmenī ietver nocirstas koksnes produktu oglekļa krātuvi, tādējādi sniedzot salīdzinājumu starp rezultātu, ko iegūst ar pieņēmumu, ka notiek momentāna oksidēšanās, un rezultātiem, ko iegūst, piemērojot pirmās pakāpes sadalīšanās funkciju un pussadalīšanās perioda vērtības;

| e) | pieņem konstantu attiecību starp cieto meža biomasu un tās izlietojumu enerģētikā, kā dokumentēts 2000.–2009. gada periodā; |
| --- | --- |

e)

pieņem konstantu attiecību starp cieto meža biomasu un tās izlietojumu enerģētikā, kā dokumentēts 2000.–2009. gada periodā;

| f) | references līmenim vajadzētu būt saskanīgam ar mērķi palīdzēt saglabāt bioloģisko daudzveidību un sekmēt dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu, kā noteikts ES meža stratēģijā, dalībvalstu nacionālajās meža rīcībpolitikās un ES bioloģiskās daudzveidības stratēģijā; |
| --- | --- |

f)

references līmenim vajadzētu būt saskanīgam ar mērķi palīdzēt saglabāt bioloģisko daudzveidību un sekmēt dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu, kā noteikts ES meža stratēģijā, dalībvalstu nacionālajās meža rīcībpolitikās un ES bioloģiskās daudzveidības stratēģijā;

| g) | references līmenis ir saskanīgs ar valstu prognozēm par antropogēno siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, par ko ziņo saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013; |
| --- | --- |

g)

references līmenis ir saskanīgs ar valstu prognozēm par antropogēno siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un piesaisti piesaistītājos, par ko ziņo saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013;

| h) | references līmenis ir saskanīgs ar siltumnīcefekta gāzu pārskatiem un attiecīgiem vēsturiskajiem datiem, un tā pamatā ir pārredzama, pilnīga, saskanīga, salīdzināma un pareiza informācija. Konkrētāk, ar modeli, ko izmanto references līmeņa izveidei, ir iespējams reproducēt vēsturiskos datus no Valsts siltumnīcefekta gāzu pārskata. |
| --- | --- |

h)

references līmenis ir saskanīgs ar siltumnīcefekta gāzu pārskatiem un attiecīgiem vēsturiskajiem datiem, un tā pamatā ir pārredzama, pilnīga, saskanīga, salīdzināma un pareiza informācija. Konkrētāk, ar modeli, ko izmanto references līmeņa izveidei, ir iespējams reproducēt vēsturiskos datus no Valsts siltumnīcefekta gāzu pārskata.

B.   Valsts mežsaimniecības uzskaites plāna elementi

Valsts mežsaimniecības uzskaites plānā, ko iesniedz, ievērojot 8. pantu, ietver šādus elementus:

| a) | vispārīgs meža references līmeņa noteikšanas apraksts un apraksts, kā ņemti vērā šajā regulā noteiktie kritēriji; |
| --- | --- |

a)

vispārīgs meža references līmeņa noteikšanas apraksts un apraksts, kā ņemti vērā šajā regulā noteiktie kritēriji;

| b) | ziņas par meža references līmenī iekļautajām oglekļa krātuvēm un siltumnīcefekta gāzēm, iemesli, kādēļ oglekļa krātuve no meža references līmeņa noteikšanas izslēgta, un pierādījumi, ka meža references līmenī iekļautās oglekļa krātuves ir saskanīgas; |
| --- | --- |

b)

ziņas par meža references līmenī iekļautajām oglekļa krātuvēm un siltumnīcefekta gāzēm, iemesli, kādēļ oglekļa krātuve no meža references līmeņa noteikšanas izslēgta, un pierādījumi, ka meža references līmenī iekļautās oglekļa krātuves ir saskanīgas;

| c) | pieeju, metožu un modeļu apraksts, ieskaitot skaitlisku informāciju, kas izmantota meža references līmeņa noteikšanā, saskaņā ar visnesenāk iesniegto valsts pārskata ziņojumu, un dokumentāras informācijas apraksts par ilgtspējīgiem mežu apsaimniekošanas paņēmieniem un intensitāti, kā arī par pieņemtajām valsts rīcībpolitikām; |
| --- | --- |

c)

pieeju, metožu un modeļu apraksts, ieskaitot skaitlisku informāciju, kas izmantota meža references līmeņa noteikšanā, saskaņā ar visnesenāk iesniegto valsts pārskata ziņojumu, un dokumentāras informācijas apraksts par ilgtspējīgiem mežu apsaimniekošanas paņēmieniem un intensitāti, kā arī par pieņemtajām valsts rīcībpolitikām;

| d) | informācija par to, kā dažādu rīcībpolitikas scenāriju iespaidā varētu attīstīties mežizstrādes rādītāji; |
| --- | --- |

d)

informācija par to, kā dažādu rīcībpolitikas scenāriju iespaidā varētu attīstīties mežizstrādes rādītāji;

| e) | apraksts, kā meža references līmeņa noteikšanā ņemts vērā katrs no šiem elementiem:






  i) | platība, kurā notiek meža apsaimniekošana; |
| --- | --- | --- |

e)

apraksts, kā meža references līmeņa noteikšanā ņemts vērā katrs no šiem elementiem:

i)

platība, kurā notiek meža apsaimniekošana;

| ii) | emisijas no mežiem un nocirstas koksnes produktiem un piesaiste tajos atbilstoši ziņām, kas sniegtas siltumnīcefekta gāzu pārskatos, un attiecīgajiem vēsturiskajiem datiem; |
| --- | --- |

ii)

emisijas no mežiem un nocirstas koksnes produktiem un piesaiste tajos atbilstoši ziņām, kas sniegtas siltumnīcefekta gāzu pārskatos, un attiecīgajiem vēsturiskajiem datiem;

| iii) | meža raksturojums, tostarp dinamiskas ar vecumu saistītas mežu iezīmes, pieaugumi, cirtmets un cita informācija par meža apsaimniekošanas darbībām saskaņā ar ierasto praksi; |
| --- | --- |

iii)

meža raksturojums, tostarp dinamiskas ar vecumu saistītas mežu iezīmes, pieaugumi, cirtmets un cita informācija par meža apsaimniekošanas darbībām saskaņā ar ierasto praksi;

| iv) | vēsturiskie un nākotnes mežizstrādes rādītāji, kas dezagregēti pēc tā, vai produktus izmanto enerģētikā vai neenerģētiskām vajadzībām. |
| --- | --- |

iv)

vēsturiskie un nākotnes mežizstrādes rādītāji, kas dezagregēti pēc tā, vai produktus izmanto enerģētikā vai neenerģētiskām vajadzībām.

---

V PIELIKUMS

NOCIRSTAS KOKSNES PRODUKTU PIRMĀS KĀRTAS SADALĪŠANĀS FUNKCIJA, METODIKA UN PUSSADALĪŠANĀS PERIODA NOKLUSĒJUMA VĒRTĪBAS

Ar metodiku saistīti jautājumi

| — | Ja nocirstas koksnes produktus nav iespējams nošķirt zemes uzskaites kategorijās “apmežota zeme” un “apsaimniekota meža zeme”, dalībvalsts var izvēlēties nocirstas koksnes produktus uzskaitīt, balstoties uz pieņēmumu, ka visas emisijas un piesaiste radušās apsaimniekotā meža zemē. |
| --- | --- |

—

Ja nocirstas koksnes produktus nav iespējams nošķirt zemes uzskaites kategorijās “apmežota zeme” un “apsaimniekota meža zeme”, dalībvalsts var izvēlēties nocirstas koksnes produktus uzskaitīt, balstoties uz pieņēmumu, ka visas emisijas un piesaiste radušās apsaimniekotā meža zemē.

| — | Nocirstas koksnes produktus cieto atkritumu poligonos un nocirstas koksnes produktus, kas iegūti enerģētiskām vajadzībām, uzskaita, pieņemot, ka notiek momentāna oksidēšanās. |
| --- | --- |

—

Nocirstas koksnes produktus cieto atkritumu poligonos un nocirstas koksnes produktus, kas iegūti enerģētiskām vajadzībām, uzskaita, pieņemot, ka notiek momentāna oksidēšanās.

| — | Importētāja dalībvalsts uzskaitē neiekļauj importētus nocirstas koksnes produktus neatkarīgi no to izcelsmes (“ražošanas uzskaites pieeja”). |
| --- | --- |

—

Importētāja dalībvalsts uzskaitē neiekļauj importētus nocirstas koksnes produktus neatkarīgi no to izcelsmes (“ražošanas uzskaites pieeja”).

| — | Attiecībā uz eksportētiem nocirstas koksnes produktiem konkrētai valstij specifiskie dati atsaucas uz konkrētai valstij specifiskās pussadalīšanās perioda vērtībām un nocirstas koksnes produktu izmantojumu importētājā valstī. |
| --- | --- |

—

Attiecībā uz eksportētiem nocirstas koksnes produktiem konkrētai valstij specifiskie dati atsaucas uz konkrētai valstij specifiskās pussadalīšanās perioda vērtībām un nocirstas koksnes produktu izmantojumu importētājā valstī.

| — | Valstij specifiskajām pussadalīšanās perioda vērtībām, ko piemēro Savienības tirgū laistiem nocirstas koksnes produktiem, nevajadzētu atšķirties no tām, ko izmanto importētāja dalībvalsts. |
| --- | --- |

—

Valstij specifiskajām pussadalīšanās perioda vērtībām, ko piemēro Savienības tirgū laistiem nocirstas koksnes produktiem, nevajadzētu atšķirties no tām, ko izmanto importētāja dalībvalsts.

| — | Dalībvalstis var tikai informatīvā nolūkā savos iesniegtajos datos norādīt, kāda enerģētikā izmantotās koksnes daļa importēta no valstīm ārpus Savienības un kādas ir šādas koksnes izcelsmes valstis. |
| --- | --- |

—

Dalībvalstis var tikai informatīvā nolūkā savos iesniegtajos datos norādīt, kāda enerģētikā izmantotās koksnes daļa importēta no valstīm ārpus Savienības un kādas ir šādas koksnes izcelsmes valstis.

Šajā pielikumā norādītās metodikas un pussadalīšanās perioda noklusējuma vērtību vietā dalībvalstis var izmantot valstij specifisku metodiku un pussadalīšanās perioda vērtības ar noteikumu, ka šāda metodika un vērtības ir noteiktas, balstoties uz pārredzamiem un verificējamiem datiem, un izmantotā metodika ir vismaz tikpat detalizēta un precīza kā šajā pielikumā norādītā.

Pussadalīšanās perioda noklusējuma vērtības

Pussadalīšanās perioda vērtība ir gadu skaits, kas vajadzīgs, lai kādā nocirstas koksnes produktu kategorijā uzkrātā oglekļa daudzums samazinātos līdz pusei no tā sākotnējās vērtības.

Pussadalīšanās perioda noklusējuma vērtības ir šādas:

| a) | papīram – 2 gadi; |
| --- | --- |

a)

papīram – 2 gadi;

| b) | koksnes plātnēm – 25 gadi; |
| --- | --- |

b)

koksnes plātnēm – 25 gadi;

| c) | zāģmateriāliem – 35 gadi. |
| --- | --- |

c)

zāģmateriāliem – 35 gadi.

Dalībvalstis var konkretizēt koksnes bāzes materiāla produktus, tostarp mizu, kuri ietilpst a), b) un c) punktā minētajās kategorijās, balstoties uz IPCC vadlīnijām, kuras pieņēmusi UNFCCC Pušu konference vai Pušu konference, kas vienlaikus ir Parīzes nolīguma Pušu sanāksme, – ar noteikumu, ka pieejamie dati ir pārredzami un verificējami. Dalībvalstis turklāt var jebkurā no šīm kategorijām izmantot valstij specifiskas apakškategorijas.

---

VI PIELIKUMS

DABISKO TRAUCĒJUMU FONA LĪMEŅA APRĒĶINĀŠANA

| 1. | Fona līmeņa aprēķināšanai sniedz šādu informāciju:






  a) | dabisku traucējumu izraisīto emisiju vēsturiskie līmeņi; |
| --- | --- | --- |

1.

Fona līmeņa aprēķināšanai sniedz šādu informāciju:

a)

dabisku traucējumu izraisīto emisiju vēsturiskie līmeņi;

| b) | aplēsē iekļauto dabisko traucējumu veids(-i); |
| --- | --- |

b)

aplēsē iekļauto dabisko traucējumu veids(-i);

| c) | kopējās gada emisijas, ko 2001.–2020. gada periodam pēc aplēsēm varētu radīt minēto veidu dabiskie traucējumi, pa zemes uzskaites kategorijām; |
| --- | --- |

c)

kopējās gada emisijas, ko 2001.–2020. gada periodam pēc aplēsēm varētu radīt minēto veidu dabiskie traucējumi, pa zemes uzskaites kategorijām;

| d) | pierādījums, ka laikrinda ir konsekventa visos attiecīgajos parametros, ieskaitot minimālo platību, emisiju aplēšanas metodiku, oglekļa krātuvju un gāzu aptvērumu. |
| --- | --- |

d)

pierādījums, ka laikrinda ir konsekventa visos attiecīgajos parametros, ieskaitot minimālo platību, emisiju aplēšanas metodiku, oglekļa krātuvju un gāzu aptvērumu.

| 2. | Fona līmeni aprēķina kā 2001.–2020. gada laikrindas vidējo vērtību, no laikrindas izslēdzot visus gadus, par kuriem reģistrēti anormāli emisiju līmeņi, t. i., izslēdzot visas statistiski anomālās vērtības. Statistiski anomālās vērtības noskaidro šādi:






  a) | aprēķina visas 2001.–2020. gada laikrindas vidējo aritmētisko vērtību un standartnovirzi; |
| --- | --- | --- |

2.

Fona līmeni aprēķina kā 2001.–2020. gada laikrindas vidējo vērtību, no laikrindas izslēdzot visus gadus, par kuriem reģistrēti anormāli emisiju līmeņi, t. i., izslēdzot visas statistiski anomālās vērtības. Statistiski anomālās vērtības noskaidro šādi:

a)

aprēķina visas 2001.–2020. gada laikrindas vidējo aritmētisko vērtību un standartnovirzi;

| b) | no laikrindas izslēdz visus gadus, par kuriem gada emisijas ir ārpus divkāršotas standartnovirzes no vidējās vērtības; |
| --- | --- |

b)

no laikrindas izslēdz visus gadus, par kuriem gada emisijas ir ārpus divkāršotas standartnovirzes no vidējās vērtības;

| c) | vēlreiz aprēķina visas 2001.–2020. gada laikrindas vidējo aritmētisko vērtību un standartnovirzi, laikrindā neietverot gadus, kas izslēgti saskaņā ar b) apakšpunktu; |
| --- | --- |

c)

vēlreiz aprēķina visas 2001.–2020. gada laikrindas vidējo aritmētisko vērtību un standartnovirzi, laikrindā neietverot gadus, kas izslēgti saskaņā ar b) apakšpunktu;

| d) | šā punkta b) un c) apakšpunktā paredzēto atkārto, līdz anomālas vērtības vairs netiek konstatētas. |
| --- | --- |

d)

šā punkta b) un c) apakšpunktā paredzēto atkārto, līdz anomālas vērtības vairs netiek konstatētas.

| 3. | Ja emisijas kādā gadā 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā pārsniedz fona līmeni, kam pieskaitīta pielaide un kas aprēķināts, ievērojot šā pielikuma 2. punktu, to emisiju apjomu, kas pārsniedz fona līmeni, var izslēgt saskaņā ar 10. pantu. Pielaide ir vienāda ar 95 % varbūtības līmeni. |
| --- | --- |

3.

Ja emisijas kādā gadā 2021.–2025. gada periodā un 2026.–2030. gada periodā pārsniedz fona līmeni, kam pieskaitīta pielaide un kas aprēķināts, ievērojot šā pielikuma 2. punktu, to emisiju apjomu, kas pārsniedz fona līmeni, var izslēgt saskaņā ar 10. pantu. Pielaide ir vienāda ar 95 % varbūtības līmeni.

| 4. | Šādas emisijas neizslēdz:






  a) | emisijas, kas radušās mežizstrādes un cirtes pēc dabiskajiem traucējumiem darbībās, kuras veiktas uz zemes pēc dabisku traucējumu rašanās; |
| --- | --- | --- |

4.

Šādas emisijas neizslēdz:

a)

emisijas, kas radušās mežizstrādes un cirtes pēc dabiskajiem traucējumiem darbībās, kuras veiktas uz zemes pēc dabisku traucējumu rašanās;

| b) | emisijas, kas radušās, veicot plānotu dedzināšanu uz zemes jebkurā gadā 2021.–2025. gada vai 2026.–2030. gada periodā; |
| --- | --- |

b)

emisijas, kas radušās, veicot plānotu dedzināšanu uz zemes jebkurā gadā 2021.–2025. gada vai 2026.–2030. gada periodā;

| c) | emisijas no zemes platībām, kurās pēc dabisku traucējumu rašanās veikta atmežošana. |
| --- | --- |

c)

emisijas no zemes platībām, kurās pēc dabisku traucējumu rašanās veikta atmežošana.

| 5. | Saskaņā ar 10. panta 2. punktu sniedzamā informācija ietver šādas ziņas:






  a) | informācija par visām zemes platībām, kuras konkrētajā gadā ir skāruši dabiskie traucējumi, tostarp par to ģeogrāfisko atrašanās vietu, periodu un dabisko traucējumu veidiem; |
| --- | --- | --- |

5.

Saskaņā ar 10. panta 2. punktu sniedzamā informācija ietver šādas ziņas:

a)

informācija par visām zemes platībām, kuras konkrētajā gadā ir skāruši dabiskie traucējumi, tostarp par to ģeogrāfisko atrašanās vietu, periodu un dabisko traucējumu veidiem;

| b) | pierādījumi, ka zemes platībās, kuras skāruši dabiskie traucējumi un kuru emisijas tikušas izslēgtas no uzskaites, pārējā 2021.–2025. gada perioda vai 2026.–2030. gada perioda laikā nav notikusi atmežošana; |
| --- | --- |

b)

pierādījumi, ka zemes platībās, kuras skāruši dabiskie traucējumi un kuru emisijas tikušas izslēgtas no uzskaites, pārējā 2021.–2025. gada perioda vai 2026.–2030. gada perioda laikā nav notikusi atmežošana;

| c) | apraksts, ar kādām verificējamām metodēm un kritērijiem identificēt atmežošanu šajās zemes platībās turpmākajos 2021.–2025. gada perioda vai 2026.–2030. gada perioda gados; |
| --- | --- |

c)

apraksts, ar kādām verificējamām metodēm un kritērijiem identificēt atmežošanu šajās zemes platībās turpmākajos 2021.–2025. gada perioda vai 2026.–2030. gada perioda gados;

| d) | attiecīgā gadījumā – apraksts, kādus pasākumus dalībvalsts veikusi, lai novērstu vai ierobežotu minēto dabisko traucējumu ietekmi; |
| --- | --- |

d)

attiecīgā gadījumā – apraksts, kādus pasākumus dalībvalsts veikusi, lai novērstu vai ierobežotu minēto dabisko traucējumu ietekmi;

| e) | attiecīgā gadījumā – apraksts, kādus pasākumus dalībvalsts veikusi minēto dabisko traucējumu skarto zemes platību sanācijai. |
| --- | --- |

e)

attiecīgā gadījumā – apraksts, kādus pasākumus dalībvalsts veikusi minēto dabisko traucējumu skarto zemes platību sanācijai.

---

VII PIELIKUMS

MAKSIMĀLAIS KOMPENSĀCIJAS APJOMS, KAS PIEEJAMS SASKAŅĀ AR 13. PANTA 3. PUNKTA B) APAKŠPUNKTĀ MINĒTO ELASTĪBAS IESPĒJU ATTIECĪBĀ UZ APSAIMNIEKOTU MEŽA ZEMI

| Dalībvalsts | Paziņotā vidējā piesaiste piesaistītājos no meža zemes 2000.–2009. gada periodā miljonos tonnu CO2 ekvivalenta gadā | Kompensācijas ierobežojumi, izteikti miljonos tonnu CO2 ekvivalenta 2021.–2030. gada periodam |
| --- | --- | --- |
| Beļģija | –3,61 | –2,2 |
| Bulgārija | –9,31 | –5,6 |
| Čehijas Republika | –5,14 | –3,1 |
| Dānija | –0,56 | –0,1 |
| Vācija | –45,94 | –27,6 |
| Igaunija | –3,07 | –9,8 |
| Īrija | –0,85 | –0,2 |
| Grieķija | –1,75 | –1,0 |
| Spānija | –26,51 | –15,9 |
| Francija | –51,23 | –61,5 |
| Horvātija | –8,04 | –9,6 |
| Itālija | –24,17 | –14,5 |
| Kipra | –0,15 | –0,03 |
| Latvija | –8,01 | –25,6 |
| Lietuva | –5,71 | –3,4 |
| Luksemburga | –0,49 | –0,3 |
| Ungārija | –1,58 | –0,9 |
| Malta | 0,00 | 0,0 |
| Nīderlande | –1,72 | –0,3 |
| Austrija | –5,34 | –17,1 |
| Polija | –37,50 | –22,5 |
| Portugāle | –5,13 | –6,2 |
| Rumānija | –22,34 | –13,4 |
| Slovēnija | –5,38 | –17,2 |
| Slovākija | –5,42 | –6,5 |
| Somija | –36,79 | –44,1 |
| Zviedrija | –39,55 | –47,5 |
| Apvienotā Karaliste | –16,37 | –3,3 |

Dalībvalsts

Paziņotā vidējā piesaiste piesaistītājos no meža zemes 2000.–2009. gada periodā miljonos tonnu CO2 ekvivalenta gadā

Kompensācijas ierobežojumi, izteikti miljonos tonnu CO2 ekvivalenta 2021.–2030. gada periodam

Beļģija

–3,61

–2,2

Bulgārija

–9,31

–5,6

Čehijas Republika

–5,14

–3,1

Dānija

–0,56

–0,1

Vācija

–45,94

–27,6

Igaunija

–3,07

–9,8

Īrija

–0,85

–0,2

Grieķija

–1,75

–1,0

Spānija

–26,51

–15,9

Francija

–51,23

–61,5

Horvātija

–8,04

–9,6

Itālija

–24,17

–14,5

Kipra

–0,15

–0,03

Latvija

–8,01

–25,6

Lietuva

–5,71

–3,4

Luksemburga

–0,49

–0,3

Ungārija

–1,58

–0,9

Malta

0,00

0,0

Nīderlande

–1,72

–0,3

Austrija

–5,34

–17,1

Polija

–37,50

–22,5

Portugāle

–5,13

–6,2

Rumānija

–22,34

–13,4

Slovēnija

–5,38

–17,2

Slovākija

–5,42

–6,5

Somija

–36,79

–44,1

Zviedrija

–39,55

–47,5

Apvienotā Karaliste

–16,37

–3,3

---

| 19.6.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 156/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 156/26

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2018/842

(2018. gada 30. maijs)

par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Eiropadome 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam apstiprināja saistošu mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas ekonomikas mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, un minētais mērķrādītājs tika no jauna apstiprināts Eiropadomes 2016. gada 17. un 18. marta secinājumos. |
| --- | --- |

(1)

Eiropadome 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam apstiprināja saistošu mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas ekonomikas mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, un minētais mērķrādītājs tika no jauna apstiprināts Eiropadomes 2016. gada 17. un 18. marta secinājumos.

| (2) | Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos minēts, ka minētais mērķrādītājs, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, Savienībai būtu jāsasniedz kopīgi un izmaksu ziņā pašā efektīvākajā veidā, samazinājumiem Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (“ES ETS”), kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (4), sektoros un ETS neaptvertajos sektoros līdz 2030. gadam sasniedzot attiecīgi 43 % un 30 % salīdzinājumā ar 2005. gadu un centienus sadalot pēc relatīvā IKP uz vienu iedzīvotāju.. Lai panāktu šādus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus, savs ieguldījums būtu jādod visām ekonomikas nozarēm un šajos centienos būtu jāiesaistās visām dalībvalstīm, līdzsvarojot taisnīguma un solidaritātes apsvērumus. Metodika valsts līmeņa samazināšanas mērķrādītāju noteikšanai attiecībā uz ETS neaptvertajiem sektoriem ar visiem elementiem, ko piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 406/2009/EK (5), būtu jāturpina līdz 2030. gadam, centienu sadalē pamatojoties uz relatīvo iekšzemes kopproduktu (IKP) uz vienu iedzīvotāju. Visām dalībvalstīm būtu jāsniedz ieguldījums, lai 2030. gadā panāktu kopējo Savienības emisiju samazinājumu – sasniedzot mērķrādītājus 0 % līdz – 40 % apjomā salīdzinājumā ar 2005. gadu. To dalībvalstu valsts līmeņa mērķrādītājiem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir lielāks par Savienības vidējo rādītāju, būtu samērīgi jāpielāgo, lai taisnīgi un līdzsvaroti atspoguļotu izmaksu efektivitāti. Šādai siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai vajadzētu kāpināt efektivitāti un inovāciju Savienības ekonomikā un, konkrētāk, veicināt dažādus uzlabojumus, jo īpaši ēku sektorā, lauksaimniecībā, atkritumu apsaimniekošanā un transportā, ciktāl uz minētajām jomām attiecas šī regula. |
| --- | --- |

(2)

Eiropadomes 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos minēts, ka minētais mērķrādītājs, proti, vismaz par 40 % samazināt emisijas, Savienībai būtu jāsasniedz kopīgi un izmaksu ziņā pašā efektīvākajā veidā, samazinājumiem Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (“ES ETS”), kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (4), sektoros un ETS neaptvertajos sektoros līdz 2030. gadam sasniedzot attiecīgi 43 % un 30 % salīdzinājumā ar 2005. gadu un centienus sadalot pēc relatīvā IKP uz vienu iedzīvotāju.. Lai panāktu šādus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus, savs ieguldījums būtu jādod visām ekonomikas nozarēm un šajos centienos būtu jāiesaistās visām dalībvalstīm, līdzsvarojot taisnīguma un solidaritātes apsvērumus. Metodika valsts līmeņa samazināšanas mērķrādītāju noteikšanai attiecībā uz ETS neaptvertajiem sektoriem ar visiem elementiem, ko piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 406/2009/EK (5), būtu jāturpina līdz 2030. gadam, centienu sadalē pamatojoties uz relatīvo iekšzemes kopproduktu (IKP) uz vienu iedzīvotāju. Visām dalībvalstīm būtu jāsniedz ieguldījums, lai 2030. gadā panāktu kopējo Savienības emisiju samazinājumu – sasniedzot mērķrādītājus 0 % līdz – 40 % apjomā salīdzinājumā ar 2005. gadu. To dalībvalstu valsts līmeņa mērķrādītājiem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir lielāks par Savienības vidējo rādītāju, būtu samērīgi jāpielāgo, lai taisnīgi un līdzsvaroti atspoguļotu izmaksu efektivitāti. Šādai siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai vajadzētu kāpināt efektivitāti un inovāciju Savienības ekonomikā un, konkrētāk, veicināt dažādus uzlabojumus, jo īpaši ēku sektorā, lauksaimniecībā, atkritumu apsaimniekošanā un transportā, ciktāl uz minētajām jomām attiecas šī regula.

| (3) | Šī regula ir daļa no pasākumiem, ar kuriem īsteno Savienības devumu saskaņā ar Parīzes nolīgumu (6), kas pieņemts saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (“UNFCCC”). Parīzes nolīgumu Savienības vārdā noslēdza 2016. gada 5. oktobrī ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1841 (7). Savienības saistības panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā bija izklāstītas iecerētajā valsts noteiktajā devumā, ko 2015. gada 6. martā, sakarā ar Parīzes nolīgumu, Savienība un tās dalībvalstis iesniedza UNFCCC sekretariātam. Parīzes nolīgums stājās spēkā 2016. gada 4. novembrī, un tas aizstāj 1997. gada Kioto protokolā paredzēto pieeju, kas pēc 2020. gada vairs netiks turpināta. |
| --- | --- |

(3)

Šī regula ir daļa no pasākumiem, ar kuriem īsteno Savienības devumu saskaņā ar Parīzes nolīgumu (6), kas pieņemts saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (“UNFCCC”). Parīzes nolīgumu Savienības vārdā noslēdza 2016. gada 5. oktobrī ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1841 (7). Savienības saistības panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā bija izklāstītas iecerētajā valsts noteiktajā devumā, ko 2015. gada 6. martā, sakarā ar Parīzes nolīgumu, Savienība un tās dalībvalstis iesniedza UNFCCC sekretariātam. Parīzes nolīgums stājās spēkā 2016. gada 4. novembrī, un tas aizstāj 1997. gada Kioto protokolā paredzēto pieeju, kas pēc 2020. gada vairs netiks turpināta.

| (4) | Parīzes nolīgumā cita starpā ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Parīzes nolīgumā ir uzsvērts arī, cik svarīgi ir pielāgoties klimata pārmaiņu nelabvēlīgajai ietekmei un panākt, lai finanšu plūsmas atbilstu virzībai uz zemu siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu un uz tādu attīstību, kas spēj pielāgoties klimata pārmaiņām. Parīzes nolīgumā ir arī pausts ierosinājums šā gadsimta otrajā pusē panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām pa avotiem un piesaisti piesaistītājos un pausts aicinājums līgumslēdzējām pusēm rīkoties tā, lai attiecīgā gadījumā saglabātu un uzlabotu siltumnīcefekta gāzu piesaistītājus un uzkrājsistēmas, tostarp arī mežus. |
| --- | --- |

(4)

Parīzes nolīgumā cita starpā ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Parīzes nolīgumā ir uzsvērts arī, cik svarīgi ir pielāgoties klimata pārmaiņu nelabvēlīgajai ietekmei un panākt, lai finanšu plūsmas atbilstu virzībai uz zemu siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu un uz tādu attīstību, kas spēj pielāgoties klimata pārmaiņām. Parīzes nolīgumā ir arī pausts ierosinājums šā gadsimta otrajā pusē panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām pa avotiem un piesaisti piesaistītājos un pausts aicinājums līgumslēdzējām pusēm rīkoties tā, lai attiecīgā gadījumā saglabātu un uzlabotu siltumnīcefekta gāzu piesaistītājus un uzkrājsistēmas, tostarp arī mežus.

| (5) | Eiropadome 2009. gada 29.–30. oktobra secinājumos atbalstīja Savienības mērķi, kas tika noteikts, ņemot vērā Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) viedokli par emisiju samazinājumu, kas jāpanāk attīstītajām valstīm kā grupai, proti, līdz 2050. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu par 80–95 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. |
| --- | --- |

(5)

Eiropadome 2009. gada 29.–30. oktobra secinājumos atbalstīja Savienības mērķi, kas tika noteikts, ņemot vērā Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) viedokli par emisiju samazinājumu, kas jāpanāk attīstītajām valstīm kā grupai, proti, līdz 2050. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu par 80–95 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.

| (6) | Parīzes nolīguma līgumslēdzējām pusēm valsts noteiktajos devumos jāatspoguļo to iespējami augstākie mērķi un jāuzrāda laika gaitā panāktais progress. Turklāt Parīzes nolīguma līgumslēdzējām pusēm būtu jācenšas formulēt un izziņot ilgtermiņa zema siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņa attīstības stratēģijas, ņemot vērā Parīzes nolīguma mērķus. Padomes 2017. gada 13. oktobra secinājumos atzīts, cik svarīgi Parīzes nolīguma īstenošanā ir ilgtermiņa mērķi un piecu gadu pārskatīšanas cikli, un uzsvērts, cik svarīgas ilgtermiņā ir zema siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņa attīstības stratēģijas kā politikas instruments, ar ko izstrādā drošus virzienus un ilgtermiņa politikas izmaiņas, kas nepieciešamas, lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus. |
| --- | --- |

(6)

Parīzes nolīguma līgumslēdzējām pusēm valsts noteiktajos devumos jāatspoguļo to iespējami augstākie mērķi un jāuzrāda laika gaitā panāktais progress. Turklāt Parīzes nolīguma līgumslēdzējām pusēm būtu jācenšas formulēt un izziņot ilgtermiņa zema siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņa attīstības stratēģijas, ņemot vērā Parīzes nolīguma mērķus. Padomes 2017. gada 13. oktobra secinājumos atzīts, cik svarīgi Parīzes nolīguma īstenošanā ir ilgtermiņa mērķi un piecu gadu pārskatīšanas cikli, un uzsvērts, cik svarīgas ilgtermiņā ir zema siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņa attīstības stratēģijas kā politikas instruments, ar ko izstrādā drošus virzienus un ilgtermiņa politikas izmaiņas, kas nepieciešamas, lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus.

| (7) | Pāreja uz tīru enerģiju nozīmē, ka jāmainās investīciju modeļiem un ka vajadzīgi attiecīgi stimuli visās politikas jomās. Viena no nozīmīgākajām Savienības prioritātēm ir noturīgas Enerģētikas savienības izveide, kas ļaus iedzīvotājus nodrošināt ar drošu, ilgtspējīgu, konkurētspējīgu un cenas ziņā pieejamu enerģiju. Lai to panāktu, ar šo regulu ir jāturpina vērienīgā rīcība klimata politikas jomā un jāpanāk progress pārējās Enerģētikas savienības dimensijās, kā izklāstīts Komisijas 2015. gada 25. februāra paziņojumā “Pamatstratēģija spēcīgai Enerģētikas savienībai ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku”. |
| --- | --- |

(7)

Pāreja uz tīru enerģiju nozīmē, ka jāmainās investīciju modeļiem un ka vajadzīgi attiecīgi stimuli visās politikas jomās. Viena no nozīmīgākajām Savienības prioritātēm ir noturīgas Enerģētikas savienības izveide, kas ļaus iedzīvotājus nodrošināt ar drošu, ilgtspējīgu, konkurētspējīgu un cenas ziņā pieejamu enerģiju. Lai to panāktu, ar šo regulu ir jāturpina vērienīgā rīcība klimata politikas jomā un jāpanāk progress pārējās Enerģētikas savienības dimensijās, kā izklāstīts Komisijas 2015. gada 25. februāra paziņojumā “Pamatstratēģija spēcīgai Enerģētikas savienībai ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku”.

| (8) | Virkne Savienības pasākumu palielina dalībvalstu iespējas izpildīt saistības klimata jomā, un bez tiem būs ļoti sarežģīti panākt vajadzīgos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus šīs regulas aptvertajos sektoros. Minētie pasākumi ietver tiesību aktus par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, CO2 emisiju samazināšanu no autoceļiem paredzētiem transportlīdzekļiem, ēku energoefektivitāti, atjaunojamiem energoresursiem, energoefektivitāti un aprites ekonomiku, kā arī Savienības finansējuma instrumentus, kas domāti ar klimatu saistītām investīcijām. |
| --- | --- |

(8)

Virkne Savienības pasākumu palielina dalībvalstu iespējas izpildīt saistības klimata jomā, un bez tiem būs ļoti sarežģīti panākt vajadzīgos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus šīs regulas aptvertajos sektoros. Minētie pasākumi ietver tiesību aktus par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, CO2 emisiju samazināšanu no autoceļiem paredzētiem transportlīdzekļiem, ēku energoefektivitāti, atjaunojamiem energoresursiem, energoefektivitāti un aprites ekonomiku, kā arī Savienības finansējuma instrumentus, kas domāti ar klimatu saistītām investīcijām.

| (9) | Eiropadomes 2015. gada 19. un 20. marta secinājumos ir noteikts, ka Savienība ir apņēmusies izveidot Enerģētikas savienību ar tālredzīgu politiku klimata jomā, balstoties uz Komisijas pamatstratēģiju, kurā piecas dimensijas ir cieši saistītas un savstarpēji pastiprinošas. Viena no minētās Enerģētikas savienības stratēģijas piecām dimensijām ir enerģijas pieprasījuma ierobežošana. Energoefektivitātes uzlabošana var ievērojami samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tā var dot labumu arī vides un veselības jomā, uzlabot enerģētisko drošību, samazināt enerģijas izmaksas mājsaimniecībām un uzņēmumiem, palīdzēt mazināt enerģētisko nabadzību un vairot darbavietas un kāpināt saimniecisko darbību visas ekonomikas mērogā. Pasākumi, ar kuriem veicina, ka ēkās, rūpniecībā un transportā tiek izmantots vairāk energotaupības tehnoloģiju, varētu būt izmaksu ziņā lietderīgs veids, kā palīdzēt dalībvalstīm sasniegt savus šajā regulā noteiktos mērķrādītājus. |
| --- | --- |

(9)

Eiropadomes 2015. gada 19. un 20. marta secinājumos ir noteikts, ka Savienība ir apņēmusies izveidot Enerģētikas savienību ar tālredzīgu politiku klimata jomā, balstoties uz Komisijas pamatstratēģiju, kurā piecas dimensijas ir cieši saistītas un savstarpēji pastiprinošas. Viena no minētās Enerģētikas savienības stratēģijas piecām dimensijām ir enerģijas pieprasījuma ierobežošana. Energoefektivitātes uzlabošana var ievērojami samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tā var dot labumu arī vides un veselības jomā, uzlabot enerģētisko drošību, samazināt enerģijas izmaksas mājsaimniecībām un uzņēmumiem, palīdzēt mazināt enerģētisko nabadzību un vairot darbavietas un kāpināt saimniecisko darbību visas ekonomikas mērogā. Pasākumi, ar kuriem veicina, ka ēkās, rūpniecībā un transportā tiek izmantots vairāk energotaupības tehnoloģiju, varētu būt izmaksu ziņā lietderīgs veids, kā palīdzēt dalībvalstīm sasniegt savus šajā regulā noteiktos mērķrādītājus.

| (10) | Ilgtspējīgas un inovatīvas prakses un tehnoloģiju attīstīšana un izvēršana var veicināt lauksaimniecības nozares nozīmi saistībā ar klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos tām, jo īpaši samazinot siltumnīcefekta gāzu emisijas un saglabājot un uzlabojot piesaistītājus un oglekļa uzkrājumus. Lai samazinātu lauksaimniecības nozares oglekļa un ekoloģiskās pēdas nospiedumu, vienlaikus saglabājot tās ražīgumu, atjaunošanās spēju un dzīvotspēju, ir svarīgi veicināt klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī palielināt pētniecības finansējumu, kas ļautu izstrādāt ilgtspējīgas un inovatīvas prakses un tehnoloģijas un veikt investīcijas šādās praksēs un tehnoloģijās. |
| --- | --- |

(10)

Ilgtspējīgas un inovatīvas prakses un tehnoloģiju attīstīšana un izvēršana var veicināt lauksaimniecības nozares nozīmi saistībā ar klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos tām, jo īpaši samazinot siltumnīcefekta gāzu emisijas un saglabājot un uzlabojot piesaistītājus un oglekļa uzkrājumus. Lai samazinātu lauksaimniecības nozares oglekļa un ekoloģiskās pēdas nospiedumu, vienlaikus saglabājot tās ražīgumu, atjaunošanās spēju un dzīvotspēju, ir svarīgi veicināt klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī palielināt pētniecības finansējumu, kas ļautu izstrādāt ilgtspējīgas un inovatīvas prakses un tehnoloģijas un veikt investīcijas šādās praksēs un tehnoloģijās.

| (11) | Lauksaimniecības nozarei piemīt tieša un nozīmīga ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt saskaņotību starp šīs regulas mērķi un citiem Savienības politikas pasākumiem un mērķiem, piemēram, ar kopējo lauksaimniecības politiku un mērķiem, kas saistīti ar bioloģiskās daudzveidības stratēģiju, meža stratēģiju un aprites ekonomikas stratēģiju. |
| --- | --- |

(11)

Lauksaimniecības nozarei piemīt tieša un nozīmīga ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt saskaņotību starp šīs regulas mērķi un citiem Savienības politikas pasākumiem un mērķiem, piemēram, ar kopējo lauksaimniecības politiku un mērķiem, kas saistīti ar bioloģiskās daudzveidības stratēģiju, meža stratēģiju un aprites ekonomikas stratēģiju.

| (12) | Transporta nozare veido gandrīz ceturtdaļu no Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju apmēra. Tādēļ ir svarīgi arī pēc 2020. gada transporta nozarē samazināt to siltumnīcefekta gāzu emisiju apmēru un riskus, kas saistīti ar atkarību no fosilajām degvielām, īstenojot visaptverošu pieeju attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas sekmēšanu un energoefektivitātes sekmēšanu transporta nozarē, elektrotransportu, pāreju uz citiem, ilgtspējīgākiem, pārvadājumu veidiem un ilgtspējīgiem atjaunojamiem energoresursiem transporta nozarē. Pāreju uz mazemisiju mobilitāti, kā daļu no plašākas pārejas uz drošu un ilgtspējīgu mazoglekļa ekonomiku, var atvieglot, ieviešot veicinošus nosacījumus un spēcīgus stimulus, kā arī ilgtermiņa stratēģijas, kas var veicināt investīcijas. |
| --- | --- |

(12)

Transporta nozare veido gandrīz ceturtdaļu no Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju apmēra. Tādēļ ir svarīgi arī pēc 2020. gada transporta nozarē samazināt to siltumnīcefekta gāzu emisiju apmēru un riskus, kas saistīti ar atkarību no fosilajām degvielām, īstenojot visaptverošu pieeju attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas sekmēšanu un energoefektivitātes sekmēšanu transporta nozarē, elektrotransportu, pāreju uz citiem, ilgtspējīgākiem, pārvadājumu veidiem un ilgtspējīgiem atjaunojamiem energoresursiem transporta nozarē. Pāreju uz mazemisiju mobilitāti, kā daļu no plašākas pārejas uz drošu un ilgtspējīgu mazoglekļa ekonomiku, var atvieglot, ieviešot veicinošus nosacījumus un spēcīgus stimulus, kā arī ilgtermiņa stratēģijas, kas var veicināt investīcijas.

| (13) | Savienības un valstu politikas un pasākumu ietekmi šīs regulas īstenošanā vajadzētu novērtēt saskaņā ar uzraudzības un ziņošanas pienākumiem, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 525/2013 (8). |
| --- | --- |

(13)

Savienības un valstu politikas un pasākumu ietekmi šīs regulas īstenošanā vajadzētu novērtēt saskaņā ar uzraudzības un ziņošanas pienākumiem, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 525/2013 (8).

| (14) | Neskarot budžeta iestāžu pilnvaras, integrēšanas metodiku, kas tika īstenota 2014.-2020. gada daudzgadu finanšu shēmas ietvaros, vajadzētu attiecīgā gadījumā turpināt un pilnveidot, lai, sākot no 2021. gada, risinātu problēmas un apmierinātu investīciju vajadzības, kas saistītas ar rīcību klimata politikas jomā. Savienības finansējumam vajadzētu būt saskanīgam ar mērķiem, kas paredzēti Savienības klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam, un Parīzes nolīgumā noteiktajiem ilgtermiņa mērķiem, lai nodrošinātu publiskā sektora līdzekļu lietderīgu izmantojumu. Komisijai vajadzētu sagatavot ziņojumu par to, kā Savienības finansējums, kas piešķirts no Savienības budžeta vai citādā veidā izriet no Savienības tiesību aktiem, ietekmē siltumnīcefekta gāzu emisijas nozarēs, uz ko attiecas šī regula vai Direktīva 2003/87/EK. |
| --- | --- |

(14)

Neskarot budžeta iestāžu pilnvaras, integrēšanas metodiku, kas tika īstenota 2014.-2020. gada daudzgadu finanšu shēmas ietvaros, vajadzētu attiecīgā gadījumā turpināt un pilnveidot, lai, sākot no 2021. gada, risinātu problēmas un apmierinātu investīciju vajadzības, kas saistītas ar rīcību klimata politikas jomā. Savienības finansējumam vajadzētu būt saskanīgam ar mērķiem, kas paredzēti Savienības klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam, un Parīzes nolīgumā noteiktajiem ilgtermiņa mērķiem, lai nodrošinātu publiskā sektora līdzekļu lietderīgu izmantojumu. Komisijai vajadzētu sagatavot ziņojumu par to, kā Savienības finansējums, kas piešķirts no Savienības budžeta vai citādā veidā izriet no Savienības tiesību aktiem, ietekmē siltumnīcefekta gāzu emisijas nozarēs, uz ko attiecas šī regula vai Direktīva 2003/87/EK.

| (15) | Šai regulai būtu jāaptver siltumnīcefekta gāzu emisijas no IPCC kategorijām enerģētika”, “rūpnieciskie procesi un produktu izmantošana”, “lauksaimniecība” un “atkritumi” un kas ir noteiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, izņemot emisijas no darbībām, kas uzskaitītas Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā. |
| --- | --- |

(15)

Šai regulai būtu jāaptver siltumnīcefekta gāzu emisijas no IPCC kategorijām enerģētika”, “rūpnieciskie procesi un produktu izmantošana”, “lauksaimniecība” un “atkritumi” un kas ir noteiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, izņemot emisijas no darbībām, kas uzskaitītas Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā.

| (16) | Pašlaik valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatos un valstu un Savienības reģistros iekļautie dati nav pietiekami, lai dalībvalstu līmenī noteiktu Direktīvas 2003/87/EK neaptvertās civilās aviācijas CO2 emisijas valsts līmenī. Pieņemot ziņošanas pienākumus, Savienībai nevajadzētu dalībvalstīm vai maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) uzlikt ar sasniedzamajiem mērķiem nesamērīgu slogu. Direktīvas 2003/87/EK neaptvertās lidojumu CO2 emisijas veido tikai pavisam nelielu daļu no kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, un izveidot ziņošanas sistēmu par šīm emisijām būtu pārāk apgrūtinoši, ņemot vērā, ka saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK jau ir spēkā esošas prasības nozarei plašākā mērogā. Tāpēc CO2 emisijas no IPCC avota kategorijas “1.A.3.A civilā aviācija” šīs regulas kontekstā vajadzētu uzskatīt par tādām, kas vienādas ar nulli. |
| --- | --- |

(16)

Pašlaik valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatos un valstu un Savienības reģistros iekļautie dati nav pietiekami, lai dalībvalstu līmenī noteiktu Direktīvas 2003/87/EK neaptvertās civilās aviācijas CO2 emisijas valsts līmenī. Pieņemot ziņošanas pienākumus, Savienībai nevajadzētu dalībvalstīm vai maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) uzlikt ar sasniedzamajiem mērķiem nesamērīgu slogu. Direktīvas 2003/87/EK neaptvertās lidojumu CO2 emisijas veido tikai pavisam nelielu daļu no kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, un izveidot ziņošanas sistēmu par šīm emisijām būtu pārāk apgrūtinoši, ņemot vērā, ka saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK jau ir spēkā esošas prasības nozarei plašākā mērogā. Tāpēc CO2 emisijas no IPCC avota kategorijas “1.A.3.A civilā aviācija” šīs regulas kontekstā vajadzētu uzskatīt par tādām, kas vienādas ar nulli.

| (17) | Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums, kas katrai dalībvalstij jāpanāk līdz 2030. gadam, būtu jānosaka, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts šīs regulas aptverto pārbaudīto siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeni 2005. gadā, neieskaitot verificētās siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, kuras tika ekspluatētas 2005. gadā un kuras ES ETS tika iekļautas tikai pēc 2005. gada. Ikgadējie emisiju sadales apjomi laikposmā no 2021. līdz 2030. gadam būtu jānosaka, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem un Komisijas pārbaudītajiem datiem. |
| --- | --- |

(17)

Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums, kas katrai dalībvalstij jāpanāk līdz 2030. gadam, būtu jānosaka, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts šīs regulas aptverto pārbaudīto siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeni 2005. gadā, neieskaitot verificētās siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, kuras tika ekspluatētas 2005. gadā un kuras ES ETS tika iekļautas tikai pēc 2005. gada. Ikgadējie emisiju sadales apjomi laikposmā no 2021. līdz 2030. gadam būtu jānosaka, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem un Komisijas pārbaudītajiem datiem.

| (18) | Pieeju, ar kuru tiek noteikti ikgadēji valstij saistoši ierobežojumi, kas noteikta Lēmumā Nr. 406/2009/EK, vajadzētu turpināt izmantot arī 2021.–2030. gadā. Paredzot noteikumus šajā regulā par to, kā katrai dalībvalstij noteikt ikgadējo emisiju sadales apjomu, būtu jāievēro tā pati metodoloģija, ko izmanto attiecībā uz tām dalībvalstīm, kurām saskaņā ar minēto lēmumu ir negatīvs ierobežojums, bet trajektorijas aprēķina izejas punkts ir vai nu piecas divpadsmitās daļas no laika sprīža starp 2019. un 2020. gadu, vai arī 2020. gads vidējā siltumnīcefekta gāzu emisijas līmenī 2016.–2018. gadā, bet trajektorijas beigu punkts būtu 2030. gads katrai dalībvalstij noteiktā ierobežojuma līmenī. Lai nodrošinātu pienācīgu ieguldījumu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju sasniegšanā 2021.–2030. gada periodā, trajektorijas izejas datums katrai dalībvalstij būtu jānosaka atkarībā no tā, kurā no minētajiem datumiem aprēķina rezultātā sanāk mazāks sadales apjoms. Būtu jāparedz, ka 2021. gadā ikgadējais emisiju sadales apjoms tiks pielāgots tām dalībvalstīm, kam vienlaikus ir pozitīvs ierobežojums saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK un pieaugošs ikgadējais emisiju sadales apjoms laikā no 2017. līdz 2020. gadam, kas noteikts saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2013/162/ES (9) un Komisijas Īstenošanas lēmumu 2013/634/ES (10), tādējādi atspoguļojot šo dalībvalstu iespējas šajos gados palielināt siltumnīcefekta gāzu emisijas.
  Vajadzētu paredzēt papildu pielāgojumu dažām dalībvalstīm, ņemot vērā šo dalībvalstu īpašo situāciju, proti, tām ir gan pozitīvs ierobežojums saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK, gan vai nu zemākās siltumnīcefekta gāzu emisijas uz vienu iedzīvotāju saskaņā ar minēto lēmumu, vai arī zemākais siltumnīcefekta gāzu emisiju īpatsvars no tādiem sektoriem, uz kuriem minētais lēmums neattiecas, salīdzinājumā ar to kopīgo siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu. Šim papildu pielāgojumam vajadzētu aptvert vienīgi daļu no siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas jāpanāk laikposmā no 2021. līdz 2029. gadam, lai saglabātu stimulus papildu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem un lai neietekmētu 2030. gada mērķrādītāja sasniegšanu, ņemot vērā citu šajā regulā paredzēto pielāgojumu un elastības iespēju izmantošanu. |
| --- | --- |

(18)

Pieeju, ar kuru tiek noteikti ikgadēji valstij saistoši ierobežojumi, kas noteikta Lēmumā Nr. 406/2009/EK, vajadzētu turpināt izmantot arī 2021.–2030. gadā. Paredzot noteikumus šajā regulā par to, kā katrai dalībvalstij noteikt ikgadējo emisiju sadales apjomu, būtu jāievēro tā pati metodoloģija, ko izmanto attiecībā uz tām dalībvalstīm, kurām saskaņā ar minēto lēmumu ir negatīvs ierobežojums, bet trajektorijas aprēķina izejas punkts ir vai nu piecas divpadsmitās daļas no laika sprīža starp 2019. un 2020. gadu, vai arī 2020. gads vidējā siltumnīcefekta gāzu emisijas līmenī 2016.–2018. gadā, bet trajektorijas beigu punkts būtu 2030. gads katrai dalībvalstij noteiktā ierobežojuma līmenī. Lai nodrošinātu pienācīgu ieguldījumu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju sasniegšanā 2021.–2030. gada periodā, trajektorijas izejas datums katrai dalībvalstij būtu jānosaka atkarībā no tā, kurā no minētajiem datumiem aprēķina rezultātā sanāk mazāks sadales apjoms. Būtu jāparedz, ka 2021. gadā ikgadējais emisiju sadales apjoms tiks pielāgots tām dalībvalstīm, kam vienlaikus ir pozitīvs ierobežojums saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK un pieaugošs ikgadējais emisiju sadales apjoms laikā no 2017. līdz 2020. gadam, kas noteikts saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2013/162/ES (9) un Komisijas Īstenošanas lēmumu 2013/634/ES (10), tādējādi atspoguļojot šo dalībvalstu iespējas šajos gados palielināt siltumnīcefekta gāzu emisijas.

Vajadzētu paredzēt papildu pielāgojumu dažām dalībvalstīm, ņemot vērā šo dalībvalstu īpašo situāciju, proti, tām ir gan pozitīvs ierobežojums saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK, gan vai nu zemākās siltumnīcefekta gāzu emisijas uz vienu iedzīvotāju saskaņā ar minēto lēmumu, vai arī zemākais siltumnīcefekta gāzu emisiju īpatsvars no tādiem sektoriem, uz kuriem minētais lēmums neattiecas, salīdzinājumā ar to kopīgo siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu. Šim papildu pielāgojumam vajadzētu aptvert vienīgi daļu no siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas jāpanāk laikposmā no 2021. līdz 2029. gadam, lai saglabātu stimulus papildu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem un lai neietekmētu 2030. gada mērķrādītāja sasniegšanu, ņemot vērā citu šajā regulā paredzēto pielāgojumu un elastības iespēju izmantošanu.

| (19) | Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas to noteikumu īstenošanai, ar kuriem nosaka dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (11). |
| --- | --- |

(19)

Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas to noteikumu īstenošanai, ar kuriem nosaka dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (11).

| (20) | Eiropadome savos 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos norādīja, ka esošo elastības instrumentu pieejamība un izmantošana ETS neaptvertajos sektoros būtu ievērojami jāuzlabo, lai nodrošinātu Savienības kopīgo centienu izmaksu lietderību un konverģenci attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu uz vienu iedzīvotāju līdz 2030. gadam. Lai kopējie samazinājumi tiktu panākti ar pēc iespējas lielāku izmaksu lietderību, dalībvalstīm vajadzētu dot iespēju daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma atlikt rezervē un aizņemties. Tām būtu jādod arī iespēja daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma pārskaitīt citām dalībvalstīm. Būtu jānodrošina šādu pārskaitījumu pārredzamība, un tie būtu jāveic abām pusēm parocīgā veidā, tostarp izmantojot izsoles vai tirgus starpniekus, kas darbotos kā aģenti, vai divpusējus nolīgumus. Jebkurš šāds pārskaitījums var notikt siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas projekta vai programmas rezultātā, ko īsteno dalībvalstī, kura pārdod, un ko finansē saņēmēja dalībvalsts. Turklāt dalībvalstīm būtu jādod iespēja veicināt publiskā un privātā sektora partnerību izveidi saistībā ar projektiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 2003/87/EK 24.a panta 1. punkts. |
| --- | --- |

(20)

Eiropadome savos 2014. gada 23. un 24. oktobra secinājumos norādīja, ka esošo elastības instrumentu pieejamība un izmantošana ETS neaptvertajos sektoros būtu ievērojami jāuzlabo, lai nodrošinātu Savienības kopīgo centienu izmaksu lietderību un konverģenci attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu uz vienu iedzīvotāju līdz 2030. gadam. Lai kopējie samazinājumi tiktu panākti ar pēc iespējas lielāku izmaksu lietderību, dalībvalstīm vajadzētu dot iespēju daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma atlikt rezervē un aizņemties. Tām būtu jādod arī iespēja daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma pārskaitīt citām dalībvalstīm. Būtu jānodrošina šādu pārskaitījumu pārredzamība, un tie būtu jāveic abām pusēm parocīgā veidā, tostarp izmantojot izsoles vai tirgus starpniekus, kas darbotos kā aģenti, vai divpusējus nolīgumus. Jebkurš šāds pārskaitījums var notikt siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas projekta vai programmas rezultātā, ko īsteno dalībvalstī, kura pārdod, un ko finansē saņēmēja dalībvalsts. Turklāt dalībvalstīm būtu jādod iespēja veicināt publiskā un privātā sektora partnerību izveidi saistībā ar projektiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 2003/87/EK 24.a panta 1. punkts.

| (21) | Būtu jāizveido jauna, vienreizēja elastības iespēja, lai palīdzētu mērķrādītājus sasniegt tām dalībvalstīm, kuru valsts līmeņa samazināšanas mērķrādītāji krietni pārsniedz Savienības vidējo mērķrādītāju un šo valstu izmaksefektīvas samazināšanas potenciālu, un tām dalībvalstīm, kas 2013. gadā rūpnieciskajām iekārtām bez maksas neiedalīja nekādas ES ETS kvotas. Lai saglabātu ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu (ES) 2015/1814 (12) noteikto mērķi attiecībā uz tirgus stabilitātes rezervi, proti, novērst piedāvājuma un pieprasījuma strukturālo nelīdzsvarotību ES ETS, nosakot kopējo attiecīgajā gadā apgrozībā esošo ES ETS kvotu skaitu, ES ETS kvotas, kas ņemtas vērā vienreizējās elastības iespējas nolūkā, būtu jāuzskata par apgrozībā esošām ES ETS kvotām. Veicot pirmo pārskatīšanu saskaņā ar minēto lēmumu, Komisijai būtu jāapsver, vai arī turpmāk saglabāt šādu apgrozībā esošu ES ETS kvotu uzskaiti. |
| --- | --- |

(21)

Būtu jāizveido jauna, vienreizēja elastības iespēja, lai palīdzētu mērķrādītājus sasniegt tām dalībvalstīm, kuru valsts līmeņa samazināšanas mērķrādītāji krietni pārsniedz Savienības vidējo mērķrādītāju un šo valstu izmaksefektīvas samazināšanas potenciālu, un tām dalībvalstīm, kas 2013. gadā rūpnieciskajām iekārtām bez maksas neiedalīja nekādas ES ETS kvotas. Lai saglabātu ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu (ES) 2015/1814 (12) noteikto mērķi attiecībā uz tirgus stabilitātes rezervi, proti, novērst piedāvājuma un pieprasījuma strukturālo nelīdzsvarotību ES ETS, nosakot kopējo attiecīgajā gadā apgrozībā esošo ES ETS kvotu skaitu, ES ETS kvotas, kas ņemtas vērā vienreizējās elastības iespējas nolūkā, būtu jāuzskata par apgrozībā esošām ES ETS kvotām. Veicot pirmo pārskatīšanu saskaņā ar minēto lēmumu, Komisijai būtu jāapsver, vai arī turpmāk saglabāt šādu apgrozībā esošu ES ETS kvotu uzskaiti.

| (22) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/841 (13) ir paredzēti noteikumi par to, kā ir jāuzskaita siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste saistībā ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību (“ZIZIMM”). Darbības, kuras ietilpst minētās regulas darbības jomā, nebūtu jāaptver ar šo regulu.. Tomēr, lai gan šīs regulas vides aizsardzības rezultātu, proti, panāktos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma līmeņus, ietekmē tas, ka tiek ņemts vērā daudzums, kas nepārsniedz kopējo neto piesaistes un kopējo neto emisiju summu no apmežotas zemes, atmežotas zemes, apsaimniekotas aramzemes, apsaimniekotiem zālājiem un noteiktos gadījumos no apsaimniekotas meža zemes, kā arī, ja tas ir obligāti saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841, apsaimniekotiem mitrājiem, kā definēts minētajā Regulā, kā vēl viena papildu iespēja, ko dalībvalstis vajadzības gadījumā varētu izmantot savu saistību izpildei, šajā Regulā būtu jāiekļauj ZIZIMM elastības iespēja, kurā iekļautas ne vairāk kā 280 milj. tonnas minētās piesaistes izteiktu CO2 ekvivalentos, ko sadala starp dalībvalstīm. Minētajā kopējā summā un tās sadalījumā starp dalībvalstīm būtu jāņem vērā lauksaimniecības un zemes izmantošanas nozares zemāku klimata pārmaiņu mazināšanas potenciālu un minētās nozares atbilstīgo ieguldījumu siltumnīcefekta gāzu mazināšanā un sekvestrēšanā. Bez tam ikgadējā emisiju sadales apjoma brīvprātīgai dzēšanai saskaņā ar šo regulu vajadzētu dot iespēju šo daudzumu ņemt vērā, novērtējot dalībvalsts atbilstību Regulas (ES) 2018/841 prasībām. |
| --- | --- |

(22)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/841 (13) ir paredzēti noteikumi par to, kā ir jāuzskaita siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste saistībā ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību (“ZIZIMM”). Darbības, kuras ietilpst minētās regulas darbības jomā, nebūtu jāaptver ar šo regulu.. Tomēr, lai gan šīs regulas vides aizsardzības rezultātu, proti, panāktos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma līmeņus, ietekmē tas, ka tiek ņemts vērā daudzums, kas nepārsniedz kopējo neto piesaistes un kopējo neto emisiju summu no apmežotas zemes, atmežotas zemes, apsaimniekotas aramzemes, apsaimniekotiem zālājiem un noteiktos gadījumos no apsaimniekotas meža zemes, kā arī, ja tas ir obligāti saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841, apsaimniekotiem mitrājiem, kā definēts minētajā Regulā, kā vēl viena papildu iespēja, ko dalībvalstis vajadzības gadījumā varētu izmantot savu saistību izpildei, šajā Regulā būtu jāiekļauj ZIZIMM elastības iespēja, kurā iekļautas ne vairāk kā 280 milj. tonnas minētās piesaistes izteiktu CO2 ekvivalentos, ko sadala starp dalībvalstīm. Minētajā kopējā summā un tās sadalījumā starp dalībvalstīm būtu jāņem vērā lauksaimniecības un zemes izmantošanas nozares zemāku klimata pārmaiņu mazināšanas potenciālu un minētās nozares atbilstīgo ieguldījumu siltumnīcefekta gāzu mazināšanā un sekvestrēšanā. Bez tam ikgadējā emisiju sadales apjoma brīvprātīgai dzēšanai saskaņā ar šo regulu vajadzētu dot iespēju šo daudzumu ņemt vērā, novērtējot dalībvalsts atbilstību Regulas (ES) 2018/841 prasībām.

| (23) | 2016. gada 30. novembrī Komisija iesniedza priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Enerģētikas savienības pārvaldību (“priekšlikums par pārvaldību”), kurā dalībvalstīm izvirzīta prasība sagatavot integrētus valstu enerģētikas un klimata plānus saistībā ar stratēģisko enerģētikas un klimata politikas plānošanu, aptverot visas piecas Enerģētikas savienības dimensija. Saskaņā ar priekšlikumu par pārvaldību valstu plāniem, kas aptver laikposmu no 2021. līdz 2030. gadam, ir svarīga nozīme, dalībvalstīm plānojot savu atbilstību šīs regulas un Regulas (ES) 2018/841 prasībām. Šajā nolūkā dalībvalstīm ir jāizklāsta politika un pasākumi, ar ko izpildītu šajā regulā un Regulā (ES) 2018/841 paredzētos pienākumus, ar skatījumu uz ilgtermiņa mērķi panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti saskaņā ar Parīzes nolīgumu. Minētajos plānos ir jāizklāsta arī izvirzīto mērķu sasniegšanai plānotās politikas un pasākumu ietekmes novērtējums. Saskaņā ar priekšlikumu par pārvaldību Komisijai savos ieteikumos par valstu plānu projektiem būtu jāspēj norādīt uz mērķu vērienīguma un politikas un pasākumu turpmākas īstenošanas piemērotību. Izstrādājot minētos plānus, būtu jāņem vērā iespēja izmantot ZIZIMM elastības iespēju, lai izpildītu šīs regulas prasības. |
| --- | --- |

(23)

2016. gada 30. novembrī Komisija iesniedza priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Enerģētikas savienības pārvaldību (“priekšlikums par pārvaldību”), kurā dalībvalstīm izvirzīta prasība sagatavot integrētus valstu enerģētikas un klimata plānus saistībā ar stratēģisko enerģētikas un klimata politikas plānošanu, aptverot visas piecas Enerģētikas savienības dimensija. Saskaņā ar priekšlikumu par pārvaldību valstu plāniem, kas aptver laikposmu no 2021. līdz 2030. gadam, ir svarīga nozīme, dalībvalstīm plānojot savu atbilstību šīs regulas un Regulas (ES) 2018/841 prasībām. Šajā nolūkā dalībvalstīm ir jāizklāsta politika un pasākumi, ar ko izpildītu šajā regulā un Regulā (ES) 2018/841 paredzētos pienākumus, ar skatījumu uz ilgtermiņa mērķi panākt līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti saskaņā ar Parīzes nolīgumu. Minētajos plānos ir jāizklāsta arī izvirzīto mērķu sasniegšanai plānotās politikas un pasākumu ietekmes novērtējums. Saskaņā ar priekšlikumu par pārvaldību Komisijai savos ieteikumos par valstu plānu projektiem būtu jāspēj norādīt uz mērķu vērienīguma un politikas un pasākumu turpmākas īstenošanas piemērotību. Izstrādājot minētos plānus, būtu jāņem vērā iespēja izmantot ZIZIMM elastības iespēju, lai izpildītu šīs regulas prasības.

| (24) | Eiropas Vides aģentūras mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu attīstību un palīdzēt sasniegt ievērojamu un izmērāmu vides uzlabošanos, sniedzot politikas veidotājiem, publiskajām iestādēm un sabiedrībai savlaicīgu, mērķtiecīgu, būtisku un ticamu informāciju. Eiropas Vides aģentūrai vajadzētu pienācīgi palīdzēt Komisijai saskaņā ar aģentūras gada darba programmu. |
| --- | --- |

(24)

Eiropas Vides aģentūras mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu attīstību un palīdzēt sasniegt ievērojamu un izmērāmu vides uzlabošanos, sniedzot politikas veidotājiem, publiskajām iestādēm un sabiedrībai savlaicīgu, mērķtiecīgu, būtisku un ticamu informāciju. Eiropas Vides aģentūrai vajadzētu pienācīgi palīdzēt Komisijai saskaņā ar aģentūras gada darba programmu.

| (25) | Ja tiek jebkādā veidā pielāgots Direktīvas 2003/87/EK 11., 24., 24.a un 27. pantā noteiktais tvērums, tad attiecīgi būtu jāpielāgo šīs regulas aptverto siltumnīcefekta gāzu emisiju maksimālais apjoms. Līdz ar to, ja dalībvalstis savās saistībās saskaņā ar šo regulu ietver papildu siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, ko iepriekš aptvēra Direktīva 2003/87/EK, tad attiecīgajām dalībvalstīm būtu jāīsteno papildu politika un pasākumi šīs regulas aptvertajos sektoros, lai minētās siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinātu. |
| --- | --- |

(25)

Ja tiek jebkādā veidā pielāgots Direktīvas 2003/87/EK 11., 24., 24.a un 27. pantā noteiktais tvērums, tad attiecīgi būtu jāpielāgo šīs regulas aptverto siltumnīcefekta gāzu emisiju maksimālais apjoms. Līdz ar to, ja dalībvalstis savās saistībās saskaņā ar šo regulu ietver papildu siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, ko iepriekš aptvēra Direktīva 2003/87/EK, tad attiecīgajām dalībvalstīm būtu jāīsteno papildu politika un pasākumi šīs regulas aptvertajos sektoros, lai minētās siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinātu.

| (26) | Atzīstot iepriekšējos centienus, kurus kopš 2013. gada īsteno tās dalībvalstis, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā bija zem Savienības vidējā rādītāja, ir lietderīgi izveidot ierobežotu, īpašam nolūkam paredzētu drošības rezervi, kas atbilstu līdz 105 miljoniem tonnu CO2 ekvivalentos, vienlaikus saglabājot šīs regulas vides integritāti, kā arī stimulus to dalībvalstu darbībām, kas pārsniedz minimālos šajā regulā paredzētos devumus. Šādai drošības rezervei būtu jākalpo to dalībvalstu labumam, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā bija zem Savienības vidējā rādītāja, kuru siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoms saglabājās zem ikgadējiem emisiju sadales apjomiem laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam, un kurām ir problēmas sasniegt savu 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju, neskatoties uz to, ka tās izmanto citas šajā regulā paredzētās elastības iespējas. Šāda apjoma drošības rezerve segtu ievērojamu daļu no kopējā deficīta, kas prognozēts dalībvalstīs, kuras ir tiesīgas izmantot šo rezervi 2021.–2030. gada periodā bez papildu politikas pasākumu ieviešanas, vienlaikus saglabājot stimulus papildu rīcībai. Šai drošības rezervei minētajām dalībvalstīm vajadzētu būt pieejamai 2032. gadā, ievērojot zināmus nosacījumus un ar noteikumu, ka tās izmantošana netraucēs sasniegt Savienības mērķrādītāju, proti, līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu par 30 % tajos sektoros, uz kuriem attiecas šī regula. |
| --- | --- |

(26)

Atzīstot iepriekšējos centienus, kurus kopš 2013. gada īsteno tās dalībvalstis, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā bija zem Savienības vidējā rādītāja, ir lietderīgi izveidot ierobežotu, īpašam nolūkam paredzētu drošības rezervi, kas atbilstu līdz 105 miljoniem tonnu CO2 ekvivalentos, vienlaikus saglabājot šīs regulas vides integritāti, kā arī stimulus to dalībvalstu darbībām, kas pārsniedz minimālos šajā regulā paredzētos devumus. Šādai drošības rezervei būtu jākalpo to dalībvalstu labumam, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā bija zem Savienības vidējā rādītāja, kuru siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoms saglabājās zem ikgadējiem emisiju sadales apjomiem laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam, un kurām ir problēmas sasniegt savu 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķrādītāju, neskatoties uz to, ka tās izmanto citas šajā regulā paredzētās elastības iespējas. Šāda apjoma drošības rezerve segtu ievērojamu daļu no kopējā deficīta, kas prognozēts dalībvalstīs, kuras ir tiesīgas izmantot šo rezervi 2021.–2030. gada periodā bez papildu politikas pasākumu ieviešanas, vienlaikus saglabājot stimulus papildu rīcībai. Šai drošības rezervei minētajām dalībvalstīm vajadzētu būt pieejamai 2032. gadā, ievērojot zināmus nosacījumus un ar noteikumu, ka tās izmantošana netraucēs sasniegt Savienības mērķrādītāju, proti, līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu par 30 % tajos sektoros, uz kuriem attiecas šī regula.

| (27) | Lai atspoguļotu attīstību, kas veikta ar Regulu (ES) 2018/841, kā arī lai nodrošinātu pareizu uzskaiti saskaņā ar šo regulu – pienācīgu uzskaiti, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu par to, lai atļautu izmantot zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekota meža zeme” un “apsaimniekoti mitrāji” kā ZIZIMM elastības iespējas, un par darījumu uzskaiti, kas veikti saskaņā ar šo regulu, tostarp elastības iespēju izmantošanas, atbilstības pārbaužu piemērošanas un rezerves precīzas funkcionēšanas, uzskaiti, ko veic reģistrā, kas izveidots, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 10. pantu (“Savienības reģistrs”). Informācijai par uzskaiti saskaņā ar šo regulu vajadzētu būt publiski pieejamai. Vajadzīgie darījumu uzskaites noteikumi būtu jāietver vienotā instrumentā, kur apkopoti uzskaites noteikumi saskaņā ar, Regulu (ES) Nr. 525/2013, Regulu (ES) 2018/841, šo regulu un Direktīvu 2003/87/EK. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (14). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. |
| --- | --- |

(27)

Lai atspoguļotu attīstību, kas veikta ar Regulu (ES) 2018/841, kā arī lai nodrošinātu pareizu uzskaiti saskaņā ar šo regulu – pienācīgu uzskaiti, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu par to, lai atļautu izmantot zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekota meža zeme” un “apsaimniekoti mitrāji” kā ZIZIMM elastības iespējas, un par darījumu uzskaiti, kas veikti saskaņā ar šo regulu, tostarp elastības iespēju izmantošanas, atbilstības pārbaužu piemērošanas un rezerves precīzas funkcionēšanas, uzskaiti, ko veic reģistrā, kas izveidots, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 10. pantu (“Savienības reģistrs”). Informācijai par uzskaiti saskaņā ar šo regulu vajadzētu būt publiski pieejamai. Vajadzīgie darījumu uzskaites noteikumi būtu jāietver vienotā instrumentā, kur apkopoti uzskaites noteikumi saskaņā ar, Regulu (ES) Nr. 525/2013, Regulu (ES) 2018/841, šo regulu un Direktīvu 2003/87/EK. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (14). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

| (28) | Lai noskaidrotu, kā šī regula darbojas kopumā, to vajadzētu pārskatīt 2024. gadā un pēc tam reizi piecos gados, jo īpaši attiecībā uz nepieciešamību noteikt stingrāku Savienības politiku un pasākumus. Pārskatīšanā cita starpā būtu jāņem vērā mainīgie valstu apstākļi un jāizmanto 2018. gada UNFCCC veicinošā dialoga (“Talanoa dialogs”) un saskaņā ar Parīzes nolīgumu veiktās globālās izsvēršanas rezultāti. Veicot minēto pārskatīšanu, būtu jāapsver arī līdzsvars starp ikgadējās emisiju sadales apjoma piedāvājumu un pieprasījumu, lai nodrošinātu šajā regulā noteikto pienākumu adekvātumu. Turklāt savos regulārajos ziņojumos, ko sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, Komisijai līdz 2019. gada 31. oktobrim būtu jāizvērtē arī Talanoa dialoga iznākums. Pārskatam par laikposmu pēc 2030. gada vajadzētu būt pieskaņotam ilgtermiņa mērķiem un saskaņā ar Parīzes nolīgumu pieņemtajām saistībām, un šajā nolūkā tam vajadzētu rādīt laika gaitā panākto progresu. |
| --- | --- |

(28)

Lai noskaidrotu, kā šī regula darbojas kopumā, to vajadzētu pārskatīt 2024. gadā un pēc tam reizi piecos gados, jo īpaši attiecībā uz nepieciešamību noteikt stingrāku Savienības politiku un pasākumus. Pārskatīšanā cita starpā būtu jāņem vērā mainīgie valstu apstākļi un jāizmanto 2018. gada UNFCCC veicinošā dialoga (“Talanoa dialogs”) un saskaņā ar Parīzes nolīgumu veiktās globālās izsvēršanas rezultāti. Veicot minēto pārskatīšanu, būtu jāapsver arī līdzsvars starp ikgadējās emisiju sadales apjoma piedāvājumu un pieprasījumu, lai nodrošinātu šajā regulā noteikto pienākumu adekvātumu. Turklāt savos regulārajos ziņojumos, ko sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, Komisijai līdz 2019. gada 31. oktobrim būtu jāizvērtē arī Talanoa dialoga iznākums. Pārskatam par laikposmu pēc 2030. gada vajadzētu būt pieskaņotam ilgtermiņa mērķiem un saskaņā ar Parīzes nolīgumu pieņemtajām saistībām, un šajā nolūkā tam vajadzētu rādīt laika gaitā panākto progresu.

| (29) | Lai nodrošinātu, ka tiek efektīvi, pārredzami un izmaksefektīvi paziņoti un verificēti gan dati par siltumnīcefekta gāzu emisijām, gan cita informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu virzību saistībā ar dalībvalstīm ikgadējo emisiju sadales apjomu, prasības par ikgadējo ziņošanu un izvērtēšanu saskaņā ar šo regulu būtu jāintegrē attiecīgajos pantos Regulā (ES) Nr. 525/2013. Ar minēto regulu būtu jānodrošina arī tas, ka dalībvalstu progress siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā joprojām tiks izvērtēts reizi gadā, ņemot vērā Savienības politikas un pasākumu attīstību un informāciju no dalībvalstīm. Reizi divos gados izvērtēšanā vajadzētu iekļaut prognozes par Savienības virzību uz emisiju samazināšanas mērķrādītāju izpildi un par dalībvalstu virzību uz savu pienākumu izpildi. Savukārt atskaitījumu piemērošanu vajadzētu apsvērt tikai ik pēc pieciem gadiem, lai varētu ņemt vērā potenciālo devumu no apmežotas zemes, atmežotas zemes, apsaimniekotas aramzemes un apsaimniekotiem zālājiem saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841. Tas neskar Komisijas pienākumu nodrošināt, ka dalībvalstis pilda savus pienākumus, kas izriet no šīs regulas, vai Komisijas pilnvaras šādā sakarā uzsākt pienākumu neizpildes procedūru. |
| --- | --- |

(29)

Lai nodrošinātu, ka tiek efektīvi, pārredzami un izmaksefektīvi paziņoti un verificēti gan dati par siltumnīcefekta gāzu emisijām, gan cita informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu virzību saistībā ar dalībvalstīm ikgadējo emisiju sadales apjomu, prasības par ikgadējo ziņošanu un izvērtēšanu saskaņā ar šo regulu būtu jāintegrē attiecīgajos pantos Regulā (ES) Nr. 525/2013. Ar minēto regulu būtu jānodrošina arī tas, ka dalībvalstu progress siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā joprojām tiks izvērtēts reizi gadā, ņemot vērā Savienības politikas un pasākumu attīstību un informāciju no dalībvalstīm. Reizi divos gados izvērtēšanā vajadzētu iekļaut prognozes par Savienības virzību uz emisiju samazināšanas mērķrādītāju izpildi un par dalībvalstu virzību uz savu pienākumu izpildi. Savukārt atskaitījumu piemērošanu vajadzētu apsvērt tikai ik pēc pieciem gadiem, lai varētu ņemt vērā potenciālo devumu no apmežotas zemes, atmežotas zemes, apsaimniekotas aramzemes un apsaimniekotiem zālājiem saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841. Tas neskar Komisijas pienākumu nodrošināt, ka dalībvalstis pilda savus pienākumus, kas izriet no šīs regulas, vai Komisijas pilnvaras šādā sakarā uzsākt pienākumu neizpildes procedūru.

| (30) | Regula (ES) Nr. 525/2013 būtu attiecīgi jāgroza. |
| --- | --- |

(30)

Regula (ES) Nr. 525/2013 būtu attiecīgi jāgroza.

| (31) | Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, jo īpaši mērķi noteikt dalībvalstu pienākumus attiecībā uz to minimālajiem devumiem 2021.–2030. gada periodā, lai izpildītu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju un veicinātu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tās mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. |
| --- | --- |

(31)

Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, jo īpaši mērķi noteikt dalībvalstu pienākumus attiecībā uz to minimālajiem devumiem 2021.–2030. gada periodā, lai izpildītu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju un veicinātu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tās mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

| (32) | Šī regula neskar stingrākus valsts mērķus, |
| --- | --- |

(32)

Šī regula neskar stingrākus valsts mērķus,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets

Ar šo regulu nosaka pienākumus dalībvalstīm attiecībā uz to minimālajiem devumiem 2021.–2030. gada periodā, lai sasniegtu Savienības mērķrādītāju – līdz 2030. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par 30 %, salīdzinot ar 2005. gada līmeni, sektoros, uz kuriem attiecas šīs regulas 2. pants, un sniedz ieguldījumu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanā. Šajā regulā ir izklāstīti arī noteikumi par to, kā nosaka ikgadējos emisiju sadales apjomus un kā izvērtē dalībvalstu virzību uz to minimālo devumu izpildi.

2. pants

Darbības joma

1.   Šo regulu piemēro siltumnīcefekta gāzu emisijām no IPCC avota kategorijām “enerģētika”, “rūpnieciskie procesi un produktu izmantošana”, “lauksaimniecība” un “atkritumi”, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013, izņemot siltumnīcefekta gāzu emisijas no Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā uzskaitītajām darbībām.

2.   Neskarot šīs regulas 7. pantu un 9. panta 2. punktu, šo regulu nepiemēro siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaistei, ko aptver Regula (ES) 2018/841.

3.   Šīs regulas kontekstā CO2 emisijas no IPCC avota kategorijas “1.A.3.A civilā aviācija” uzskata par vienādām ar nulli.

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

| 1) | “siltumnīcefekta gāzu emisijas” ir CO2 ekvivalentu tonnās izteiktas oglekļa dioksīda (CO2), metāna (CH4), slāpekļa oksīda (N2O), fluorogļūdeņražu (HFC), perfluorogļūdeņražu (PFC), slāpekļa trifluorīda (NF3) un sēra heksafluorīda (SF6) emisijas, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013 un ietilpst šīs regulas darbības jomā; |
| --- | --- |

1)

“siltumnīcefekta gāzu emisijas” ir CO2 ekvivalentu tonnās izteiktas oglekļa dioksīda (CO2), metāna (CH4), slāpekļa oksīda (N2O), fluorogļūdeņražu (HFC), perfluorogļūdeņražu (PFC), slāpekļa trifluorīda (NF3) un sēra heksafluorīda (SF6) emisijas, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013 un ietilpst šīs regulas darbības jomā;

2

2

4

2

3

6

| 2) | “ikgadējais emisiju sadales apjoms” ir maksimālās pieļaujamās siltumnīcefekta gāzu emisijas katrā gadā no 2021. līdz 2030. gadam, kas noteiktas saskaņā ar 4. panta 3. punktu un 10. pantu; |
| --- | --- |

2)

“ikgadējais emisiju sadales apjoms” ir maksimālās pieļaujamās siltumnīcefekta gāzu emisijas katrā gadā no 2021. līdz 2030. gadam, kas noteiktas saskaņā ar 4. panta 3. punktu un 10. pantu;

| 3) | “ES ETS kvota” ir “kvota”, kā tā definēta Direktīvas 2003/87/EK 3. panta a) punktā. |
| --- | --- |

3)

“ES ETS kvota” ir “kvota”, kā tā definēta Direktīvas 2003/87/EK 3. panta a) punktā.

ETS

4. pants

Ikgadējie emisiju līmeņi 2021.–2030. gada periodā

1.   Katra dalībvalsts savas siltumnīcefekta gāzu emisijas 2030. gadā ierobežo par vismaz to procentuālo apjomu, kas attiecīgajai dalībvalstij norādīts I pielikumā, salīdzinājumā ar savām 2005. gada siltumnīcefekta gāzu emisijām, kuras ir noteiktas saskaņā ar šā panta 3. punktu.

2.   Ievērojot šīs regulas 5., 6. un 7. pantā paredzētās elastības iespējas un ievērojot pielāgojumus saskaņā ar šīs regulas 10. panta 2. punktu, un ņemot vērā jebkādus atskaitījumus, kam par iemeslu ir Lēmuma Nr. 406/2009/EK 7. panta piemērošana, katra dalībvalsts nodrošina, ka tās siltumnīcefekta gāzu emisijas ik gadu laikposmā no 2021. līdz 2029. gadam nepārsniedz ierobežojumu, kas noteikts lineārā trajektorijā, kuras izejas punkts ir 2016., 2017. un 2018. gada vidējais siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoms, kas noteikts, ievērojot šā panta 3. punktu, bet beigu punkts – šīs regulas I pielikumā attiecīgajai dalībvalstij 2030. gadā noteiktais ierobežojums. Dalībvalsts lineārās trajektorijas izejas punkts ir vai nu piecās divpadsmitajās daļās no laika perioda starp 2019. un 2020. gadu vai 2020. gadā – atkarībā no tā, kurš no abiem attiecīgajai dalībvalstij aprēķina rezultātā dod mazāku sadales apjomu.

3.   Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem CO2 ekvivalenta tonnās nosaka ikgadējos emisiju sadales apjomus 2021.–2030. gada periodam, kā minēts šā panta 1. un 2. punktā. Minēto īstenošanas aktu nolūkā Komisija visaptveroši izskata jaunākos valstu pārskatu datus par 2005. gadu un 2016.–2018. gadu, kurus dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. pantu.

Minētajos īstenošanas aktos norāda katras dalībvalsts 2005. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju vērtību, kas ir izmantota, lai noteiktu 1. un 2. punktā precizētos ikgadējos emisiju sadales apjomus.

4.   Minētajos īstenošanas aktos, pamatojoties uz procentuālajiem apjomiem, ko dalībvalstis paziņojušas saskaņā ar 6. panta 3. punktu, norāda arī kopējos daudzumus, ko 2021.–2030. gada periodā varētu ņemt vērā, konstatējot dalībvalsts atbilstību saskaņā ar 9. pantu. Ja visu dalībvalstu kopējo daudzumu summa pārsniedz kopējo daudzumu – 100 miljonus –, tad katrai dalībvalstij paredzēto kopējo daudzumu proporcionāli samazina tā, lai kopējais daudzums netiktu pārsniegts.

5.   Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 14. pantā minēto pārbaudes procedūru.

5. pants

Elastība, kuru sniedz aizņemšanās, atlikšana rezervē un pārskaitīšana

1.   Attiecībā uz 2021. līdz 2025. gadu, dalībvalsts var aizņemties tādu daudzumu, kas nepārsniedz 10 % no tās nākamajam gadam paredzētā ikgadējā emisiju sadales apjoma.

2.   Attiecībā uz 2026. līdz 2029. gadu, dalībvalsts var aizņemties tādu daudzumu, kas nepārsniedz 5 % no tās nākamajam gadam paredzētā ikgadējā emisiju sadales apjoma.

3.   Dalībvalsts, kuras siltumnīcefekta gāzu emisijas konkrētajā gadā ir mazākas par tās ikgadējo emisiju sadales apjomu attiecīgajam gadam, ņemot vērā elastības iespēju izmantošanu, ievērojot šo pantu un 6. pantu, var:

| a) | attiecībā uz 2021. gadu – šo ikgadējā emisiju sadales apjoma pārpalikumu atlikt rezervē uz nākamajiem gadiem līdz 2030. gadam; un |
| --- | --- |

a)

attiecībā uz 2021. gadu – šo ikgadējā emisiju sadales apjoma pārpalikumu atlikt rezervē uz nākamajiem gadiem līdz 2030. gadam; un

| b) | attiecībā uz 2022.–2029. gadu – šo ikgadējā emisiju sadales apjoma pārpalikumu līdz 30 % no līdz tam gadam ikgadējā emisiju sadales apjoma atlikt rezervē uz nākamajiem gadiem līdz 2030. gadam. |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz 2022.–2029. gadu – šo ikgadējā emisiju sadales apjoma pārpalikumu līdz 30 % no līdz tam gadam ikgadējā emisiju sadales apjoma atlikt rezervē uz nākamajiem gadiem līdz 2030. gadam.

4.   Attiecībā uz 2021.–2025. gadu dalībvalsts līdz 5 % no sava attiecīgā gada ikgadējā emisiju sadales apjoma var pārskaitīt citām dalībvalstīm un attiecībā uz 2026.–2030. gadu – līdz 10 %. Saņēmēja dalībvalsts minēto daudzumu var izmantot atbilstības nolūkā saskaņā ar 9. pantu vai nu attiecīgajā gadā, vai nākamajos gados līdz 2030. gadam.

5.   Dalībvalsts, kuras pārbaudītās siltumnīcefekta gāzu emisijas konkrētajā gadā ir zemākas par tās ikgadējo emisiju sadales apjomu attiecīgajam gadam, ņemot vērā elastības iespēju izmantošanu saskaņā ar šā panta 1.–4. punktu un 6. pantu, var šo ikgadējā emisiju sadales apjoma pārpalikumu pārskaitīt citām dalībvalstīm. Saņēmēja dalībvalsts minēto daudzumu var izmantot atbilstības nolūkā saskaņā ar 9. pantu vai nu attiecīgajā gadā, vai nākamajos gados līdz 2030. gadam.

6.   Ieņēmumus, kuri iegūti no ikgadējo emisiju sadales apjomu pārskaitījumiem, ievērojot 4. un 5. punktu, dalībvalstis var izmantot, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar klimata pārmaiņām Savienībā vai trešās valstīs. Dalībvalstis informē Komisiju par jebkuru pasākumu, kas veikts saskaņā ar šo punktu.

7.   Jebkurš emisiju sadales apjoma pārskaitījums, ievērojot 4. un 5. punktu var notikt siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas projekta vai programmas rezultātā, ko īsteno dalībvalstī, kura pārdod, un ko apmaksā saņēmēja dalībvalsts, ar nosacījumu, ka netiek pieļauta dubulta uzskaite un tiek nodrošināta izsekojamība.

8.   Dalībvalstis atbilstības nolūkā saskaņā ar šīs regulas 9. pantu bez jebkādiem kvantitatīviem ierobežojumiem var izmantot saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 24.a panta 1. punktu piešķirtos kredītus no projektiem, ar nosacījumu, ka netiek pieļauta dubultā uzskaite.

6. pants

Atsevišķām dalībvalstīm paredzēta elastības iespēja pēc ES ETS kvotu daudzuma samazināšanas

1.   Šīs regulas II pielikumā uzskaitītās dalībvalstis var ierobežotā apjomā anulēt ne vairāk kā 100 miljonu ES ETS kvotu, ko kopā ņem vērā atbilstības nolūkā saskaņā ar šo regulu. Šāda anulēšana tiek veikta no attiecīgās dalībvalsts izsolāmo kvotu apjomiem saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10. pantu.

2.   ES ETS kvotas, kas ņemtas vērā saskaņā ar šā panta 1. punktu, uzskata par ES ETS apgrozībā esošām kvotām Lēmuma (ES) 2015/1814 1. panta 4. punkta kontekstā.

Veicot pirmo pārskatīšanu saskaņā ar minēto lēmuma 3. pantu, Komisija apsver, vai arī turpmāk saglabāt šā punkta pirmajā daļā noteikto pieeju.

3.   Dalībvalstis, kas uzskaitītas II pielikumā, līdz 2019. gada 31. decembrim informē Komisiju, ja tās atbilstības nolūkā saskaņā ar 9. pantu nodomājušas izmantot iespēju ierobežotā apmērā anulēt šā panta 1. punktā minētās ES ETS kvotas, nepārsniedzot II pielikumā katrai attiecīgajai dalībvalstij katram gadam 2021.–2030. gada periodā noteikto procentuālo apjomu.

Dalībvalstis, kas uzskaitītas II pielikumā, var nolemt paziņotos procentuālos apjomus pārskatīt un samazināt vienu reizi 2024. un vienu reizi 2027. gadā. Tādā gadījumā attiecīgā dalībvalsts par to paziņo Komisijai attiecīgi līdz 2024. gada 31. decembrim vai 2027. gada 31. decembrim.

4.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 20. panta 1. punktu ieceltais centrālais administrators (“centrālais administrators”) attiecīgās dalībvalsts atbilstības nolūkā saskaņā ar šīs regulas 9. pantu ņem vērā apjomu, kas nepārsniedz kopējo daudzumu, ko nosaka, ievērojot šīs regulas 4. panta 4. punktu. Vienu desmito daļu no ES ETS kvotu kopējā daudzuma, ko nosaka, ievērojot šīs regulas 4. panta 4. punktu, saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 12. panta 4. punktu anulē minētajai dalībvalstij par katru gadu laikposmā no 2021. līdz 2030. gadam.

5.   Ja dalībvalsts saskaņā ar šā panta 3. punktu ir paziņojusi Komisijai par savu lēmumu pārskatīt un samazināt iepriekš paziņotos procentuālos apjomus, attiecīgajai dalībvalstij par katru gadu laikposmā attiecīgi no 2026. gada līdz 2030. gadam vai no 2028. gada līdz 2030. gadam anulē attiecīgi mazāku ES ETS kvotu daudzumu.

7. pants

Neto piesaistes no ZIZIMM papildu izmantošanas, nepārsniedzot 280 miljonus

1.   Ja dalībvalsts siltumnīcefekta gāzu emisijas pārsniedz tās konkrēta gada ikgadējo emisiju sadales apjomu, tostarp jebkādu saskaņā ar šīs regulas 5. panta 3. punktu rezervē atlikto ikgadējo emisiju sadales apjomu, tad attiecībā uz konkrēto gadu dalībvalsts atbilstības nolūkā saskaņā ar šīs regulas 9. pantu var ņemt vērā daudzumu, kas nepārsniedz kopējās neto piesaistes un kopējo neto emisiju summu visās Regulas (ES) 2018/841 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajās zemes uzskaites kategorijās “apmežota zeme”, “atmežota zeme”, “apsaimniekota aramzeme”, “apsaimniekoti zālāji”, un saskaņā ar deleģētajiem aktiem, kas pieņemti, ievērojot šā panta 2. punktu, “apsaimniekota meža zeme” un “apsaimniekoti mitrāji”, ar noteikumu, ka:

| a) | kopējais daudzums, ko ņem vērā attiecīgajai dalībvalstij par visiem gadiem 2021.–2030. gada periodā, nepārsniedz šīs regulas III pielikumā attiecīgajai dalībvalstij noteiktās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu; |
| --- | --- |

a)

kopējais daudzums, ko ņem vērā attiecīgajai dalībvalstij par visiem gadiem 2021.–2030. gada periodā, nepārsniedz šīs regulas III pielikumā attiecīgajai dalībvalstij noteiktās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu;

| b) | šis daudzums ir daudzuma, ko attiecīgajai dalībvalstij piemēro saskaņā ar Regulas (ES) 2018/841 4. pantu, pārsniegums; |
| --- | --- |

b)

šis daudzums ir daudzuma, ko attiecīgajai dalībvalstij piemēro saskaņā ar Regulas (ES) 2018/841 4. pantu, pārsniegums;

| c) | dalībvalsts nav saņēmusi vairāk neto piesaistes saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841 no citām dalībvalstīm, nekā tā ir pārskaitījusi; |
| --- | --- |

c)

dalībvalsts nav saņēmusi vairāk neto piesaistes saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841 no citām dalībvalstīm, nekā tā ir pārskaitījusi;

| d) | dalībvalsts ir izpildījusi Regulas (ES) 2018/841 prasības; un |
| --- | --- |

d)

dalībvalsts ir izpildījusi Regulas (ES) 2018/841 prasības; un

| e) | dalībvalsts ir iesniegusi aprakstu par saskaņā ar šo punktu pieejamās elastības iespējas iecerēto izmantošanu, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1. punkta otro daļu. |
| --- | --- |

e)

dalībvalsts ir iesniegusi aprakstu par saskaņā ar šo punktu pieejamās elastības iespējas iecerēto izmantošanu, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1. punkta otro daļu.

2.   Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar šīs regulas 13. pantu nolūkā grozīt šīs regulas III pielikuma nosaukumu attiecībā uz zemes uzskaites kategorijām, lai:

| a) | ņemtu vērā zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekota meža zeme” devumu, vienlaikus ievērojot šīs regulas III pielikumā minētās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu katrai dalībvalstij, ja ir pieņemti deleģētie akti, kuros nosaka meža references līmeņus saskaņā ar Regulas (ES) 2018/841 8. panta 8. vai 9. punktu; un |
| --- | --- |

a)

ņemtu vērā zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekota meža zeme” devumu, vienlaikus ievērojot šīs regulas III pielikumā minētās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu katrai dalībvalstij, ja ir pieņemti deleģētie akti, kuros nosaka meža references līmeņus saskaņā ar Regulas (ES) 2018/841 8. panta 8. vai 9. punktu; un

| b) | ņemtu vērā zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekoti mitrāji” devumu, vienlaikus ievērojot šīs regulas III pielikumā minētās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu katrai dalībvalstij, ja visām dalībvalstīm ir noteikta prasība atskaitīties par šo kategoriju saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841. |
| --- | --- |

b)

ņemtu vērā zemes uzskaites kategorijas “apsaimniekoti mitrāji” devumu, vienlaikus ievērojot šīs regulas III pielikumā minētās kopējās neto piesaistes maksimālo apjomu katrai dalībvalstij, ja visām dalībvalstīm ir noteikta prasība atskaitīties par šo kategoriju saskaņā ar Regulu (ES) 2018/841.

8. pants

Korektīvi pasākumi

1.   Ja Komisija ikgadējā izvērtējumā, kas veikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 21. pantu, un ņemot vērā plānus izmantot šīs regulas 5., 6. un 7. pantā minētās elastības iespējas, konstatē, ka dalībvalsts virzība uz šīs regulas 4. pantā minēto pienākumu izpildi ir nepietiekama, tad minētā dalībvalsts trīs mēnešu laikā Komisijai iesniedz korektīvo rīcību plānu, kurā norāda:

| a) | papildu pasākumus, kurus dalībvalsts veiks, lai izpildītu savus šīs regulas 4. pantā minētos konkrētos pienākumus, proti, kādu valsts politiku un pasākumus un Savienības rīcību tā īstenos; |
| --- | --- |

a)

papildu pasākumus, kurus dalībvalsts veiks, lai izpildītu savus šīs regulas 4. pantā minētos konkrētos pienākumus, proti, kādu valsts politiku un pasākumus un Savienības rīcību tā īstenos;

| b) | stingru šo pasākumu īstenošanas grafiku, kas ļaus novērtēt ikgadējo īstenošanas virzību. |
| --- | --- |

b)

stingru šo pasākumu īstenošanas grafiku, kas ļaus novērtēt ikgadējo īstenošanas virzību.

2.   Eiropas Vides aģentūra saskaņā ar savu gada darba programmu palīdz Komisijai novērtēt visus šādus korektīvo rīcību plānus.

3.   Komisija var sniegt atzinumu par korektīvo rīcību plānu, kas iesniegti saskaņā ar 1. punktu, stingrību un tādā gadījumā to dara četru mēnešu laikā pēc minēto plānu saņemšanas. Attiecīgā dalībvalsts vislielākajā mērā ņem vērā Komisijas atzinumu un var attiecīgi pārskatīt savu korektīvo rīcību plānu.

9. pants

Atbilstības pārbaude

1.   Ja 2027. un 2032. gadā konstatē, ka kādai dalībvalstij, ņemot vērā šā panta 2. punktu un 5., 6. un 7. pantā paredzēto elastības iespēju izmantošanu, pārbaudītās siltumnīcefekta gāzu emisijas ir pārsniegušas tās ikgadējo emisiju sadales apjomu jebkurā konkrētā perioda gadā, tad piemēro šādus pasākumus:

| a) | dalībvalsts nākamā gada siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomam papildus pieskaita CO2 ekvivalentu tonnās izteiktu siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu, kas pareizināts ar koeficientu 1,08, atbilstīgi pasākumiem, kuri pieņemti saskaņā ar 12. pantu; un |
| --- | --- |

a)

dalībvalsts nākamā gada siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomam papildus pieskaita CO2 ekvivalentu tonnās izteiktu siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu, kas pareizināts ar koeficientu 1,08, atbilstīgi pasākumiem, kuri pieņemti saskaņā ar 12. pantu; un

| b) | dalībvalstij uz laiku aizliedz jebkādu daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma pārskaitīt citai dalībvalstij līdz brīdim, kad tā būs panākusi atbilstību 4. pantam. |
| --- | --- |

b)

dalībvalstij uz laiku aizliedz jebkādu daļu no sava ikgadējā emisiju sadales apjoma pārskaitīt citai dalībvalstij līdz brīdim, kad tā būs panākusi atbilstību 4. pantam.

Centrālais administrators īsteno pirmās daļas b) apakšpunktā minēto aizliegumu Savienības reģistrā.

2.   Ja dalībvalsts Regulas (ES) 2018/841 4. pantā minētās siltumnīcefekta gāzu emisijas vai nu 2021.–2025. gada periodā, vai 2026.–2030. gada periodā ir pārsniegušas tās piesaisti, kā konstatēts saskaņā ar minētās regulas 12. pantu, centrālais administrators no attiecīgās dalībvalsts ikgadējiem emisiju sadales apjomiem atskaita tādu apjomu, kas atbilst CO2 ekvivalentu tonnās izteiktam siltumnīcefekta gāzu emisiju pārsniegumam par attiecīgajiem gadiem.

10. pants

Pielāgojumi

1.   Komisija pielāgo ikgadējos emisiju sadales apjomus katrai dalībvalstij saskaņā ar šīs regulas 4. pantu, lai atspoguļotu:

| a) | saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 11. pantu izdoto ES ETS kvotu skaita pielāgojumus, kuri veikti tāpēc, ka ir mainījies minētās direktīvas avotu tvērums saskaņā ar Komisijas lēmumiem, kas pieņemti, ievērojot minēto direktīvu, par valsts sadales plānu galīgo apstiprināšanu 2008.–2012. gada periodam; |
| --- | --- |

a)

saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 11. pantu izdoto ES ETS kvotu skaita pielāgojumus, kuri veikti tāpēc, ka ir mainījies minētās direktīvas avotu tvērums saskaņā ar Komisijas lēmumiem, kas pieņemti, ievērojot minēto direktīvu, par valsts sadales plānu galīgo apstiprināšanu 2008.–2012. gada periodam;

| b) | saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 24. un 24.a pantu izdoto ES ETS kvotu vai kredītu skaita pielāgojumus attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem dalībvalstī; un |
| --- | --- |

b)

saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 24. un 24.a pantu izdoto ES ETS kvotu vai kredītu skaita pielāgojumus attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem dalībvalstī; un

| c) | to ES ETS kvotu skaita pielāgojumus, kas izdotas par siltumnīcefekta gāzu emisijām no iekārtām, kuras ir izslēgtas no ES ETS saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 27. pantu, par to periodu, kurā tās ir izslēgtas. |
| --- | --- |

c)

to ES ETS kvotu skaita pielāgojumus, kas izdotas par siltumnīcefekta gāzu emisijām no iekārtām, kuras ir izslēgtas no ES ETS saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 27. pantu, par to periodu, kurā tās ir izslēgtas.

2.   IV pielikumā norādīto daudzumu pieskaita 2021. gada ikgadējam emisiju sadales apjomam katrai minētajā pielikumā norādītajai dalībvalstij.

3.   Komisija publicē šādu pielāgojumu rezultātā iegūtos skaitļus.

11. pants

Drošības rezerve

1.   Ņemot vērā 1. pantā minētā Savienības mērķa sasniegšanu, Savienības reģistrā nosaka drošības rezervi, kas atbilst līdz 105 miljoniem tonnu CO2 ekvivalenta. Drošības rezerve ir pieejama papildus 5., 6. un 7. pantā paredzētajām elastības iespējām.

2.   Dalībvalsts var izmantot drošības rezervi ar noteikumu, ka ir izpildīti visi šādi nosacījumi:

| a) | tās IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā tirgus cenās, ko Eurostat publicējis 2016. gada aprīlī, nesasniedza Savienības vidējo rādītāju; |
| --- | --- |

a)

tās IKP uz vienu iedzīvotāju 2013. gadā tirgus cenās, ko Eurostat publicējis 2016. gada aprīlī, nesasniedza Savienības vidējo rādītāju;

| b) | tās kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas 2013.–2020. gada periodam šīs regulas aptvertajos sektoros nepārsniedz kopējos tās ikgadējos emisiju sadales apjomus 2013.–2020. gada periodam; un |
| --- | --- |

b)

tās kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas 2013.–2020. gada periodam šīs regulas aptvertajos sektoros nepārsniedz kopējos tās ikgadējos emisiju sadales apjomus 2013.–2020. gada periodam; un

| c) | tās emisijas pārsniedz tās ikgadējos emisiju sadales apjomus 2026.–2030. gada periodā, lai gan tā:






  i) | ir izsmēlusi elastības iespējas, ievērojot 5. panta 2. un 3. punktu; |
| --- | --- | --- |

c)

tās emisijas pārsniedz tās ikgadējos emisiju sadales apjomus 2026.–2030. gada periodā, lai gan tā:

i)

ir izsmēlusi elastības iespējas, ievērojot 5. panta 2. un 3. punktu;

| ii) | cik vien iespējams, ir izmantojusi neto piesaisti saskaņā ar 7. pantu, pat ja minētais daudzums nesasniedz III pielikumā norādīto līmeni; un |
| --- | --- |

ii)

cik vien iespējams, ir izmantojusi neto piesaisti saskaņā ar 7. pantu, pat ja minētais daudzums nesasniedz III pielikumā norādīto līmeni; un

| iii) | nav veikusi neto pārskaitījumus citām dalībvalstīm saskaņā ar 5. pantu. |
| --- | --- |

iii)

nav veikusi neto pārskaitījumus citām dalībvalstīm saskaņā ar 5. pantu.

3.   Dalībvalsts, kas atbilst šā panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, saņem papildu daudzumu no drošības rezerves līdz pat tās iztrūkumam, un tas jāizmanto atbilstības nodrošināšanai saskaņā ar 9. pantu. Minētais daudzums nepārsniedz 20 % no tās kopējā pārsnieguma 2013.–2020. gada periodā.

Ja kopējais rezultātā iegūtais daudzums, kas jāsaņem visām tām dalībvalstīm, kuras izpilda šā panta 2. punktā izklāstītos nosacījumus, pārsniedz šā panta 1. punktā minēto ierobežojumu, attiecīgo daudzumu, kas būtu jāsaņem katrai no minētajām dalībvalstīm, proporcionāli samazina.

4.   Visus apjomus, kas atlikuši drošības rezervē pēc sadalījuma saskaņā ar 3. punkta pirmo daļu, sadala starp minētajā daļā norādītajām dalībvalstīm proporcionāli to atlikušajam iztrūkumam, bet nepārsniedzot to. Katrai no minētajām dalībvalstīm attiecīgais daudzums var būt papildus minētajā daļā noteiktajam procentuālajam apjomam.

5.   Pēc tam, kad ir pabeigta Regulas (ES) Nr. 525/2013 19. pantā minētā izskatīšana attiecībā uz 2020. gadu, Komisija par katru dalībvalsti, kas izpilda šā panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta nosacījumus, publicē apjomus, kas atbilst 20 % no kopējā pārsnieguma 2013.–2020. gada periodā kā minēts šā panta 3. punkta pirmajā daļā.

12. pants

Reģistrs

1.   Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 13. pantu nolūkā papildināt šo regulu, lai nodrošinātu, ka Savienības reģistrā saskaņā ar šo regulu tiek veikta pareiza uzskaite par:

| a) | ikgadējiem emisiju sadales apjomiem; |
| --- | --- |

a)

ikgadējiem emisiju sadales apjomiem;

| b) | elastības iespējām, ko izmanto saskaņā ar 5., 6. un 7. pantu; |
| --- | --- |

b)

elastības iespējām, ko izmanto saskaņā ar 5., 6. un 7. pantu;

| c) | atbilstības pārbaudēm saskaņā ar 9. pantu; |
| --- | --- |

c)

atbilstības pārbaudēm saskaņā ar 9. pantu;

| d) | pielāgojumiem saskaņā ar 10. pantu; un |
| --- | --- |

d)

pielāgojumiem saskaņā ar 10. pantu; un

| e) | drošības rezervi saskaņā ar 11. pantu. |
| --- | --- |

e)

drošības rezervi saskaņā ar 11. pantu.

2.   Centrālais administrators veic automatizētu pārbaudi par katru darījumu Savienības reģistrā, kas izriet no šīs regulas un nepieciešamības gadījumā bloķē darījumus, lai nodrošinātu, ka nav pārkāpumu.

3.   Informācija, kas minēta 1. punkta a)–e) apakšpunktā un 2. punktā, ir publiski pieejama.

13. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2.   Pilnvaras pieņemt 7. panta 2. punktā un 12. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2018. gada 9. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. panta 2. punktā un 12. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6.   Saskaņā ar 7. panta 2. punktu un 12. panta 1. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

14. pants

Komiteju procedūra

1.   Komisijai palīdz Klimata pārmaiņu komiteja, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 525/2013. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

15. pants

Pārskatīšana

1.   Šo regulu pastāvīgi pārskata, cita starpā ņemot vērā valsts apstākļu dinamiku, veidu, kādā visas ekonomikas nozares sniedz ieguldījumu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā, starptautiskās norises un centienus, kas veikti nolūkā sasniegt Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķus.

2.   Komisija sešu mēnešu laikā pēc katras globālās izsvēršanas, par kuru panākta vienošanās saskaņā ar Parīzes nolīguma 14. pantu, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas darbību, tostarp par emisiju sadales apjomu piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvaru, kā arī par to, kā šī regula sekmē Savienības kopējā 2030. gadam izvirzītā siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāja sasniegšanu un Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanu, jo īpaši par nepieciešamību izstrādāt papildu Savienības politiku un pasākumus, lai panāktu vajadzīgos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus Savienībā un tās dalībvalstīs, tostarp par satvaru laikposmam pēc 2030. gada un vajadzības gadījumā var sagatavot priekšlikumus.

Minētajos ziņojumos ņem vērā stratēģijas, kas sagatavotas, ievērojot Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantu, lai sniegtu ieguldījumu Savienības ilgtermiņa stratēģijas formulēšanā.

16. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 525/2013

Regulu (ES) Nr. 525/2013 groza šādi:

| 1) | regulas 7. panta 1. punktu groza šādi:






  a) | iekļauj šādu apakšpunktu:






  “aa) | no 2023. gada – to siltumnīcefekta gāzu antropogēnās emisijas, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/842 (*1) 2. pantā, par X-2 gadu, ievērojot UNFCCC ziņošanas prasības; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

regulas 7. panta 1. punktu groza šādi:

a)

iekļauj šādu apakšpunktu:

“aa)

no 2023. gada – to siltumnīcefekta gāzu antropogēnās emisijas, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/842 (*1) 2. pantā, par X-2 gadu, ievērojot UNFCCC ziņošanas prasības;

*1

UNFCCC

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV L 156, 19.6.2018., 26. lpp.).”;"

*1

| b) | punkta otro daļu aizstāj ar šādu:

  “Dalībvalstis ik gadu savos ziņojumos informē Komisiju par jebkādu nodomu izmantot elastības iespējas, kas paredzētas Regulas (ES) 2018/842 5. panta 4. un 5. punktā un 7. pantā, kā arī par atbilstīgi minētās regulas 5. panta 6. punktam gūto ieņēmumu izlietojumu. Trīs mēnešu laikā pēc tam, kad ir saņemta šāda informācija no dalībvalstīm, Komisija dara informāciju pieejamu šīs regulas 26. pantā minētajai komitejai.”; |
| --- | --- |

b)

punkta otro daļu aizstāj ar šādu:

“Dalībvalstis ik gadu savos ziņojumos informē Komisiju par jebkādu nodomu izmantot elastības iespējas, kas paredzētas Regulas (ES) 2018/842 5. panta 4. un 5. punktā un 7. pantā, kā arī par atbilstīgi minētās regulas 5. panta 6. punktam gūto ieņēmumu izlietojumu. Trīs mēnešu laikā pēc tam, kad ir saņemta šāda informācija no dalībvalstīm, Komisija dara informāciju pieejamu šīs regulas 26. pantā minētajai komitejai.”;

| 2) | regulas 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā pievieno šādu punktu:






  “ix) | no 2023. gada – informāciju par valsts politiku un pasākumiem, ko īsteno, lai izpildītu pienākumus, kuri paredzēti Regulā (ES) 2018/842, un informāciju par citu plānoto valsts politiku un pasākumiem, kas iecerēti ar mērķi ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas, pārsniedzot minētajā regulā noteiktās saistības;”; |
| --- | --- | --- |

2)

regulas 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā pievieno šādu punktu:

“ix)

no 2023. gada – informāciju par valsts politiku un pasākumiem, ko īsteno, lai izpildītu pienākumus, kuri paredzēti Regulā (ES) 2018/842, un informāciju par citu plānoto valsts politiku un pasākumiem, kas iecerēti ar mērķi ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas, pārsniedzot minētajā regulā noteiktās saistības;”;

| 3) | regulas 14. panta 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu:






  “f) | sākot no 2023. gada, kopējās siltumnīcefekta gāzu prognozes un atsevišķas aplēses par prognozētajām siltumnīcefekta gāzu emisijām no emisiju avotiem, uz kuriem attiecas Regula (ES) 2018/842 un Direktīva 2003/87/EK.”; |
| --- | --- | --- |

3)

regulas 14. panta 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu:

“f)

sākot no 2023. gada, kopējās siltumnīcefekta gāzu prognozes un atsevišķas aplēses par prognozētajām siltumnīcefekta gāzu emisijām no emisiju avotiem, uz kuriem attiecas Regula (ES) 2018/842 un Direktīva 2003/87/EK.”;

| 4) | regulas 21. panta 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu:






  “c) | pienākumus, kas noteikti Regulas (ES) 2018/842 4. pantā. Izvērtēšanā ņem vērā Savienības politikas un pasākumu progresu un informāciju no dalībvalstīm. Reizi divos gados izvērtēšanā iekļauj arī prognozes par Savienības virzību uz tās Parīzes nolīgumam valsts noteikto devumu īstenošanu, ietverot Savienības saistības panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā, un prognozes par dalībvalstu virzību uz savu pienākumu izpildi saskaņā ar minēto regulu.” |
| --- | --- | --- |

4)

regulas 21. panta 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu:

“c)

pienākumus, kas noteikti Regulas (ES) 2018/842 4. pantā. Izvērtēšanā ņem vērā Savienības politikas un pasākumu progresu un informāciju no dalībvalstīm. Reizi divos gados izvērtēšanā iekļauj arī prognozes par Savienības virzību uz tās Parīzes nolīgumam valsts noteikto devumu īstenošanu, ietverot Savienības saistības panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus visas ekonomikas mērogā, un prognozes par dalībvalstu virzību uz savu pienākumu izpildi saskaņā ar minēto regulu.”

17. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2018. gada 30. maijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

L. PAVLOVA

---

(1)  
  OV C 75, 10.3.2017., 103. lpp.

1

(2)  
  OV C 272, 17.8.2017., 36. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 17. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 14. maija lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).

4

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 406/2009/EK (2009. gada 23. aprīlis) par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp.).

5

(6)  Parīzes nolīgums (OV L 282, 19.10.2016., 4. lpp.).

6

(7)  Padomes Lēmums (ES) 2016/1841 (2016. gada 5. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu (OV L 282, 19.10.2016., 1. lpp.).

7

(8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 525/2013 (2013. gada 21. maijs) par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un citas informācijas ziņošanai valstu un Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām un par Lēmuma Nr. 280/2004/EK atcelšanu (OV L 165, 18.6.2013., 13. lpp.).

8

(9)  Komisijas Lēmums 2013/162/ES (2013. gada 26. marts) par dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu noteikšanu laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 406/2009/EK (OV L 90, 28.3.2013., 106. lpp.).

9

(10)  Komisijas Īstenošanas lēmums 2013/634/ES (2013. gada 31. oktobris) par dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu korekcijām laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 406/2009/EK (OV L 292, 1.11.2013., 19. lpp.).

10

(11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

11

(12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2015/1814 (2015. gada 6. oktobris) par Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas tirgus stabilitātes rezerves izveidi un darbību un ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK (OV L 264, 9.10.2015., 1. lpp.).

12

(13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.).

13

Oficiālā Vēstneša

(14)  
  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

14

---

I PIELIKUMS

DALĪBVALSTU SILTUMNĪCEFEKTA GĀZU EMISIJU SAMAZINĀJUMI SASKAŅĀ AR 4. PANTA 1. PUNKTU

| | Dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumi 2030. gadā salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 3. punktu |
| --- | --- |
| Beļģija | –35  % |
| Bulgārija | –0  % |
| Čehijas Republika | –14  % |
| Dānija | –39  % |
| Vācija | –38  % |
| Igaunija | –13  % |
| Īrija | –30  % |
| Grieķija | –16  % |
| Spānija | –26  % |
| Francija | –37  % |
| Horvātija | –7  % |
| Itālija | –33  % |
| Kipra | –24  % |
| Latvija | –6  % |
| Lietuva | –9  % |
| Luksemburga | –40  % |
| Ungārija | –7  % |
| Malta | –19  % |
| Nīderlande | –36  % |
| Austrija | –36  % |
| Polija | –7  % |
| Portugāle | –17  % |
| Rumānija | –2  % |
| Slovēnija | –15  % |
| Slovākija | –12  % |
| Somija | –39  % |
| Zviedrija | –40  % |
| Apvienotā Karaliste | –37  % |

Dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumi 2030. gadā salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 3. punktu

Beļģija

–35  %

Bulgārija

–0  %

Čehijas Republika

–14  %

Dānija

–39  %

Vācija

–38  %

Igaunija

–13  %

Īrija

–30  %

Grieķija

–16  %

Spānija

–26  %

Francija

–37  %

Horvātija

–7  %

Itālija

–33  %

Kipra

–24  %

Latvija

–6  %

Lietuva

–9  %

Luksemburga

–40  %

Ungārija

–7  %

Malta

–19  %

Nīderlande

–36  %

Austrija

–36  %

Polija

–7  %

Portugāle

–17  %

Rumānija

–2  %

Slovēnija

–15  %

Slovākija

–12  %

Somija

–39  %

Zviedrija

–40  %

Apvienotā Karaliste

–37  %

---

II PIELIKUMS

DALĪBVALSTIS, KAM ATBILSTĪBAS NOLŪKĀ SASKAŅĀ AR 6. PANTU VAR IEROBEŽOTĀ MĒRĀ TIKT ŅEMTAS VĒRĀ ANULĒTAS ES ETS KVOTAS

| | Maksimālais procentuālais apjoms no 2005. gada siltumnīcefekta gāzu emisijām, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 3. punktu |
| --- | --- |
| Beļģija | 2  % |
| Dānija | 2  % |
| Īrija | 4  % |
| Luksemburga | 4  % |
| Malta | 2  % |
| Nīderlande | 2  % |
| Austrija | 2  % |
| Somija | 2  % |
| Zviedrija | 2  % |

Maksimālais procentuālais apjoms no 2005. gada siltumnīcefekta gāzu emisijām, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 3. punktu

Beļģija

2  %

Dānija

2  %

Īrija

4  %

Luksemburga

4  %

Malta

2  %

Nīderlande

2  %

Austrija

2  %

Somija

2  %

Zviedrija

2  %

---

III PIELIKUMS

KOPĒJĀ NETO PIESAISTE NO APMEŽOTAS ZEMES, ATMEŽOTAS ZEMES, APSAIMNIEKOTAS ARAMZEMES UN APSAIMNIEKOTIEM ZĀLĀJIEM, KO DALĪBVALSTIS 2021.–2030. GADA PERIODĀ ATBILSTĪBAS NOLŪKĀ VAR ŅEMT VĒRĀ SASKAŅĀ AR 7. PANTA 1. PUNKTA A) APAKŠPUNKTU

| | Maksimālais apjoms, izteikts miljonos tonnu CO2 ekvivalenta |
| --- | --- |
| Beļģija | 3,8 |
| Bulgārija | 4,1 |
| Čehijas Republika | 2,6 |
| Dānija | 14,6 |
| Vācija | 22,3 |
| Igaunija | 0,9 |
| Īrija | 26,8 |
| Grieķija | 6,7 |
| Spānija | 29,1 |
| Francija | 58,2 |
| Horvātija | 0,9 |
| Itālija | 11,5 |
| Kipra | 0,6 |
| Latvija | 3,1 |
| Lietuva | 6,5 |
| Luksemburga | 0,25 |
| Ungārija | 2,1 |
| Malta | 0,03 |
| Nīderlande | 13,4 |
| Austrija | 2,5 |
| Polija | 21,7 |
| Portugāle | 5,2 |
| Rumānija | 13,2 |
| Slovēnija | 1,3 |
| Slovākija | 1,2 |
| Somija | 4,5 |
| Zviedrija | 4,9 |
| Apvienotā Karaliste | 17,8 |
| Maksimālais apjoms kopā: | 280 |

Maksimālais apjoms, izteikts miljonos tonnu CO2 ekvivalenta

Beļģija

3,8

Bulgārija

4,1

Čehijas Republika

2,6

Dānija

14,6

Vācija

22,3

Igaunija

0,9

Īrija

26,8

Grieķija

6,7

Spānija

29,1

Francija

58,2

Horvātija

0,9

Itālija

11,5

Kipra

0,6

Latvija

3,1

Lietuva

6,5

Luksemburga

0,25

Ungārija

2,1

Malta

0,03

Nīderlande

13,4

Austrija

2,5

Polija

21,7

Portugāle

5,2

Rumānija

13,2

Slovēnija

1,3

Slovākija

1,2

Somija

4,5

Zviedrija

4,9

Apvienotā Karaliste

17,8

Maksimālais apjoms kopā:

280

---

IV PIELIKUMS

PIELĀGOJUMU DAUDZUMS SASKAŅĀ AR 10. PANTA 2. PUNKTU

| | Tonnas CO2 ekvivalenta |
| --- | --- |
| Bulgārija | 1 602 912 |
| Čehijas Republika | 4 440 079 |
| Igaunija | 145 944 |
| Horvātija | 1 148 708 |
| Latvija | 1 698 061 |
| Lietuva | 2 165 895 |
| Ungārija | 6 705 956 |
| Malta | 774 000 |
| Polija | 7 456 340 |
| Portugāle | 1 655 253 |
| Rumānija | 10 932 743 |
| Slovēnija | 178 809 |
| Slovākija | 2 160 210 |

Tonnas CO2 ekvivalenta

Bulgārija

1 602 912

Čehijas Republika

4 440 079

Igaunija

145 944

Horvātija

1 148 708

Latvija

1 698 061

Lietuva

2 165 895

Ungārija

6 705 956

Malta

774 000

Polija

7 456 340

Portugāle

1 655 253

Rumānija

10 932 743

Slovēnija

178 809

Slovākija

2 160 210

---

DIREKTĪVAS

| 19.6.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 156/43 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 156/43

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2018/843

(2018. gada 30. maijs),

ar ko groza Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Direktīvas 2009/138/EK un 2013/36/ES

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849/EK (4) ir galvenais juridiskais instruments, ko izmanto, lai novērstu Eiropas Savienības finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai. Minētajā direktīvā, kuras transponēšanas termiņš bija 2017. gada 26. jūnijs, noteikts efektīvs un visaptverošs tiesiskais regulējums, lai vērstos pret naudas līdzekļu vai īpašuma iegūšanu teroristiskiem nolūkiem, pieprasot dalībvalstīm identificēt, izprast un mazināt ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu saistītos riskus. |
| --- | --- |

(1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849/EK (4) ir galvenais juridiskais instruments, ko izmanto, lai novērstu Eiropas Savienības finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai. Minētajā direktīvā, kuras transponēšanas termiņš bija 2017. gada 26. jūnijs, noteikts efektīvs un visaptverošs tiesiskais regulējums, lai vērstos pret naudas līdzekļu vai īpašuma iegūšanu teroristiskiem nolūkiem, pieprasot dalībvalstīm identificēt, izprast un mazināt ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu saistītos riskus.

| (2) | Nesenie teroristu uzbrukumi iezīmējuši jaunas tendences, jo īpaši attiecībā uz to, kādā veidā teroristu grupas finansē un īsteno savas operācijas. Daži moderno tehnoloģiju pakalpojumi kļūst arvien populārāki kā alternatīvas finanšu sistēmas, lai gan paliek ārpus Savienības tiesību aktu darbības jomas vai gūst labumu no tādiem atbrīvojumiem no juridiskām prasībām, kuri varētu vairs nebūt pamatoti. Lai neatpaliktu no jaunajām tendencēm, būtu jāveic turpmāki pasākumi nolūkā nodrošināt finanšu darījumu, korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī trastu un juridisku veidojumu ar trastiem līdzīgu struktūru vai funkcijām (“līdzīgi juridiski veidojumi”) aizvien labāku pārredzamību, lai uzlabotu esošo preventīvo tiesisko regulējumu un efektīvāk vērstos pret teroristu finansēšanu. Ir būtiski norādīt, ka veiktajiem pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem ar riskiem. |
| --- | --- |

(2)

Nesenie teroristu uzbrukumi iezīmējuši jaunas tendences, jo īpaši attiecībā uz to, kādā veidā teroristu grupas finansē un īsteno savas operācijas. Daži moderno tehnoloģiju pakalpojumi kļūst arvien populārāki kā alternatīvas finanšu sistēmas, lai gan paliek ārpus Savienības tiesību aktu darbības jomas vai gūst labumu no tādiem atbrīvojumiem no juridiskām prasībām, kuri varētu vairs nebūt pamatoti. Lai neatpaliktu no jaunajām tendencēm, būtu jāveic turpmāki pasākumi nolūkā nodrošināt finanšu darījumu, korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī trastu un juridisku veidojumu ar trastiem līdzīgu struktūru vai funkcijām (“līdzīgi juridiski veidojumi”) aizvien labāku pārredzamību, lai uzlabotu esošo preventīvo tiesisko regulējumu un efektīvāk vērstos pret teroristu finansēšanu. Ir būtiski norādīt, ka veiktajiem pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem ar riskiem.

| (3) | Apvienoto Nāciju Organizācija (ANO), Interpols un Eiropols ir ziņojuši par aizvien pieaugošu organizētās noziedzības un terorisma konverģenci. Organizētās noziedzības un terorisma saistība un saiknes starp noziedzīgajiem un teroristu grupējumiem rada aizvien lielākus draudus Savienības drošībai. Vēršanās pret finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai ir jebkuras minēto draudu apkarošanas stratēģijas neatņemama daļa. |
| --- | --- |

(3)

Apvienoto Nāciju Organizācija (ANO), Interpols un Eiropols ir ziņojuši par aizvien pieaugošu organizētās noziedzības un terorisma konverģenci. Organizētās noziedzības un terorisma saistība un saiknes starp noziedzīgajiem un teroristu grupējumiem rada aizvien lielākus draudus Savienības drošībai. Vēršanās pret finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai ir jebkuras minēto draudu apkarošanas stratēģijas neatņemama daļa.

| (4) | Dalībvalstīs pēdējo gadu laikā ir būtiski uzlabojusies Finanšu darījumu darba grupas (FATF) standartu pieņemšana un īstenošana un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas ar pārredzamības jautājumu saistītā darba atbalstīšana, tomēr ir skaidrs, ka jāturpina palielināt vispārējo Savienības ekonomikas un finanšu vides pārredzamību. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršana nevar būt efektīva, ja nav neiecietības pret noziedzniekiem, kuri ar nepārredzamu struktūru palīdzību meklē patvērumu saviem finanšu līdzekļiem. Savienības finanšu sistēmas integritāte ir atkarīga no korporatīvo un citu juridisko vienību, trastu un līdzīgu juridisko veidojumu pārredzamības. Šīs direktīvas mērķi ir ne tikai atklāt un izmeklēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas gadījumus, bet arī nepieļaut tos. Pārredzamības uzlabošanai varētu būt spēcīga atturoša ietekme. |
| --- | --- |

(4)

Dalībvalstīs pēdējo gadu laikā ir būtiski uzlabojusies Finanšu darījumu darba grupas (FATF) standartu pieņemšana un īstenošana un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas ar pārredzamības jautājumu saistītā darba atbalstīšana, tomēr ir skaidrs, ka jāturpina palielināt vispārējo Savienības ekonomikas un finanšu vides pārredzamību. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršana nevar būt efektīva, ja nav neiecietības pret noziedzniekiem, kuri ar nepārredzamu struktūru palīdzību meklē patvērumu saviem finanšu līdzekļiem. Savienības finanšu sistēmas integritāte ir atkarīga no korporatīvo un citu juridisko vienību, trastu un līdzīgu juridisko veidojumu pārredzamības. Šīs direktīvas mērķi ir ne tikai atklāt un izmeklēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas gadījumus, bet arī nepieļaut tos. Pārredzamības uzlabošanai varētu būt spēcīga atturoša ietekme.

| (5) | Lai gan būtu jācenšas sasniegt Direktīvas (ES) 2015/849 mērķus un jebkuriem grozījumiem tajā būtu jāsaskan ar Savienības īstenotajām darbībām terorisma un teroristu finansēšanas novēršanas jomā, šādiem grozījumiem vajadzētu būt veiktiem, pienācīgi ievērojot pamattiesības uz personas datu aizsardzību, kā arī ievērojot un piemērojot proporcionalitātes principu. Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālajai komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas Drošības programma” norādīts, ka ir nepieciešami pasākumi, lai efektīvāk un aptverošāk vērstos pret teroristu finansēšanu, uzsverot, ka iefiltrēšanās finanšu tirgos padara terorisma finansēšanu iespējamu. Eiropadomes 2015. gada 17. un 18. decembra secinājumos arī uzsvērta nepieciešamība ātri veikt turpmākas darbības pret teroristu finansēšanu visās jomās. |
| --- | --- |

(5)

Lai gan būtu jācenšas sasniegt Direktīvas (ES) 2015/849 mērķus un jebkuriem grozījumiem tajā būtu jāsaskan ar Savienības īstenotajām darbībām terorisma un teroristu finansēšanas novēršanas jomā, šādiem grozījumiem vajadzētu būt veiktiem, pienācīgi ievērojot pamattiesības uz personas datu aizsardzību, kā arī ievērojot un piemērojot proporcionalitātes principu. Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālajai komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas Drošības programma” norādīts, ka ir nepieciešami pasākumi, lai efektīvāk un aptverošāk vērstos pret teroristu finansēšanu, uzsverot, ka iefiltrēšanās finanšu tirgos padara terorisma finansēšanu iespējamu. Eiropadomes 2015. gada 17. un 18. decembra secinājumos arī uzsvērta nepieciešamība ātri veikt turpmākas darbības pret teroristu finansēšanu visās jomās.

| (6) | Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Rīcības plāns par pastiprinātu cīņu pret teroristu finansēšanu” uzsvērts, ka nepieciešams pielāgoties jauniem draudiem un attiecīgi grozīt Direktīvu (ES) 2015/849. |
| --- | --- |

(6)

Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Rīcības plāns par pastiprinātu cīņu pret teroristu finansēšanu” uzsvērts, ka nepieciešams pielāgoties jauniem draudiem un attiecīgi grozīt Direktīvu (ES) 2015/849.

| (7) | Savienības pasākumiem arī būtu pareizi jāatspoguļo attīstības tendences un starptautiskā līmenī uzņemtās saistības. Tādēļ būtu jāņem vērā ANO Drošības padomes Rezolūcija (ANO DPR) 2195(2014) par draudiem starptautiskajam mieram un drošībai un ANO DPR 2199(2015) un 2253(2015) par draudiem starptautiskajam mieram un drošībai, ko rada teroristu darbības. Minētajās ANO DPR ir aplūkotas, attiecīgi, saiknes starp terorismu un transnacionālo organizēto noziedzību, pasākumi, lai teroristu grupām neļautu piekļūt starptautiskajām finanšu iestādēm, un sankciju režīma paplašināšana, tajā iekļaujot Irākas un Levantes Islāma valsti. |
| --- | --- |

(7)

Savienības pasākumiem arī būtu pareizi jāatspoguļo attīstības tendences un starptautiskā līmenī uzņemtās saistības. Tādēļ būtu jāņem vērā ANO Drošības padomes Rezolūcija (ANO DPR) 2195(2014) par draudiem starptautiskajam mieram un drošībai un ANO DPR 2199(2015) un 2253(2015) par draudiem starptautiskajam mieram un drošībai, ko rada teroristu darbības. Minētajās ANO DPR ir aplūkotas, attiecīgi, saiknes starp terorismu un transnacionālo organizēto noziedzību, pasākumi, lai teroristu grupām neļautu piekļūt starptautiskajām finanšu iestādēm, un sankciju režīma paplašināšana, tajā iekļaujot Irākas un Levantes Islāma valsti.

| (8) | Pakalpojumu sniedzējiem, kas nodarbojas ar virtuālo valūtu un papīra valūtu (t. i., kādas valsts monētas un banknotes, kas noteiktas par likumīgu maksāšanas līdzekli, un elektroniskā nauda, kas izdevējvalstī tiek atzītas par maiņas līdzekli) apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējiem nav Savienības līmenī noteikta pienākuma identificēt aizdomīgu darbību. Tādēļ teroristu grupas varētu spēt pārskaitīt naudas līdzekļus Savienības finanšu sistēmā vai virtuālās valūtas tīklos, slēpjot savus pārvedumus vai gūstot labumu no noteiktas šajās platformās pastāvošās anonimitātes pakāpes. Tādēļ ir svarīgi paplašināt Direktīvas (ES) 2015/849 darbības jomu, lai iekļautu pakalpojumu sniedzējus, kas nodarbojas ar virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējus. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas (NILLTFN) nolūkā kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai ar atbildīgo subjektu starpniecību pārraudzīt virtuālo valūtu izmantošanu. Šāda pārraudzība nodrošinātu līdzsvarotu un samērīgu pieeju, aizsargājot tehniskos sasniegumus un augsto pārredzamības pakāpi, kāda sasniegta alternatīvas finansiālās un sociālās uzņēmējdarbības jomā. |
| --- | --- |

(8)

Pakalpojumu sniedzējiem, kas nodarbojas ar virtuālo valūtu un papīra valūtu (t. i., kādas valsts monētas un banknotes, kas noteiktas par likumīgu maksāšanas līdzekli, un elektroniskā nauda, kas izdevējvalstī tiek atzītas par maiņas līdzekli) apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējiem nav Savienības līmenī noteikta pienākuma identificēt aizdomīgu darbību. Tādēļ teroristu grupas varētu spēt pārskaitīt naudas līdzekļus Savienības finanšu sistēmā vai virtuālās valūtas tīklos, slēpjot savus pārvedumus vai gūstot labumu no noteiktas šajās platformās pastāvošās anonimitātes pakāpes. Tādēļ ir svarīgi paplašināt Direktīvas (ES) 2015/849 darbības jomu, lai iekļautu pakalpojumu sniedzējus, kas nodarbojas ar virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējus. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas (NILLTFN) nolūkā kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai ar atbildīgo subjektu starpniecību pārraudzīt virtuālo valūtu izmantošanu. Šāda pārraudzība nodrošinātu līdzsvarotu un samērīgu pieeju, aizsargājot tehniskos sasniegumus un augsto pārredzamības pakāpi, kāda sasniegta alternatīvas finansiālās un sociālās uzņēmējdarbības jomā.

| (9) | Virtuālo valūtu anonimitāte sekmē to iespējamu izmantošanu noziedzīgiem nolūkiem. Iekļaujot pakalpojumu sniedzējus, kas nodrošina virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējus, netiks pilnībā atrisināta anonimitātes problēma saistībā ar virtuālo valūtu darījumiem, jo liela daļa virtuālo valūtu vides paliks anonīma tādēļ, ka lietotāji var veikt darījumus arī bez šādiem pakalpojumu sniedzējiem. Lai apkarotu ar anonimitāti saistītos riskus, valstu finanšu ziņu vākšanas vienībām (FIU) būtu jāspēj iegūt informāciju, kas tām ļauj sasaistīt virtuālās valūtas adreses ar virtuālās valūtas īpašnieka identitāti. Turklāt būtu sīkāk jāizvērtē iespēja ļaut lietotājiem brīvprātīgi pašdeklarēties izraudzītajām iestādēm. |
| --- | --- |

(9)

Virtuālo valūtu anonimitāte sekmē to iespējamu izmantošanu noziedzīgiem nolūkiem. Iekļaujot pakalpojumu sniedzējus, kas nodrošina virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, kā arī digitālo maku pakalpojumu sniedzējus, netiks pilnībā atrisināta anonimitātes problēma saistībā ar virtuālo valūtu darījumiem, jo liela daļa virtuālo valūtu vides paliks anonīma tādēļ, ka lietotāji var veikt darījumus arī bez šādiem pakalpojumu sniedzējiem. Lai apkarotu ar anonimitāti saistītos riskus, valstu finanšu ziņu vākšanas vienībām (FIU) būtu jāspēj iegūt informāciju, kas tām ļauj sasaistīt virtuālās valūtas adreses ar virtuālās valūtas īpašnieka identitāti. Turklāt būtu sīkāk jāizvērtē iespēja ļaut lietotājiem brīvprātīgi pašdeklarēties izraudzītajām iestādēm.

| (10) | Virtuālās valūtas nevajadzētu jaukt ar elektronisko naudu, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/110/EK (5) 2. panta 2) punktā, ar plašāko jēdzienu “naudas līdzekļi”, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 (6) 4. panta 25. punktā, nedz ar monetāro vērtību, kas tiek turēta instrumentos, uz kuriem attiecas atbrīvojums, kā precizēts Direktīvas (ES) 2015/2366 3. panta k) un l) punktā, nedz arī ar spēlēs izmantotajām valūtām, kuras var izmantot tikai konkrētā spēļu vidē. Lai gan virtuālās valūtas bieži var izmantot kā maksāšanas līdzekli, tās varētu izmantot arī citiem mērķiem un tām var rast plašāku pielietojumu, piemēram, kā maiņas līdzekļiem, ieguldījumiem, vērtības uzkrāšanas produktiem vai izmantošanai tiešsaistes spēļu zālēs. Šīs direktīvas mērķis ir aptvert visus potenciālos virtuālo valūtu izmantošanas veidus. |
| --- | --- |

(10)

Virtuālās valūtas nevajadzētu jaukt ar elektronisko naudu, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/110/EK (5) 2. panta 2) punktā, ar plašāko jēdzienu “naudas līdzekļi”, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 (6) 4. panta 25. punktā, nedz ar monetāro vērtību, kas tiek turēta instrumentos, uz kuriem attiecas atbrīvojums, kā precizēts Direktīvas (ES) 2015/2366 3. panta k) un l) punktā, nedz arī ar spēlēs izmantotajām valūtām, kuras var izmantot tikai konkrētā spēļu vidē. Lai gan virtuālās valūtas bieži var izmantot kā maksāšanas līdzekli, tās varētu izmantot arī citiem mērķiem un tām var rast plašāku pielietojumu, piemēram, kā maiņas līdzekļiem, ieguldījumiem, vērtības uzkrāšanas produktiem vai izmantošanai tiešsaistes spēļu zālēs. Šīs direktīvas mērķis ir aptvert visus potenciālos virtuālo valūtu izmantošanas veidus.

| (11) | Vietējās valūtas, kas pazīstamas arī kā papildu valūtas, ko izmanto tikai ļoti ierobežotos tīklos, piemēram, pilsētā vai reģionā, un tikai neliels lietotāju skaits, nebūtu jāuzskata par virtuālām valūtām. |
| --- | --- |

(11)

Vietējās valūtas, kas pazīstamas arī kā papildu valūtas, ko izmanto tikai ļoti ierobežotos tīklos, piemēram, pilsētā vai reģionā, un tikai neliels lietotāju skaits, nebūtu jāuzskata par virtuālām valūtām.

| (12) | Būtu jāierobežo darījumu attiecības vai darījumi, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, ja identificēti būtiski trūkumi attiecīgo trešo valstu NILLTFN režīmā, ja vien netiek piemēroti atbilstīgi papildu riska mazināšanas pasākumi vai pretpasākumi. Attiecībā uz šādiem augsta riska darījumiem un šādām darījumu attiecībām vai darījumiem dalībvalstīm būtu jāprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, lai pārvaldītu un mazinātu minētos riskus. Tādēļ katra dalībvalsts valsts līmenī nosaka, kādi pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumi veicami attiecībā uz augsta riska trešām valstīm. Minētās dalībvalstu atšķirīgās pieejas rada vājās vietas darījumu attiecību ar Komisijas identificētajām augsta riska trešām valstīm pārvaldīšanā. Ir svarīgi uzlabot Komisijas izveidotā augsta riska trešo valstu saraksta efektivitāti, nodrošinot saskaņotu attieksmi pret minētajām valstīm Savienības līmenī. Minētajai saskaņotajai pieejai primāri būtu jākoncentrējas uz pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem, ja šādi pasākumi jau netiek prasīti valsts tiesību aktos. Saskaņā ar starptautiskajām saistībām dalībvalstīm būtu jāspēj prasīt atbildīgajiem subjektiem vajadzības gadījumā piemērot papildu riska mazināšanas pasākumus, kuri papildina pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus saskaņā ar pieeju, kas balstīta uz risku, un ievērojot darījumu attiecību vai darījumu konkrētos apstākļus. Starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, var aicināt piemērot atbilstīgus pretpasākumus, lai aizsargātu starptautisko finanšu sistēmu no tādiem pastāvošiem un būtiskiem riskiem saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, kuri nāk no dažām valstīm.
  Turklāt dalībvalstīm būtu jāprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot papildu riska mazināšanas pasākumus attiecībā uz Komisijas identificētām augsta riska trešām valstīm, ņemot vērā aicinājumus veikt pretpasākumus un ieteikumus, piemēram, FATF izteiktos aicinājumus, un pienākumus, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem. |
| --- | --- |

(12)

Būtu jāierobežo darījumu attiecības vai darījumi, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, ja identificēti būtiski trūkumi attiecīgo trešo valstu NILLTFN režīmā, ja vien netiek piemēroti atbilstīgi papildu riska mazināšanas pasākumi vai pretpasākumi. Attiecībā uz šādiem augsta riska darījumiem un šādām darījumu attiecībām vai darījumiem dalībvalstīm būtu jāprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, lai pārvaldītu un mazinātu minētos riskus. Tādēļ katra dalībvalsts valsts līmenī nosaka, kādi pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumi veicami attiecībā uz augsta riska trešām valstīm. Minētās dalībvalstu atšķirīgās pieejas rada vājās vietas darījumu attiecību ar Komisijas identificētajām augsta riska trešām valstīm pārvaldīšanā. Ir svarīgi uzlabot Komisijas izveidotā augsta riska trešo valstu saraksta efektivitāti, nodrošinot saskaņotu attieksmi pret minētajām valstīm Savienības līmenī. Minētajai saskaņotajai pieejai primāri būtu jākoncentrējas uz pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem, ja šādi pasākumi jau netiek prasīti valsts tiesību aktos. Saskaņā ar starptautiskajām saistībām dalībvalstīm būtu jāspēj prasīt atbildīgajiem subjektiem vajadzības gadījumā piemērot papildu riska mazināšanas pasākumus, kuri papildina pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus saskaņā ar pieeju, kas balstīta uz risku, un ievērojot darījumu attiecību vai darījumu konkrētos apstākļus. Starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, var aicināt piemērot atbilstīgus pretpasākumus, lai aizsargātu starptautisko finanšu sistēmu no tādiem pastāvošiem un būtiskiem riskiem saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, kuri nāk no dažām valstīm.

Turklāt dalībvalstīm būtu jāprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot papildu riska mazināšanas pasākumus attiecībā uz Komisijas identificētām augsta riska trešām valstīm, ņemot vērā aicinājumus veikt pretpasākumus un ieteikumus, piemēram, FATF izteiktos aicinājumus, un pienākumus, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem.

| (13) | Ņemot vērā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu saistīto draudu un ievainojamību nepārtrauktu attīstību, Savienībai būtu jāpieņem integrēta pieeja attiecībā uz valstu NILLTFN režīmu atbilstību prasībām Savienības līmenī, ņemot vērā minēto valstu režīmu efektivitātes novērtējumu. Lai pārraudzītu Savienības prasību pareizu transponēšanu valstu NILLTFN režīmos, minēto prasību efektīvu īstenošanu un minēto režīmu spēju panākt efektīvu preventīvu regulējumu, Komisijai savs novērtējums būtu jābalsta uz valstu NILLTFN režīmiem, kam nebūtu jāskar novērtējums, ko veic nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā kompetentas starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, piemēram, FATF vai Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas pasākumu un terorisma finansēšanas novērtēšanas ekspertu komiteja. |
| --- | --- |

(13)

Ņemot vērā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu saistīto draudu un ievainojamību nepārtrauktu attīstību, Savienībai būtu jāpieņem integrēta pieeja attiecībā uz valstu NILLTFN režīmu atbilstību prasībām Savienības līmenī, ņemot vērā minēto valstu režīmu efektivitātes novērtējumu. Lai pārraudzītu Savienības prasību pareizu transponēšanu valstu NILLTFN režīmos, minēto prasību efektīvu īstenošanu un minēto režīmu spēju panākt efektīvu preventīvu regulējumu, Komisijai savs novērtējums būtu jābalsta uz valstu NILLTFN režīmiem, kam nebūtu jāskar novērtējums, ko veic nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā kompetentas starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, piemēram, FATF vai Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas pasākumu un terorisma finansēšanas novērtēšanas ekspertu komiteja.

| (14) | Vispārēja nolūka priekšapmaksas kartes var leģitīmi izmantot, un tās ir sociālu un finansiālu iekļaušanu veicinošs instruments. Tomēr anonīmas priekšapmaksas kartes ir viegli izmantot teroristu uzbrukumu un loģistikas finansēšanai. Tādēļ ir svarīgi liegt teroristiem piekļuvi šim viņu operāciju finansēšanas veidam, vēl vairāk samazinot limitus un maksimālās summas, zem kurām atbildīgajiem subjektiem ir atļauts nepiemērot noteiktus klientu uzticamības pārbaudes pasākumus, kādi paredzēti Direktīvā (ES) 2015/849. Tāpēc, pienācīgi ņemot vērā klientu vajadzības pēc vispārēja nolūka priekšapmaksas instrumentiem un neliedzot šādu instrumentu izmantošanu sociālās un finansiālās iekļaušanas veicināšanai, vienlaikus ir svarīgi samazināt esošos sliekšņus vispārēja nolūka anonīmām priekšapmaksas kartēm un identificēt klientu attālinātu maksājumu darījumu gadījumā, ja darījuma summa pārsniedz EUR 50. |
| --- | --- |

(14)

Vispārēja nolūka priekšapmaksas kartes var leģitīmi izmantot, un tās ir sociālu un finansiālu iekļaušanu veicinošs instruments. Tomēr anonīmas priekšapmaksas kartes ir viegli izmantot teroristu uzbrukumu un loģistikas finansēšanai. Tādēļ ir svarīgi liegt teroristiem piekļuvi šim viņu operāciju finansēšanas veidam, vēl vairāk samazinot limitus un maksimālās summas, zem kurām atbildīgajiem subjektiem ir atļauts nepiemērot noteiktus klientu uzticamības pārbaudes pasākumus, kādi paredzēti Direktīvā (ES) 2015/849. Tāpēc, pienācīgi ņemot vērā klientu vajadzības pēc vispārēja nolūka priekšapmaksas instrumentiem un neliedzot šādu instrumentu izmantošanu sociālās un finansiālās iekļaušanas veicināšanai, vienlaikus ir svarīgi samazināt esošos sliekšņus vispārēja nolūka anonīmām priekšapmaksas kartēm un identificēt klientu attālinātu maksājumu darījumu gadījumā, ja darījuma summa pārsniedz EUR 50.

| (15) | Kaut gan Savienībā izdotas anonīmas priekšapmaksas kartes pamatā tiek lietotas tikai Savienības teritorijā, tas ne vienmēr notiek līdzīgu karšu gadījumā, kas izdotas trešās valstīs. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt, lai anonīmas priekšapmaksas kartes, kas izdotas ārpus Savienības, varētu izmantot Savienībā tikai tad, kad tiek uzskatīts, ka tās atbilst līdzvērtīgām prasībām kā tās, kas noteiktas Savienības tiesību aktos. Minētais noteikums būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot Savienības pienākumus attiecībā uz starptautisko tirdzniecību, jo īpaši Vispārējā nolīguma par pakalpojumu tirdzniecību noteikumus. |
| --- | --- |

(15)

Kaut gan Savienībā izdotas anonīmas priekšapmaksas kartes pamatā tiek lietotas tikai Savienības teritorijā, tas ne vienmēr notiek līdzīgu karšu gadījumā, kas izdotas trešās valstīs. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt, lai anonīmas priekšapmaksas kartes, kas izdotas ārpus Savienības, varētu izmantot Savienībā tikai tad, kad tiek uzskatīts, ka tās atbilst līdzvērtīgām prasībām kā tās, kas noteiktas Savienības tiesību aktos. Minētais noteikums būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot Savienības pienākumus attiecībā uz starptautisko tirdzniecību, jo īpaši Vispārējā nolīguma par pakalpojumu tirdzniecību noteikumus.

| (16) | FIU ir svarīga loma teroristu tīklu finanšu operāciju, jo īpaši pārrobežu, identificēšanā un to finansiālo atbalstītāju atklāšanā. Finansiālajai izlūkošanai varētu būt būtiska nozīme teroristu noziegumu un teroristisko organizāciju tīklu un shēmu atklāšanā. Tā kā nepastāv preskriptīvi starptautiski standarti, FIU funkcijas, kompetences un pilnvaras joprojām ievērojami atšķiras. Dalībvalstīm būtu jācenšas nodrošināt efektīvāku un saskaņotāku pieeju finanšu izmeklēšanās saistībā ar terorismu, tostarp saistībā ar virtuālo valūtu ļaunprātīgu izmantošanu. Tomēr pašreizējām atšķirībām nevajadzētu ietekmēt FIU darbību, jo īpaši to spējas veikt preventīvu analīzi, lai atbalstītu visas iestādes, kas nodarbojas ar informācijas vākšanu, izmeklēšanu un tiesu darbībām, kā arī starptautisko sadarbību. Pildot to uzdevumus, FIU vajadzētu būt piekļuvei informācijai un spēt ar to apmainīties bez šķēršļiem, tostarp atbilstīgā sadarbībā ar tiesībaizsardzības iestādēm. Visos gadījumos, kad pastāv aizdomas par noziedzību un jo īpaši gadījumos, kas saistīti ar terorisma finansēšanu, informācijai būtu jāplūst tieši un ātri, bez liekas kavēšanās. Tādēļ ir būtiski turpmāk veicināt FIU efektivitāti un iedarbīgumu, precizējot FIU pilnvaras un sadarbību starp tām. |
| --- | --- |

(16)

FIU ir svarīga loma teroristu tīklu finanšu operāciju, jo īpaši pārrobežu, identificēšanā un to finansiālo atbalstītāju atklāšanā. Finansiālajai izlūkošanai varētu būt būtiska nozīme teroristu noziegumu un teroristisko organizāciju tīklu un shēmu atklāšanā. Tā kā nepastāv preskriptīvi starptautiski standarti, FIU funkcijas, kompetences un pilnvaras joprojām ievērojami atšķiras. Dalībvalstīm būtu jācenšas nodrošināt efektīvāku un saskaņotāku pieeju finanšu izmeklēšanās saistībā ar terorismu, tostarp saistībā ar virtuālo valūtu ļaunprātīgu izmantošanu. Tomēr pašreizējām atšķirībām nevajadzētu ietekmēt FIU darbību, jo īpaši to spējas veikt preventīvu analīzi, lai atbalstītu visas iestādes, kas nodarbojas ar informācijas vākšanu, izmeklēšanu un tiesu darbībām, kā arī starptautisko sadarbību. Pildot to uzdevumus, FIU vajadzētu būt piekļuvei informācijai un spēt ar to apmainīties bez šķēršļiem, tostarp atbilstīgā sadarbībā ar tiesībaizsardzības iestādēm. Visos gadījumos, kad pastāv aizdomas par noziedzību un jo īpaši gadījumos, kas saistīti ar terorisma finansēšanu, informācijai būtu jāplūst tieši un ātri, bez liekas kavēšanās. Tādēļ ir būtiski turpmāk veicināt FIU efektivitāti un iedarbīgumu, precizējot FIU pilnvaras un sadarbību starp tām.

| (17) | FIU būtu jāspēj iegūt no atbildīgā subjekta visu nepieciešamo informāciju, kas saistīta ar to funkcijām. To neierobežota piekļuve informācijai ir būtiska, lai nodrošinātu, ka naudas līdzekļu plūsmas var pienācīgi izsekot un nelikumīgus tīklus un plūsmas atklāt agrīnā stadijā. Nepieciešamību FIU iegūt papildinformāciju no atbildīgajiem subjektiem, pamatojoties uz aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, varētu izraisīt iepriekšējs ziņojums FIU par aizdomīgu darījumu, bet to varētu izraisīt arī citi faktori, piemēram, FIU pašas veikta analīze, kompetento iestāžu sniegtas ziņas vai citu FIU rīcībā esoša informācija. Tādēļ FIU saistībā ar to funkcijām būtu jāspēj iegūt informāciju no jebkura atbildīgā subjekta, pat ja nav bijis iepriekšēja ziņojuma. Tas neietver visus iespējamos pieprasījumus atbildīgajiem subjektiem sniegt informāciju saistībā ar FIU veikto analīzi, bet vienīgi tādus informācijas pieprasījumus, kuri balstīti uz pietiekami skaidri definētiem nosacījumiem. FIU arī būtu jāspēj iegūt šādu informāciju pēc citas Savienības FIU pieprasījuma un apmainīties ar informāciju ar pieprasījušo FIU. |
| --- | --- |

(17)

FIU būtu jāspēj iegūt no atbildīgā subjekta visu nepieciešamo informāciju, kas saistīta ar to funkcijām. To neierobežota piekļuve informācijai ir būtiska, lai nodrošinātu, ka naudas līdzekļu plūsmas var pienācīgi izsekot un nelikumīgus tīklus un plūsmas atklāt agrīnā stadijā. Nepieciešamību FIU iegūt papildinformāciju no atbildīgajiem subjektiem, pamatojoties uz aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, varētu izraisīt iepriekšējs ziņojums FIU par aizdomīgu darījumu, bet to varētu izraisīt arī citi faktori, piemēram, FIU pašas veikta analīze, kompetento iestāžu sniegtas ziņas vai citu FIU rīcībā esoša informācija. Tādēļ FIU saistībā ar to funkcijām būtu jāspēj iegūt informāciju no jebkura atbildīgā subjekta, pat ja nav bijis iepriekšēja ziņojuma. Tas neietver visus iespējamos pieprasījumus atbildīgajiem subjektiem sniegt informāciju saistībā ar FIU veikto analīzi, bet vienīgi tādus informācijas pieprasījumus, kuri balstīti uz pietiekami skaidri definētiem nosacījumiem. FIU arī būtu jāspēj iegūt šādu informāciju pēc citas Savienības FIU pieprasījuma un apmainīties ar informāciju ar pieprasījušo FIU.

| (18) | FIU mērķis ir vākt un analizēt informāciju, kuru tās saņem nolūkā noteikt saiknes starp aizdomīgiem darījumiem un tiem pamatā esošu noziedzīgu darbību, lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, un izplatīt savas analīzes rezultātus, kā arī papildu informāciju kompetentajām iestādēm, ja ir pamats aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem vai teroristu finansēšanu. FIU nevajadzētu atturēties vai atteikties pēc savas iniciatīvas vai pēc pieprasījuma apmainīties ar informāciju ar citu FIU tādu iemeslu dēļ kā saistīta predikatīva nodarījuma identifikācijas neesamība, valsts krimināltiesību iezīmes, atšķirības saistītu predikatīvu nodarījumu definīcijās vai atsauces uz konkrētiem saistītiem predikatīviem nodarījumiem neesamība. Līdzīgi arī FIU būtu jādod iepriekšēja piekrišana citai FIU pārsūtīt informāciju kompetentajām iestādēm neatkarīgi no iespējamā saistītā predikatīvā nodarījuma veida, lai informācijas izplatīšanas funkcija tiktu pildīta efektīvi. FIU ir ziņojušas par grūtībām informācijas apmaiņā, ko rada atšķirīgas dažu predikatīvu nodarījumu, piemēram, nodokļu noziegumu, definīcijas valstu tiesībās, kas nav saskaņotas Savienības tiesībās. Šādām atšķirībām nebūtu jākavē savstarpējā apmaiņa ar minēto informāciju, tās izplatīšana kompetentajām iestādēm un izmantošana, kā noteikts šajā direktīvā. Saskaņā ar FATF ieteikumiem un Egmonta grupas principiem informācijas apmaiņai starp finanšu ziņu vākšanas vienībām FIU būtu ātri, konstruktīvi un efektīvi jānodrošina visplašākā starptautiskā sadarbība ar trešo valstu FIU jautājumos par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu. |
| --- | --- |

(18)

FIU mērķis ir vākt un analizēt informāciju, kuru tās saņem nolūkā noteikt saiknes starp aizdomīgiem darījumiem un tiem pamatā esošu noziedzīgu darbību, lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, un izplatīt savas analīzes rezultātus, kā arī papildu informāciju kompetentajām iestādēm, ja ir pamats aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem vai teroristu finansēšanu. FIU nevajadzētu atturēties vai atteikties pēc savas iniciatīvas vai pēc pieprasījuma apmainīties ar informāciju ar citu FIU tādu iemeslu dēļ kā saistīta predikatīva nodarījuma identifikācijas neesamība, valsts krimināltiesību iezīmes, atšķirības saistītu predikatīvu nodarījumu definīcijās vai atsauces uz konkrētiem saistītiem predikatīviem nodarījumiem neesamība. Līdzīgi arī FIU būtu jādod iepriekšēja piekrišana citai FIU pārsūtīt informāciju kompetentajām iestādēm neatkarīgi no iespējamā saistītā predikatīvā nodarījuma veida, lai informācijas izplatīšanas funkcija tiktu pildīta efektīvi. FIU ir ziņojušas par grūtībām informācijas apmaiņā, ko rada atšķirīgas dažu predikatīvu nodarījumu, piemēram, nodokļu noziegumu, definīcijas valstu tiesībās, kas nav saskaņotas Savienības tiesībās. Šādām atšķirībām nebūtu jākavē savstarpējā apmaiņa ar minēto informāciju, tās izplatīšana kompetentajām iestādēm un izmantošana, kā noteikts šajā direktīvā. Saskaņā ar FATF ieteikumiem un Egmonta grupas principiem informācijas apmaiņai starp finanšu ziņu vākšanas vienībām FIU būtu ātri, konstruktīvi un efektīvi jānodrošina visplašākā starptautiskā sadarbība ar trešo valstu FIU jautājumos par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu.

| (19) | Ar kredītiestādēm un finanšu iestādēm saistīta prudenciāla informācija, piemēram, informācija par direktoru un akcionāru atbilstību un piemērotību, iekšējās kontroles mehānismiem, pārvaldību vai atbilstības un risku pārvaldību, bieži vien ir neatsverama, lai veiktu pienācīgu šādu iestāžu NILLTFN uzraudzību. Līdzīgi arī NILLTFN informācijai ir svarīga nozīme šādu iestāžu prudenciālā uzraudzībā. Tādēļ konfidenciālas informācijas apmaiņu starp NILLTFN kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, un prudenciālās uzraudzības iestādēm nedrīkstētu kavēt juridiskā nenoteiktība, kāda varētu rasties tādēļ, ka šajā jomā trūkst precīzu noteikumu. Tiesiskā regulējuma precizēšana ir vēl jo svarīgāka tādēļ, ka vairākos gadījumos prudenciālā uzraudzība uzticēta uzraudzības iestādēm, kas nav NILLTFN uzraudzības iestādes, piemēram, Eiropas Centrālajai bankai (ECB). |
| --- | --- |

(19)

Ar kredītiestādēm un finanšu iestādēm saistīta prudenciāla informācija, piemēram, informācija par direktoru un akcionāru atbilstību un piemērotību, iekšējās kontroles mehānismiem, pārvaldību vai atbilstības un risku pārvaldību, bieži vien ir neatsverama, lai veiktu pienācīgu šādu iestāžu NILLTFN uzraudzību. Līdzīgi arī NILLTFN informācijai ir svarīga nozīme šādu iestāžu prudenciālā uzraudzībā. Tādēļ konfidenciālas informācijas apmaiņu starp NILLTFN kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, un prudenciālās uzraudzības iestādēm nedrīkstētu kavēt juridiskā nenoteiktība, kāda varētu rasties tādēļ, ka šajā jomā trūkst precīzu noteikumu. Tiesiskā regulējuma precizēšana ir vēl jo svarīgāka tādēļ, ka vairākos gadījumos prudenciālā uzraudzība uzticēta uzraudzības iestādēm, kas nav NILLTFN uzraudzības iestādes, piemēram, Eiropas Centrālajai bankai (ECB).

| (20) | Aizkavēta FIU un citu kompetento iestāžu piekļuve informācijai par banku un maksājumu kontu un individuālo seifu, jo īpaši anonīmu, turētāju identitāti traucē ar terorismu saistīto līdzekļu pārvedumu atklāšanai. Valstu dati, kas ļauj identificēt vienai personai piederošus bankas un maksājumu kontus un individuālos seifus, ir sadrumstaloti un tādēļ nav savlaicīgi pieejami FIU un citām kompetentajām iestādēm. Tādēļ ir būtiski izveidot centralizētus automatizētus mehānismus, piemēram, reģistru vai datu izguves sistēmu, visās dalībvalstīs kā efektīvu līdzekli, lai iegūtu savlaicīgu piekļuvi informācijai par banku un maksājumu kontu un individuālo seifu turētāju, to pilnvaroto personu un faktisko īpašnieku identitāti. Piemērojot piekļuves noteikumus, ir lietderīgi izmantot jau esošos mehānismus, ar noteikumu, ka valstu FIU var piekļūt to meklētajiem datiem nekavējoties un bez filtrēšanas. Dalībvalstīm būtu jāapsver šādu mehānismu papildināšana ar citu informāciju, kas tiek uzskatīta par nepieciešamu un samērīgu, lai mazinātu riskus, kuri saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu. FIU un kompetentajām iestādēm, kas nav par kriminālvajāšanu atbildīgās iestādes, būtu jānodrošina izmeklēšanas un saistītās informācijas pilnīga konfidencialitāte. |
| --- | --- |

(20)

Aizkavēta FIU un citu kompetento iestāžu piekļuve informācijai par banku un maksājumu kontu un individuālo seifu, jo īpaši anonīmu, turētāju identitāti traucē ar terorismu saistīto līdzekļu pārvedumu atklāšanai. Valstu dati, kas ļauj identificēt vienai personai piederošus bankas un maksājumu kontus un individuālos seifus, ir sadrumstaloti un tādēļ nav savlaicīgi pieejami FIU un citām kompetentajām iestādēm. Tādēļ ir būtiski izveidot centralizētus automatizētus mehānismus, piemēram, reģistru vai datu izguves sistēmu, visās dalībvalstīs kā efektīvu līdzekli, lai iegūtu savlaicīgu piekļuvi informācijai par banku un maksājumu kontu un individuālo seifu turētāju, to pilnvaroto personu un faktisko īpašnieku identitāti. Piemērojot piekļuves noteikumus, ir lietderīgi izmantot jau esošos mehānismus, ar noteikumu, ka valstu FIU var piekļūt to meklētajiem datiem nekavējoties un bez filtrēšanas. Dalībvalstīm būtu jāapsver šādu mehānismu papildināšana ar citu informāciju, kas tiek uzskatīta par nepieciešamu un samērīgu, lai mazinātu riskus, kuri saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu. FIU un kompetentajām iestādēm, kas nav par kriminālvajāšanu atbildīgās iestādes, būtu jānodrošina izmeklēšanas un saistītās informācijas pilnīga konfidencialitāte.

| (21) | Lai ievērotu privātumu un aizsargātu personas datus, banku un maksājumu kontu centralizētajos automatizētajos mehānismos, piemēram, reģistros vai datu izguves sistēmās, būtu jāglabā minimāli dati, kas nepieciešami, lai veiktu izmeklēšanu saistībā ar NILLTFN. Dalībvalstīm būtu jāspēj noteikt, kādus datus ir lietderīgi un samērīgi vākt, ņemot vērā esošās sistēmas un juridisko tradīciju, kas ļauj jēgpilni identificēt faktiskos īpašniekus. Transponējot noteikumus, kas saistīti ar minētajiem mehānismiem, dalībvalstīm būtu jānosaka uzglabāšanas laikposmi, kas līdzvērtīgi laikposmam to dokumentu un informācijas uzglabāšanai, kuri iegūti, piemērojot klientu uzticamības pārbaudes pasākumus. Dalībvalstīm būtu jāspēj pagarināt uzglabāšanas laikposmu uz likumā noteikta vispārēja pamata bez nepieciešamības pieņemt lēmumus katrā atsevišķā gadījumā. Papildu uzglabāšanas laikposmam nebūtu jāpārsniedz papildu pieci gadi. Minētajam laikposmam nebūtu jāskar valstu tiesību akti, kuros noteiktas citas datu uzglabāšanas prasības, kas ļauj ar lēmumu katrā atsevišķā gadījumā atvieglot kriminālprocesu vai administratīvo procesu. Piekļuve minētajiem mehānismiem būtu sniedzama tikai pēc principa “nepieciešams zināt”. |
| --- | --- |

(21)

Lai ievērotu privātumu un aizsargātu personas datus, banku un maksājumu kontu centralizētajos automatizētajos mehānismos, piemēram, reģistros vai datu izguves sistēmās, būtu jāglabā minimāli dati, kas nepieciešami, lai veiktu izmeklēšanu saistībā ar NILLTFN. Dalībvalstīm būtu jāspēj noteikt, kādus datus ir lietderīgi un samērīgi vākt, ņemot vērā esošās sistēmas un juridisko tradīciju, kas ļauj jēgpilni identificēt faktiskos īpašniekus. Transponējot noteikumus, kas saistīti ar minētajiem mehānismiem, dalībvalstīm būtu jānosaka uzglabāšanas laikposmi, kas līdzvērtīgi laikposmam to dokumentu un informācijas uzglabāšanai, kuri iegūti, piemērojot klientu uzticamības pārbaudes pasākumus. Dalībvalstīm būtu jāspēj pagarināt uzglabāšanas laikposmu uz likumā noteikta vispārēja pamata bez nepieciešamības pieņemt lēmumus katrā atsevišķā gadījumā. Papildu uzglabāšanas laikposmam nebūtu jāpārsniedz papildu pieci gadi. Minētajam laikposmam nebūtu jāskar valstu tiesību akti, kuros noteiktas citas datu uzglabāšanas prasības, kas ļauj ar lēmumu katrā atsevišķā gadījumā atvieglot kriminālprocesu vai administratīvo procesu. Piekļuve minētajiem mehānismiem būtu sniedzama tikai pēc principa “nepieciešams zināt”.

| (22) | Cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu svarīga ir fizisku un juridisku personu datu precīza identifikācija un pārbaude. Jaunāko tehnoloģiju attīstība darījumu un maksājumu digitalizācijā ļauj veikt drošu attālo vai elektronisko identifikāciju. Minētie identifikācijas līdzekļi, kā izklāstīts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 (7), būtu jāņem vērā, jo īpaši attiecībā uz paziņotām elektroniskās identifikācijas shēmām un veidiem, kā nodrošināt pārrobežu tiesisko atzīšanu, kas piedāvā drošus augsta līmeņa instrumentus un sniedz etalonu, attiecībā pret kuru var pārbaudīt valsts līmenī izveidotās identifikācijas metodes. Turklāt var ņemt vērā citus drošus attālinātās vai elektroniskās identifikācijas procesus, kurus valsts līmenī reglamentē vai ir atzinusi, pieņēmusi vai apstiprinājusi valsts kompetentā iestāde. Attiecīgā gadījumā identifikācijas procesā būtu jāņem vērā arī elektronisko dokumentu un uzticamības pakalpojumu atzīšana, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014. Šīs direktīvas piemērošanā būtu jāņem vērā tehnoloģiju neitralitātes princips. |
| --- | --- |

(22)

Cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu svarīga ir fizisku un juridisku personu datu precīza identifikācija un pārbaude. Jaunāko tehnoloģiju attīstība darījumu un maksājumu digitalizācijā ļauj veikt drošu attālo vai elektronisko identifikāciju. Minētie identifikācijas līdzekļi, kā izklāstīts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 (7), būtu jāņem vērā, jo īpaši attiecībā uz paziņotām elektroniskās identifikācijas shēmām un veidiem, kā nodrošināt pārrobežu tiesisko atzīšanu, kas piedāvā drošus augsta līmeņa instrumentus un sniedz etalonu, attiecībā pret kuru var pārbaudīt valsts līmenī izveidotās identifikācijas metodes. Turklāt var ņemt vērā citus drošus attālinātās vai elektroniskās identifikācijas procesus, kurus valsts līmenī reglamentē vai ir atzinusi, pieņēmusi vai apstiprinājusi valsts kompetentā iestāde. Attiecīgā gadījumā identifikācijas procesā būtu jāņem vērā arī elektronisko dokumentu un uzticamības pakalpojumu atzīšana, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014. Šīs direktīvas piemērošanā būtu jāņem vērā tehnoloģiju neitralitātes princips.

| (23) | Lai Savienībā identificētu politiski nozīmīgas personas, dalībvalstīm būtu jāizveido saraksti, norādot konkrētus amatpienākumus, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un administratīviem noteikumiem kvalificējami kā nozīmīgi publiski amatpienākumi. Dalībvalstīm būtu jāprasa katrai to teritorijā akreditētai starptautiskai organizācijai izdot un pastāvīgi atjaunināt sarakstu ar nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem minētajā starptautiskajā organizācijā. |
| --- | --- |

(23)

Lai Savienībā identificētu politiski nozīmīgas personas, dalībvalstīm būtu jāizveido saraksti, norādot konkrētus amatpienākumus, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un administratīviem noteikumiem kvalificējami kā nozīmīgi publiski amatpienākumi. Dalībvalstīm būtu jāprasa katrai to teritorijā akreditētai starptautiskai organizācijai izdot un pastāvīgi atjaunināt sarakstu ar nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem minētajā starptautiskajā organizācijā.

| (24) | Pašreizējā regulējumā pieeja, kas paredz esošo klientu pārskatīšanu, ir uz risku balstīta. Tomēr, ņemot vērā ar dažām starpniekstruktūrām saistīto augsto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, teroristu finansēšanas un saistīto predikatīvo noziegumu risku, minētā pieeja varētu neļaut savlaicīgi atklāt un novērtēt riskus. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt, ka dažas konkrēti precizētas esošo klientu kategorijas tiek regulāri pārraudzītas. |
| --- | --- |

(24)

Pašreizējā regulējumā pieeja, kas paredz esošo klientu pārskatīšanu, ir uz risku balstīta. Tomēr, ņemot vērā ar dažām starpniekstruktūrām saistīto augsto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, teroristu finansēšanas un saistīto predikatīvo noziegumu risku, minētā pieeja varētu neļaut savlaicīgi atklāt un novērtēt riskus. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt, ka dažas konkrēti precizētas esošo klientu kategorijas tiek regulāri pārraudzītas.

| (25) | Dalībvalstīm pašlaik jānodrošina, ka korporatīvas un citas juridiskas vienības, kas inkorporētas to teritorijā, iegūst un glabā adekvātu, pareizu un aktuālu informāciju par to faktiskajiem īpašniekiem. Nepieciešamība pēc pareizas un atjauninātas informācijas par faktisko īpašnieku ir būtisks faktors, lai izsekotu noziedzniekus, kas citādi varētu slēpt savu identitāti aiz korporatīvas struktūras. Globāli savstarpēji saistītā finanšu sistēma dod iespēju slēpt un pārvietot līdzekļus visā pasaulē, un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizētāji un teroristu finansētāji, kā arī citi noziedznieki arvien biežāk izmanto šo iespēju. |
| --- | --- |

(25)

Dalībvalstīm pašlaik jānodrošina, ka korporatīvas un citas juridiskas vienības, kas inkorporētas to teritorijā, iegūst un glabā adekvātu, pareizu un aktuālu informāciju par to faktiskajiem īpašniekiem. Nepieciešamība pēc pareizas un atjauninātas informācijas par faktisko īpašnieku ir būtisks faktors, lai izsekotu noziedzniekus, kas citādi varētu slēpt savu identitāti aiz korporatīvas struktūras. Globāli savstarpēji saistītā finanšu sistēma dod iespēju slēpt un pārvietot līdzekļus visā pasaulē, un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizētāji un teroristu finansētāji, kā arī citi noziedznieki arvien biežāk izmanto šo iespēju.

| (26) | Būtu jāprecizē specifiskais faktors, kas nosaka, kura dalībvalsts ir atbildīga par informācijas par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem pārraudzību un reģistrāciju. Dalībvalstu tiesību sistēmu atšķirību dēļ daži trasti un līdzīgi juridiski veidojumi netiek uzraudzīti vai reģistrēti nekur Savienībā. Informāciju par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem reģistrē tur, kur veic uzņēmējdarbību vai dzīvo trastu pilnvarotās personas un personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos. Lai nodrošinātu informācijas par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem efektīvu pārraudzību un reģistrāciju, nepieciešama arī sadarbība starp dalībvalstīm. Dalībvalstu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku reģistru savstarpēja savienojamība padarītu šo informāciju pieejamu un arī nodrošinātu, ka var izvairīties no vienu un to pašu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu vairākkārtējas reģistrācijas Savienībā. |
| --- | --- |

(26)

Būtu jāprecizē specifiskais faktors, kas nosaka, kura dalībvalsts ir atbildīga par informācijas par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem pārraudzību un reģistrāciju. Dalībvalstu tiesību sistēmu atšķirību dēļ daži trasti un līdzīgi juridiski veidojumi netiek uzraudzīti vai reģistrēti nekur Savienībā. Informāciju par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem reģistrē tur, kur veic uzņēmējdarbību vai dzīvo trastu pilnvarotās personas un personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos. Lai nodrošinātu informācijas par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem efektīvu pārraudzību un reģistrāciju, nepieciešama arī sadarbība starp dalībvalstīm. Dalībvalstu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku reģistru savstarpēja savienojamība padarītu šo informāciju pieejamu un arī nodrošinātu, ka var izvairīties no vienu un to pašu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu vairākkārtējas reģistrācijas Savienībā.

| (27) | Noteikumiem, ko piemēro trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem attiecībā uz piekļuvi informācijai par to faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt salīdzināmiem ar atbilstīgajiem noteikumiem, ko piemēro korporatīvām un citām juridiskām vienībām. Tā kā Savienībā pašlaik pastāv daudz dažāda veida trastu un attiecībā uz līdzīgiem juridiskiem veidojumiem novērojama vēl lielāka dažādība, lēmums par to, vai trasts vai cits līdzīgs juridisks veidojums ir salīdzināmi līdzīgs korporatīvām un citām juridiskām vienībām, būtu jāpieņem dalībvalstīm. Minētos noteikumus transponējošo valsts tiesību aktu mērķim vajadzētu būt novērst trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, teroristu finansēšanas vai saistītu predikatīvu noziegumu nolūkiem. |
| --- | --- |

(27)

Noteikumiem, ko piemēro trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem attiecībā uz piekļuvi informācijai par to faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt salīdzināmiem ar atbilstīgajiem noteikumiem, ko piemēro korporatīvām un citām juridiskām vienībām. Tā kā Savienībā pašlaik pastāv daudz dažāda veida trastu un attiecībā uz līdzīgiem juridiskiem veidojumiem novērojama vēl lielāka dažādība, lēmums par to, vai trasts vai cits līdzīgs juridisks veidojums ir salīdzināmi līdzīgs korporatīvām un citām juridiskām vienībām, būtu jāpieņem dalībvalstīm. Minētos noteikumus transponējošo valsts tiesību aktu mērķim vajadzētu būt novērst trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, teroristu finansēšanas vai saistītu predikatīvu noziegumu nolūkiem.

| (28) | Ņemot vērā trastu un līdzīgu juridisku veidojumu atšķirīgās iezīmes, dalībvalstīm būtu jāspēj saskaņā ar valsts tiesībām un datu aizsardzības noteikumiem noteikt pārredzamības līmeni attiecībā uz trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, kas nav salīdzināmi ar korporatīvām un citām juridiskām vienībām. Ar tām saistītie nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riski var atšķirties atkarībā no trasta vai līdzīga juridiska veidojuma veida iezīmēm, un izpratne par minētajiem riskiem laika gaitā var attīstīties, piemēram, valsts un pārnacionālu riska novērtējumu rezultātā. Šā iemesla dēļ dalībvalstīm būtu jāspēj noteikt plašāku piekļuvi informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, ja šāda piekļuve veido nepieciešamu un samērīgu pasākumu ar leģitīmu mērķi novērst finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas nolūkiem. Nosakot pārredzamības līmeni attiecībā uz informāciju par šādu trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, dalībvalstīm būtu pienācīgi jāņem vērā personu pamattiesību aizsardzība, jo īpaši tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. Piekļuve informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem būtu jāpiešķir ikvienai personai, kas var pierādīt leģitīmu interesi. Piekļuve būtu jāpiešķir arī ikvienai personai, kas iesniedz rakstisku pieprasījumu saistībā ar trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu, kurš ir kontrolpaketes turētājs vai kuram pieder kontrolpakete jebkurā ārpus Savienības inkorporētā korporatīvā vai citā juridiskā vienībā ar tiešām vai netiešām īpašumtiesībām, tostarp ar uzrādītāja akcijām, vai ar kontroli ar citiem līdzekļiem. Kritērijiem un nosacījumiem, lai piešķirtu piekļuvi pēc pieprasījumiem saistībā ar informāciju par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt pietiekami precīziem un saskaņā ar šīs direktīvas mērķiem. Dalībvalstīm būtu jāspēj noraidīt rakstisku pieprasījumu, ja ir pienācīgi pamatotas aizdomas, ka rakstiskais pieprasījums neatbilst šīs direktīvas mērķiem. |
| --- | --- |

(28)

Ņemot vērā trastu un līdzīgu juridisku veidojumu atšķirīgās iezīmes, dalībvalstīm būtu jāspēj saskaņā ar valsts tiesībām un datu aizsardzības noteikumiem noteikt pārredzamības līmeni attiecībā uz trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, kas nav salīdzināmi ar korporatīvām un citām juridiskām vienībām. Ar tām saistītie nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riski var atšķirties atkarībā no trasta vai līdzīga juridiska veidojuma veida iezīmēm, un izpratne par minētajiem riskiem laika gaitā var attīstīties, piemēram, valsts un pārnacionālu riska novērtējumu rezultātā. Šā iemesla dēļ dalībvalstīm būtu jāspēj noteikt plašāku piekļuvi informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, ja šāda piekļuve veido nepieciešamu un samērīgu pasākumu ar leģitīmu mērķi novērst finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas nolūkiem. Nosakot pārredzamības līmeni attiecībā uz informāciju par šādu trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, dalībvalstīm būtu pienācīgi jāņem vērā personu pamattiesību aizsardzība, jo īpaši tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. Piekļuve informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem būtu jāpiešķir ikvienai personai, kas var pierādīt leģitīmu interesi. Piekļuve būtu jāpiešķir arī ikvienai personai, kas iesniedz rakstisku pieprasījumu saistībā ar trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu, kurš ir kontrolpaketes turētājs vai kuram pieder kontrolpakete jebkurā ārpus Savienības inkorporētā korporatīvā vai citā juridiskā vienībā ar tiešām vai netiešām īpašumtiesībām, tostarp ar uzrādītāja akcijām, vai ar kontroli ar citiem līdzekļiem. Kritērijiem un nosacījumiem, lai piešķirtu piekļuvi pēc pieprasījumiem saistībā ar informāciju par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt pietiekami precīziem un saskaņā ar šīs direktīvas mērķiem. Dalībvalstīm būtu jāspēj noraidīt rakstisku pieprasījumu, ja ir pienācīgi pamatotas aizdomas, ka rakstiskais pieprasījums neatbilst šīs direktīvas mērķiem.

| (29) | Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un vienlīdzīgus konkurences apstākļus, ir būtiski skaidri noteikt, kādi Savienībā izveidoti juridiski veidojumi to funkciju vai struktūras dēļ būtu uzskatāmi par tādiem, kas ir līdzīgi trastiem. Tāpēc katrai dalībvalstij vajadzētu būt pienākumam identificēt trastus, ja tādi ir atzīti valsts tiesībās, un līdzīgus juridiskus veidojumus, kurus var izveidot saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu vai paražām un kuru struktūra vai funkcijas ir līdzīgas trastiem, piemēram, dod iespēju nodalīt vai nesaistīt aktīvu juridiskos un faktiskos īpašniekus. Pēc tam dalībvalstīm būtu jāpaziņo Komisijai minēto trastu un līdzīgo juridisko veidojumu kategorijas, iezīmju apraksts, nosaukumi un attiecīgā gadījumā juridiskais pamats publicēšanai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai citas dalībvalstis varētu tos identificēt. Būtu jāņem vērā, ka trastu un līdzīgu juridisko veidojumu juridiskās iezīmes Savienībā var atšķirties. Ja trasta vai līdzīga juridiska veidojuma iezīmes struktūras vai funkciju ziņā ir salīdzināmas ar korporatīvām un citām juridiskām vienībām, publiska piekļuve informācijai par faktiskajiem īpašniekiem dotu ieguldījumu trastu un juridisko veidojumu ļaunprātīgas izmantošanas apkarošanā, līdzīgi kā publiska piekļuve var palīdzēt novērst korporatīvo un citu juridisko vienību ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkā. |
| --- | --- |

(29)

Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un vienlīdzīgus konkurences apstākļus, ir būtiski skaidri noteikt, kādi Savienībā izveidoti juridiski veidojumi to funkciju vai struktūras dēļ būtu uzskatāmi par tādiem, kas ir līdzīgi trastiem. Tāpēc katrai dalībvalstij vajadzētu būt pienākumam identificēt trastus, ja tādi ir atzīti valsts tiesībās, un līdzīgus juridiskus veidojumus, kurus var izveidot saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu vai paražām un kuru struktūra vai funkcijas ir līdzīgas trastiem, piemēram, dod iespēju nodalīt vai nesaistīt aktīvu juridiskos un faktiskos īpašniekus. Pēc tam dalībvalstīm būtu jāpaziņo Komisijai minēto trastu un līdzīgo juridisko veidojumu kategorijas, iezīmju apraksts, nosaukumi un attiecīgā gadījumā juridiskais pamats publicēšanai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai citas dalībvalstis varētu tos identificēt. Būtu jāņem vērā, ka trastu un līdzīgu juridisko veidojumu juridiskās iezīmes Savienībā var atšķirties. Ja trasta vai līdzīga juridiska veidojuma iezīmes struktūras vai funkciju ziņā ir salīdzināmas ar korporatīvām un citām juridiskām vienībām, publiska piekļuve informācijai par faktiskajiem īpašniekiem dotu ieguldījumu trastu un juridisko veidojumu ļaunprātīgas izmantošanas apkarošanā, līdzīgi kā publiska piekļuve var palīdzēt novērst korporatīvo un citu juridisko vienību ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkā.

| (30) | Publiska piekļuve informācijai par faktiskajiem īpašniekiem ļauj pilsoniskajai sabiedrībai, tostarp preses vai pilsoniskās sabiedrības organizācijām, labāk kontrolēt informāciju un veicina to, ka saglabājas uzticēšanās uzņēmumu darījumu un finanšu sistēmu integritātei. Tas var veicināt korporatīvo un citu juridisko vienību un juridisko veidojumu ļaunprātīgas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkā apkarošanu, palīdzot izmeklēšanai un ietekmējot reputāciju, ņemot vērā, ka ikviens, kas iesaistīsies darījumos ar tiem, zinās, kas ir to faktiskie īpašnieki. Tas arī atvieglo savlaicīgu un efektīvu informācijas pieejamību finanšu iestādēm, kā arī valsts iestādēm, tostarp trešo valstu iestādēm, kas iesaistītas šādu noziegumu apkarošanā. Piekļuve minētajai informācijai arī palīdzētu izmeklēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ar to saistītus predikatīvus noziegumus un teroristu finansēšanu. |
| --- | --- |

(30)

Publiska piekļuve informācijai par faktiskajiem īpašniekiem ļauj pilsoniskajai sabiedrībai, tostarp preses vai pilsoniskās sabiedrības organizācijām, labāk kontrolēt informāciju un veicina to, ka saglabājas uzticēšanās uzņēmumu darījumu un finanšu sistēmu integritātei. Tas var veicināt korporatīvo un citu juridisko vienību un juridisko veidojumu ļaunprātīgas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkā apkarošanu, palīdzot izmeklēšanai un ietekmējot reputāciju, ņemot vērā, ka ikviens, kas iesaistīsies darījumos ar tiem, zinās, kas ir to faktiskie īpašnieki. Tas arī atvieglo savlaicīgu un efektīvu informācijas pieejamību finanšu iestādēm, kā arī valsts iestādēm, tostarp trešo valstu iestādēm, kas iesaistītas šādu noziegumu apkarošanā. Piekļuve minētajai informācijai arī palīdzētu izmeklēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ar to saistītus predikatīvus noziegumus un teroristu finansēšanu.

| (31) | Ieguldītāju un sabiedrības uzticēšanās finanšu tirgiem lielā mērā ir atkarīga no precīzu atklāšanas režīmu pastāvēšanas, kas nodrošina pārredzamību faktisko īpašnieku un uzņēmumu kontroles struktūru jomā. Tas jo īpaši attiecas uz korporatīvās pārvaldības sistēmām, ko raksturo koncentrēta īpašnieku struktūra – tāda kā Savienībā. No vienas puses, lieli ieguldītāji ar ievērojamām balsstiesībām un naudas plūsmu tiesībām var veicināt ilgtermiņa izaugsmi un noturīgu sniegumu. Tomēr no otras puses, kontrolējošiem faktiskajiem īpašniekiem ar lieliem balsstiesību blokiem var būt stimuls novirzīt korporatīvos aktīvus un iespējas personīgam labumam uz mazākuma ieguldītāju rēķina. Iespēja palielināt uzticēšanos finanšu tirgiem būtu jāuzskata par pozitīvu blakusefektu, bet ne par pārredzamības palielināšanas mērķi, kas ir izveidot vidi, kuru nebūtu izdevīgi izmantot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkiem. |
| --- | --- |

(31)

Ieguldītāju un sabiedrības uzticēšanās finanšu tirgiem lielā mērā ir atkarīga no precīzu atklāšanas režīmu pastāvēšanas, kas nodrošina pārredzamību faktisko īpašnieku un uzņēmumu kontroles struktūru jomā. Tas jo īpaši attiecas uz korporatīvās pārvaldības sistēmām, ko raksturo koncentrēta īpašnieku struktūra – tāda kā Savienībā. No vienas puses, lieli ieguldītāji ar ievērojamām balsstiesībām un naudas plūsmu tiesībām var veicināt ilgtermiņa izaugsmi un noturīgu sniegumu. Tomēr no otras puses, kontrolējošiem faktiskajiem īpašniekiem ar lieliem balsstiesību blokiem var būt stimuls novirzīt korporatīvos aktīvus un iespējas personīgam labumam uz mazākuma ieguldītāju rēķina. Iespēja palielināt uzticēšanos finanšu tirgiem būtu jāuzskata par pozitīvu blakusefektu, bet ne par pārredzamības palielināšanas mērķi, kas ir izveidot vidi, kuru nebūtu izdevīgi izmantot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkiem.

| (32) | Ieguldītāju un sabiedrības kopumā uzticēšanās finanšu tirgiem lielā mērā ir atkarīga no precīzu atklāšanas režīmu pastāvēšanas, kas nodrošina korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī dažu veidu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku un kontroles struktūru pārredzamību. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj pietiekami saskaņotā un koordinētā veidā piekļūt informācijai par faktiskajiem īpašniekiem, izveidojot skaidrus sabiedrības piekļuves noteikumus, lai trešās personas visā Savienībā var pārliecināties, kas ir korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī dažu veidu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskie īpašnieki. |
| --- | --- |

(32)

Ieguldītāju un sabiedrības kopumā uzticēšanās finanšu tirgiem lielā mērā ir atkarīga no precīzu atklāšanas režīmu pastāvēšanas, kas nodrošina korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī dažu veidu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku un kontroles struktūru pārredzamību. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj pietiekami saskaņotā un koordinētā veidā piekļūt informācijai par faktiskajiem īpašniekiem, izveidojot skaidrus sabiedrības piekļuves noteikumus, lai trešās personas visā Savienībā var pārliecināties, kas ir korporatīvo un citu juridisko vienību, kā arī dažu veidu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskie īpašnieki.

| (33) | Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina piekļuve informācijai par korporatīvo un citu juridisko vienību faktiskajiem īpašniekiem pietiekami saskaņotā un koordinētā veidā, izmantojot centrālos reģistrus, kuros norādīta informācija par faktiskajiem īpašniekiem, izveidojot skaidrus noteikumus par publisku piekļuvi, lai trešās personas visā Savienībā varētu pārliecināties par korporatīvo un citu juridisko vienību faktiskajiem īpašniekiem. Ir būtiski izveidot arī saskaņotu tiesisko regulējumu, kas nodrošinātu labāku piekļuvi informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, tiklīdz tie tiek reģistrēti Savienībā. Noteikumiem, kas piemērojami trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem par piekļuvi informācijai par to faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt salīdzināmiem ar atbilstīgiem noteikumiem, ko piemēro korporatīvām un citām juridiskām vienībām. |
| --- | --- |

(33)

Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina piekļuve informācijai par korporatīvo un citu juridisko vienību faktiskajiem īpašniekiem pietiekami saskaņotā un koordinētā veidā, izmantojot centrālos reģistrus, kuros norādīta informācija par faktiskajiem īpašniekiem, izveidojot skaidrus noteikumus par publisku piekļuvi, lai trešās personas visā Savienībā varētu pārliecināties par korporatīvo un citu juridisko vienību faktiskajiem īpašniekiem. Ir būtiski izveidot arī saskaņotu tiesisko regulējumu, kas nodrošinātu labāku piekļuvi informācijai par trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, tiklīdz tie tiek reģistrēti Savienībā. Noteikumiem, kas piemērojami trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem par piekļuvi informācijai par to faktiskajiem īpašniekiem, vajadzētu būt salīdzināmiem ar atbilstīgiem noteikumiem, ko piemēro korporatīvām un citām juridiskām vienībām.

| (34) | Visos gadījumos, gan attiecībā uz korporatīvām un citām juridiskām vienībām, gan attiecībā uz trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, būtu jācenšas panākt godīgu līdzsvaru, jo īpaši starp sabiedrības interesēm nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā un datu subjektu pamattiesībām. Sabiedrībai pieejamajai datu kopai vajadzētu būt ierobežotai, skaidri un izsmeļoši definētai, un tai vajadzētu būt vispārīgai, lai līdz minimumam samazinātu faktisko īpašnieku potenciālo aizskārumu. Tajā pašā laikā informācijai, ko dara pieejamu sabiedrībai, nevajadzētu ievērojami atšķirties no pašlaik vāktajiem datiem. Lai ierobežotu ietekmi uz privātās dzīves neaizskaramību kopumā un jo īpaši uz personas datu aizsardzību, šai informācijai vajadzētu būt galvenokārt saistītai ar korporatīvo un citu juridisko vienību un trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku statusu, un tai būtu jāattiecas tikai uz saimnieciskās darbības jomu, kurā darbojas faktiskie īpašnieki. Reģistros būtu skaidri jānorāda gadījumi, kad persona, kura ieņem augstākās vadības amatu, ir identificēta kā faktiskais īpašnieks tikai ex officio, nevis tādēļ, ka tai piederētu īpašumtiesību daļas vai arī tā īstenotu kontroli ar citiem līdzekļiem. Attiecībā uz informāciju par faktiskajiem īpašniekiem dalībvalstis var paredzēt, ka centrālajā reģistrā jāiekļauj informācija par valstspiederību, jo īpaši par faktiskajiem īpašniekiem, kas ir ārvalstnieki. Lai atvieglotu reģistra procedūras un ņemot vērā, ka lielākā daļa faktisko īpašnieku būs tās valsts valstspiederīgie, kurā atrodas centrālais reģistrs, dalībvalstis var pieņemt, ka faktiskais īpašnieks ir attiecīgās valsts valstspiederīgais, ja reģistrā nav veikts pretējs ieraksts. |
| --- | --- |

(34)

Visos gadījumos, gan attiecībā uz korporatīvām un citām juridiskām vienībām, gan attiecībā uz trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, būtu jācenšas panākt godīgu līdzsvaru, jo īpaši starp sabiedrības interesēm nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā un datu subjektu pamattiesībām. Sabiedrībai pieejamajai datu kopai vajadzētu būt ierobežotai, skaidri un izsmeļoši definētai, un tai vajadzētu būt vispārīgai, lai līdz minimumam samazinātu faktisko īpašnieku potenciālo aizskārumu. Tajā pašā laikā informācijai, ko dara pieejamu sabiedrībai, nevajadzētu ievērojami atšķirties no pašlaik vāktajiem datiem. Lai ierobežotu ietekmi uz privātās dzīves neaizskaramību kopumā un jo īpaši uz personas datu aizsardzību, šai informācijai vajadzētu būt galvenokārt saistītai ar korporatīvo un citu juridisko vienību un trastu un līdzīgu juridisku veidojumu faktisko īpašnieku statusu, un tai būtu jāattiecas tikai uz saimnieciskās darbības jomu, kurā darbojas faktiskie īpašnieki. Reģistros būtu skaidri jānorāda gadījumi, kad persona, kura ieņem augstākās vadības amatu, ir identificēta kā faktiskais īpašnieks tikai ex officio, nevis tādēļ, ka tai piederētu īpašumtiesību daļas vai arī tā īstenotu kontroli ar citiem līdzekļiem. Attiecībā uz informāciju par faktiskajiem īpašniekiem dalībvalstis var paredzēt, ka centrālajā reģistrā jāiekļauj informācija par valstspiederību, jo īpaši par faktiskajiem īpašniekiem, kas ir ārvalstnieki. Lai atvieglotu reģistra procedūras un ņemot vērā, ka lielākā daļa faktisko īpašnieku būs tās valsts valstspiederīgie, kurā atrodas centrālais reģistrs, dalībvalstis var pieņemt, ka faktiskais īpašnieks ir attiecīgās valsts valstspiederīgais, ja reģistrā nav veikts pretējs ieraksts.

| (35) | Pastiprināta sabiedrības kontrole veicinās to, ka tiek novērsta juridisku personu un juridisku veidojumu ļaunprātīga izmantošana, tostarp nodokļu apiešanu. Tādēļ ir svarīgi, lai informācija par faktiskajiem īpašniekiem aizvien būtu pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus pēc tam, kad beidzis pastāvēt pamatojums tam, lai reģistrētu informāciju par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktisko īpašnieku. Tomēr dalībvalstīm būtu jāspēj ar likumu atļaut informācijas par faktiskajiem īpašniekiem, tostarp personas datu, apstrādi citiem nolūkiem, ja šāda apstrāde atbilst sabiedrības interesēm un būtu nepieciešama un samērīga demokrātiskā sabiedrībā leģitīma mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(35)

Pastiprināta sabiedrības kontrole veicinās to, ka tiek novērsta juridisku personu un juridisku veidojumu ļaunprātīga izmantošana, tostarp nodokļu apiešanu. Tādēļ ir svarīgi, lai informācija par faktiskajiem īpašniekiem aizvien būtu pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus pēc tam, kad beidzis pastāvēt pamatojums tam, lai reģistrētu informāciju par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktisko īpašnieku. Tomēr dalībvalstīm būtu jāspēj ar likumu atļaut informācijas par faktiskajiem īpašniekiem, tostarp personas datu, apstrādi citiem nolūkiem, ja šāda apstrāde atbilst sabiedrības interesēm un būtu nepieciešama un samērīga demokrātiskā sabiedrībā leģitīma mērķa sasniegšanai.

| (36) | Turklāt ar mērķi nodrošināt samērīgu un līdzsvarotu pieeju un garantēt tiesības uz privāto dzīvi un personas datu aizsardzību dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paredzēt izņēmumus attiecībā uz informācijas par faktiskajiem īpašniekiem atklāšanu, izmantojot reģistrus, un uz piekļuvi šādai informācijai ārkārtas gadījumos, ja minētā informācija pakļautu faktisko īpašnieku nesamērīgam krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam. Dalībvalstīm arī vajadzētu būt iespējai prasīt tiešsaistes reģistrāciju, lai identificētu ikvienu personu, kas pieprasa informāciju no reģistra, kā arī samaksu par piekļuvi informācijai reģistrā. |
| --- | --- |

(36)

Turklāt ar mērķi nodrošināt samērīgu un līdzsvarotu pieeju un garantēt tiesības uz privāto dzīvi un personas datu aizsardzību dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paredzēt izņēmumus attiecībā uz informācijas par faktiskajiem īpašniekiem atklāšanu, izmantojot reģistrus, un uz piekļuvi šādai informācijai ārkārtas gadījumos, ja minētā informācija pakļautu faktisko īpašnieku nesamērīgam krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam. Dalībvalstīm arī vajadzētu būt iespējai prasīt tiešsaistes reģistrāciju, lai identificētu ikvienu personu, kas pieprasa informāciju no reģistra, kā arī samaksu par piekļuvi informācijai reģistrā.

| (37) | Lai dalībvalstu centrālos reģistrus, kuros ir informācija par faktiskajiem īpašniekiem, varētu savstarpēji savienot, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2017/1132 (8), ir jākoordinē valstu sistēmas, kam ir atšķirīgi tehniskie parametri. Tas ietver tādu tehnisku pasākumu un specifikāciju pieņemšanu, kuros jāņem vērā atšķirības starp reģistriem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā risinātu šādus tehniskos un darbības jautājumus. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (9) 5. pantā. Jebkurā gadījumā dalībvalstu iesaiste sistēmas darbībā būtu jānodrošina, izmantojot regulāru dialogu starp Komisiju un dalībvalstu pārstāvjiem par jautājumiem saistībā ar sistēmas darbību un par tās turpmāko attīstību. |
| --- | --- |

(37)

Lai dalībvalstu centrālos reģistrus, kuros ir informācija par faktiskajiem īpašniekiem, varētu savstarpēji savienot, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2017/1132 (8), ir jākoordinē valstu sistēmas, kam ir atšķirīgi tehniskie parametri. Tas ietver tādu tehnisku pasākumu un specifikāciju pieņemšanu, kuros jāņem vērā atšķirības starp reģistriem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā risinātu šādus tehniskos un darbības jautājumus. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (9) 5. pantā. Jebkurā gadījumā dalībvalstu iesaiste sistēmas darbībā būtu jānodrošina, izmantojot regulāru dialogu starp Komisiju un dalībvalstu pārstāvjiem par jautājumiem saistībā ar sistēmas darbību un par tās turpmāko attīstību.

| (38) | Uz personas datu apstrādi saskaņā ar šo direktīvu attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (10). Līdz ar to būtu attiecīgi jāinformē fiziskas personas, kuru personas dati tiek glabāti valstu reģistros kā par faktiskajiem īpašniekiem. Turklāt būtu jādara pieejami tikai aktualizēti personas dati, kas atbilst aktuālajiem faktiskajiem īpašniekiem, un faktiskie īpašnieki būtu jāinformē par viņu tiesībām saskaņā ar pašreizējo Savienības tiesisko regulējumu datu aizsardzības jomā, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679 un Direktīvā (ES) 2016/680 (11), un par procedūrām, kādas piemērojamas minēto tiesību īstenošanai. Turklāt, lai nepieļautu reģistros iekļautās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un lai līdzsvarotu faktisko īpašnieku tiesības, dalībvalstis varētu uzskatīt par atbilstīgu apsvērt, vai faktiskajam īpašniekam darīt zināmu informāciju par personu, kas ir pieprasījusi informāciju, un pieprasījuma juridisko pamatu. |
| --- | --- |

(38)

Uz personas datu apstrādi saskaņā ar šo direktīvu attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (10). Līdz ar to būtu attiecīgi jāinformē fiziskas personas, kuru personas dati tiek glabāti valstu reģistros kā par faktiskajiem īpašniekiem. Turklāt būtu jādara pieejami tikai aktualizēti personas dati, kas atbilst aktuālajiem faktiskajiem īpašniekiem, un faktiskie īpašnieki būtu jāinformē par viņu tiesībām saskaņā ar pašreizējo Savienības tiesisko regulējumu datu aizsardzības jomā, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679 un Direktīvā (ES) 2016/680 (11), un par procedūrām, kādas piemērojamas minēto tiesību īstenošanai. Turklāt, lai nepieļautu reģistros iekļautās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un lai līdzsvarotu faktisko īpašnieku tiesības, dalībvalstis varētu uzskatīt par atbilstīgu apsvērt, vai faktiskajam īpašniekam darīt zināmu informāciju par personu, kas ir pieprasījusi informāciju, un pieprasījuma juridisko pamatu.

| (39) | Ja FIU un kompetento iestāžu ziņošana par neatbilstībām apdraudētu notiekošu izmeklēšanu, FIU vai kompetentajām iestādēm būtu jāatliek ziņošana par neatbilstību līdz brīdim, kad neziņošanas iemesli vairs nepastāv. Turklāt FIU un kompetentajām iestādēm nebūtu jāziņo par neatbilstību, ja tas būtu pretrunā valsts tiesībās paredzētam konfidencialitātes noteikumam vai ja informācijas izpaušana būtu uzskatāma par noziedzīgu nodarījumu. |
| --- | --- |

(39)

Ja FIU un kompetento iestāžu ziņošana par neatbilstībām apdraudētu notiekošu izmeklēšanu, FIU vai kompetentajām iestādēm būtu jāatliek ziņošana par neatbilstību līdz brīdim, kad neziņošanas iemesli vairs nepastāv. Turklāt FIU un kompetentajām iestādēm nebūtu jāziņo par neatbilstību, ja tas būtu pretrunā valsts tiesībās paredzētam konfidencialitātes noteikumam vai ja informācijas izpaušana būtu uzskatāma par noziedzīgu nodarījumu.

| (40) | Šī Direktīva neskar to personas datu aizsardzību, ko kompetentās iestādes apstrādā saskaņā ar Direktīvu (ES) 2016/680. |
| --- | --- |

(40)

Šī Direktīva neskar to personas datu aizsardzību, ko kompetentās iestādes apstrādā saskaņā ar Direktīvu (ES) 2016/680.

| (41) | Piekļuve informācijai un leģitīmu interešu definēšana būtu jāreglamentē tās dalībvalsts tiesībās, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo. Ja trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, neveic uzņēmējdarbību vai nedzīvo nevienā dalībvalstī, piekļuve informācijai un leģitīmu interešu definēšana būtu jāreglamentē tās dalībvalsts tiesībās, kurā ir reģistrēta informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem. |
| --- | --- |

(41)

Piekļuve informācijai un leģitīmu interešu definēšana būtu jāreglamentē tās dalībvalsts tiesībās, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo. Ja trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, neveic uzņēmējdarbību vai nedzīvo nevienā dalībvalstī, piekļuve informācijai un leģitīmu interešu definēšana būtu jāreglamentē tās dalībvalsts tiesībās, kurā ir reģistrēta informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.

| (42) | Dalībvalstīm savās tiesībās būtu jādefinē leģitīmas intereses gan kā vispārējs jēdziens, gan kā kritērijs piekļuvei informācijai par faktiskajiem īpašniekiem. Minētajām definīcijām jo īpaši nebūtu jāsašaurina leģitīmu interešu jēdziens, attiecinot to tikai uz izskatīšanā esošiem administratīviem vai tiesas procesiem, un būtu jādod iespēja attiecīgos gadījumos ņemt vērā nevalstisko organizāciju un pētniecisko žurnālistu preventīvo darbu, kas vērsts pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, teroristu finansēšanu un saistītiem predikatīviem noziegumiem. Tiklīdz ir izveidota dalībvalstu faktisko īpašnieku reģistru savstarpēja savienojamība, būtu jāpiešķir valsts un pārrobežu piekļuve katras dalībvalsts reģistram, pamatojoties uz tās dalībvalsts leģitīmu interešu definīciju, kurā saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir reģistrēta informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem, ar minētās dalībvalsts attiecīgo iestāžu lēmumu. Saistībā ar dalībvalstu faktisko īpašnieku reģistriem dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izveidot pārsūdzības mehānismus pret lēmumiem piešķirt vai liegt piekļuvi informācijai par faktiskajiem īpašniekiem. Lai nodrošinātu saskanīgu un efektīvu reģistrāciju un informācijas apmaiņu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to iestāde, kas atbildīga par reģistru, kurš izveidots informācijai par trastu un trastiem līdzīgu citu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, sadarbojas ar atbilstīgajiem kolēģiem citās dalībvalstīs, daloties ar informāciju par tādiem trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, ko reglamentē ar vienas dalībvalsts tiesībām, bet pārvalda citā dalībvalstī. |
| --- | --- |

(42)

Dalībvalstīm savās tiesībās būtu jādefinē leģitīmas intereses gan kā vispārējs jēdziens, gan kā kritērijs piekļuvei informācijai par faktiskajiem īpašniekiem. Minētajām definīcijām jo īpaši nebūtu jāsašaurina leģitīmu interešu jēdziens, attiecinot to tikai uz izskatīšanā esošiem administratīviem vai tiesas procesiem, un būtu jādod iespēja attiecīgos gadījumos ņemt vērā nevalstisko organizāciju un pētniecisko žurnālistu preventīvo darbu, kas vērsts pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, teroristu finansēšanu un saistītiem predikatīviem noziegumiem. Tiklīdz ir izveidota dalībvalstu faktisko īpašnieku reģistru savstarpēja savienojamība, būtu jāpiešķir valsts un pārrobežu piekļuve katras dalībvalsts reģistram, pamatojoties uz tās dalībvalsts leģitīmu interešu definīciju, kurā saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir reģistrēta informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem, ar minētās dalībvalsts attiecīgo iestāžu lēmumu. Saistībā ar dalībvalstu faktisko īpašnieku reģistriem dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izveidot pārsūdzības mehānismus pret lēmumiem piešķirt vai liegt piekļuvi informācijai par faktiskajiem īpašniekiem. Lai nodrošinātu saskanīgu un efektīvu reģistrāciju un informācijas apmaiņu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to iestāde, kas atbildīga par reģistru, kurš izveidots informācijai par trastu un trastiem līdzīgu citu juridisku veidojumu faktiskajiem īpašniekiem, sadarbojas ar atbilstīgajiem kolēģiem citās dalībvalstīs, daloties ar informāciju par tādiem trastiem un līdzīgiem juridiskiem veidojumiem, ko reglamentē ar vienas dalībvalsts tiesībām, bet pārvalda citā dalībvalstī.

| (43) | Korespondējošām pārrobežu attiecībām ar trešās valsts respondentiestādi ir raksturīga regularitāte un atkārtošanās. Tāpēc dalībvalstīm, šajā konkrētajā kontekstā prasot pieņemt pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus, būtu jāņem vērā tas, ka korespondējošās attiecības neietver vienreizējus darījumus vai tikai apmaiņu ar ziņošanas spējām. Turklāt, atzīstot, ka ne visi pārrobežu korespondējošie banku pakalpojumi rada vienāda līmeņa nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, šajā direktīvā noteikto pasākumu intensitāti var noteikt, piemērojot uz risku balstītas pieejas principus un pāragri nespriežot par finanšu respondentiestādes radītā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riska līmeni. |
| --- | --- |

(43)

Korespondējošām pārrobežu attiecībām ar trešās valsts respondentiestādi ir raksturīga regularitāte un atkārtošanās. Tāpēc dalībvalstīm, šajā konkrētajā kontekstā prasot pieņemt pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus, būtu jāņem vērā tas, ka korespondējošās attiecības neietver vienreizējus darījumus vai tikai apmaiņu ar ziņošanas spējām. Turklāt, atzīstot, ka ne visi pārrobežu korespondējošie banku pakalpojumi rada vienāda līmeņa nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, šajā direktīvā noteikto pasākumu intensitāti var noteikt, piemērojot uz risku balstītas pieejas principus un pāragri nespriežot par finanšu respondentiestādes radītā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riska līmeni.

| (44) | Ir svarīgi nodrošināt, lai atbildīgie subjekti pareizi īsteno nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas noteikumus. Minētajā kontekstā dalībvalstīm būtu jāpastiprina tādu publisko iestāžu loma, kas darbojas kā kompetentās iestādes, kurām uzticēti pienākumi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, tostarp FIU, iestādes, kuru uzdevums ir veikt izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu, izsekot un aizturēt vai iesaldēt un konfiscēt nelikumīgi iegūtos līdzekļus, iestādes, kas saņem ziņojumus par pārrobežu valūtu un apgrozāmu uzrādītāja instrumentu transportēšanu, un iestādes, kam ir pārraudzības un kontroles pienākumi, kuru mērķis ir panākt atbildīgo subjektu atbilstību. Dalībvalstīm būtu jāstiprina citu attiecīgu iestāžu, tostarp korupcijas novēršanas un nodokļu iestāžu, loma. |
| --- | --- |

(44)

Ir svarīgi nodrošināt, lai atbildīgie subjekti pareizi īsteno nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas noteikumus. Minētajā kontekstā dalībvalstīm būtu jāpastiprina tādu publisko iestāžu loma, kas darbojas kā kompetentās iestādes, kurām uzticēti pienākumi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, tostarp FIU, iestādes, kuru uzdevums ir veikt izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu, izsekot un aizturēt vai iesaldēt un konfiscēt nelikumīgi iegūtos līdzekļus, iestādes, kas saņem ziņojumus par pārrobežu valūtu un apgrozāmu uzrādītāja instrumentu transportēšanu, un iestādes, kam ir pārraudzības un kontroles pienākumi, kuru mērķis ir panākt atbildīgo subjektu atbilstību. Dalībvalstīm būtu jāstiprina citu attiecīgu iestāžu, tostarp korupcijas novēršanas un nodokļu iestāžu, loma.

| (45) | Dalībvalstīm būtu jānodrošina visu atbildīgo subjektu efektīva un objektīva uzraudzība, un vēlams, lai to veiktu valsts iestādes ar atsevišķa un neatkarīga valsts regulatora vai uzraudzītāja starpniecību. |
| --- | --- |

(45)

Dalībvalstīm būtu jānodrošina visu atbildīgo subjektu efektīva un objektīva uzraudzība, un vēlams, lai to veiktu valsts iestādes ar atsevišķa un neatkarīga valsts regulatora vai uzraudzītāja starpniecību.

| (46) | Noziedznieki pārvieto nelikumīgi iegūtus ieņēmumus, izmantojot vairākus finanšu starpniekus, lai izvairītos no pieķeršanas. Tāpēc ir svarīgi ļaut kredītiestādēm un finanšu iestādēm apmainīties ar informāciju ne tikai grupas dalībnieku starpā, bet arī ar citām kredītiestādēm un finanšu iestādēm, pienācīgi ievērojot datu aizsardzības noteikumus, kā noteikts valsts tiesībās. |
| --- | --- |

(46)

Noziedznieki pārvieto nelikumīgi iegūtus ieņēmumus, izmantojot vairākus finanšu starpniekus, lai izvairītos no pieķeršanas. Tāpēc ir svarīgi ļaut kredītiestādēm un finanšu iestādēm apmainīties ar informāciju ne tikai grupas dalībnieku starpā, bet arī ar citām kredītiestādēm un finanšu iestādēm, pienācīgi ievērojot datu aizsardzības noteikumus, kā noteikts valsts tiesībās.

| (47) | Kompetentajām iestādēm, kuras veic uzraudzību pār atbildīgo subjektu atbilstību šīs direktīvas prasībām, būtu jāspēj sadarboties un apmainīties ar konfidenciālu informāciju neatkarīgi no to attiecīgā veida vai statusa. Šajā nolūkā šādām kompetentajām iestādēm vajadzētu būt pienācīgam juridiskajam pamatam, lai apmainītos ar konfidenciālu informāciju, un sadarbību starp NILLTFN kompetentajām uzraudzības iestādēm un prudenciālās uzraudzības iestādēm nedrīkstētu netīši kavēt juridiskā nenoteiktība, kas var rasties, šajā jomā neesot skaidriem noteikumiem. Uzraudzība par to, cik efektīvi tiek īstenota grupas politika NILLTFN jomā, būtu jāveic saskaņā ar konsolidētas uzraudzības principiem un kārtību, kā noteikts attiecīgajos Eiropas nozaru tiesību aktos. |
| --- | --- |

(47)

Kompetentajām iestādēm, kuras veic uzraudzību pār atbildīgo subjektu atbilstību šīs direktīvas prasībām, būtu jāspēj sadarboties un apmainīties ar konfidenciālu informāciju neatkarīgi no to attiecīgā veida vai statusa. Šajā nolūkā šādām kompetentajām iestādēm vajadzētu būt pienācīgam juridiskajam pamatam, lai apmainītos ar konfidenciālu informāciju, un sadarbību starp NILLTFN kompetentajām uzraudzības iestādēm un prudenciālās uzraudzības iestādēm nedrīkstētu netīši kavēt juridiskā nenoteiktība, kas var rasties, šajā jomā neesot skaidriem noteikumiem. Uzraudzība par to, cik efektīvi tiek īstenota grupas politika NILLTFN jomā, būtu jāveic saskaņā ar konsolidētas uzraudzības principiem un kārtību, kā noteikts attiecīgajos Eiropas nozaru tiesību aktos.

| (48) | Starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm veiktā informācijas apmaiņa un palīdzības sniegšana ir būtiska šīs direktīvas mērķiem. Tāpēc dalībvalstīm nevajadzētu aizliegt kompetentajām iestādēm apmainīties ar šo informāciju un palīdzību vai šādai apmaiņai noteikt nepamatoti vai neatbilstīgi ierobežojošus nosacījumus. |
| --- | --- |

(48)

Starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm veiktā informācijas apmaiņa un palīdzības sniegšana ir būtiska šīs direktīvas mērķiem. Tāpēc dalībvalstīm nevajadzētu aizliegt kompetentajām iestādēm apmainīties ar šo informāciju un palīdzību vai šādai apmaiņai noteikt nepamatoti vai neatbilstīgi ierobežojošus nosacījumus.

| (49) | Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem dalībvalstis ir apņēmušās (12), paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota. |
| --- | --- |

(49)

Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem dalībvalstis ir apņēmušās (12), paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.

| (50) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, finanšu sistēmas aizsardzību, novēršot, atklājot un izmeklējot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo atsevišķi pasākumi, ko dalībvalstis pieņemtu savu finanšu sistēmu aizsardzībai, varētu neatbilst iekšējā tirgus darbībai un tiesiskuma un Savienības sabiedriskās kārtības principiem, bet rīcības mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(50)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, finanšu sistēmas aizsardzību, novēršot, atklājot un izmeklējot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo atsevišķi pasākumi, ko dalībvalstis pieņemtu savu finanšu sistēmu aizsardzībai, varētu neatbilst iekšējā tirgus darbībai un tiesiskuma un Savienības sabiedriskās kārtības principiem, bet rīcības mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

| (51) | Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“Harta”) atzītie principi, jo īpaši tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (Hartas 7. pants), tiesības uz personas datu aizsardzību (Hartas 8. pants) un tiesības uz uzņēmējdarbības brīvību (Hartas 16. pants). |
| --- | --- |

(51)

Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“Harta”) atzītie principi, jo īpaši tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (Hartas 7. pants), tiesības uz personas datu aizsardzību (Hartas 8. pants) un tiesības uz uzņēmējdarbības brīvību (Hartas 16. pants).

| (52) | Sagatavojot ziņojumu, kurā novērtētā šīs direktīvas īstenošana, Komisijai būtu pienācīgi jāņem vērā Hartā atzīto pamattiesību un principu ievērošana. |
| --- | --- |

(52)

Sagatavojot ziņojumu, kurā novērtētā šīs direktīvas īstenošana, Komisijai būtu pienācīgi jāņem vērā Hartā atzīto pamattiesību un principu ievērošana.

| (53) | Ņemot vērā nepieciešamību steidzami īstenot pasākumus, kas pieņemti ar nolūku stiprināt Savienībā pastāvošo režīmu attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanu, un ņemot vērā dalībvalstu uzņemtās saistības ātri transponēt Direktīvu (ES) 2015/849, grozījumi Direktīvā (ES) 2015/849 būtu jātransponē līdz 2020. gada 10. janvārim. Dalībvalstīm būtu jāizveido korporatīvo un citu juridisku vienību faktisko īpašnieku reģistri līdz 2020. gada 10. janvārim un trastu un līdzīgu juridisko veidojumu faktisko īpašnieku reģistri līdz 2020. gada 10. martam. Centrālie reģistri būtu savstarpēji jāsavieno ar Eiropas centrālās platformas starpniecību līdz 2021. gada 10. martam. Dalībvalstīm būtu jāizveido centralizēti automatizēti mehānismi, kas ļauj identificēt banku un maksājumu kontu un individuālo seifu turētājus, līdz 2020. gada 10. septembrim. |
| --- | --- |

(53)

Ņemot vērā nepieciešamību steidzami īstenot pasākumus, kas pieņemti ar nolūku stiprināt Savienībā pastāvošo režīmu attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanu, un ņemot vērā dalībvalstu uzņemtās saistības ātri transponēt Direktīvu (ES) 2015/849, grozījumi Direktīvā (ES) 2015/849 būtu jātransponē līdz 2020. gada 10. janvārim. Dalībvalstīm būtu jāizveido korporatīvo un citu juridisku vienību faktisko īpašnieku reģistri līdz 2020. gada 10. janvārim un trastu un līdzīgu juridisko veidojumu faktisko īpašnieku reģistri līdz 2020. gada 10. martam. Centrālie reģistri būtu savstarpēji jāsavieno ar Eiropas centrālās platformas starpniecību līdz 2021. gada 10. martam. Dalībvalstīm būtu jāizveido centralizēti automatizēti mehānismi, kas ļauj identificēt banku un maksājumu kontu un individuālo seifu turētājus, līdz 2020. gada 10. septembrim.

| (54) | Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (13) 28. panta 2. punktu notika apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kurš sniedza atzinumu 2017. gada 2. februārī (14). |
| --- | --- |

(54)

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (13) 28. panta 2. punktu notika apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kurš sniedza atzinumu 2017. gada 2. februārī (14).

| (55) | Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva (ES) 2015/849, |
| --- | --- |

(55)

Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva (ES) 2015/849,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Grozījumi Direktīvā (ES) 2015/849

Direktīvu (ES) 2015/849 groza šādi:

| 1) | direktīvas 2. panta 1. punkta 3. apakšpunktu groza šādi:






  a) | apakšpunkta a) punktu aizstāj ar šādu:






  “a) | revidentiem, ārštata grāmatvežiem un nodokļu konsultantiem, un jebkurai citai personai, kura apņemas tieši vai ar citu tādu personu starpniecību, kuras saistītas ar minēto citu personu, sniegt materiālu atbalstu, palīdzību vai konsultācijas nodokļu jautājumos kā pamatdarbību vai profesionālo darbību;”; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

direktīvas 2. panta 1. punkta 3. apakšpunktu groza šādi:

a)

apakšpunkta a) punktu aizstāj ar šādu:

“a)

revidentiem, ārštata grāmatvežiem un nodokļu konsultantiem, un jebkurai citai personai, kura apņemas tieši vai ar citu tādu personu starpniecību, kuras saistītas ar minēto citu personu, sniegt materiālu atbalstu, palīdzību vai konsultācijas nodokļu jautājumos kā pamatdarbību vai profesionālo darbību;”;

| b) | apakšpunkta d) punktu aizstāj ar šādu:






  “d) | nekustamā īpašuma aģentiem, tostarp gadījumos, kad tie rīkojas kā nekustamā īpašuma nomas starpnieki, taču tikai attiecībā uz darījumiem, kuriem ikmēneša nomas maksa ir EUR 10 000 vai vairāk;”; |
| --- | --- | --- |

b)

apakšpunkta d) punktu aizstāj ar šādu:

“d)

nekustamā īpašuma aģentiem, tostarp gadījumos, kad tie rīkojas kā nekustamā īpašuma nomas starpnieki, taču tikai attiecībā uz darījumiem, kuriem ikmēneša nomas maksa ir EUR 10 000 vai vairāk;”;

| c) | pievieno šādus apakšpunktus:






  “g) | valūtas maiņas pakalpojumu sniedzējiem, kuri veic virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu; |
| --- | --- | --- |

c)

pievieno šādus apakšpunktus:

“g)

valūtas maiņas pakalpojumu sniedzējiem, kuri veic virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu;

| h) | digitālo maku pakalpojumu sniedzējiem; |
| --- | --- |

h)

digitālo maku pakalpojumu sniedzējiem;

| i) | personām, kas darbojas vai rīkojas kā starpnieki mākslas darbu tirdzniecībā, tostarp gadījumos, kad to veic mākslas galerijas un izsoļu nami, ja darījuma vai saistītu darījumu virknes vērtība ir EUR 10 000 vai vairāk; |
| --- | --- |

i)

personām, kas darbojas vai rīkojas kā starpnieki mākslas darbu tirdzniecībā, tostarp gadījumos, kad to veic mākslas galerijas un izsoļu nami, ja darījuma vai saistītu darījumu virknes vērtība ir EUR 10 000 vai vairāk;

| j) | personām, kas nodarbojas ar glabāšanu, darbojas vai rīkojas kā starpnieki mākslas darbu tirdzniecībā, gadījumos, kad to veic brīvostas, ja darījuma vai saistītu darījumu virknes vērtība ir EUR 10 000 vai vairāk.”; |
| --- | --- |

j)

personām, kas nodarbojas ar glabāšanu, darbojas vai rīkojas kā starpnieki mākslas darbu tirdzniecībā, gadījumos, kad to veic brīvostas, ja darījuma vai saistītu darījumu virknes vērtība ir EUR 10 000 vai vairāk.”;

| 2) | direktīvas 3. pantu groza šādi:






  a) | panta 4. punktu groza šādi:






  i) | punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “a) | teroristu nodarījumi, nodarījumi, kas saistīti ar teroristu grupu, un ar teroristu darbībām saistīti nodarījumi, kā izklāstīts Direktīvas (ES) 2017/541 (*1) II un III sadaļā; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

2)

direktīvas 3. pantu groza šādi:

a)

panta 4. punktu groza šādi:

i)

punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“a)

teroristu nodarījumi, nodarījumi, kas saistīti ar teroristu grupu, un ar teroristu darbībām saistīti nodarījumi, kā izklāstīts Direktīvas (ES) 2017/541 (*1) II un III sadaļā;

*1

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/541 (2017. gada 15. marts) par terorisma apkarošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2002/475/TI un groza Padomes Lēmumu 2005/671/TI (OV L 88, 31.3.2017., 6. lpp.).”;"

*1

| ii) | punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “c) | noziedzīgu organizāciju darbības, kā definēts Padomes Pamatlēmuma 2008/841/TI (*2) 1. panta 1) punktā; |
| --- | --- | --- |

ii)

punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“c)

noziedzīgu organizāciju darbības, kā definēts Padomes Pamatlēmuma 2008/841/TI (*2) 1. panta 1) punktā;

*2

(*2)  Padomes Pamatlēmums 2008/841/TI (2008. gada 24. oktobris) par cīņu pret organizēto noziedzību (OV L 300, 11.11.2008., 42. lpp.).”;"

*2

| b) | panta 6. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “b) | attiecībā uz trastiem – visas šādas personas:






  i) | trasta dibinātājs(-i); |
| --- | --- | --- | --- |

b)

panta 6. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b)

attiecībā uz trastiem – visas šādas personas:

i)

trasta dibinātājs(-i);

| ii) | pilnvarotā(-ās) persona(-as); |
| --- | --- |

ii)

pilnvarotā(-ās) persona(-as);

| iii) | pārraudzītājs(-i), ja tāds(-i) ir; |
| --- | --- |

iii)

pārraudzītājs(-i), ja tāds(-i) ir;

| iv) | labuma guvēji; vai – ja vēl nav noteiktas fiziskas personas, kas ir labuma guvējas no juridiska veidojuma vai juridiskas vienības –, personu grupa, kuru interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks veidojums vai juridiska vienība; |
| --- | --- |

iv)

labuma guvēji; vai – ja vēl nav noteiktas fiziskas personas, kas ir labuma guvējas no juridiska veidojuma vai juridiskas vienības –, personu grupa, kuru interesēs ir izveidots vai darbojas juridisks veidojums vai juridiska vienība;

| v) | jebkura cita fiziskā persona, kas faktiski īsteno galējo kontroli pār trastu, izmantojot tiešas vai netiešas īpašumtiesības vai citus līdzekļus.”; |
| --- | --- |

v)

jebkura cita fiziskā persona, kas faktiski īsteno galējo kontroli pār trastu, izmantojot tiešas vai netiešas īpašumtiesības vai citus līdzekļus.”;

| c) | panta 16. punktu aizstāj ar šādu:






  “16) | “elektroniskā nauda” ir elektroniskā nauda, kā definēts Direktīvas 2009/110/EK 2. panta 2. punktā, izņemot monetāro vērtību, kas minēta minētās direktīvas 1. panta 4. un 5. punktā;”; |
| --- | --- | --- |

c)

panta 16. punktu aizstāj ar šādu:

“16)

“elektroniskā nauda” ir elektroniskā nauda, kā definēts Direktīvas 2009/110/EK 2. panta 2. punktā, izņemot monetāro vērtību, kas minēta minētās direktīvas 1. panta 4. un 5. punktā;”;

| d) | pievieno šādus punktus:






  “18) | “virtuālās valūtas” ir vērtības digitāls atspoguļojums, ko neizsniedz vai negarantē centrālā banka vai valsts iestāde, kas nav obligāti piesaistītas likumīgi izveidotai valūtai un kurām nav valūtas vai naudas juridiskā statusa, bet ko fiziskas vai juridiskas personas pieņem kā maiņas līdzekli un ko var pārskaitīt, glabāt un tirgot elektroniskā veidā; |
| --- | --- | --- |

d)

pievieno šādus punktus:

“18)

“virtuālās valūtas” ir vērtības digitāls atspoguļojums, ko neizsniedz vai negarantē centrālā banka vai valsts iestāde, kas nav obligāti piesaistītas likumīgi izveidotai valūtai un kurām nav valūtas vai naudas juridiskā statusa, bet ko fiziskas vai juridiskas personas pieņem kā maiņas līdzekli un ko var pārskaitīt, glabāt un tirgot elektroniskā veidā;

| 19) | “digitālo maku pakalpojumu sniedzējs” ir vienība, kas sniedz pakalpojumus, lai savu klientu vārdā aizsargātu privātas šifrēšanas atslēgas virtuālo valūtu turēšanai, glabāšanai un pārskaitīšanai.”; |
| --- | --- |

19)

“digitālo maku pakalpojumu sniedzējs” ir vienība, kas sniedz pakalpojumus, lai savu klientu vārdā aizsargātu privātas šifrēšanas atslēgas virtuālo valūtu turēšanai, glabāšanai un pārskaitīšanai.”;

| 3) | direktīvas 6. pantu groza šādi:






  a) | panta 2. punkta b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:






  “b) | riskus, kas saistīti ar katru attiecīgo nozari, tostarp, ja pieejamas, Eurostat sniegtās aplēses par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas naudas summām katrā no minētajām nozarēm; |
| --- | --- | --- | --- |

3)

direktīvas 6. pantu groza šādi:

a)

panta 2. punkta b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:

“b)

riskus, kas saistīti ar katru attiecīgo nozari, tostarp, ja pieejamas, Eurostat sniegtās aplēses par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas naudas summām katrā no minētajām nozarēm;

Eurostat

| c) | visplašāk izplatītos līdzekļus, kurus noziedznieki izmanto nelikumīgo ieņēmumu legalizēšanai, tostarp, ja pieejami, tos, kurus īpaši izmanto darījumos starp dalībvalstīm un trešām valstīm, neatkarīgi no kādas trešās valsts identificēšanas kā augsta riska valsti, ievērojot 9. panta 2. punktu.”; |
| --- | --- |

c)

visplašāk izplatītos līdzekļus, kurus noziedznieki izmanto nelikumīgo ieņēmumu legalizēšanai, tostarp, ja pieejami, tos, kurus īpaši izmanto darījumos starp dalībvalstīm un trešām valstīm, neatkarīgi no kādas trešās valsts identificēšanas kā augsta riska valsti, ievērojot 9. panta 2. punktu.”;

| b) | panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

  “3.   Komisija dara 1. punktā minēto ziņojumu pieejamu dalībvalstīm un atbildīgajiem subjektiem, lai palīdzētu tiem identificēt, izprast, pārvaldīt un mazināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku un lai ļautu citām iesaistītajām personām, tostarp valstu likumdevējiem, Eiropas Parlamentam, Eiropas uzraudzības iestādēm (EUI) un FIU pārstāvjiem labāk izprast riskus. Ziņojumus publisko vēlākais sešus mēnešus pēc tam, kad tie darīti pieejami dalībvalstij, izņemot tās ziņojuma daļas, kas satur klasificētu informāciju.”; |
| --- | --- |

b)

panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

“3.   Komisija dara 1. punktā minēto ziņojumu pieejamu dalībvalstīm un atbildīgajiem subjektiem, lai palīdzētu tiem identificēt, izprast, pārvaldīt un mazināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku un lai ļautu citām iesaistītajām personām, tostarp valstu likumdevējiem, Eiropas Parlamentam, Eiropas uzraudzības iestādēm (EUI) un FIU pārstāvjiem labāk izprast riskus. Ziņojumus publisko vēlākais sešus mēnešus pēc tam, kad tie darīti pieejami dalībvalstij, izņemot tās ziņojuma daļas, kas satur klasificētu informāciju.”;

| 4) | direktīvas 7. pantu groza šādi:






  a) | panta 4. punktam pievieno šādus apakšpunktus:






  “f) | paziņo sava nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīma institucionālo struktūru un vispārīgās procedūras, tostarp FIU, nodokļu iestādes un prokurorus, kā arī piešķirtos cilvēkresursus un finanšu līdzekļus, ciktāl šī informācija ir pieejama; |
| --- | --- | --- | --- |

4)

direktīvas 7. pantu groza šādi:

a)

panta 4. punktam pievieno šādus apakšpunktus:

“f)

paziņo sava nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīma institucionālo struktūru un vispārīgās procedūras, tostarp FIU, nodokļu iestādes un prokurorus, kā arī piešķirtos cilvēkresursus un finanšu līdzekļus, ciktāl šī informācija ir pieejama;

FIU

| g) | ziņo par valsts veiktajiem pasākumiem un resursiem (darbaspēku un budžetu), kas piešķirti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanai.”; |
| --- | --- |

g)

ziņo par valsts veiktajiem pasākumiem un resursiem (darbaspēku un budžetu), kas piešķirti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanai.”;

| b) | panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.   Dalībvalstis savu riska izvērtējumu rezultātus, tostarp to atjauninājumus, dara pieejamus Komisijai, EUI un pārējām dalībvalstīm. Attiecīgā gadījumā citas dalībvalstis var sniegt būtisku papildinformāciju dalībvalstij, kas veic riska izvērtējumu. Izvērtējuma kopsavilkumu dara publiski pieejamu. Minētajā kopsavilkumā neiekļauj klasificētu informāciju.”; |
| --- | --- |

b)

panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

“5.   Dalībvalstis savu riska izvērtējumu rezultātus, tostarp to atjauninājumus, dara pieejamus Komisijai, EUI un pārējām dalībvalstīm. Attiecīgā gadījumā citas dalībvalstis var sniegt būtisku papildinformāciju dalībvalstij, kas veic riska izvērtējumu. Izvērtējuma kopsavilkumu dara publiski pieejamu. Minētajā kopsavilkumā neiekļauj klasificētu informāciju.”;

| 5) | direktīvas 9. pantu groza šādi:






  a) | panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 64. pantu, lai identificētu augsta riska trešās valstis, ņemot vērā stratēģiskas nepilnības jo īpaši šādās jomās:






  a) | trešās valsts nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas tiesiskais regulējums un institucionālā sistēma, jo īpaši:






  i) | kriminālatbildības noteikšana par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

5)

direktīvas 9. pantu groza šādi:

a)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 64. pantu, lai identificētu augsta riska trešās valstis, ņemot vērā stratēģiskas nepilnības jo īpaši šādās jomās:

a)

trešās valsts nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas tiesiskais regulējums un institucionālā sistēma, jo īpaši:

i)

kriminālatbildības noteikšana par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu;

| ii) | pasākumi kas saistīti ar klienta uzticamības pārbaudi; |
| --- | --- |

ii)

pasākumi kas saistīti ar klienta uzticamības pārbaudi;

| iii) | prasības attiecībā uz informācijas uzglabāšanu; |
| --- | --- |

iii)

prasības attiecībā uz informācijas uzglabāšanu;

| iv) | prasības ziņot par aizdomīgiem darījumiem; |
| --- | --- |

iv)

prasības ziņot par aizdomīgiem darījumiem;

| v) | pareizas un savlaicīgas informācijas par juridisko personu un veidojumu faktiskajiem īpašniekiem pieejamība kompetentajām iestādēm; |
| --- | --- |

v)

pareizas un savlaicīgas informācijas par juridisko personu un veidojumu faktiskajiem īpašniekiem pieejamība kompetentajām iestādēm;

| b) | trešās valsts kompetento iestāžu pilnvaras un procedūras nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas nolūkā, tostarp pietiekami efektīvas, samērīgas un atturošas sankcijas, kā arī trešās valsts prakse sadarbībā un informācijas apmaiņā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm; |
| --- | --- |

b)

trešās valsts kompetento iestāžu pilnvaras un procedūras nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas nolūkā, tostarp pietiekami efektīvas, samērīgas un atturošas sankcijas, kā arī trešās valsts prakse sadarbībā un informācijas apmaiņā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm;

| c) | trešās valsts nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas sistēmas efektivitāte, vēršoties pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas riskiem.”; |
| --- | --- |

c)

trešās valsts nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas sistēmas efektivitāte, vēršoties pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas riskiem.”;

| b) | panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Izstrādājot 2. punktā minētos deleģētos aktus, Komisija ņem vērā attiecīgos novērtējumus, izvērtējumus vai ziņojumus, ko sagatavojušas starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā.”; |
| --- | --- |

b)

panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Izstrādājot 2. punktā minētos deleģētos aktus, Komisija ņem vērā attiecīgos novērtējumus, izvērtējumus vai ziņojumus, ko sagatavojušas starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā.”;

| 6) | direktīvas 10. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstis aizliedz savām kredītiestādēm un finanšu iestādēm uzturēt anonīmus kontus, anonīmas darījumu grāmatiņas vai anonīmus individuālos seifus. Dalībvalstis jebkurā gadījumā pieprasa, lai esošu anonīmo kontu, anonīmo darījumu grāmatiņu vai anonīmo individuālo seifu īpašnieki un labuma guvēji tiktu pakļauti klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem ne vēlāk kā 2019. gada 10. janvārī un jebkurā gadījumā – pirms šādi konti, darījumu grāmatiņas vai seifi tiek jebkādā veidā izmantoti.”; |
| --- | --- |

6)

direktīvas 10. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstis aizliedz savām kredītiestādēm un finanšu iestādēm uzturēt anonīmus kontus, anonīmas darījumu grāmatiņas vai anonīmus individuālos seifus. Dalībvalstis jebkurā gadījumā pieprasa, lai esošu anonīmo kontu, anonīmo darījumu grāmatiņu vai anonīmo individuālo seifu īpašnieki un labuma guvēji tiktu pakļauti klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem ne vēlāk kā 2019. gada 10. janvārī un jebkurā gadījumā – pirms šādi konti, darījumu grāmatiņas vai seifi tiek jebkādā veidā izmantoti.”;

| 7) | direktīvas 12. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu groza šādi:






  i) | pirmās daļas a) un b) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:






  “a) | maksājuma instrumentu nevar uzpildīt vai tam ir mēneša maksājumu darījumu maksimālais limits EUR 150, ko var izmantot tikai minētajā dalībvalstī; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

7)

direktīvas 12. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu groza šādi:

i)

pirmās daļas a) un b) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:

“a)

maksājuma instrumentu nevar uzpildīt vai tam ir mēneša maksājumu darījumu maksimālais limits EUR 150, ko var izmantot tikai minētajā dalībvalstī;

| b) | elektroniski uzglabātā maksimālā summa nepārsniedz EUR 150;”; |
| --- | --- |

b)

elektroniski uzglabātā maksimālā summa nepārsniedz EUR 150;”;

| ii) | otro daļu svītro; |
| --- | --- |

ii)

otro daļu svītro;

| b) | panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka šī panta 1. punktā paredzētā atkāpe nav piemērojama gadījumā, kad notiek elektroniskās naudas vērtības izpirkšana ar skaidru naudu vai izņemšana skaidrā naudā, ja izpirktā summa pārsniedz EUR 50, vai gadījumā, kad tiek veikti attālināti maksājumu darījumi, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 (*3) 4. panta 6. punktā, ja katrā darījumā samaksātā summa pārsniedz EUR 50.


  (*3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.).”;" |
| --- | --- |

b)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis nodrošina, ka šī panta 1. punktā paredzētā atkāpe nav piemērojama gadījumā, kad notiek elektroniskās naudas vērtības izpirkšana ar skaidru naudu vai izņemšana skaidrā naudā, ja izpirktā summa pārsniedz EUR 50, vai gadījumā, kad tiek veikti attālināti maksājumu darījumi, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 (*3) 4. panta 6. punktā, ja katrā darījumā samaksātā summa pārsniedz EUR 50.

(*3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.).”;"

*3

| c) | pievieno šādu punktu:

  “3.   Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes un finanšu iestādes, kas darbojas kā ieguvēji, pieņem tikai tādus maksājumus, kuri veikti ar anonīmām priekšapmaksas kartēm, kas izsniegtas trešās valstīs, kur šādas kartes atbilst prasībām, kuras ir līdzvērtīgas 1. un 2. punktā noteiktajām prasībām.
  Dalībvalstis var izlemt nepieņemt savā teritorijā maksājumus, kas veikti, izmantojot anonīmas priekšapmaksas kartes.”; |
| --- | --- |

c)

pievieno šādu punktu:

“3.   Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes un finanšu iestādes, kas darbojas kā ieguvēji, pieņem tikai tādus maksājumus, kuri veikti ar anonīmām priekšapmaksas kartēm, kas izsniegtas trešās valstīs, kur šādas kartes atbilst prasībām, kuras ir līdzvērtīgas 1. un 2. punktā noteiktajām prasībām.

Dalībvalstis var izlemt nepieņemt savā teritorijā maksājumus, kas veikti, izmantojot anonīmas priekšapmaksas kartes.”;

| 8) | direktīvas 13. panta 1. punktu groza šādi:






  a) | punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “a) | klienta identifikāciju un klienta identitātes pārbaudi, pamatojoties uz dokumentiem, ziņām vai informāciju, kas iegūta no uzticama un neatkarīga avota, tostarp, ja tādi ir pieejami, elektroniskiem identifikācijas līdzekļiem, attiecīgiem uzticamības pakalpojumiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 (*4), vai jebkuriem citiem drošiem, attālinātiem vai elektroniskiem identifikācijas procesiem, kurus reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās valsts iestādes; |
| --- | --- | --- | --- |

8)

direktīvas 13. panta 1. punktu groza šādi:

a)

punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“a)

klienta identifikāciju un klienta identitātes pārbaudi, pamatojoties uz dokumentiem, ziņām vai informāciju, kas iegūta no uzticama un neatkarīga avota, tostarp, ja tādi ir pieejami, elektroniskiem identifikācijas līdzekļiem, attiecīgiem uzticamības pakalpojumiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 (*4), vai jebkuriem citiem drošiem, attālinātiem vai elektroniskiem identifikācijas procesiem, kurus reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās valsts iestādes;

*4

(*4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 910/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/93/EK (OV L 257, 28.8.2014., 73. lpp.).”;"

*4

| b) | punkta b) apakšpunkta beigās pievieno šādu teikumu:

  “Ja identificētais faktiskais īpašnieks ieņem augstākās vadības amatu, kā minēts 3. panta 6. punkta a) apakšpunkta ii) punktā, atbildīgie subjekti veic pasākumus, kādi saprātīgi nepieciešami, lai pārbaudītu tās fiziskās personas identitāti, kura ieņem augstākās vadības amatu, un glabā ierakstus par īstenotajiem pasākumiem, kā arī jebkādām grūtībām, kādas radās pārbaudes procesā.”; |
| --- | --- |

b)

punkta b) apakšpunkta beigās pievieno šādu teikumu:

“Ja identificētais faktiskais īpašnieks ieņem augstākās vadības amatu, kā minēts 3. panta 6. punkta a) apakšpunkta ii) punktā, atbildīgie subjekti veic pasākumus, kādi saprātīgi nepieciešami, lai pārbaudītu tās fiziskās personas identitāti, kura ieņem augstākās vadības amatu, un glabā ierakstus par īstenotajiem pasākumiem, kā arī jebkādām grūtībām, kādas radās pārbaudes procesā.”;

| 9) | direktīvas 14. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktam pievieno šādu teikumu:

  “Slēdzot jaunas darījumu attiecības ar korporatīvu vai citu juridisku vienību vai trastu vai juridisku veidojumu, kam ir trastam līdzīga struktūra vai funkcijas (“līdzīgs juridisks veidojums”), kuriem jāreģistrē informācija par faktiskajiem īpašniekiem saskaņā ar 30. vai 31. pantu, atbildīgie subjekti vāc reģistrācijas pierādījumus vai reģistra izrakstus.”; |
| --- | --- | --- |

9)

direktīvas 14. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktam pievieno šādu teikumu:

“Slēdzot jaunas darījumu attiecības ar korporatīvu vai citu juridisku vienību vai trastu vai juridisku veidojumu, kam ir trastam līdzīga struktūra vai funkcijas (“līdzīgs juridisks veidojums”), kuriem jāreģistrē informācija par faktiskajiem īpašniekiem saskaņā ar 30. vai 31. pantu, atbildīgie subjekti vāc reģistrācijas pierādījumus vai reģistra izrakstus.”;

| b) | panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.   Dalībvalstis prasa, lai atbildīgie subjekti piemēro klienta uzticamības pārbaudes pasākumus ne tikai attiecībā uz visiem jaunajiem klientiem, bet atbilstīgos brīžos arī attiecībā uz jau esošajiem klientiem, pamatojoties uz riska pakāpi, vai tad, ja mainās klienta būtiski apstākļi, vai ja atbildīgajam subjektam ir juridisks pienākums attiecīgajā kalendārajā gadā sazināties ar klientu nolūkā pārskatīt jebkuru ar faktisko(-ajiem) īpašnieku(-iem) saistītu būtisku informāciju, vai ja atbildīgajam subjektam šis pienākums ir jau bijis noteikts Padomes Direktīvā 2011/16/ES (*5).


  (*5)  Padomes Direktīva 2011/16/ES (2011. gada 15. februāris) par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (OV L 64, 11.3.2011., 1. lpp.).”;" |
| --- | --- |

b)

panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

“5.   Dalībvalstis prasa, lai atbildīgie subjekti piemēro klienta uzticamības pārbaudes pasākumus ne tikai attiecībā uz visiem jaunajiem klientiem, bet atbilstīgos brīžos arī attiecībā uz jau esošajiem klientiem, pamatojoties uz riska pakāpi, vai tad, ja mainās klienta būtiski apstākļi, vai ja atbildīgajam subjektam ir juridisks pienākums attiecīgajā kalendārajā gadā sazināties ar klientu nolūkā pārskatīt jebkuru ar faktisko(-ajiem) īpašnieku(-iem) saistītu būtisku informāciju, vai ja atbildīgajam subjektam šis pienākums ir jau bijis noteikts Padomes Direktīvā 2011/16/ES (*5).

(*5)  Padomes Direktīva 2011/16/ES (2011. gada 15. februāris) par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (OV L 64, 11.3.2011., 1. lpp.).”;"

*5

| 10) | direktīvas 18. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
  “Gadījumos, kas noteikti 18.a līdz 24. pantā, kā arī citos augstāka riska gadījumos, kurus identificējušas dalībvalstis vai atbildīgie subjekti, dalībvalstis pieprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, lai pienācīgi pārvaldītu un mazinātu minētos riskus.”; |
| --- | --- | --- |

10)

direktīvas 18. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

“Gadījumos, kas noteikti 18.a līdz 24. pantā, kā arī citos augstāka riska gadījumos, kurus identificējušas dalībvalstis vai atbildīgie subjekti, dalībvalstis pieprasa atbildīgajiem subjektiem piemērot pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, lai pienācīgi pārvaldītu un mazinātu minētos riskus.”;

| b) | panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis pieprasa atbildīgajiem subjektiem izpētīt, ciktāl saprātīgi iespējams, kontekstu un mērķi visiem darījumiem, kas atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:






  i) | tie ir kompleksi darījumi; |
| --- | --- | --- |

b)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis pieprasa atbildīgajiem subjektiem izpētīt, ciktāl saprātīgi iespējams, kontekstu un mērķi visiem darījumiem, kas atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:

i)

tie ir kompleksi darījumi;

| ii) | tie ir neparasti lieli darījumi; |
| --- | --- |

ii)

tie ir neparasti lieli darījumi;

| iii) | tiem ir neparasts darījumu veids; |
| --- | --- |

iii)

tiem ir neparasts darījumu veids;

| iv) | tiem nav acīmredzama ekonomiska vai likumīga mērķa. |
| --- | --- |

iv)

tiem nav acīmredzama ekonomiska vai likumīga mērķa.

Atbildīgie subjekti jo īpaši pastiprina darījumu attiecību pārraudzības pakāpi un veidu, lai noteiktu, vai minētie darījumi vai darbības šķiet aizdomīgi.”;

| 11) | iekļauj šādu pantu:

  “18.a pants

  1.   Attiecībā uz darījumu attiecībām vai darījumiem, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, kas identificētas saskaņā ar 9. panta 2. punktu, dalībvalstis pieprasa, lai atbildīgi subjekti piemērotu šādus pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus:






  a) | iegūt papildinformāciju par klientu un faktisko(-ajiem) īpašnieku(-iem); |
| --- | --- | --- |

11)

iekļauj šādu pantu:

“18.a pants

1.   Attiecībā uz darījumu attiecībām vai darījumiem, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, kas identificētas saskaņā ar 9. panta 2. punktu, dalībvalstis pieprasa, lai atbildīgi subjekti piemērotu šādus pastiprinātas klienta uzticamības pārbaudes pasākumus:

a)

iegūt papildinformāciju par klientu un faktisko(-ajiem) īpašnieku(-iem);

| b) | iegūt papildinformāciju par darījumu attiecību paredzamo būtību; |
| --- | --- |

b)

iegūt papildinformāciju par darījumu attiecību paredzamo būtību;

| c) | iegūt informāciju par klienta un faktiskā(-o) īpašnieka(-u) līdzekļu vai labklājības izcelsmi; |
| --- | --- |

c)

iegūt informāciju par klienta un faktiskā(-o) īpašnieka(-u) līdzekļu vai labklājības izcelsmi;

| d) | iegūt informāciju par paredzamo vai veikto darījumu iemesliem; |
| --- | --- |

d)

iegūt informāciju par paredzamo vai veikto darījumu iemesliem;

| e) | darījumu attiecību nodibināšanai vai turpināšanai iegūt augstākās vadības apstiprinājumu; |
| --- | --- |

e)

darījumu attiecību nodibināšanai vai turpināšanai iegūt augstākās vadības apstiprinājumu;

| f) | veikt pastiprinātu darījumu attiecību pārraudzību, palielinot piemēroto kontroļu skaitu un laiku un izvēloties darījumu veidus, kuriem nepieciešama turpmāka pārbaude. |
| --- | --- |

f)

veikt pastiprinātu darījumu attiecību pārraudzību, palielinot piemēroto kontroļu skaitu un laiku un izvēloties darījumu veidus, kuriem nepieciešama turpmāka pārbaude.

Dalībvalstis var prasīt atbildīgajiem subjektiem attiecīgā gadījumā nodrošināt, ka pirmais maksājums klienta vārdā, izmantojot kontu kredītiestādē, tiek veikts, ievērojot klientu uzticamības pārbaudes standartus, kas ir tikpat stingri kā šajā direktīvā noteiktie standarti.

2.   Papildus 1. punktā minētajiem pasākumiem un saskaņā ar Savienības starptautiskajām saistībām dalībvalstis pieprasa atbildīgajiem subjektiem attiecīgā gadījumā piemērot vienu vai vairākus papildu riska mazināšanas pasākumus personām un juridiskām vienībām, kas veic darījumus, kuros iesaistītas augsta riska trešās valstis, kas identificētas saskaņā ar 9. panta 2. punktu: Minētie pasākumi ietver vienu vai vairākus no šādiem elementiem:

| a) | pastiprinātas uzticamības pārbaudes papildelementu piemērošanu; |
| --- | --- |

a)

pastiprinātas uzticamības pārbaudes papildelementu piemērošanu;

| b) | pastiprinātu attiecīgo ziņošanas mehānismu vai sistemātiskas ziņošanas par finanšu darījumiem ieviešanu; |
| --- | --- |

b)

pastiprinātu attiecīgo ziņošanas mehānismu vai sistemātiskas ziņošanas par finanšu darījumiem ieviešanu;

| c) | darījumu attiecību vai darījumu ar fiziskām vai juridiskām personām no trešām valstīm, kas identificētas kā augsta riska valstis saskaņā ar 9. panta 2. punktu, ierobežošanu. |
| --- | --- |

c)

darījumu attiecību vai darījumu ar fiziskām vai juridiskām personām no trešām valstīm, kas identificētas kā augsta riska valstis saskaņā ar 9. panta 2. punktu, ierobežošanu.

3.   Papildus 1. punktā paredzētajiem pasākumiem dalībvalstis augsta riska trešām valstīm, kas identificētas saskaņā ar 9. panta 2. punktu, attiecīgā gadījumā piemēro vienu vai vairākus šādus pasākumus atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām:

| a) | atteikt attiecīgās valsts atbildīgo subjektu meitasuzņēmumu, filiāles vai pārstāvniecības izveidošanu vai citādi ņemt vērā faktu, ka attiecīgais atbildīgais subjekts ir no valsts, kurā nav atbilstīgu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmu; |
| --- | --- |

a)

atteikt attiecīgās valsts atbildīgo subjektu meitasuzņēmumu, filiāles vai pārstāvniecības izveidošanu vai citādi ņemt vērā faktu, ka attiecīgais atbildīgais subjekts ir no valsts, kurā nav atbilstīgu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmu;

| b) | aizliegt atbildīgajiem subjektiem izveidot meitasuzņēmumus, filiāles vai pārstāvniecības attiecīgajā valstī vai citādi ņemt vērā faktu, ka attiecīgā filiāle vai pārstāvniecība būs valstī, kurā nav atbilstīgu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmu; |
| --- | --- |

b)

aizliegt atbildīgajiem subjektiem izveidot meitasuzņēmumus, filiāles vai pārstāvniecības attiecīgajā valstī vai citādi ņemt vērā faktu, ka attiecīgā filiāle vai pārstāvniecība būs valstī, kurā nav atbilstīgu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmu;

| c) | pieprasīt pastiprinātas uzraudzības pārbaudes vai pastiprinātas ārējo revīziju prasības atbildīgo subjektu filiālēm un meitasuzņēmumiem, kas atrodas attiecīgajā valstī; |
| --- | --- |

c)

pieprasīt pastiprinātas uzraudzības pārbaudes vai pastiprinātas ārējo revīziju prasības atbildīgo subjektu filiālēm un meitasuzņēmumiem, kas atrodas attiecīgajā valstī;

| d) | pieprasīt stingrākas ārējo revīziju prasības finanšu grupām attiecībā uz jebkurām to filiālēm un meitasuzņēmumiem, kas atrodas attiecīgajā valstī; |
| --- | --- |

d)

pieprasīt stingrākas ārējo revīziju prasības finanšu grupām attiecībā uz jebkurām to filiālēm un meitasuzņēmumiem, kas atrodas attiecīgajā valstī;

| e) | pieprasīt, lai kredītiestādes un finanšu iestādes pārskata un groza vai, ja nepieciešams, izbeidz korespondējošas attiecības ar respondentiestādēm attiecīgajā valstī. |
| --- | --- |

e)

pieprasīt, lai kredītiestādes un finanšu iestādes pārskata un groza vai, ja nepieciešams, izbeidz korespondējošas attiecības ar respondentiestādēm attiecīgajā valstī.

4.   Ieviešot vai piemērojot 2. un 3. punktā minētos pasākumus, dalībvalstis ņem vērā attiecīgi novērtējumus, izvērtējumus vai ziņojumus, ko sagatavojušas starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, attiecībā uz riskiem, ko rada atsevišķas trešās valstis.

5.   Pirms 2. un 3. punktā minēto pasākumu ieviešanas vai piemērošanas dalībvalstis par to paziņo Komisijai.”;

| 12) | direktīvas 19. panta ievaddaļu aizstāj ar šādu:
  “Attiecībā uz pārrobežu korespondējošām attiecībām, kas ietver maksājumu izpildi ar trešās valsts respondentiestādi, dalībvalstis papildus 13. pantā noteiktajiem klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem prasa, lai to kredītiestādes un finanšu iestādes, uzsākot darījumu attiecības:”; |
| --- | --- |

12)

direktīvas 19. panta ievaddaļu aizstāj ar šādu:

“Attiecībā uz pārrobežu korespondējošām attiecībām, kas ietver maksājumu izpildi ar trešās valsts respondentiestādi, dalībvalstis papildus 13. pantā noteiktajiem klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem prasa, lai to kredītiestādes un finanšu iestādes, uzsākot darījumu attiecības:”;

| 13) | iekļauj šādu pantu:

  “20.a pants

  1.   Katra dalībvalsts izdod un atjaunina sarakstu, kurā norāda precīzus amatpienākumus, kas saskaņā ar valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem ir kvalificējami kā nozīmīgi publiski amatpienākumi 3. panta 9. punkta nolūkā. Dalībvalstis prasa katrai to teritorijā akreditētai starptautiskai organizācijai izdot un pastāvīgi atjaunināt sarakstu ar nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem minētajā starptautiskajā organizācijā 3. panta 9. punkta nolūkā. Minētos sarakstus nosūta Komisijai un var publiskot.


  2.   Komisija izveido un atjaunina sarakstu, kurā norāda precīzus amatpienākumus Savienības iestāžu un struktūru līmenī, kuri uzskatāmi par nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem. Minētajā sarakstā ietver arī amatpienākumus, kurus var uzticēt pildīt Savienībā akreditētiem trešo valstu un starptautisko iestāžu pārstāvjiem.


  3.   Pamatojoties uz šā panta 1. un 2. punktā paredzētajiem sarakstiem, Komisija apkopo vienu atsevišķu sarakstu ar visiem nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem 3. panta 9. punkta nolūkā. Minēto atsevišķo sarakstu publisko.


  4.   Ar šā panta 3. punktā minētajā sarakstā ietvertajiem amatpienākumiem rīkojas saskaņā ar 41. panta 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.”; |
| --- | --- |

13)

iekļauj šādu pantu:

“20.a pants

1.   Katra dalībvalsts izdod un atjaunina sarakstu, kurā norāda precīzus amatpienākumus, kas saskaņā ar valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem ir kvalificējami kā nozīmīgi publiski amatpienākumi 3. panta 9. punkta nolūkā. Dalībvalstis prasa katrai to teritorijā akreditētai starptautiskai organizācijai izdot un pastāvīgi atjaunināt sarakstu ar nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem minētajā starptautiskajā organizācijā 3. panta 9. punkta nolūkā. Minētos sarakstus nosūta Komisijai un var publiskot.

2.   Komisija izveido un atjaunina sarakstu, kurā norāda precīzus amatpienākumus Savienības iestāžu un struktūru līmenī, kuri uzskatāmi par nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem. Minētajā sarakstā ietver arī amatpienākumus, kurus var uzticēt pildīt Savienībā akreditētiem trešo valstu un starptautisko iestāžu pārstāvjiem.

3.   Pamatojoties uz šā panta 1. un 2. punktā paredzētajiem sarakstiem, Komisija apkopo vienu atsevišķu sarakstu ar visiem nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem 3. panta 9. punkta nolūkā. Minēto atsevišķo sarakstu publisko.

4.   Ar šā panta 3. punktā minētajā sarakstā ietvertajiem amatpienākumiem rīkojas saskaņā ar 41. panta 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.”;

| 14) | direktīvas 27. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka atbildīgie subjekti, pie kuriem vēršas klients, veic piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu, ka trešā persona pēc pieprasījuma nekavējoties izsniedz atbilstīgas identifikācijas un datu pārbaudes kopijas, tostarp, ja pieejami, datus, kas iegūti, izmantojot elektroniskās identifikācijas līdzekļus, atbilstīgus uzticamības pakalpojumus, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādus citus drošus, attālinātus vai elektroniskus identifikācijas procesus, kurus reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās valsts iestādes.”; |
| --- | --- |

14)

direktīvas 27. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis nodrošina, ka atbildīgie subjekti, pie kuriem vēršas klients, veic piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu, ka trešā persona pēc pieprasījuma nekavējoties izsniedz atbilstīgas identifikācijas un datu pārbaudes kopijas, tostarp, ja pieejami, datus, kas iegūti, izmantojot elektroniskās identifikācijas līdzekļus, atbilstīgus uzticamības pakalpojumus, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādus citus drošus, attālinātus vai elektroniskus identifikācijas procesus, kurus reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās valsts iestādes.”;

| 15) | direktīvas 30. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu groza šādi:






  i) | pirmo daļu aizstāj ar šādu:
  “Dalībvalstis nodrošina, lai no korporatīvām un citām juridiskām vienībām, kas inkorporētas to teritorijā, tiktu prasīts iegūt un glabāt adekvātu, pareizu un aktuālu informāciju par to faktiskajiem īpašniekiem, tostarp datus par to turētajām kapitāla daļām. Dalībvalstis nodrošina, ka par šī panta pārkāpumiem paredzēti efektīvi, samērīgi un atturoši pasākumi vai sankcijas.”; |
| --- | --- | --- | --- |

15)

direktīvas 30. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu groza šādi:

i)

pirmo daļu aizstāj ar šādu:

“Dalībvalstis nodrošina, lai no korporatīvām un citām juridiskām vienībām, kas inkorporētas to teritorijā, tiktu prasīts iegūt un glabāt adekvātu, pareizu un aktuālu informāciju par to faktiskajiem īpašniekiem, tostarp datus par to turētajām kapitāla daļām. Dalībvalstis nodrošina, ka par šī panta pārkāpumiem paredzēti efektīvi, samērīgi un atturoši pasākumi vai sankcijas.”;

| ii) | pievieno šādu daļu:
  “Dalībvalstis prasa, lai korporatīvo vai citu juridisko vienību faktiskie īpašnieki, kas cita starpā tādi ir, izmantojot akcijas, balsstiesības, īpašumtiesību daļas, uzrādītāja akcijas vai kontroli ar citiem līdzekļiem, sniegtu minētajām vienībām visu informāciju, kas nepieciešama, lai korporatīvā vai cita juridiskā vienība nodrošinātu atbilstību pirmajā daļā minētajām prasībām.”; |
| --- | --- |

ii)

pievieno šādu daļu:

“Dalībvalstis prasa, lai korporatīvo vai citu juridisko vienību faktiskie īpašnieki, kas cita starpā tādi ir, izmantojot akcijas, balsstiesības, īpašumtiesību daļas, uzrādītāja akcijas vai kontroli ar citiem līdzekļiem, sniegtu minētajām vienībām visu informāciju, kas nepieciešama, lai korporatīvā vai cita juridiskā vienība nodrošinātu atbilstību pirmajā daļā minētajām prasībām.”;

| b) | panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Dalībvalstis prasa, lai informācija, kas glabājas 3. punktā minētajā centrālajā reģistrā, būtu adekvāta, pareiza un aktuāla, un ievieš mehānismus šajā nolūkā. Šādi mehānismi ietver prasību atbildīgajiem subjektiem un – vajadzības gadījumā un ciktāl šī prasība nevajadzīgi neiejaucas to funkcijās – kompetentajām iestādēm ziņot par jebkādu neatbilstību, ko tie atraduši starp informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas pieejama centrālajos reģistros, un informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas tiem pieejama. Ja tiek ziņots par neatbilstībām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai savlaicīgi novērstu neatbilstības, un ka attiecīgā gadījumā centrālajā reģistrā tikmēr tiek iekļauta konkrēta norāde.”; |
| --- | --- |

b)

panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Dalībvalstis prasa, lai informācija, kas glabājas 3. punktā minētajā centrālajā reģistrā, būtu adekvāta, pareiza un aktuāla, un ievieš mehānismus šajā nolūkā. Šādi mehānismi ietver prasību atbildīgajiem subjektiem un – vajadzības gadījumā un ciktāl šī prasība nevajadzīgi neiejaucas to funkcijās – kompetentajām iestādēm ziņot par jebkādu neatbilstību, ko tie atraduši starp informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas pieejama centrālajos reģistros, un informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas tiem pieejama. Ja tiek ziņots par neatbilstībām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai savlaicīgi novērstu neatbilstības, un ka attiecīgā gadījumā centrālajā reģistrā tikmēr tiek iekļauta konkrēta norāde.”;

| c) | panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.   Dalībvalstis nodrošina, lai informācija par faktiskajiem īpašniekiem vienmēr būtu pieejama:






  a) | kompetentajām iestādēm un FIU – bez ierobežojumiem; |
| --- | --- | --- |

c)

panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

“5.   Dalībvalstis nodrošina, lai informācija par faktiskajiem īpašniekiem vienmēr būtu pieejama:

a)

kompetentajām iestādēm un FIU – bez ierobežojumiem;

| b) | atbildīgajiem subjektiem – saistībā ar klienta uzticamības pārbaudi saskaņā ar II nodaļu; |
| --- | --- |

b)

atbildīgajiem subjektiem – saistībā ar klienta uzticamības pārbaudi saskaņā ar II nodaļu;

| c) | ikvienam sabiedrības loceklim. |
| --- | --- |

c)

ikvienam sabiedrības loceklim.

Šīs daļas c) punktā minētajām personām ir atļauta piekļuve vismaz informācijai par faktiskā īpašnieka vārdu un uzvārdu, dzimšanas mēnesi un gadu, pastāvīgās dzīvesvietas valsti un valstspiederību, kā arī turētās kapitāla daļas veidu un apmēru.

Dalībvalstis saskaņā ar nosacījumiem, kas nosakāmi valsts tiesību aktos, var sniegt piekļuvi papildu informācijai, kas ļauj identificēt faktisko īpašnieku. Minētā papildu informācija ietver vismaz dzimšanas datumu vai kontaktinformāciju saskaņā ar datu aizsardzības noteikumiem.”;

| d) | iekļauj šādu punktu:

  “5.a   Dalībvalstis var izvēlēties darīt pieejamu to valsts reģistros, kas minēti 3. punktā, iekļauto informāciju ar nosacījumu, ka tiek veikta tiešsaistes reģistrācija un tiek samaksāta maksa, kas nepārsniedz informācijas pieejamības nodrošināšanai nepieciešamās administratīvās izmaksas, tostarp reģistra uzturēšanas un pilnveidošanas izmaksas.”; |
| --- | --- |

d)

iekļauj šādu punktu:

“5.a   Dalībvalstis var izvēlēties darīt pieejamu to valsts reģistros, kas minēti 3. punktā, iekļauto informāciju ar nosacījumu, ka tiek veikta tiešsaistes reģistrācija un tiek samaksāta maksa, kas nepārsniedz informācijas pieejamības nodrošināšanai nepieciešamās administratīvās izmaksas, tostarp reģistra uzturēšanas un pilnveidošanas izmaksas.”;

| e) | panta 6. punktu aizstāj ar šādu:

  “6.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm un FIU ir savlaicīga un neierobežota piekļuve visai informācijai, kas iekļauta 3. punktā minētajā centrālajā reģistrā, nebrīdinot attiecīgo vienību. Dalībvalstis arī ļauj atbildīgajiem subjektiem savlaicīgi piekļūt informācijai, kad tiek veikti klienta uzticamības pārbaudes pasākumi saskaņā ar II nodaļu.
  Kompetentās iestādes, kurām piešķirta piekļuve 3. punktā minētajam centrālajam reģistram, ir publiskas iestādes, kam uzticēti pienākumi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, kā arī nodokļu iestādes, atbildīgo subjektu uzraudzības iestādes un iestādes, kuru uzdevums ir veikt izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu, izsekot un aizturēt vai iesaldēt un konfiscēt nelikumīgi iegūtus līdzekļus.”; |
| --- | --- |

e)

panta 6. punktu aizstāj ar šādu:

“6.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm un FIU ir savlaicīga un neierobežota piekļuve visai informācijai, kas iekļauta 3. punktā minētajā centrālajā reģistrā, nebrīdinot attiecīgo vienību. Dalībvalstis arī ļauj atbildīgajiem subjektiem savlaicīgi piekļūt informācijai, kad tiek veikti klienta uzticamības pārbaudes pasākumi saskaņā ar II nodaļu.

Kompetentās iestādes, kurām piešķirta piekļuve 3. punktā minētajam centrālajam reģistram, ir publiskas iestādes, kam uzticēti pienākumi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, kā arī nodokļu iestādes, atbildīgo subjektu uzraudzības iestādes un iestādes, kuru uzdevums ir veikt izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu, izsekot un aizturēt vai iesaldēt un konfiscēt nelikumīgi iegūtus līdzekļus.”;

| f) | panta 7. punktu aizstāj ar šādu:

  “7.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un FIU var savlaicīgi un bez maksas sniegt 1. un 3. punktā minēto informāciju citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un FIU.”; |
| --- | --- |

f)

panta 7. punktu aizstāj ar šādu:

“7.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un FIU var savlaicīgi un bez maksas sniegt 1. un 3. punktā minēto informāciju citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un FIU.”;

| g) | panta 9. un 10. punktu aizstāj ar šādiem:

  “9.   Ārkārtas apstākļos, kas nosakāmi valstu tiesību aktos, ja 5. punkta pirmās daļas b) un c) apakšpunktā minētā piekļuve faktisko īpašnieku pakļautu nesamērīgam riskam, krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam vai ja faktiskais īpašnieks ir nepilngadīgs vai citā veidā juridiski rīcībnespējīgs, dalībvalstis, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, var paredzēt atkāpi no šādas piekļuves visai informācijai par faktiskajiem īpašniekiem vai daļai no tās. Dalībvalstis nodrošina, ka šādas atkāpes piešķir vienīgi pēc tam, kad ir detalizēti novērtēts apstākļu ārkārtas raksturs. Garantē tiesības uz lēmuma par atkāpi administratīvu pārskatīšanu un efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem. Dalībvalsts, kas piešķīrusi atkāpi, publicē gada statistikas datus par piešķirto atkāpju skaitu un norādītajiem iemesliem un šos datus paziņo Komisijai.
  Saskaņā ar šā punkta pirmo daļu piešķirtās atkāpes nepiemēro kredītiestādēm un finanšu iestādēm vai 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta b) punktā minētajiem atbildīgajiem subjektiem, kas ir publiskas amatpersonas.


  10.   Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 3. punktā minētie centrālie reģistri ir savstarpēji savienoti, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2017/1132 (*6) 22. panta 1. punktu. Dalībvalstu centrālo reģistru savienojumu ar šo platformu izveido saskaņā ar tehniskām specifikācijām un procedūrām, kas noteiktas ar īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un šīs direktīvas 31.a pantu.
  Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 1. punktā minētā informācija ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kura izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 1. punktu, saskaņā ar valstu tiesību aktiem, ar ko īsteno šā panta 5., 5.a un 6. punktu.
  Informācija, kas minēta 1. punktā, ir pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus un ne vairāk kā 10 gadus pēc tam, kad korporatīvā vai cita juridiskā vienība ir izslēgta no reģistra. Dalībvalstis sadarbojas savā starpā un ar Komisiju, lai īstenotu dažādos piekļuves veidus saskaņā ar šo pantu.


  (*6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/1132 (2017. gada 14. jūnijs) attiecībā uz sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (OV L 169, 30.6.2017., 46. lpp.).”;" |
| --- | --- |

g)

panta 9. un 10. punktu aizstāj ar šādiem:

“9.   Ārkārtas apstākļos, kas nosakāmi valstu tiesību aktos, ja 5. punkta pirmās daļas b) un c) apakšpunktā minētā piekļuve faktisko īpašnieku pakļautu nesamērīgam riskam, krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam vai ja faktiskais īpašnieks ir nepilngadīgs vai citā veidā juridiski rīcībnespējīgs, dalībvalstis, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, var paredzēt atkāpi no šādas piekļuves visai informācijai par faktiskajiem īpašniekiem vai daļai no tās. Dalībvalstis nodrošina, ka šādas atkāpes piešķir vienīgi pēc tam, kad ir detalizēti novērtēts apstākļu ārkārtas raksturs. Garantē tiesības uz lēmuma par atkāpi administratīvu pārskatīšanu un efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem. Dalībvalsts, kas piešķīrusi atkāpi, publicē gada statistikas datus par piešķirto atkāpju skaitu un norādītajiem iemesliem un šos datus paziņo Komisijai.

Saskaņā ar šā punkta pirmo daļu piešķirtās atkāpes nepiemēro kredītiestādēm un finanšu iestādēm vai 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta b) punktā minētajiem atbildīgajiem subjektiem, kas ir publiskas amatpersonas.

10.   Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 3. punktā minētie centrālie reģistri ir savstarpēji savienoti, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2017/1132 (*6) 22. panta 1. punktu. Dalībvalstu centrālo reģistru savienojumu ar šo platformu izveido saskaņā ar tehniskām specifikācijām un procedūrām, kas noteiktas ar īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un šīs direktīvas 31.a pantu.

Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 1. punktā minētā informācija ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kura izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 1. punktu, saskaņā ar valstu tiesību aktiem, ar ko īsteno šā panta 5., 5.a un 6. punktu.

Informācija, kas minēta 1. punktā, ir pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus un ne vairāk kā 10 gadus pēc tam, kad korporatīvā vai cita juridiskā vienība ir izslēgta no reģistra. Dalībvalstis sadarbojas savā starpā un ar Komisiju, lai īstenotu dažādos piekļuves veidus saskaņā ar šo pantu.

(*6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/1132 (2017. gada 14. jūnijs) attiecībā uz sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (OV L 169, 30.6.2017., 46. lpp.).”;"

*6

| 16) | direktīvas 31. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka šo pantu piemēro trastiem un citu veidu juridiskiem veidojumiem, piemēram, cita starpā fiducie un noteiktiem Treuhand vai fideicomiso veidiem, ja šādu veidojumu struktūra vai funkcijas ir līdzīgas trastiem. Dalībvalstis identificē iezīmes, lai attiecībā uz juridiskiem veidojumiem, ko pārvalda saskaņā ar to tiesību aktiem, noteiktu, vai šādiem juridiskiem veidojumiem ir trastiem līdzīga struktūra vai funkcijas.
  Katra dalībvalstis prasa, lai jebkura minētajā dalībvalstī pārvaldīta tieši izveidota trasta pilnvarotās personas iegūtu un uzturētu adekvātu, pareizu un atjauninātu informāciju par faktiskajiem īpašniekiem attiecībā uz trastu. Minētā informācija ietver:






  a) | trasta dibinātāja(-u) identitāti; |
| --- | --- | --- | --- |

16)

direktīvas 31. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstis nodrošina, ka šo pantu piemēro trastiem un citu veidu juridiskiem veidojumiem, piemēram, cita starpā fiducie un noteiktiem Treuhand vai fideicomiso veidiem, ja šādu veidojumu struktūra vai funkcijas ir līdzīgas trastiem. Dalībvalstis identificē iezīmes, lai attiecībā uz juridiskiem veidojumiem, ko pārvalda saskaņā ar to tiesību aktiem, noteiktu, vai šādiem juridiskiem veidojumiem ir trastiem līdzīga struktūra vai funkcijas.

Katra dalībvalstis prasa, lai jebkura minētajā dalībvalstī pārvaldīta tieši izveidota trasta pilnvarotās personas iegūtu un uzturētu adekvātu, pareizu un atjauninātu informāciju par faktiskajiem īpašniekiem attiecībā uz trastu. Minētā informācija ietver:

a)

trasta dibinātāja(-u) identitāti;

| b) | pilnvarotās(-o) personas(-u) identitāti; |
| --- | --- |

b)

pilnvarotās(-o) personas(-u) identitāti;

| c) | trasta pārraudzītāja(-u) (ja tāds(-i) ir) identitāti; |
| --- | --- |

c)

trasta pārraudzītāja(-u) (ja tāds(-i) ir) identitāti;

| d) | labuma guvēju vai labuma guvēju kategorijas identitāti; |
| --- | --- |

d)

labuma guvēju vai labuma guvēju kategorijas identitāti;

| e) | visu citu to fizisko personu identitāti, kuras īsteno efektīvu kontroli pār trastu. |
| --- | --- |

e)

visu citu to fizisko personu identitāti, kuras īsteno efektīvu kontroli pār trastu.

Dalībvalstis nodrošina, ka par šā panta pārkāpšanu paredzēti efektīvi, samērīgi un atturoši pasākumi vai sankcijas.”;

| b) | panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka pilnvarotās personas vai personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos, kā minēts šā panta 1. punktā, atklāj savu statusu un savlaicīgi sniedz atbildīgajiem subjektiem šā panta 1. punktā minēto informāciju, ja tās kā pilnvarotās personas vai personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos, veido darījumu attiecības vai veic gadījuma rakstura darījumu, kas pārsniedz 11. panta b), c) un d) punktā noteiktās robežvērtības.”; |
| --- | --- |

b)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis nodrošina, ka pilnvarotās personas vai personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos, kā minēts šā panta 1. punktā, atklāj savu statusu un savlaicīgi sniedz atbildīgajiem subjektiem šā panta 1. punktā minēto informāciju, ja tās kā pilnvarotās personas vai personas, kas ieņem līdzvērtīgus amatus līdzīgos juridiskos veidojumos, veido darījumu attiecības vai veic gadījuma rakstura darījumu, kas pārsniedz 11. panta b), c) un d) punktā noteiktās robežvērtības.”;

| c) | iekļauj šādu punktu:

  “3.a   Dalībvalstis prasa, lai informācija par tieši izveidotu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu, kā minēts 1. punktā, faktiskajiem īpašniekiem tiek glabāta tās dalībvalsts izveidotā faktisko īpašnieku centrālajā reģistrā, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo.
  Ja vieta, kur trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo, ir ārpus Savienības, 1. punktā minēto informāciju glabā centrālajā reģistrā, ko izveidojusi dalībvalsts, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiska veidojumā, uzsāk darījumu attiecības vai iegādājas nekustamo īpašumu trasta vai līdzīga juridiska veidojuma vārdā.
  Ja trasta pilnvarotās personas vai personas, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo dažādās dalībvalstīs vai ja trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, uzsāk vairākas darījumu attiecības trasta vai līdzīga juridiska veidojuma vārdā dažādās dalībvalstīs, apliecību, kas pierāda reģistrāciju, vai izrakstu no informācijas par faktisko īpašnieku, kas reģistrēta vienas dalībvalsts reģistrā, var uzskatīt par pietiekamu, lai uzskatītu, ka reģistrācijas pienākums ir izpildīts.”; |
| --- | --- |

c)

iekļauj šādu punktu:

“3.a   Dalībvalstis prasa, lai informācija par tieši izveidotu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu, kā minēts 1. punktā, faktiskajiem īpašniekiem tiek glabāta tās dalībvalsts izveidotā faktisko īpašnieku centrālajā reģistrā, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo.

Ja vieta, kur trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo, ir ārpus Savienības, 1. punktā minēto informāciju glabā centrālajā reģistrā, ko izveidojusi dalībvalsts, kurā trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiska veidojumā, uzsāk darījumu attiecības vai iegādājas nekustamo īpašumu trasta vai līdzīga juridiska veidojuma vārdā.

Ja trasta pilnvarotās personas vai personas, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, veic uzņēmējdarbību vai dzīvo dažādās dalībvalstīs vai ja trasta pilnvarotā persona vai persona, kam ir līdzvērtīgs amats līdzīgā juridiskā veidojumā, uzsāk vairākas darījumu attiecības trasta vai līdzīga juridiska veidojuma vārdā dažādās dalībvalstīs, apliecību, kas pierāda reģistrāciju, vai izrakstu no informācijas par faktisko īpašnieku, kas reģistrēta vienas dalībvalsts reģistrā, var uzskatīt par pietiekamu, lai uzskatītu, ka reģistrācijas pienākums ir izpildīts.”;

| d) | panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Dalībvalstis nodrošina, ka informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem vienmēr ir pieejama:






  a) | kompetentajām iestādēm un FIU – bez jebkādiem ierobežojumiem; |
| --- | --- | --- |

d)

panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Dalībvalstis nodrošina, ka informācija par trasta vai līdzīga juridiska veidojuma faktiskajiem īpašniekiem vienmēr ir pieejama:

a)

kompetentajām iestādēm un FIU – bez jebkādiem ierobežojumiem;

| b) | atbildīgajiem subjektiem – saistībā ar klienta uzticamības pārbaudi saskaņā ar II nodaļu; |
| --- | --- |

b)

atbildīgajiem subjektiem – saistībā ar klienta uzticamības pārbaudi saskaņā ar II nodaļu;

| c) | jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas var pierādīt, ka tai ir likumīgas intereses; |
| --- | --- |

c)

jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas var pierādīt, ka tai ir likumīgas intereses;

| d) | jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas iesniedz rakstisku pieprasījumu saistībā ar trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu, kas tur vai kam pieder kontrolpakete jebkādā korporatīvā vai citā juridiskā vienībā, kura nav minēta 30. panta 1. punktā, ar tiešām vai netiešām īpašumtiesībām, tostarp ar uzrādītāja akcijām, vai ar kontroli ar citiem līdzekļiem. |
| --- | --- |

d)

jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas iesniedz rakstisku pieprasījumu saistībā ar trastu vai līdzīgu juridisku veidojumu, kas tur vai kam pieder kontrolpakete jebkādā korporatīvā vai citā juridiskā vienībā, kura nav minēta 30. panta 1. punktā, ar tiešām vai netiešām īpašumtiesībām, tostarp ar uzrādītāja akcijām, vai ar kontroli ar citiem līdzekļiem.

Informācija, kas pieejama pirmās daļas c) un d) apakšpunktā minētajām fiziskajām vai juridiskajām personām, ietver faktiskā īpašnieka vārdu un uzvārdu, dzimšanas mēnesi un gadu un pastāvīgās dzīvesvietas un valstspiederības valsti, kā arī turētās kapitāla daļas veidu un apmēru.

Dalībvalstis saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzami valstu tiesību aktos, var sniegt piekļuvi papildu informācijai, kas ļauj identificēt faktisko īpašnieku. Minētā papildu informācija ietver vismaz dzimšanas datumu vai kontaktinformāciju saskaņā ar datu aizsardzības noteikumiem. Dalībvalstis saskaņā ar to tiesību aktiem var atļaut plašāku piekļuvi reģistrā glabātajai informācijai.

Kompetentās iestādes, kam piešķirta piekļuve 3.a punktā minētajam centrālajam reģistram, ir publiskas iestādes, kam uzticēti pienākumi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, kā arī nodokļu iestādes, atbildīgo subjektu uzraudzības iestādes un iestādes, kuru uzdevums ir veikt izmeklēšanu vai kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu, izsekot un aizturēt vai iesaldēt un konfiscēt nelikumīgi iegūtus līdzekļus.”;

| e) | iekļauj šādu punktu:

  “4.a   Dalībvalstis var izvēlēties darīt pieejamu to valsts reģistros, kas minēti 3.a punktā, iekļauto informāciju ar nosacījumu, ka tiek veikta tiešsaistes reģistrācija un tiek samaksāta maksa, kas nepārsniedz informācijas pieejamības nodrošināšanai nepieciešamās administratīvās izmaksas, tostarp reģistra uzturēšanas un pilnveidošanas izmaksas.”; |
| --- | --- |

e)

iekļauj šādu punktu:

“4.a   Dalībvalstis var izvēlēties darīt pieejamu to valsts reģistros, kas minēti 3.a punktā, iekļauto informāciju ar nosacījumu, ka tiek veikta tiešsaistes reģistrācija un tiek samaksāta maksa, kas nepārsniedz informācijas pieejamības nodrošināšanai nepieciešamās administratīvās izmaksas, tostarp reģistra uzturēšanas un pilnveidošanas izmaksas.”;

| f) | panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.   Dalībvalstis prasa, lai informācija, kas glabājas 3.a punktā minētajā centrālajā reģistrā, būtu adekvāta, pareiza un aktuāla, un ievieš mehānismus šajā nolūkā. Šādi mehānismi ietver prasību atbildīgajiem subjektiem un – vajadzības gadījumā un ciktāl šī prasība nevajadzīgi neiejaucas to funkcijās – kompetentajām iestādēm ziņot par jebkādu neatbilstību, ko tie atraduši starp informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas pieejama centrālajos reģistros, un informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas tiem pieejama. Ja tiek ziņots par neatbilstībām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai savlaicīgi novērstu neatbilstības, un ka attiecīgā gadījumā centrālajā reģistrā tikmēr tiek iekļauta konkrēta norāde.”; |
| --- | --- |

f)

panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

“5.   Dalībvalstis prasa, lai informācija, kas glabājas 3.a punktā minētajā centrālajā reģistrā, būtu adekvāta, pareiza un aktuāla, un ievieš mehānismus šajā nolūkā. Šādi mehānismi ietver prasību atbildīgajiem subjektiem un – vajadzības gadījumā un ciktāl šī prasība nevajadzīgi neiejaucas to funkcijās – kompetentajām iestādēm ziņot par jebkādu neatbilstību, ko tie atraduši starp informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas pieejama centrālajos reģistros, un informāciju par faktiskajiem īpašniekiem, kas tiem pieejama. Ja tiek ziņots par neatbilstībām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai savlaicīgi novērstu neatbilstības, un ka attiecīgā gadījumā centrālajā reģistrā tikmēr tiek iekļauta konkrēta norāde.”;

| g) | panta 7. punktu aizstāj ar šādu:

  “7.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un FIU var savlaicīgi un bez maksas sniegt 1. un 3. punktā minēto informāciju citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un FIU.”; |
| --- | --- |

g)

panta 7. punktu aizstāj ar šādu:

“7.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un FIU var savlaicīgi un bez maksas sniegt 1. un 3. punktā minēto informāciju citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un FIU.”;

| h) | iekļauj šādu punktu:

  “7.a   Ārkārtas apstākļos, kas nosakāmi valstu tiesību aktos, gadījumā, ja 4. punkta pirmās daļas b), c) un d) apakšpunktā minētā piekļuve faktisko īpašnieku pakļautu nesamērīgam riskam, krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam vai ja faktiskais īpašnieks ir nepilngadīgs vai citādā veidā juridiski rīcībnespējīgs, dalībvalstis, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, var paredzēt atkāpi no šādas piekļuves visai informācijai par faktiskajiem īpašniekiem vai daļai no tās. Dalībvalstis nodrošina, ka šādas atkāpes piešķir vienīgi pēc tam, kad ir detalizēti novērtēts apstākļu ārkārtas raksturs. Garantē tiesības uz lēmuma par atkāpi administratīvu pārskatīšanu un efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem. Dalībvalsts, kas piešķīrusi atkāpi, publicē gada statistikas datus par piešķirto atkāpju skaitu un norādītajiem iemesliem un šos datus paziņo Komisijai.
  Saskaņā ar pirmo daļu piešķirtās atkāpes nepiemēro kredītiestādēm un finanšu iestādēm un 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta b) punktā minētajiem atbildīgajiem subjektiem, kas ir publiskas amatpersonas.
  Ja dalībvalsts nolemj noteikt atkāpi saskaņā ar pirmo daļu, tā neierobežo kompetento iestāžu un FIU piekļuvi informācijai.”; |
| --- | --- |

h)

iekļauj šādu punktu:

“7.a   Ārkārtas apstākļos, kas nosakāmi valstu tiesību aktos, gadījumā, ja 4. punkta pirmās daļas b), c) un d) apakšpunktā minētā piekļuve faktisko īpašnieku pakļautu nesamērīgam riskam, krāpšanas, nolaupīšanas, šantāžas, izspiešanas, aizskaršanas, vardarbības vai iebiedēšanas riskam vai ja faktiskais īpašnieks ir nepilngadīgs vai citādā veidā juridiski rīcībnespējīgs, dalībvalstis, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, var paredzēt atkāpi no šādas piekļuves visai informācijai par faktiskajiem īpašniekiem vai daļai no tās. Dalībvalstis nodrošina, ka šādas atkāpes piešķir vienīgi pēc tam, kad ir detalizēti novērtēts apstākļu ārkārtas raksturs. Garantē tiesības uz lēmuma par atkāpi administratīvu pārskatīšanu un efektīviem tiesību aizsardzības līdzekļiem. Dalībvalsts, kas piešķīrusi atkāpi, publicē gada statistikas datus par piešķirto atkāpju skaitu un norādītajiem iemesliem un šos datus paziņo Komisijai.

Saskaņā ar pirmo daļu piešķirtās atkāpes nepiemēro kredītiestādēm un finanšu iestādēm un 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta b) punktā minētajiem atbildīgajiem subjektiem, kas ir publiskas amatpersonas.

Ja dalībvalsts nolemj noteikt atkāpi saskaņā ar pirmo daļu, tā neierobežo kompetento iestāžu un FIU piekļuvi informācijai.”;

| i) | panta 8. punktu svītro; |
| --- | --- |

i)

panta 8. punktu svītro;

| j) | panta 9. punktu aizstāj ar šādu:

  “9.   Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 3.a punktā minētie centrālie reģistri ir savstarpēji savienoti, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kura izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 1. punktu. Dalībvalstu centrālo reģistru savienojumu ar šo platformu izveido saskaņā ar tehniskām specifikācijām un procedūrām, ko nosaka ar īstenošanas aktiem, kurus Komisija pieņem saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un šīs direktīvas 31.a pantu.
  Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 1. punktā minētā informācija ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 2. punktu, saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem, ar kuriem īsteno šā panta 4. un 5. punktu.
  Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, izmantojot to valsts reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, ir pieejama tikai tāda 1. punktā minētā informācija, kas ir aktualizēta un atbilst aktuālajiem faktiskajiem īpašniekiem, un piekļuve minētajai informācijai ir saskaņā ar datu aizsardzības noteikumiem.
  Informācija, kas minēta 1. punktā, ir pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus un ne vairāk kā 10 gadus pēc tam, kad beidzis pastāvēt pamatojums tam, lai reģistrētu informāciju par faktisko īpašnieku, kas minēta 3.a punktā. Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, lai īstenotu dažādos piekļuves veidus saskaņā ar 4. un 4.a punktu.”; |
| --- | --- |

j)

panta 9. punktu aizstāj ar šādu:

“9.   Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 3.a punktā minētie centrālie reģistri ir savstarpēji savienoti, izmantojot Eiropas centrālo platformu, kura izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 1. punktu. Dalībvalstu centrālo reģistru savienojumu ar šo platformu izveido saskaņā ar tehniskām specifikācijām un procedūrām, ko nosaka ar īstenošanas aktiem, kurus Komisija pieņem saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un šīs direktīvas 31.a pantu.

Dalībvalstis nodrošina, ka šā panta 1. punktā minētā informācija ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota ar Direktīvas (ES) 2017/1132 22. panta 2. punktu, saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem, ar kuriem īsteno šā panta 4. un 5. punktu.

Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, izmantojot to valsts reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, ir pieejama tikai tāda 1. punktā minētā informācija, kas ir aktualizēta un atbilst aktuālajiem faktiskajiem īpašniekiem, un piekļuve minētajai informācijai ir saskaņā ar datu aizsardzības noteikumiem.

Informācija, kas minēta 1. punktā, ir pieejama, izmantojot valstu reģistrus un reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, vismaz piecus gadus un ne vairāk kā 10 gadus pēc tam, kad beidzis pastāvēt pamatojums tam, lai reģistrētu informāciju par faktisko īpašnieku, kas minēta 3.a punktā. Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, lai īstenotu dažādos piekļuves veidus saskaņā ar 4. un 4.a punktu.”;

| k) | pievieno šādu punktu:

  “10.   Dalībvalstis līdz 2019. gada 10. jūlijam paziņo Komisijai 1. punktā minēto trastu un līdzīgu juridisko veidojumu kategorijas, to iezīmju aprakstu, nosaukumus un attiecīgā gadījumā juridisko pamatu. Komisija līdz 2019. gada 10. septembrim publicē šādu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu konsolidētu sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
  Komisija līdz 2020. gada 26. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, novērtējot, vai visi 1. punktā minētie trasti un līdzīgi juridiski veidojumi, ko reglamentē dalībvalstu tiesību akti, ir pienācīgi identificēti un uz tiem attiecināti šajā direktīvā noteiktie pienākumi. Attiecīgā gadījumā Komisija veic nepieciešamos pasākumus, lai rīkotos saistībā ar šāda ziņojuma secinājumiem.”; |
| --- | --- |

k)

pievieno šādu punktu:

“10.   Dalībvalstis līdz 2019. gada 10. jūlijam paziņo Komisijai 1. punktā minēto trastu un līdzīgu juridisko veidojumu kategorijas, to iezīmju aprakstu, nosaukumus un attiecīgā gadījumā juridisko pamatu. Komisija līdz 2019. gada 10. septembrim publicē šādu trastu un līdzīgu juridisku veidojumu konsolidētu sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Komisija līdz 2020. gada 26. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, novērtējot, vai visi 1. punktā minētie trasti un līdzīgi juridiski veidojumi, ko reglamentē dalībvalstu tiesību akti, ir pienācīgi identificēti un uz tiem attiecināti šajā direktīvā noteiktie pienākumi. Attiecīgā gadījumā Komisija veic nepieciešamos pasākumus, lai rīkotos saistībā ar šāda ziņojuma secinājumiem.”;

| 17) | iekļauj šādu pantu:

  “31.a pants
  Īstenošanas akti
  Vajadzības gadījumā papildus īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un saskaņā ar šīs direktīvas 30. un 31. panta darbības jomu, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem tehniskās specifikācijas un procedūras, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu dalībvalstu centrālo reģistru savstarpēju savienojamību kā minēts 30. panta 10. punktā un 31. panta 9. punktā attiecībā uz:






  a) | tehnisko specifikāciju, ar kuru definē tehnisko datu kopumu, kas nepieciešams, lai platforma varētu pildīt savus uzdevumus, kā arī šādu datu glabāšanas, izmantošanas un aizsardzības metodi; |
| --- | --- | --- |

17)

iekļauj šādu pantu:

“31.a pants

Īstenošanas akti

Vajadzības gadījumā papildus īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar Direktīvas (ES) 2017/1132 24. pantu un saskaņā ar šīs direktīvas 30. un 31. panta darbības jomu, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem tehniskās specifikācijas un procedūras, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu dalībvalstu centrālo reģistru savstarpēju savienojamību kā minēts 30. panta 10. punktā un 31. panta 9. punktā attiecībā uz:

a)

tehnisko specifikāciju, ar kuru definē tehnisko datu kopumu, kas nepieciešams, lai platforma varētu pildīt savus uzdevumus, kā arī šādu datu glabāšanas, izmantošanas un aizsardzības metodi;

| b) | kopējos kritērijus, saskaņā ar kuriem informācija par faktiskajiem īpašniekiem ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, atkarībā no dalībvalstu piešķirtā piekļuves līmeņa; |
| --- | --- |

b)

kopējos kritērijus, saskaņā ar kuriem informācija par faktiskajiem īpašniekiem ir pieejama, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, atkarībā no dalībvalstu piešķirtā piekļuves līmeņa;

| c) | detalizētu tehnisko informāciju par to, kā informācija par faktiskajiem īpašniekiem jādara pieejama; |
| --- | --- |

c)

detalizētu tehnisko informāciju par to, kā informācija par faktiskajiem īpašniekiem jādara pieejama;

| d) | reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas sniegto pakalpojumu pieejamības tehniskos nosacījumus; |
| --- | --- |

d)

reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas sniegto pakalpojumu pieejamības tehniskos nosacījumus;

| e) | tehnisko kārtību, kā īstenot dažādos piekļuves veidus informācijai par faktiskajiem īpašniekiem, pamatojoties uz 30. panta 5. punktu un 31. panta 4. punktu; |
| --- | --- |

e)

tehnisko kārtību, kā īstenot dažādos piekļuves veidus informācijai par faktiskajiem īpašniekiem, pamatojoties uz 30. panta 5. punktu un 31. panta 4. punktu;

| f) | maksājumu kārtību, ja par piekļuvi informācijai par faktiskajiem īpašniekiem piemēro maksu saskaņā ar 30. panta 5.a punktu un 31. panta 4.a punktu, ņemot vērā pieejamās maksājumu iespējas, piemēram, attālinātus maksājumu darījumus. |
| --- | --- |

f)

maksājumu kārtību, ja par piekļuvi informācijai par faktiskajiem īpašniekiem piemēro maksu saskaņā ar 30. panta 5.a punktu un 31. panta 4.a punktu, ņemot vērā pieejamās maksājumu iespējas, piemēram, attālinātus maksājumu darījumus.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 64.a panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Komisija ar īstenošanas aktiem cenšas panākt, lai tiktu atkārtoti izmantotas jau pārbaudītas tehnoloģijas un esošā prakse. Komisija nodrošina, ka izstrādātās sistēmas nerada izmaksas, kuras ir lielākas par to, kas absolūti nepieciešams, lai īstenotu šo direktīvu. Komisijas īstenošanas aktiem raksturīga pārredzamība un pieredzes un informācijas apmaiņa starp Komisiju un dalībvalstīm.”;

| 18) | direktīvas 32. pantā pievieno šādu punktu:

  “9.   Neskarot 34. panta 2. punktu, FIU saistībā ar to funkcijām spēj pieprasīt, iegūt un izmantot informāciju no jebkura atbildīga subjekta šā panta 1. punktā noteiktajā nolūkā pat tad, ja nav iesniegts iepriekšējs ziņojums saskaņā ar 33. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai 34. panta 1. punktu.”; |
| --- | --- |

18)

direktīvas 32. pantā pievieno šādu punktu:

“9.   Neskarot 34. panta 2. punktu, FIU saistībā ar to funkcijām spēj pieprasīt, iegūt un izmantot informāciju no jebkura atbildīga subjekta šā panta 1. punktā noteiktajā nolūkā pat tad, ja nav iesniegts iepriekšējs ziņojums saskaņā ar 33. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai 34. panta 1. punktu.”;

| 19) | iekļauj šādu pantu:

  “32.a pants

  1.   Dalībvalstis izveido centralizētus automatizētus mehānismus, piemēram, centrālos reģistrus vai elektroniskās datu izguves sistēmas, kas ļauj savlaicīgi identificēt jebkuru fizisku vai juridisku personu, kurai pieder vai kura kontrolē kontus un bankas kontus, kas identificēti ar IBAN, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 260/2012 (*7), un individuālos seifus, ko tur kredītiestāde to teritorijā. Dalībvalstis Komisijai paziņo minēto valsts mehānismu iezīmes.


  2.   Dalībvalstis nodrošina, ka informācija, kas glabājas šā panta 1. punktā minētajos centralizētajos mehānismos, ir nekavējoties un bez filtrēšanas tieši pieejama valstu FIU. Informācija ir pieejama arī valstu kompetentajām iestādēm, lai tās pildītu savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu. Dalībvalstis nodrošina, ka ikviena FIU var savlaicīgi sniegt informāciju, kas glabājas šā panta 1. punktā minētajos centralizētajos mehānismos, jebkurām citām FIU saskaņā ar 53. pantu.


  3.   Izmantojot 1. punktā minētos centralizētos mehānismus, ir pieejama un meklējama šāda informācija:
  —   par klienta konta turētāju un jebkuru personu, kas vēlas veikt darbības klienta uzdevumā: vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punkta a) apakšpunktu, vai arī unikāls identifikācijas numurs,
  —   par klienta konta turētāja faktisko īpašnieku: vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vai arī unikāls identifikācijas numurs,
  —   par bankas vai maksājuma kontu: IBAN numurs un konta atvēršanas un slēgšanas datums,
  —   par individuālajiem seifiem: nomnieka vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punktu, vai unikāls identifikācijas numurs un nomas ilgums.


  4.   Dalībvalstis var apsvērt pieprasīt, lai, izmantojot centralizētos mehānismus, būtu pieejama un meklējama cita informācija, ko tās uzskata par būtisku FIU un kompetentajām iestādēm to pienākumu izpildei saskaņā ar šo direktīvu.


  5.   Komisija līdz 2020. gada 26. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir novērtēti nosacījumi un tehniskās specifikācijas un procedūras centralizēto automatizēto mehānismu drošas un efektīvas savstarpējās savienojamības nodrošināšanai. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno leģislatīva akta priekšlikumu.



  (*7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 260/2012 (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (OV L 94, 30.3.2012., 22. lpp.).”;" |
| --- | --- |

19)

iekļauj šādu pantu:

“32.a pants

1.   Dalībvalstis izveido centralizētus automatizētus mehānismus, piemēram, centrālos reģistrus vai elektroniskās datu izguves sistēmas, kas ļauj savlaicīgi identificēt jebkuru fizisku vai juridisku personu, kurai pieder vai kura kontrolē kontus un bankas kontus, kas identificēti ar IBAN, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 260/2012 (*7), un individuālos seifus, ko tur kredītiestāde to teritorijā. Dalībvalstis Komisijai paziņo minēto valsts mehānismu iezīmes.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka informācija, kas glabājas šā panta 1. punktā minētajos centralizētajos mehānismos, ir nekavējoties un bez filtrēšanas tieši pieejama valstu FIU. Informācija ir pieejama arī valstu kompetentajām iestādēm, lai tās pildītu savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu. Dalībvalstis nodrošina, ka ikviena FIU var savlaicīgi sniegt informāciju, kas glabājas šā panta 1. punktā minētajos centralizētajos mehānismos, jebkurām citām FIU saskaņā ar 53. pantu.

3.   Izmantojot 1. punktā minētos centralizētos mehānismus, ir pieejama un meklējama šāda informācija:

—   par klienta konta turētāju un jebkuru personu, kas vēlas veikt darbības klienta uzdevumā: vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punkta a) apakšpunktu, vai arī unikāls identifikācijas numurs,

—   par klienta konta turētāja faktisko īpašnieku: vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vai arī unikāls identifikācijas numurs,

—   par bankas vai maksājuma kontu: IBAN numurs un konta atvēršanas un slēgšanas datums,

—   par individuālajiem seifiem: nomnieka vārds un uzvārds, ko papildina vai nu citi identifikācijas dati, kuri nepieciešami saskaņā ar valsts noteikumiem, ar ko transponē 13. panta 1. punktu, vai unikāls identifikācijas numurs un nomas ilgums.

4.   Dalībvalstis var apsvērt pieprasīt, lai, izmantojot centralizētos mehānismus, būtu pieejama un meklējama cita informācija, ko tās uzskata par būtisku FIU un kompetentajām iestādēm to pienākumu izpildei saskaņā ar šo direktīvu.

5.   Komisija līdz 2020. gada 26. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir novērtēti nosacījumi un tehniskās specifikācijas un procedūras centralizēto automatizēto mehānismu drošas un efektīvas savstarpējās savienojamības nodrošināšanai. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno leģislatīva akta priekšlikumu.

(*7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 260/2012 (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (OV L 94, 30.3.2012., 22. lpp.).”;"

*7

| 20) | iekļauj šādu pantu:

  “32.b pants

  1.   Dalībvalstis sniedz FIU un kompetentajām iestādēm piekļuvi informācijai, kas ļauj savlaicīgi identificēt jebkuras fiziskas vai juridiskas personas, kurām pieder nekustamais īpašums, tostarp izmantojot reģistrus vai elektroniskas datu izguves sistēmas, ja šādi reģistri vai sistēmas ir pieejami.


  2.   Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā izvērtē reģistros iekļautās informācijas saskaņošanas nepieciešamību un samērīgumu un izvērtē vajadzību pēc minēto reģistru savstarpējas savienojamības. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno leģislatīva akta priekšlikumu.”; |
| --- | --- |

20)

iekļauj šādu pantu:

“32.b pants

1.   Dalībvalstis sniedz FIU un kompetentajām iestādēm piekļuvi informācijai, kas ļauj savlaicīgi identificēt jebkuras fiziskas vai juridiskas personas, kurām pieder nekustamais īpašums, tostarp izmantojot reģistrus vai elektroniskas datu izguves sistēmas, ja šādi reģistri vai sistēmas ir pieejami.

2.   Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā izvērtē reģistros iekļautās informācijas saskaņošanas nepieciešamību un samērīgumu un izvērtē vajadzību pēc minēto reģistru savstarpējas savienojamības. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno leģislatīva akta priekšlikumu.”;

| 21) | direktīvas 33. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “b) | tieši sniedzot visu nepieciešamo informāciju FIU pēc tās pieprasījuma.”; |
| --- | --- | --- |

21)

direktīvas 33. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b)

tieši sniedzot visu nepieciešamo informāciju FIU pēc tās pieprasījuma.”;

FIU

| 22) | direktīvas 34. pantam pievieno šādu punktu:

  “3.   Dalībvalstu izraudzītas pašregulējuma struktūras publicē gada ziņojumu ar informāciju par:






  a) | pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 58., 59. un 60. pantu; |
| --- | --- | --- |

22)

direktīvas 34. pantam pievieno šādu punktu:

“3.   Dalībvalstu izraudzītas pašregulējuma struktūras publicē gada ziņojumu ar informāciju par:

a)

pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 58., 59. un 60. pantu;

| b) | vajadzības gadījumā – saņemto ziņojumu par pārkāpumiem skaitu, kā minēts 61. pantā; |
| --- | --- |

b)

vajadzības gadījumā – saņemto ziņojumu par pārkāpumiem skaitu, kā minēts 61. pantā;

| c) | vajadzības gadījumā – pašregulējuma struktūru saņemto ziņojumu skaitu, kā minēts 1. punktā, un pašregulējuma struktūru FIU nosūtīto ziņojumu skaitu; |
| --- | --- |

c)

vajadzības gadījumā – pašregulējuma struktūru saņemto ziņojumu skaitu, kā minēts 1. punktā, un pašregulējuma struktūru FIU nosūtīto ziņojumu skaitu;

| d) | vajadzības gadījumā – to pasākumu skaitu un aprakstu, kuri saskaņā ar 47. un 48. pantu veikti, lai uzraudzītu atbildīgo subjektu atbilstību to pienākumiem saskaņā ar:






  i) | 10. līdz 24. pantu (klienta uzticamības pārbaude); |
| --- | --- | --- |

d)

vajadzības gadījumā – to pasākumu skaitu un aprakstu, kuri saskaņā ar 47. un 48. pantu veikti, lai uzraudzītu atbildīgo subjektu atbilstību to pienākumiem saskaņā ar:

i)

10. līdz 24. pantu (klienta uzticamības pārbaude);

| ii) | 33., 34. un 35. pantu (ziņošana par aizdomīgiem darījumiem); |
| --- | --- |

ii)

33., 34. un 35. pantu (ziņošana par aizdomīgiem darījumiem);

| iii) | 40. pantu (informācijas uzglabāšana); un |
| --- | --- |

iii)

40. pantu (informācijas uzglabāšana); un

| iv) | 45. un 46. pantu (iekšējā kontrole).”; |
| --- | --- |

iv)

45. un 46. pantu (iekšējā kontrole).”;

| 23) | direktīvas 38. pantu aizstāj ar šādu:

  “38. pants

  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka personas, tostarp atbildīgo subjektu darbinieki un pārstāvji, kas iekšēji vai FIU ziņo par aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir tiesiski aizsargātas pret draudiem, atriebību vai naidīgām darbībām, un jo īpaši pret negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās.


  2.   Dalībvalstis nodrošina, ka personas, kas par ziņošanu iekšēji vai FIU par aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir pakļautas draudiem, atriebībai vai naidīgām darbībām, vai negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās, ir tiesīgas drošā veidā iesniegt sūdzību attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Neskarot FIU savāktās informācijas konfidencialitāti, dalībvalstis arī nodrošina, ka šādām personām ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, lai aizsargātu savas tiesības saskaņā ar šo punktu.”; |
| --- | --- |

23)

direktīvas 38. pantu aizstāj ar šādu:

“38. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka personas, tostarp atbildīgo subjektu darbinieki un pārstāvji, kas iekšēji vai FIU ziņo par aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir tiesiski aizsargātas pret draudiem, atriebību vai naidīgām darbībām, un jo īpaši pret negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka personas, kas par ziņošanu iekšēji vai FIU par aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir pakļautas draudiem, atriebībai vai naidīgām darbībām, vai negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās, ir tiesīgas drošā veidā iesniegt sūdzību attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Neskarot FIU savāktās informācijas konfidencialitāti, dalībvalstis arī nodrošina, ka šādām personām ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, lai aizsargātu savas tiesības saskaņā ar šo punktu.”;

| 24) | regulas 39. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

  “3.   Šā panta 1. punktā noteiktais aizliegums neliedz izpaust informāciju starp dalībvalstu kredītiestādēm un finanšu iestādēm, ar noteikumu, ka tās pieder pie vienas grupas, vai starp minētajām vienībām un to filiālēm un meitasuzņēmumiem, kuros tiem pieder lielākā kapitāla daļa un kuri veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, ar noteikumu, ka minētās filiāles un meitasuzņēmumi, kuros tiem pieder lielākā kapitāla daļa, pilnībā ievēro grupas mēroga politiku un procedūras, tostarp grupā noteiktās informācijas apmaiņas procedūras saskaņā ar 45. pantu un ka minētā grupas mēroga politika un procedūras atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām.”; |
| --- | --- |

24)

regulas 39. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

“3.   Šā panta 1. punktā noteiktais aizliegums neliedz izpaust informāciju starp dalībvalstu kredītiestādēm un finanšu iestādēm, ar noteikumu, ka tās pieder pie vienas grupas, vai starp minētajām vienībām un to filiālēm un meitasuzņēmumiem, kuros tiem pieder lielākā kapitāla daļa un kuri veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, ar noteikumu, ka minētās filiāles un meitasuzņēmumi, kuros tiem pieder lielākā kapitāla daļa, pilnībā ievēro grupas mēroga politiku un procedūras, tostarp grupā noteiktās informācijas apmaiņas procedūras saskaņā ar 45. pantu un ka minētā grupas mēroga politika un procedūras atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām.”;

| 25) | direktīvas 40. panta 1. punktu groza šādi:






  a) | punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “a) | klienta uzticamības pārbaudes gadījumā – to dokumentu un informācijas kopiju, kuri ir vajadzīgi, lai izpildītu II nodaļā noteiktās klienta uzticamības pārbaudes prasības, tostarp, ja ir pieejama, informāciju, kas iegūta, izmantojot elektroniskās identifikācijas līdzekļus, attiecīgos uzticamības pakalpojumus, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādu citu drošu, attālinātu vai elektronisku identifikācijas procesu, kuru reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās kompetentās iestādes, – piecus gadus pēc tam, kad ir beigušās darījumu attiecības ar to klientu vai kad tika veikts gadījuma rakstura darījums;”; |
| --- | --- | --- | --- |

25)

direktīvas 40. panta 1. punktu groza šādi:

a)

punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“a)

klienta uzticamības pārbaudes gadījumā – to dokumentu un informācijas kopiju, kuri ir vajadzīgi, lai izpildītu II nodaļā noteiktās klienta uzticamības pārbaudes prasības, tostarp, ja ir pieejama, informāciju, kas iegūta, izmantojot elektroniskās identifikācijas līdzekļus, attiecīgos uzticamības pakalpojumus, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādu citu drošu, attālinātu vai elektronisku identifikācijas procesu, kuru reglamentē, ir atzinušas, apstiprinājušas vai pieņēmušas attiecīgās kompetentās iestādes, – piecus gadus pēc tam, kad ir beigušās darījumu attiecības ar to klientu vai kad tika veikts gadījuma rakstura darījums;”;

| b) | pievieno šādu daļu:
  “Šajā punktā minēto saglabāšanas periodu, tostarp turpmākas saglabāšanas periodu, kas nepārsniedz papildu piecus gadus, piemēro arī attiecībā uz datiem, kas pieejami, izmantojot 32.a pantā minētos centralizētos mehānismus.”; |
| --- | --- |

b)

pievieno šādu daļu:

“Šajā punktā minēto saglabāšanas periodu, tostarp turpmākas saglabāšanas periodu, kas nepārsniedz papildu piecus gadus, piemēro arī attiecībā uz datiem, kas pieejami, izmantojot 32.a pantā minētos centralizētos mehānismus.”;

| 26) | direktīvas 43. pantu aizstāj ar šādu:

  “43. pants
  Personas datu apstrādi, pamatojoties uz šo direktīvu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas nolūkos, kā minēts 1. pantā, uzskata par sabiedrības interešu jautājumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) 2016/679 (*8).


  (*8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).”;" |
| --- | --- |

26)

direktīvas 43. pantu aizstāj ar šādu:

“43. pants

Personas datu apstrādi, pamatojoties uz šo direktīvu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas nolūkos, kā minēts 1. pantā, uzskata par sabiedrības interešu jautājumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) 2016/679 (*8).

(*8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).”;"

*8

| 27) | direktīvas 44. pantu aizstāj ar šādu:

  “44. pants

  1.   Lai dotu ieguldījumu riska izvērtējumu sagatavošanā, ievērojot 7. pantu, dalībvalstis nodrošina, ka tās spēj pārskatīt savu sistēmu efektivitāti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas apkarošanai, uzturot šim nolūkam visaptverošus statistikas datus par šādu sistēmu efektivitāti.


  2.   Šā panta 1. punktā minētajā statistikā ir ietverti:






  a) | dati, ar kuriem tiek novērtēts, cik plašas un svarīgas ir dažādās nozares, kas ir šīs direktīvas darbības jomā, tostarp fizisko personu un vienību skaits katrā nozarē un katras nozares ekonomiskā nozīme; |
| --- | --- | --- |

27)

direktīvas 44. pantu aizstāj ar šādu:

“44. pants

1.   Lai dotu ieguldījumu riska izvērtējumu sagatavošanā, ievērojot 7. pantu, dalībvalstis nodrošina, ka tās spēj pārskatīt savu sistēmu efektivitāti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas apkarošanai, uzturot šim nolūkam visaptverošus statistikas datus par šādu sistēmu efektivitāti.

2.   Šā panta 1. punktā minētajā statistikā ir ietverti:

a)

dati, ar kuriem tiek novērtēts, cik plašas un svarīgas ir dažādās nozares, kas ir šīs direktīvas darbības jomā, tostarp fizisko personu un vienību skaits katrā nozarē un katras nozares ekonomiskā nozīme;

| b) | dati, ar kuriem tiek novērtēti ziņošanas, izmeklēšanas un tiesvedības posmi valsts režīmā, ar ko novērš nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, tostarp aizdomīgo darījumu skaits, par kuriem ziņots FIU, pēc minētajiem ziņojumiem veiktie pasākumi un gada laikā izmeklēto gadījumu skaits un to personu skaits, pret kurām veikta kriminālvajāšana, par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas noziegumiem notiesāto personu skaits, predikatīvo noziedzīgo nodarījumu veidi – ja šāda informācija ir pieejama – un iesaldētā, aizturētā vai konfiscētā īpašuma vērtība, kas izteikta euro; |
| --- | --- |

b)

dati, ar kuriem tiek novērtēti ziņošanas, izmeklēšanas un tiesvedības posmi valsts režīmā, ar ko novērš nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, tostarp aizdomīgo darījumu skaits, par kuriem ziņots FIU, pēc minētajiem ziņojumiem veiktie pasākumi un gada laikā izmeklēto gadījumu skaits un to personu skaits, pret kurām veikta kriminālvajāšana, par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas noziegumiem notiesāto personu skaits, predikatīvo noziedzīgo nodarījumu veidi – ja šāda informācija ir pieejama – un iesaldētā, aizturētā vai konfiscētā īpašuma vērtība, kas izteikta euro;

| c) | ja pieejami – dati, kas uzrāda tādu ziņojumu skaitu un procentuālo īpatsvaru, uz kuru pamata ir sākta izmeklēšana, kopā ar atbildīgajiem subjektiem iesniegtu gada ziņojumu, kur ir sīki precizēta iesniegto ziņojumu lietderība un pasākumi, kas ir veikti pēc ziņojumiem; |
| --- | --- |

c)

ja pieejami – dati, kas uzrāda tādu ziņojumu skaitu un procentuālo īpatsvaru, uz kuru pamata ir sākta izmeklēšana, kopā ar atbildīgajiem subjektiem iesniegtu gada ziņojumu, kur ir sīki precizēta iesniegto ziņojumu lietderība un pasākumi, kas ir veikti pēc ziņojumiem;

| d) | dati par tādu pārrobežu informācijas pieprasījumu skaitu, kurus FIU ir attiecīgi iesniegusi, saņēmusi, atteikusi un uz kuriem tā ir daļēji vai pilnībā atbildējusi, sadalījumā pa pieprasījušajām valstīm; |
| --- | --- |

d)

dati par tādu pārrobežu informācijas pieprasījumu skaitu, kurus FIU ir attiecīgi iesniegusi, saņēmusi, atteikusi un uz kuriem tā ir daļēji vai pilnībā atbildējusi, sadalījumā pa pieprasījušajām valstīm;

| e) | cilvēkresursi, kas piešķirti kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas uzraudzību, kā arī FIU piešķirtie cilvēkresursi, lai izpildītu 32. pantā precizētos uzdevumus; |
| --- | --- |

e)

cilvēkresursi, kas piešķirti kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas uzraudzību, kā arī FIU piešķirtie cilvēkresursi, lai izpildītu 32. pantā precizētos uzdevumus;

| f) | klātienes un neklātienes uzraudzības darbību skaits, tādu pārkāpumu skaits, kuri ir identificēti, pamatojoties uz uzraudzības pasākumiem, un sankcijas un administratīvie pasākumi, ko ir piemērojušas uzraudzības iestādes. |
| --- | --- |

f)

klātienes un neklātienes uzraudzības darbību skaits, tādu pārkāpumu skaits, kuri ir identificēti, pamatojoties uz uzraudzības pasākumiem, un sankcijas un administratīvie pasākumi, ko ir piemērojušas uzraudzības iestādes.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka katru gadu tiek publicēts to statistikas konsolidēts pārskats.

4.   Dalībvalstis katru gadu nosūta Komisijai 2. punktā minēto statistiku. Komisija publicē gada ziņojumu, kurā apkopo un izskaidro 2. punktā minēto statistiku un ko dara pieejamu tās tīmekļa vietnē.”;

| 28) | 45. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Dalībvalstis un EUI informē cita citu par gadījumiem, kad trešās valsts tiesību akti neļauj īstenot 1. punktā prasīto politiku un procedūras. Šādos gadījumos var īstenot saskaņotu rīcību, lai panāktu risinājumu. Novērtējot, kuras trešās valstis neļauj īstenot 1. punktā paredzēto politiku un procedūras, dalībvalstis un EUI ņem vērā juridiskos ierobežojumus, kas varētu traucēt pareizi īstenot minēto politiku un procedūras, tostarp slepenību, datu aizsardzību un citus ierobežojumus, kuri ierobežo tādas informācijas apmaiņu, kas var būt būtiska minētajam nolūkam.”; |
| --- | --- |

28)

45. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Dalībvalstis un EUI informē cita citu par gadījumiem, kad trešās valsts tiesību akti neļauj īstenot 1. punktā prasīto politiku un procedūras. Šādos gadījumos var īstenot saskaņotu rīcību, lai panāktu risinājumu. Novērtējot, kuras trešās valstis neļauj īstenot 1. punktā paredzēto politiku un procedūras, dalībvalstis un EUI ņem vērā juridiskos ierobežojumus, kas varētu traucēt pareizi īstenot minēto politiku un procedūras, tostarp slepenību, datu aizsardzību un citus ierobežojumus, kuri ierobežo tādas informācijas apmaiņu, kas var būt būtiska minētajam nolūkam.”;

| 29) | direktīvas 47. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka valūtas apmaiņas pakalpojumu sniedzēji, kuri veic virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, un digitālo maku pakalpojumu sniedzēji tiek reģistrēti, ka valūtas maiņas un čeku iekasēšanas punkti, trasta vai sabiedrības pakalpojumu sniedzēji tiek licencēti vai reģistrēti un ka azartspēļu pakalpojumu sniedzēji tiek regulēti.”; |
| --- | --- |

29)

direktīvas 47. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstis nodrošina, ka valūtas apmaiņas pakalpojumu sniedzēji, kuri veic virtuālo valūtu un papīra valūtu apmaiņu, un digitālo maku pakalpojumu sniedzēji tiek reģistrēti, ka valūtas maiņas un čeku iekasēšanas punkti, trasta vai sabiedrības pakalpojumu sniedzēji tiek licencēti vai reģistrēti un ka azartspēļu pakalpojumu sniedzēji tiek regulēti.”;

| 30) | direktīvas 48. pantu groza šādi:






  a) | iekļauj šādu punktu:

  “1.a   Lai atvieglotu un veicinātu efektīvu sadarbību un jo īpaši informācijas apmaiņu, dalībvalstis paziņo Komisijai sarakstu ar 2. panta 1. punktā uzskaitīto atbildīgo subjektu kompetentajām iestādēm, tostarp to kontaktinformāciju. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai sniegtā informācija tiek atjaunināta.
  Komisija publicē minēto iestāžu reģistru un to kontaktinformāciju savā tīmekļa vietnē. Reģistrā iekļautās iestādes savu pilnvaru apmērā darbojas kā kontaktpunkts atbilstīgajām kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs. Dalībvalstu finanšu uzraudzības iestādes darbojas arī kā kontaktpunkts EUI.
  Lai nodrošinātu atbilstīgu šīs direktīvas īstenošanu, dalībvalstis prasa, lai visiem atbildīgajiem subjektiem tiktu piemērota atbilstīga uzraudzība, tostarp pilnvaras veikt klātienes un neklātienes uzraudzību, un veic atbilstīgus un samērīgus administratīvus pasākumus, lai pārkāpumu gadījumā labotu situāciju.”; |
| --- | --- | --- |

30)

direktīvas 48. pantu groza šādi:

a)

iekļauj šādu punktu:

“1.a   Lai atvieglotu un veicinātu efektīvu sadarbību un jo īpaši informācijas apmaiņu, dalībvalstis paziņo Komisijai sarakstu ar 2. panta 1. punktā uzskaitīto atbildīgo subjektu kompetentajām iestādēm, tostarp to kontaktinformāciju. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai sniegtā informācija tiek atjaunināta.

Komisija publicē minēto iestāžu reģistru un to kontaktinformāciju savā tīmekļa vietnē. Reģistrā iekļautās iestādes savu pilnvaru apmērā darbojas kā kontaktpunkts atbilstīgajām kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs. Dalībvalstu finanšu uzraudzības iestādes darbojas arī kā kontaktpunkts EUI.

Lai nodrošinātu atbilstīgu šīs direktīvas īstenošanu, dalībvalstis prasa, lai visiem atbildīgajiem subjektiem tiktu piemērota atbilstīga uzraudzība, tostarp pilnvaras veikt klātienes un neklātienes uzraudzību, un veic atbilstīgus un samērīgus administratīvus pasākumus, lai pārkāpumu gadījumā labotu situāciju.”;

| b) | panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm ir atbilstīgas pilnvaras, tostarp pilnvaras pieprasīt jebkuru informāciju, kas saistīta ar atbilstības pārraudzību un pārbaužu veikšanu, un ka tām ir pienācīgi finanšu, cilvēku un tehniskie resursi to funkciju izpildei. Dalībvalstis nodrošina, ka minēto iestāžu darbiniekiem piemīt augsti morālie standarti un atbilstīgas prasmes, ka tie uztur augstus profesionālos standartus, tostarp konfidencialitātes, datu aizsardzības un interešu konfliktu risināšanas standartus.”; |
| --- | --- |

b)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm ir atbilstīgas pilnvaras, tostarp pilnvaras pieprasīt jebkuru informāciju, kas saistīta ar atbilstības pārraudzību un pārbaužu veikšanu, un ka tām ir pienācīgi finanšu, cilvēku un tehniskie resursi to funkciju izpildei. Dalībvalstis nodrošina, ka minēto iestāžu darbiniekiem piemīt augsti morālie standarti un atbilstīgas prasmes, ka tie uztur augstus profesionālos standartus, tostarp konfidencialitātes, datu aizsardzības un interešu konfliktu risināšanas standartus.”;

| c) | panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Dalībvalstis nodrošina, ka tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā atbildīgais subjekts vada uzņēmumus, uzrauga to, kā minētie uzņēmumi ievēro minētās dalībvalsts noteikumus, ar kuriem transponē šo direktīvu.
  Attiecībā uz kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kas ir daļa no grupas, dalībvalstis nodrošina, ka pirmajā daļā noteiktajos nolūkos tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā mātes uzņēmums veic uzņēmējdarbību, sadarbojas ar tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā uzņēmējdarbību veic uzņēmumi, kas ir daļa no grupas.
  Attiecībā uz uzņēmumiem, kas minēti 45. panta 9. punktā, uzraudzība, kas minēta šā punkta pirmajā daļā, var ietvert atbilstīgus un samērīgus pasākumus, lai novērstu nopietnus pārkāpumus, kuri nekavējoties jānovērš. Minētajiem pasākumiem ir pagaidu raksturs, un tos izbeidz, kad identificētie pārkāpumi ir novērsti, tostarp ar atbildīgā subjekta piederības dalībvalsts kompetento iestāžu palīdzību vai sadarbībā ar tām saskaņā ar 45. panta 2. punktu.”; |
| --- | --- |

c)

panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Dalībvalstis nodrošina, ka tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā atbildīgais subjekts vada uzņēmumus, uzrauga to, kā minētie uzņēmumi ievēro minētās dalībvalsts noteikumus, ar kuriem transponē šo direktīvu.

Attiecībā uz kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kas ir daļa no grupas, dalībvalstis nodrošina, ka pirmajā daļā noteiktajos nolūkos tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā mātes uzņēmums veic uzņēmējdarbību, sadarbojas ar tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā uzņēmējdarbību veic uzņēmumi, kas ir daļa no grupas.

Attiecībā uz uzņēmumiem, kas minēti 45. panta 9. punktā, uzraudzība, kas minēta šā punkta pirmajā daļā, var ietvert atbilstīgus un samērīgus pasākumus, lai novērstu nopietnus pārkāpumus, kuri nekavējoties jānovērš. Minētajiem pasākumiem ir pagaidu raksturs, un tos izbeidz, kad identificētie pārkāpumi ir novērsti, tostarp ar atbildīgā subjekta piederības dalībvalsts kompetento iestāžu palīdzību vai sadarbībā ar tām saskaņā ar 45. panta 2. punktu.”;

| d) | panta 5. punktam pievieno šādu daļu:
  “Attiecībā uz kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kas ir daļa no grupas, dalībvalstis nodrošina, ka tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā mātes uzņēmums veic uzņēmējdarbību, uzrauga, lai tiktu efektīvi īstenota grupas mēroga politika un procedūras, kas minētas 45. panta 1. punktā. Šajā nolūkā dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā kredītiestādes un finanšu iestādes, kas ir daļa no grupas, veic uzņēmējdarbību, sadarbojas ar kompetentajām iestādēm dalībvalstī, kurā mātesuzņēmums veic uzņēmējdarbību.”; |
| --- | --- |

d)

panta 5. punktam pievieno šādu daļu:

“Attiecībā uz kredītiestādēm un finanšu iestādēm, kas ir daļa no grupas, dalībvalstis nodrošina, ka tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā mātes uzņēmums veic uzņēmējdarbību, uzrauga, lai tiktu efektīvi īstenota grupas mēroga politika un procedūras, kas minētas 45. panta 1. punktā. Šajā nolūkā dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā kredītiestādes un finanšu iestādes, kas ir daļa no grupas, veic uzņēmējdarbību, sadarbojas ar kompetentajām iestādēm dalībvalstī, kurā mātesuzņēmums veic uzņēmējdarbību.”;

| 31) | direktīvas 49. pantu aizstāj ar šādu:

  “49. pants
  Dalībvalstis nodrošina, ka politikas veidotājiem, FIU, uzraudzītājiem un citām kompetentajām iestādēm, kas iesaistītas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā, kā arī nodokļu iestādēm un tiesībaizsardzības iestādēm, kad tās rīkojas šīs direktīvas darbības jomā, ir efektīvi mehānismi, lai tās iekšzemē varētu sadarboties un koordinēt politikas un pasākumu izstrādi un īstenošanu nolūkā apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, tostarp, lai pildītu savu pienākumu atbilstīgi 7. pantam.”; |
| --- | --- |

31)

direktīvas 49. pantu aizstāj ar šādu:

“49. pants

Dalībvalstis nodrošina, ka politikas veidotājiem, FIU, uzraudzītājiem un citām kompetentajām iestādēm, kas iesaistītas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā, kā arī nodokļu iestādēm un tiesībaizsardzības iestādēm, kad tās rīkojas šīs direktīvas darbības jomā, ir efektīvi mehānismi, lai tās iekšzemē varētu sadarboties un koordinēt politikas un pasākumu izstrādi un īstenošanu nolūkā apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, tostarp, lai pildītu savu pienākumu atbilstīgi 7. pantam.”;

| 32) | direktīvas VI nodaļas 3. iedaļā iekļauj šādu apakšiedaļu:


  “
  IIa apakšiedaļa




  Sadarbība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm




  50.a pants
  Dalībvalstis neliedz kompetentajām iestādēm apmainīties ar informāciju vai palīdzību un nenosaka tam nepamatoti vai neatbilstīgi ierobežojošus nosacījumus šīs direktīvas nolūkā. Dalībvalstis jo īpaši nodrošina, ka kompetentās iestādes neatsaka palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz to, ka:






  a) | tiek uzskatīts, ka pieprasījums attiecas arī uz nodokļu jautājumiem; |
| --- | --- | --- |

32)

direktīvas VI nodaļas 3. iedaļā iekļauj šādu apakšiedaļu:

“
  IIa apakšiedaļa

Sadarbība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm

50.a pants

Dalībvalstis neliedz kompetentajām iestādēm apmainīties ar informāciju vai palīdzību un nenosaka tam nepamatoti vai neatbilstīgi ierobežojošus nosacījumus šīs direktīvas nolūkā. Dalībvalstis jo īpaši nodrošina, ka kompetentās iestādes neatsaka palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz to, ka:

a)

tiek uzskatīts, ka pieprasījums attiecas arī uz nodokļu jautājumiem;

| b) | valsts tiesību akti pieprasa, lai atbildīgie subjekti saglabātu noslēpumu vai konfidencialitāti, izņemot tādus gadījumus, kad attiecīgā prasītā informācija tiek aizsargāta ar juridisku privilēģiju vai kad ir piemērojams juridiskās profesijas noslēpums, kā aprakstīts 34. panta 2. punktā; |
| --- | --- |

b)

valsts tiesību akti pieprasa, lai atbildīgie subjekti saglabātu noslēpumu vai konfidencialitāti, izņemot tādus gadījumus, kad attiecīgā prasītā informācija tiek aizsargāta ar juridisku privilēģiju vai kad ir piemērojams juridiskās profesijas noslēpums, kā aprakstīts 34. panta 2. punktā;

| c) | dalībvalstī, kurai iesniegts pieprasījums, notiek izziņas darbs, izmeklēšana vai tiesvedība, ja vien šāda palīdzība netraucēs izziņas darbam, izmeklēšanai vai tiesvedībai; |
| --- | --- |

c)

dalībvalstī, kurai iesniegts pieprasījums, notiek izziņas darbs, izmeklēšana vai tiesvedība, ja vien šāda palīdzība netraucēs izziņas darbam, izmeklēšanai vai tiesvedībai;

| d) | pieprasījumu izteikušās atbilstīgās kompetentās iestādes veids vai statuss atšķiras no kompetentās iestādes, kurai iesniedz pieprasījumu, veida vai statusa.”; |
| --- | --- |

d)

pieprasījumu izteikušās atbilstīgās kompetentās iestādes veids vai statuss atšķiras no kompetentās iestādes, kurai iesniedz pieprasījumu, veida vai statusa.”;

| 33) | direktīvas 53. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka FIU pēc savas iniciatīvas vai pēc pieprasījuma apmainās ar jebkuru informāciju, kas var būt būtiska informācijas apstrādei vai analīzei, kuru veic FIU attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu un tajā iesaistītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, neatkarīgi no saistīto predikatīvo nodarījumu veida un pat tad, ja informācijas apmaiņas laikā nav identificēts saistīto predikatīvo nodarījumu veids.”; |
| --- | --- | --- |

33)

direktīvas 53. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstis nodrošina, ka FIU pēc savas iniciatīvas vai pēc pieprasījuma apmainās ar jebkuru informāciju, kas var būt būtiska informācijas apstrādei vai analīzei, kuru veic FIU attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu un tajā iesaistītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, neatkarīgi no saistīto predikatīvo nodarījumu veida un pat tad, ja informācijas apmaiņas laikā nav identificēts saistīto predikatīvo nodarījumu veids.”;

| b) | panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu:
  “FIU iegūst informāciju saskaņā ar 33. panta 1. punktu un operatīvi nosūta atbildes.”; |
| --- | --- |

b)

panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu:

“FIU iegūst informāciju saskaņā ar 33. panta 1. punktu un operatīvi nosūta atbildes.”;

FIU

| 34) | direktīvas 54. pantam pievieno šādu daļu:
  “Dalībvalstis nodrošina, ka FIU izraugās vismaz vienu kontaktpersonu vai kontaktpunktu, kas ir atbildīgs par informācijas pieprasījumu saņemšanu no FIU citās dalībvalstīs.”; |
| --- | --- |

34)

direktīvas 54. pantam pievieno šādu daļu:

“Dalībvalstis nodrošina, ka FIU izraugās vismaz vienu kontaktpersonu vai kontaktpunktu, kas ir atbildīgs par informācijas pieprasījumu saņemšanu no FIU citās dalībvalstīs.”;

FIU

FIU

| 35) | direktīvas 55. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis nodrošina, lai FIU, kura ir saņēmusi pieprasījumu, sniedz iepriekšēju piekrišanu izplatīt informāciju kompetentajām iestādēm nekavējoties un pēc iespējas lielākā apmērā neatkarīgi no saistīto predikatīvo nodarījumu veida. FIU, kas saņēmusi pieprasījumu, neatsaka sniegt piekrišanu šādai izplatīšanai, izņemot, ja šāda izplatīšana pārsniegtu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas noteikumu piemērošanas jomu vai tā varētu kaitēt izmeklēšanai vai kā citādi neatbilstu minētās dalībvalsts tiesību aktu pamatprincipiem. Visus šādus atteikumus sniegt piekrišanu pienācīgi izskaidro. Minētos izņēmumus precizē tādā veidā, kas novērš informācijas izplatīšanas kompetentajām iestādēm ļaunprātīgu izmantošanu vai nepamatotu ierobežošanu.”; |
| --- | --- |

35)

direktīvas 55. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis nodrošina, lai FIU, kura ir saņēmusi pieprasījumu, sniedz iepriekšēju piekrišanu izplatīt informāciju kompetentajām iestādēm nekavējoties un pēc iespējas lielākā apmērā neatkarīgi no saistīto predikatīvo nodarījumu veida. FIU, kas saņēmusi pieprasījumu, neatsaka sniegt piekrišanu šādai izplatīšanai, izņemot, ja šāda izplatīšana pārsniegtu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas noteikumu piemērošanas jomu vai tā varētu kaitēt izmeklēšanai vai kā citādi neatbilstu minētās dalībvalsts tiesību aktu pamatprincipiem. Visus šādus atteikumus sniegt piekrišanu pienācīgi izskaidro. Minētos izņēmumus precizē tādā veidā, kas novērš informācijas izplatīšanas kompetentajām iestādēm ļaunprātīgu izmantošanu vai nepamatotu ierobežošanu.”;

| 36) | direktīvas 57. pantu aizstāj ar šādu:

  “57. pants
  Atšķirības starp 3. panta 4) punktā minēto predikatīvu nodarījumu definīcijām valstu tiesību aktos nemazina FIU spēju sniegt palīdzību citai FIU un neierobežo informācijas apmaiņu, izplatīšanu un izmantošanu saskaņā ar 53., 54. un 55. pantu.”; |
| --- | --- |

36)

direktīvas 57. pantu aizstāj ar šādu:

“57. pants

Atšķirības starp 3. panta 4) punktā minēto predikatīvu nodarījumu definīcijām valstu tiesību aktos nemazina FIU spēju sniegt palīdzību citai FIU un neierobežo informācijas apmaiņu, izplatīšanu un izmantošanu saskaņā ar 53., 54. un 55. pantu.”;

| 37) | direktīvas VI nodaļas 3. iedaļā iekļauj šādu apakšiedaļu:


  “
  IIIa apakšiedaļa




  Sadarbība starp kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, un citas iestādes, kurām ir saistošs dienesta noslēpums




  57.a pants

  1.   Dalībvalstis prasa, lai visām personām, kas strādā vai ir strādājušas kompetentajās iestādēs, kuras uzrauga kredītiestāžu un finanšu iestāžu atbilstību šai direktīvai, un revidentiem vai ekspertiem, kas darbojas šādu kompetento iestāžu uzdevumā, ir pienākums glabāt dienesta noslēpumu.
  Neskarot gadījumus, uz kuriem attiecas krimināltiesības, konfidenciālu informāciju, ko pirmajā daļā minētās personas saņem, pildot savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu, var izpaust tikai apkopojuma vai kopsavilkuma veidā tā, ka nav iespējams identificēt atsevišķas kredītiestādes un finanšu iestādes.


  2.   Šā panta 1. punkts neliedz apmainīties ar informāciju starp:






  a) | kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes dalībvalstī saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem, kuri attiecas uz kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzību; |
| --- | --- | --- |

37)

direktīvas VI nodaļas 3. iedaļā iekļauj šādu apakšiedaļu:

“
  IIIa apakšiedaļa

Sadarbība starp kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, un citas iestādes, kurām ir saistošs dienesta noslēpums

57.a pants

1.   Dalībvalstis prasa, lai visām personām, kas strādā vai ir strādājušas kompetentajās iestādēs, kuras uzrauga kredītiestāžu un finanšu iestāžu atbilstību šai direktīvai, un revidentiem vai ekspertiem, kas darbojas šādu kompetento iestāžu uzdevumā, ir pienākums glabāt dienesta noslēpumu.

Neskarot gadījumus, uz kuriem attiecas krimināltiesības, konfidenciālu informāciju, ko pirmajā daļā minētās personas saņem, pildot savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu, var izpaust tikai apkopojuma vai kopsavilkuma veidā tā, ka nav iespējams identificēt atsevišķas kredītiestādes un finanšu iestādes.

2.   Šā panta 1. punkts neliedz apmainīties ar informāciju starp:

a)

kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes dalībvalstī saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem, kuri attiecas uz kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzību;

| b) | kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes dažādās dalībvalstīs saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem, kuri attiecas uz kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzību, tostarp Eiropas Centrālo banku (ECB), kas darbojas saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (*9). Uz šīs informācijas apmaiņu attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu, kā norādīts 1. punktā. |
| --- | --- |

b)

kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes dažādās dalībvalstīs saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem, kuri attiecas uz kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzību, tostarp Eiropas Centrālo banku (ECB), kas darbojas saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (*9). Uz šīs informācijas apmaiņu attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu, kā norādīts 1. punktā.

Līdz 2019. gada 10. janvārim kompetentās iestādes, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes saskaņā ar šo direktīvu, un ECB, rīkojoties saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 27. panta 2. punktu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (*10) 56. panta pirmās daļas g) apakšpunktu, ar Eiropas uzraudzības iestāžu atbalstu noslēdz vienošanos par praktisko kārtību attiecībā uz informācijas apmaiņu.

3.   Kompetentās iestādes, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, kuras saņem konfidenciālu informāciju kā minēts 1. punktā, izmanto šo informāciju vienīgi:

| a) | pildot savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas, prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības, tostarp sankciju piemērošanas, jomā; |
| --- | --- |

a)

pildot savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu vai citiem leģislatīviem aktiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas, prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības, tostarp sankciju piemērošanas, jomā;

| b) | pārsūdzot kompetentās kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības iestādes lēmumu, tostarp tiesvedībā; |
| --- | --- |

b)

pārsūdzot kompetentās kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības iestādes lēmumu, tostarp tiesvedībā;

| c) | tiesvedībā, kas uzsākta saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kas paredzēti Savienības tiesību aktos, kuri pieņemti šīs direktīvas vai prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības jomā. |
| --- | --- |

c)

tiesvedībā, kas uzsākta saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kas paredzēti Savienības tiesību aktos, kuri pieņemti šīs direktīvas vai prudenciālā regulējuma un kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzības jomā.

4.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, pēc iespējas plašāk sadarbojas cita ar citu, piemērojot šo direktīvu, neatkarīgi no to veida vai statusa. Šāda sadarbība ietver arī iespēju pieprasījuma saņēmējas kompetentās iestādes pilnvaru ietvaros veikt izmeklēšanu pieprasījumu iesniegušās kompetentās iestādes uzdevumā un vēlāku apmaiņu ar informāciju, kas iegūta šādā izmeklēšanā.

5.   Dalībvalstis var pilnvarot savas valsts kompetentās iestādes, kas uzrauga kredītiestādes un finanšu iestādes, slēgt sadarbības līgumus, nosakot sadarbību un konfidenciālas informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, kuras ir 1. punktā minēto valsts kompetento iestāžu partneres. Šādus sadarbības līgumus slēdz, pamatojoties uz savstarpību un tikai tad, ja uz izpaužamo informāciju attiecas dienesta noslēpuma prasību garantija, kas ir vismaz līdzvērtīga tai, kura minēta 1. punktā. Konfidenciālo informāciju, ar kuru apmainās saskaņā ar minētajiem sadarbības līgumiem, izmanto minēto iestāžu uzraudzības uzdevumu veikšanai.

Ja izcelsme informācijai, ar kuru veikta apmaiņa, ir citā dalībvalstī, to izpauž vienīgi ar tās kompetentās iestādes skaidru piekrišanu, kura ir dalījusies ar to, un attiecīgā gadījumā vienīgi tiem mērķiem, kuriem minētā iestāde ir devusi savu piekrišanu.

57.b pants

1.   Neatkarīgi no 57.a panta 1. un 3. punkta un neskarot 34. panta 2. punktu, dalībvalstis var tajā pašā vai citā dalībvalstī atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm, starp kompetentajām iestādēm un iestādēm, kam uzticēts pienākums uzraudzīt finanšu nozares struktūras, un fiziskām vai juridiskām personām, kuras īsteno savu profesionālo darbību, kā minēts 2. panta 1. punkta 3) apakšpunktā, un iestādēm, kas pēc likuma ir atbildīgas par finanšu tirgu uzraudzību, pildot to attiecīgos uzraudzības uzdevumus.

Uz saņemto informāciju jebkura gadījumā attiecas dienesta noslēpuma prasības, kas ir vismaz līdzvērtīgas 57.a panta 1. punktā minētajām prasībām.

2.   Neatkarīgi no 57.a panta 1. un 3. punkta dalībvalstis ar valsts tiesību aktos paredzētiem noteikumiem var atļaut izpaust konkrētu informāciju citām valsts iestādēm, kuras pēc likuma ir atbildīgas par finanšu tirgu uzraudzības tiesību aktiem vai kurām ir noteikta atbildība par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, saistītu predikatīvu nodarījumu un teroristu finansēšanas apkarošanu vai izmeklēšanu.

Tomēr konfidenciālu informāciju, ar kuru apmaiņa veikta saskaņā ar šo punktu, izmanto tikai attiecīgo iestāžu tiesiski noteiktu uzdevumu veikšanai. Uz personām, kurām ir piekļuvei šādai informācijai, attiecas dienesta noslēpuma prasības, kas ir vismaz līdzvērtīgas 57.a panta 1. punktā minētajām prasībām.

3.   Dalībvalstis var atļaut izpaust konkrētu informāciju, kas saistīta ar kredītiestāžu atbilstības šai direktīvai uzraudzību, parlamentārām izmeklēšanas komitejām, revīzijas palātām un citām par izmeklēšanu atbildīgām struktūrām to dalībvalstī, ievērojot šādus nosacījumus:

| a) | šīm struktūrām valsts tiesību aktos ir precīzi noteiktas pilnvaras izmeklēt vai rūpīgi pārbaudīt tādu iestāžu darbību, kuras ir atbildīgas par minēto kredītiestāžu uzraudzību vai par šādu uzraudzību reglamentējošiem tiesību aktiem; |
| --- | --- |

a)

šīm struktūrām valsts tiesību aktos ir precīzi noteiktas pilnvaras izmeklēt vai rūpīgi pārbaudīt tādu iestāžu darbību, kuras ir atbildīgas par minēto kredītiestāžu uzraudzību vai par šādu uzraudzību reglamentējošiem tiesību aktiem;

| b) | informācija ir absolūti nepieciešama a) apakšpunktā minēto pilnvaru izpildei; |
| --- | --- |

b)

informācija ir absolūti nepieciešama a) apakšpunktā minēto pilnvaru izpildei;

| c) | uz personām, kam ir piekļuve informācijai, saskaņā ar valsts tiesību aktiem attiecas dienesta noslēpuma prasības, kuras ir vismaz līdzvērtīgas 57.a panta 1. punktā minētajām prasībām; |
| --- | --- |

c)

uz personām, kam ir piekļuve informācijai, saskaņā ar valsts tiesību aktiem attiecas dienesta noslēpuma prasības, kuras ir vismaz līdzvērtīgas 57.a panta 1. punktā minētajām prasībām;

| d) | ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to neizpauž bez nepārprotamas to kompetento iestāžu piekrišanas, kuras to ir izpaudušas, un vienīgi nolūkiem, kādiem minētās iestādes devušas savu piekrišanu. |
| --- | --- |

d)

ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to neizpauž bez nepārprotamas to kompetento iestāžu piekrišanas, kuras to ir izpaudušas, un vienīgi nolūkiem, kādiem minētās iestādes devušas savu piekrišanu.

(*9)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.)."

*9

(*10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).”;"

*10

| 38) | direktīvas 58. panta 2. punktā iekļauj šādu daļu:
  “Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja to kompetentās iestādes identificē pārkāpumus, par kuriem tiek piemēroti kriminālsodi, tās savlaicīgi informē tiesībaizsardzības iestādes.”; |
| --- | --- |

38)

direktīvas 58. panta 2. punktā iekļauj šādu daļu:

“Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja to kompetentās iestādes identificē pārkāpumus, par kuriem tiek piemēroti kriminālsodi, tās savlaicīgi informē tiesībaizsardzības iestādes.”;

| 39) | direktīvas 61. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūras izveido efektīvus un uzticamus mehānismus, lai iedrošinātu ziņošanu kompetentajām iestādēm un attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūrām par potenciāliem vai faktiskiem gadījumiem, kad pārkāpti valsts noteikumi, ar ko transponē šo direktīvu.
  Minētajā nolūkā tās nodrošina vienu vai vairākus drošus saziņas kanālus personām ziņošanai, kas minēta pirmajā daļā. Šādi kanāli nodrošina, ka informāciju sniegušo personu identitāte ir zināma vienīgi kompetentajām iestādēm, kā arī attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūrām.”; |
| --- | --- | --- |

39)

direktīvas 61. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūras izveido efektīvus un uzticamus mehānismus, lai iedrošinātu ziņošanu kompetentajām iestādēm un attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūrām par potenciāliem vai faktiskiem gadījumiem, kad pārkāpti valsts noteikumi, ar ko transponē šo direktīvu.

Minētajā nolūkā tās nodrošina vienu vai vairākus drošus saziņas kanālus personām ziņošanai, kas minēta pirmajā daļā. Šādi kanāli nodrošina, ka informāciju sniegušo personu identitāte ir zināma vienīgi kompetentajām iestādēm, kā arī attiecīgā gadījumā pašregulējuma struktūrām.”;

| b) | panta 3. punktam pievieno šādas daļas:
  “Dalībvalstis nodrošina, ka personas, tostarp atbildīgo subjektu darbinieki un pārstāvji, kas iekšēji vai FIU ziņo par aizdomām attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, tiktu tiesiski aizsargātas pret draudiem, atriebību vai naidīgām darbībām, un jo īpaši pret negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās.
  Dalībvalstis nodrošina, ka personas, kas par ziņošanu iekšēji vai FIU par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir pakļautas draudiem vai naidīgām darbībām, vai negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās, ir tiesīgas drošā veidā iesniegt sūdzību attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Neskarot FIU savāktās informācijas konfidencialitāti, dalībvalstis arī nodrošina, ka šādām personām ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, lai aizsargātu savas tiesības saskaņā ar šo punktu.”; |
| --- | --- |

b)

panta 3. punktam pievieno šādas daļas:

“Dalībvalstis nodrošina, ka personas, tostarp atbildīgo subjektu darbinieki un pārstāvji, kas iekšēji vai FIU ziņo par aizdomām attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, tiktu tiesiski aizsargātas pret draudiem, atriebību vai naidīgām darbībām, un jo īpaši pret negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās.

FIU

Dalībvalstis nodrošina, ka personas, kas par ziņošanu iekšēji vai FIU par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, ir pakļautas draudiem vai naidīgām darbībām, vai negatīvām vai diskriminējošām darbībām darba attiecībās, ir tiesīgas drošā veidā iesniegt sūdzību attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Neskarot FIU savāktās informācijas konfidencialitāti, dalībvalstis arī nodrošina, ka šādām personām ir tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, lai aizsargātu savas tiesības saskaņā ar šo punktu.”;

FIU

FIU

| 40) | iekļauj šādu pantu:

  “64.a pants

  1.   Komisijai palīdz Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas komiteja (“komiteja”), kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/847 23. pantā (*11). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 (*12) nozīmē.


  2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.



  (*11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.)."


  (*12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).”;" |
| --- | --- |

40)

iekļauj šādu pantu:

“64.a pants

1.   Komisijai palīdz Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas komiteja (“komiteja”), kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/847 23. pantā (*11). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 (*12) nozīmē.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

(*11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.)."

*11

(*12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).”;"

*12

| 41) | direktīvas 65. pantu aizstāj ar šādu:

  “65. pants

  1.   Komisija līdz 2022. gada 11. janvārim un pēc tam reizi trijos gados sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu un iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei.
  Minētajā ziņojumā jo īpaši ietver:






  a) | pārskatu par konkrētiem pasākumiem un mehānismiem, kas izveidoti Savienības un dalībvalstu līmenī, lai nepieļautu un novērstu jau radušās problēmas un turpmākas jaunas tendences, kas apdraud Savienības finanšu sistēmu; |
| --- | --- | --- |

41)

direktīvas 65. pantu aizstāj ar šādu:

“65. pants

1.   Komisija līdz 2022. gada 11. janvārim un pēc tam reizi trijos gados sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu un iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei.

Minētajā ziņojumā jo īpaši ietver:

a)

pārskatu par konkrētiem pasākumiem un mehānismiem, kas izveidoti Savienības un dalībvalstu līmenī, lai nepieļautu un novērstu jau radušās problēmas un turpmākas jaunas tendences, kas apdraud Savienības finanšu sistēmu;

| b) | turpmākas darbības Savienības un dalībvalstu līmenī, pamatojoties uz bažām, par uz kurām tām ir ziņots, tostarp sūdzības par valstu tiesību aktiem, kas ierobežo kompetento iestāžu un pašregulējuma struktūru uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras; |
| --- | --- |

b)

turpmākas darbības Savienības un dalībvalstu līmenī, pamatojoties uz bažām, par uz kurām tām ir ziņots, tostarp sūdzības par valstu tiesību aktiem, kas ierobežo kompetento iestāžu un pašregulējuma struktūru uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras;

| c) | pārskatu par attiecīgās informācijas pieejamību kompetentajām iestādēm un dalībvalstu FIU, lai novērstu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai; |
| --- | --- |

c)

pārskatu par attiecīgās informācijas pieejamību kompetentajām iestādēm un dalībvalstu FIU, lai novērstu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai;

| d) | pārskatu par starptautisko sadarbību un informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un FIU; |
| --- | --- |

d)

pārskatu par starptautisko sadarbību un informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un FIU;

| e) | pārskatu par vajadzīgajām Komisijas darbībām, lai pārbaudītu, vai dalībvalstis rīkojas saskaņā ar šo direktīvu, un novērtētu jau radušās problēmas un jaunas tendences dalībvalstīs; |
| --- | --- |

e)

pārskatu par vajadzīgajām Komisijas darbībām, lai pārbaudītu, vai dalībvalstis rīkojas saskaņā ar šo direktīvu, un novērtētu jau radušās problēmas un jaunas tendences dalībvalstīs;

| f) | analīzi par īpašu pasākumu un mehānismu veikšanas iespējamību Savienības un dalībvalstu līmenī attiecībā uz iespējām vākt informāciju par korporatīvo un citu juridisko vienību, kuras reģistrētas ārpus Savienības, faktiskajiem īpašniekiem un piekļūt šai informācijai, kā arī par 20. panta b) punktā minēto pasākumu samērīgumu; |
| --- | --- |

f)

analīzi par īpašu pasākumu un mehānismu veikšanas iespējamību Savienības un dalībvalstu līmenī attiecībā uz iespējām vākt informāciju par korporatīvo un citu juridisko vienību, kuras reģistrētas ārpus Savienības, faktiskajiem īpašniekiem un piekļūt šai informācijai, kā arī par 20. panta b) punktā minēto pasākumu samērīgumu;

| g) | novērtējumu par to, kā ir ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā atzītās pamattiesības un principi. |
| --- | --- |

g)

novērtējumu par to, kā ir ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā atzītās pamattiesības un principi.

Nepieciešamības gadījumā pirmajam ziņojumam, kas publicējams līdz 2022. gada 11. janvārim, pievieno atbilstīgus leģislatīvu aktu priekšlikumus, tostarp attiecīgā gadījumā attiecībā uz virtuālām valūtām, pilnvarām izveidot un uzturēt centrālo datubāzi, kurā reģistrē lietotāju identitātes un FIU pieejamās maku adreses, kā arī pašdeklarācijas veidlapas virtuālo valūtu lietotājiem, un priekšlikumus sadarbības uzlabošanai starp dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem un 20. panta b) punktā paredzēto pasākumu piemērošanu, pamatojoties uz risku.

2.   Komisija līdz 2019. gada 1. jūnijam novērtē FIU sadarbības sistēmu ar trešām valstīm un šķēršļus un iespējas attiecībā uz sadarbības uzlabošanu starp FIU Savienībā, tostarp iespēju izveidot koordinācijas un atbalsta mehānismu.

3.   Komisijai, ja vajadzīgs, iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, lai novērtētu, vai ir nepieciešams un kādā proporcijā pazemināt juridisko vienību faktisko īpašnieku identificēšanai atklājamo procentuālo daļu, ņemot vērā jebkādus ieteikumus, ar ko šajā sakarībā nākušas klajā starptautiskas organizācijas un standartu noteikšanas iestādes, kuras ir kompetentas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, pamatojoties uz jaunu novērtējumu, un attiecīgā gadījumā iesniedz leģislatīva akta priekšlikumu.”;

| 42) | direktīvas 67. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2017. gada 26. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības.
  Dalībvalstis piemēro 12. panta 3. punktu no 2020. gada 10. jūlija.
  Dalībvalstis izveido 30. pantā minētos reģistrus līdz 2020. gada 10. janvārim un 31. pantā minētos reģistrus līdz 2020. gada 10. martam, un 32.a pantā minētos centralizētos automatizētos mehānismus līdz 2020. gada 10. septembrim.
  Komisija sadarbība ar dalībvalstīm nodrošina 30. un 31. pantā minēto reģistru savstarpēju savienojamību līdz 2021. gada 10. martam.
  Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai šā panta 2. punktā minēto pasākumu tekstu.
  Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.”; |
| --- | --- |

42)

direktīvas 67. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2017. gada 26. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības.

Dalībvalstis piemēro 12. panta 3. punktu no 2020. gada 10. jūlija.

Dalībvalstis izveido 30. pantā minētos reģistrus līdz 2020. gada 10. janvārim un 31. pantā minētos reģistrus līdz 2020. gada 10. martam, un 32.a pantā minētos centralizētos automatizētos mehānismus līdz 2020. gada 10. septembrim.

Komisija sadarbība ar dalībvalstīm nodrošina 30. un 31. pantā minēto reģistru savstarpēju savienojamību līdz 2021. gada 10. martam.

Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai šā panta 2. punktā minēto pasākumu tekstu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.”;

| 43) | direktīvas II pielikuma 3) punkta ievaddaļu aizstāj ar šādu:






  “3) | Ģeogrāfiskie riska faktori – reģistrācija, uzņēmējdarbības veikšanas vieta, dzīvesvieta:”; |
| --- | --- | --- |

43)

direktīvas II pielikuma 3) punkta ievaddaļu aizstāj ar šādu:

“3)

Ģeogrāfiskie riska faktori – reģistrācija, uzņēmējdarbības veikšanas vieta, dzīvesvieta:”;

| 44) | direktīvas III pielikumu groza šādi:






  a) | pielikuma 1) punktam pievieno šādu apakšpunktu:






  “g) | klients ir trešās valsts valstspiederīgais, kas piesakās uz uzturēšanās tiesībām vai pilsonību dalībvalstī apmaiņā pret kapitāla pārvedumiem, īpašuma vai valdības obligāciju iegādi vai ieguldījumiem minētās dalībvalsts korporatīvās vienībās.”; |
| --- | --- | --- | --- |

44)

direktīvas III pielikumu groza šādi:

a)

pielikuma 1) punktam pievieno šādu apakšpunktu:

“g)

klients ir trešās valsts valstspiederīgais, kas piesakās uz uzturēšanās tiesībām vai pilsonību dalībvalstī apmaiņā pret kapitāla pārvedumiem, īpašuma vai valdības obligāciju iegādi vai ieguldījumiem minētās dalībvalsts korporatīvās vienībās.”;

| b) | pielikuma 2) punktu groza šādi:






  i) | punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “c) | darījumu attiecības vai darījumi bez tiešas saskares, kuros nepastāv konkrētas drošības garantijas, piemēram, elektroniskie identifikācijas līdzekļi, atbilstīgi uzticamības pakalpojumi, kā definēts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādas cita drošas, attālinātas vai elektroniskas identifikācijas process, ko reglamentējušas, apstiprinājušas vai atzinušas attiecīgās valsts iestādes;”; |
| --- | --- | --- | --- |

b)

pielikuma 2) punktu groza šādi:

i)

punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“c)

darījumu attiecības vai darījumi bez tiešas saskares, kuros nepastāv konkrētas drošības garantijas, piemēram, elektroniskie identifikācijas līdzekļi, atbilstīgi uzticamības pakalpojumi, kā definēts Regulā (ES) Nr. 910/2014, vai jebkādas cita drošas, attālinātas vai elektroniskas identifikācijas process, ko reglamentējušas, apstiprinājušas vai atzinušas attiecīgās valsts iestādes;”;

| ii) | pievieno šādu apakšpunktu:






  “f) | darījumi saistībā ar naftu, ieročiem, dārgmetāliem, tabakas izstrādājumiem, kultūras artefaktiem un citiem priekšmetiem ar arheoloģisku, vēsturisku, kultūras un reliģisku nozīmi vai retu zinātnisku vērtību, kā arī ar ziloņkaulu un aizsargātām sugām.” |
| --- | --- | --- |

ii)

pievieno šādu apakšpunktu:

“f)

darījumi saistībā ar naftu, ieročiem, dārgmetāliem, tabakas izstrādājumiem, kultūras artefaktiem un citiem priekšmetiem ar arheoloģisku, vēsturisku, kultūras un reliģisku nozīmi vai retu zinātnisku vērtību, kā arī ar ziloņkaulu un aizsargātām sugām.”

2. pants

Grozījums Direktīvā 2009/138/EK

Direktīvas 2009/138/EK 68. panta 1. punkta b) apakšpunktam pievieno šādu punktu:

| “iv) | iestādes, kas atbild par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*13) 2. panta 1. punkta 1) un 2) apakšpunktā uzskaitīto atbildīgo subjektu uzraudzību saistībā ar atbilstību minētajai direktīvai. |
| --- | --- |

“iv)

iestādes, kas atbild par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*13) 2. panta 1. punkta 1) un 2) apakšpunktā uzskaitīto atbildīgo subjektu uzraudzību saistībā ar atbilstību minētajai direktīvai.

*13

3. pants

Grozījums Direktīvā 2013/36/ES

Direktīvas 2013/36/ES 56. panta pirmajai daļai pievieno šādu apakšpunktu:

| “g) | iestādēm, kas atbildīgas par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*14) 2. panta 1. punkta 1) un 2) apakšpunktā uzskaitīto atbildīgo subjektu uzraudzību saistībā ar atbilstību minētajai direktīvai. |
| --- | --- |

“g)

iestādēm, kas atbildīgas par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*14) 2. panta 1. punkta 1) un 2) apakšpunktā uzskaitīto atbildīgo subjektu uzraudzību saistībā ar atbilstību minētajai direktīvai.

*14

4. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2020. gada 10. janvārim. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

5. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

6. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2018. gada 30. maijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

L. PAVLOVA

---

(1)  
  OV C 459, 9.12.2016., 3. lpp.

1

(2)  
  OV C 34, 2.2.2017., 121. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 19. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 14. maija lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).

4

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/110/EK (2009. gada 16. septembris) par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.).

5

(6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 910/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/93/EK (OV L 257, 28.8.2014., 73. lpp.).

7

(8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/1132 (2017. gada 14. jūnijs) attiecībā uz sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (OV L 169, 30.6.2017., 46. lpp.).

8

(9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

9

(10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

10

(11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).

11

(12)  
  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.

12

(13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

13

(14)  
  OV C 85, 18.3.2017., 3. lpp.

14

---

| 19.6.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 156/75 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 156/75

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2018/844

(2018. gada 30. maijs),

ar ko groza Direktīvu 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti un Direktīvu 2012/27/ES par energoefektivitāti

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Savienība ir apņēmusies izveidot ilgtspējīgu, konkurētspējīgu, drošu un dekarbonizētu energosistēmu. Enerģētikas savienība un klimata un enerģētikas politikas satvars laikposmam līdz 2030. gadam paredz vērienīgas Savienības saistības: līdz 2030. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, palielināt patērētās atjaunojamo energoresursu enerģijas īpatsvaru, panākt enerģijas ietaupījumus atbilstīgi Savienības līmeņa mērķu vērienīgumam un vairot Eiropas enerģētisko drošību, konkurētspēju un ilgtspēju. |
| --- | --- |

(1)

Savienība ir apņēmusies izveidot ilgtspējīgu, konkurētspējīgu, drošu un dekarbonizētu energosistēmu. Enerģētikas savienība un klimata un enerģētikas politikas satvars laikposmam līdz 2030. gadam paredz vērienīgas Savienības saistības: līdz 2030. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, palielināt patērētās atjaunojamo energoresursu enerģijas īpatsvaru, panākt enerģijas ietaupījumus atbilstīgi Savienības līmeņa mērķu vērienīgumam un vairot Eiropas enerģētisko drošību, konkurētspēju un ilgtspēju.

| (2) | Minēto mērķu sasniegšanas nolūkā Savienības energoefektivitātes tiesību aktu 2016. gada pārskatīšana tiek kombinēta ar 2030. gadam nospraustā Savienības energoefektivitātes mērķrādītāja pārvērtēšanu, kā prasīts Eiropadomes 2014. gada secinājumos, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/31/ES (5) pamatnoteikumu pārskatīšanu un finansēšanas mehānisma, tostarp Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) un Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF), nostiprināšanu, kā rezultātā tirgū uzlabosies finansiālie nosacījumi investīcijām energoefektivitātē. |
| --- | --- |

(2)

Minēto mērķu sasniegšanas nolūkā Savienības energoefektivitātes tiesību aktu 2016. gada pārskatīšana tiek kombinēta ar 2030. gadam nospraustā Savienības energoefektivitātes mērķrādītāja pārvērtēšanu, kā prasīts Eiropadomes 2014. gada secinājumos, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/31/ES (5) pamatnoteikumu pārskatīšanu un finansēšanas mehānisma, tostarp Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) un Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF), nostiprināšanu, kā rezultātā tirgū uzlabosies finansiālie nosacījumi investīcijām energoefektivitātē.

| (3) | Direktīvā 2010/31/ES bija noteikts, ka Komisijai tā līdz 2017. gada 1. janvārim ir jāpārskata, ņemot vērā minētās direktīvas piemērošanas laikā gūto pieredzi un panākumus, un vajadzības gadījumā jāsagatavo priekšlikumi. |
| --- | --- |

(3)

Direktīvā 2010/31/ES bija noteikts, ka Komisijai tā līdz 2017. gada 1. janvārim ir jāpārskata, ņemot vērā minētās direktīvas piemērošanas laikā gūto pieredzi un panākumus, un vajadzības gadījumā jāsagatavo priekšlikumi.

| (4) | Lai sagatavotos minētajai pārskatīšanai, Komisija īstenoja vairākus pasākumus, lai ievāktu faktus par Direktīvas 2010/31/ES īstenošanu dalībvalstīs, un koncentrējās uz to, kas darbojas labi un ko varētu uzlabot. |
| --- | --- |

(4)

Lai sagatavotos minētajai pārskatīšanai, Komisija īstenoja vairākus pasākumus, lai ievāktu faktus par Direktīvas 2010/31/ES īstenošanu dalībvalstīs, un koncentrējās uz to, kas darbojas labi un ko varētu uzlabot.

| (5) | Pārskatīšanas iznākums un Komisijas ietekmes novērtējums lika secināt, ka ir vajadzīgi vairāki grozījumi, lai stiprinātu pašreizējos Direktīvas 2010/31/ES noteikumus un vienkāršotu dažus aspektus. |
| --- | --- |

(5)

Pārskatīšanas iznākums un Komisijas ietekmes novērtējums lika secināt, ka ir vajadzīgi vairāki grozījumi, lai stiprinātu pašreizējos Direktīvas 2010/31/ES noteikumus un vienkāršotu dažus aspektus.

| (6) | Savienība ir apņēmusies līdz 2050. gadam izveidot ilgtspējīgu, konkurētspējīgu, drošu un dekarbonizētu energosistēmu. Lai sasniegtu minēto mērķi, dalībvalstīm un investoriem ir vajadzīgi pasākumi, kuru mērķis ir līdz 2050. gadam sasniegt ilgtermiņa siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķi un dekarbonizēt ēku fondu, kas rada aptuveni 36 % no visām CO2 emisijām Savienībā. Dalībvalstīm būtu jācenšas panākt izmaksefektīvu līdzsvaru starp energoapgādes dekarbonizēšanu un enerģijas galapatēriņa samazināšanu. Šajā nolūkā dalībvalstīm un investoriem ir nepieciešams skaidrs redzējums, pēc kura virzīt savu politiku un pieņemt investīciju lēmumus un kurš ietver indikatīvus valstu atskaites punktus un pasākumus energoefektivitātes jomā nolūkā sasniegt īstermiņa (2030), vidēja termiņa (2040) un ilgtermiņa (2050) mērķus. Paturot prātā minētos mērķus un ņemot vērā Savienības vispārējo energoefektivitātes mērķu vērienīgumu, dalībvalstīm ir būtiski precizēt sagaidāmo iznākumu no savām ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām un uzraudzīt attīstību ar vietējo progresa rādītāju noteikšanas palīdzību, ievērojot apstākļus un attīstību valstī. |
| --- | --- |

(6)

Savienība ir apņēmusies līdz 2050. gadam izveidot ilgtspējīgu, konkurētspējīgu, drošu un dekarbonizētu energosistēmu. Lai sasniegtu minēto mērķi, dalībvalstīm un investoriem ir vajadzīgi pasākumi, kuru mērķis ir līdz 2050. gadam sasniegt ilgtermiņa siltumnīcefekta gāzu emisiju mērķi un dekarbonizēt ēku fondu, kas rada aptuveni 36 % no visām CO2 emisijām Savienībā. Dalībvalstīm būtu jācenšas panākt izmaksefektīvu līdzsvaru starp energoapgādes dekarbonizēšanu un enerģijas galapatēriņa samazināšanu. Šajā nolūkā dalībvalstīm un investoriem ir nepieciešams skaidrs redzējums, pēc kura virzīt savu politiku un pieņemt investīciju lēmumus un kurš ietver indikatīvus valstu atskaites punktus un pasākumus energoefektivitātes jomā nolūkā sasniegt īstermiņa (2030), vidēja termiņa (2040) un ilgtermiņa (2050) mērķus. Paturot prātā minētos mērķus un ņemot vērā Savienības vispārējo energoefektivitātes mērķu vērienīgumu, dalībvalstīm ir būtiski precizēt sagaidāmo iznākumu no savām ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām un uzraudzīt attīstību ar vietējo progresa rādītāju noteikšanas palīdzību, ievērojot apstākļus un attīstību valstī.

| (7) | 2015. gada Parīzes nolīgums par klimata pārmaiņām, ko pieņēma pēc Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijas (COP 21), veicina Savienības centienus dekarbonizēt tās ēku fondu. Ņemot vērā, ka gandrīz 50 % no Savienības galīgā energopatēriņa izmanto siltumapgādē un aukstumapgādē un no tiem 80 % izmanto ēkās, Savienības enerģētikas un klimata mērķu sasniegšana ir saistīta ar Savienības centieniem atjaunot savu ēku fondu, piešķirot prioritāti energoefektivitātei, izmantojot principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, kā arī apsverot atjaunojamo energoresursu ieviešanu. |
| --- | --- |

(7)

2015. gada Parīzes nolīgums par klimata pārmaiņām, ko pieņēma pēc Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijas (COP 21), veicina Savienības centienus dekarbonizēt tās ēku fondu. Ņemot vērā, ka gandrīz 50 % no Savienības galīgā energopatēriņa izmanto siltumapgādē un aukstumapgādē un no tiem 80 % izmanto ēkās, Savienības enerģētikas un klimata mērķu sasniegšana ir saistīta ar Savienības centieniem atjaunot savu ēku fondu, piešķirot prioritāti energoefektivitātei, izmantojot principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, kā arī apsverot atjaunojamo energoresursu ieviešanu.

| (8) | Direktīvas 2012/27/ES noteikumi par ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām būtu jāpārceļ uz Direktīvu 2010/31/ES, kur tie iederētos labāk. Dalībvalstīm vajadzētu spēt izmantot savas ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas, lai pievērstos ugunsdrošībai un riskiem saistībā ar spēcīgu seismisko aktivitāti, kas ietekmē ar energoefektivitāti saistītus atjaunošanas pasākumus un ēku mūža ilgumu. |
| --- | --- |

(8)

Direktīvas 2012/27/ES noteikumi par ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām būtu jāpārceļ uz Direktīvu 2010/31/ES, kur tie iederētos labāk. Dalībvalstīm vajadzētu spēt izmantot savas ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas, lai pievērstos ugunsdrošībai un riskiem saistībā ar spēcīgu seismisko aktivitāti, kas ietekmē ar energoefektivitāti saistītus atjaunošanas pasākumus un ēku mūža ilgumu.

| (9) | Lai panāktu ļoti energoefektīvu un dekarbonizētu ēku fondu un lai nodrošinātu, ka ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas panāk nepieciešamo progresu esošo ēku pārveidē par gandrīz nulles enerģijas ēkām, jo īpaši palielinot pilnīgu atjaunošanu daudzumu, dalībvalstīm būtu jāsniedz skaidras pamatnostādnes un jānorāda izmērāmas, mērķtiecīgas darbības, kā arī jāveicina vienlīdzīga piekļuve finansējumam, tostarp tiem sava ēku fonda segmentiem, kuriem ir vissliktākie rādītāji, enerģētiski nabadzīgiem patērētājiem, sociālajiem mājokļiem un mājsaimniecībām ar atšķirīgas motivācijas dilemmām, vienlaikus ņemot vērā cenu pieņemamību. Lai turpinātu atbalstīt nepieciešamos uzlabojumus savā īres mājokļu fondā, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja ieviest vai turpināt piemērot prasības par noteiktu energoefektivitātes līmeni izīrējamajiem īpašumiem saskaņā ar energoefektivitātes sertifikātiem. |
| --- | --- |

(9)

Lai panāktu ļoti energoefektīvu un dekarbonizētu ēku fondu un lai nodrošinātu, ka ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas panāk nepieciešamo progresu esošo ēku pārveidē par gandrīz nulles enerģijas ēkām, jo īpaši palielinot pilnīgu atjaunošanu daudzumu, dalībvalstīm būtu jāsniedz skaidras pamatnostādnes un jānorāda izmērāmas, mērķtiecīgas darbības, kā arī jāveicina vienlīdzīga piekļuve finansējumam, tostarp tiem sava ēku fonda segmentiem, kuriem ir vissliktākie rādītāji, enerģētiski nabadzīgiem patērētājiem, sociālajiem mājokļiem un mājsaimniecībām ar atšķirīgas motivācijas dilemmām, vienlaikus ņemot vērā cenu pieņemamību. Lai turpinātu atbalstīt nepieciešamos uzlabojumus savā īres mājokļu fondā, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja ieviest vai turpināt piemērot prasības par noteiktu energoefektivitātes līmeni izīrējamajiem īpašumiem saskaņā ar energoefektivitātes sertifikātiem.

| (10) | Saskaņā ar Komisijas ietekmes novērtējumu atjaunošanas vidējam tempam gadā vajadzētu būt 3 %, lai rentabli sasniegtu Savienības vērienīgos mērķus attiecībā uz energoefektivitāti. Ņemot vērā, ka katrs papildu ietaupītais 1 % enerģijas samazina gāzes importu par 2,6 %, ārkārtīgi svarīgi ir skaidri mērķi attiecībā uz esošā ēku fonda atjaunošanu. Līdz ar to centieni palielināt ēku energoefektivitāti aktīvi sniegtu ieguldījumu Savienības enerģētiskajā neatkarībā un vēl piedevām sniegtu lielisku iespēju radīt darbvietas Savienībā, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Šajā kontekstā dalībvalstīm būtu jāņem vērā tas, ka ir vajadzīga skaidra saikne starp to ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām un atbilstīgām iniciatīvām prasmju attīstības un izglītības veicināšanai būvniecības un energoefektivitātes nozarēs. |
| --- | --- |

(10)

Saskaņā ar Komisijas ietekmes novērtējumu atjaunošanas vidējam tempam gadā vajadzētu būt 3 %, lai rentabli sasniegtu Savienības vērienīgos mērķus attiecībā uz energoefektivitāti. Ņemot vērā, ka katrs papildu ietaupītais 1 % enerģijas samazina gāzes importu par 2,6 %, ārkārtīgi svarīgi ir skaidri mērķi attiecībā uz esošā ēku fonda atjaunošanu. Līdz ar to centieni palielināt ēku energoefektivitāti aktīvi sniegtu ieguldījumu Savienības enerģētiskajā neatkarībā un vēl piedevām sniegtu lielisku iespēju radīt darbvietas Savienībā, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Šajā kontekstā dalībvalstīm būtu jāņem vērā tas, ka ir vajadzīga skaidra saikne starp to ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijām un atbilstīgām iniciatīvām prasmju attīstības un izglītības veicināšanai būvniecības un energoefektivitātes nozarēs.

| (11) | Būtu jāņem vērā vajadzība samazināt enerģētisko nabadzību saskaņā ar kritērijiem, ko noteikušas dalībvalstis. Atjaunošanas stratēģijās izklāstot valsts darbības, kuras sekmē enerģētiskās nabadzības samazināšanu, dalībvalstīm ir tiesības noteikt to, ko tās uzskata par atbilstīgām darbībām. |
| --- | --- |

(11)

Būtu jāņem vērā vajadzība samazināt enerģētisko nabadzību saskaņā ar kritērijiem, ko noteikušas dalībvalstis. Atjaunošanas stratēģijās izklāstot valsts darbības, kuras sekmē enerģētiskās nabadzības samazināšanu, dalībvalstīm ir tiesības noteikt to, ko tās uzskata par atbilstīgām darbībām.

| (12) | Savās ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijās un plānošanas darbībās un pasākumos dalībvalstis varētu izmantot tādas koncepcijas kā atspērienbrīži, proti, energoefektivitātes atjaunošanas veikšanai izdevīgi brīži ēkas dzīves ciklā, piemēram, no rentabilitātes vai traucējumu viedokļa. |
| --- | --- |

(12)

Savās ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijās un plānošanas darbībās un pasākumos dalībvalstis varētu izmantot tādas koncepcijas kā atspērienbrīži, proti, energoefektivitātes atjaunošanas veikšanai izdevīgi brīži ēkas dzīves ciklā, piemēram, no rentabilitātes vai traucējumu viedokļa.

| (13) | Pasaules Veselības Organizācijas 2009. gada pamatnostādnes paredz, ka attiecībā uz telpu gaisa kvalitāti ēkas ar sekmīgākiem ekspluatācijas rādītājiem nodrošina iemītniekiem augstāku komforta līmeni un labklājību un uzlabo veselību. Termiskie tilti, nepietiekama izolācija un neplānoti gaisa plūsmas ceļi var izraisīt virsmas temperatūras pazemināšanos zem rasas punkta un mitrumu. Tāpēc ir būtiski nodrošināt pilnīgu un homogēnu izolāciju ēkām, tostarp balkoniem, logiem, jumtiem, sienām, durvīm un grīdām, un īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai nepieļautu nevienas ēkas iekšējās virsmas temperatūras pazemināšanos zem rasas punkta temperatūras. |
| --- | --- |

(13)

Pasaules Veselības Organizācijas 2009. gada pamatnostādnes paredz, ka attiecībā uz telpu gaisa kvalitāti ēkas ar sekmīgākiem ekspluatācijas rādītājiem nodrošina iemītniekiem augstāku komforta līmeni un labklājību un uzlabo veselību. Termiskie tilti, nepietiekama izolācija un neplānoti gaisa plūsmas ceļi var izraisīt virsmas temperatūras pazemināšanos zem rasas punkta un mitrumu. Tāpēc ir būtiski nodrošināt pilnīgu un homogēnu izolāciju ēkām, tostarp balkoniem, logiem, jumtiem, sienām, durvīm un grīdām, un īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai nepieļautu nevienas ēkas iekšējās virsmas temperatūras pazemināšanos zem rasas punkta temperatūras.

| (14) | Dalībvalstīm būtu jāatbalsta esošo ēku energoefektivitātes uzlabojumi, kas veicina veselīgas telpu vides panākšanu, tostarp aizvācot azbestu un citas kaitīgas vielas, nepieļaujot kaitīgu vielu nelikumīgu aizvākšanu un veicinot atbilstību spēkā esošajiem tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvām 2009/148/EK (6) un (ES) 2016/2284 (7). |
| --- | --- |

(14)

Dalībvalstīm būtu jāatbalsta esošo ēku energoefektivitātes uzlabojumi, kas veicina veselīgas telpu vides panākšanu, tostarp aizvācot azbestu un citas kaitīgas vielas, nepieļaujot kaitīgu vielu nelikumīgu aizvākšanu un veicinot atbilstību spēkā esošajiem tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvām 2009/148/EK (6) un (ES) 2016/2284 (7).

| (15) | Ir svarīgi nodrošināt, lai pasākumi, kas tiek veikti ēku energoefektivitātes uzlabošanai, nebūtu vērsti tikai uz norobežojošo konstrukciju uzlabošanu, bet aptvertu visus ēkas attiecīgos elementus un tehniskās sistēmas, piemēram, tādus pasīvos elementus, kuri ir daļa no pasīvajām tehnikām un kuru uzdevums ir samazināt siltumapgādes vai aukstumapgādes energopieprasījumu un apgaismojumam un ventilācijai nepieciešamo energopatēriņu, tādējādi uzlabojot telpu termisko un vizuālo komfortu. |
| --- | --- |

(15)

Ir svarīgi nodrošināt, lai pasākumi, kas tiek veikti ēku energoefektivitātes uzlabošanai, nebūtu vērsti tikai uz norobežojošo konstrukciju uzlabošanu, bet aptvertu visus ēkas attiecīgos elementus un tehniskās sistēmas, piemēram, tādus pasīvos elementus, kuri ir daļa no pasīvajām tehnikām un kuru uzdevums ir samazināt siltumapgādes vai aukstumapgādes energopieprasījumu un apgaismojumam un ventilācijai nepieciešamo energopatēriņu, tādējādi uzlabojot telpu termisko un vizuālo komfortu.

| (16) | Finanšu mehānismiem, iniciatīvām un finanšu iestāžu mobilizēšanai ēku energoefektivitātes atjaunošanas nolūkā vajadzētu ieņemt centrālu vietu valstu ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijās, un dalībvalstīm tie būtu aktīvi jāveicina. Šādiem pasākumiem cita starpā vajadzētu sekmēt ar energoefektivitāti saistītus hipotekāros aizdevumus tādai ēku atjaunošanai, par ko tiek sertificēts, ka tā ir energoefektīva, veicināt valsts iestāžu investīcijas energoefektīvā ēku fondā, piemēram, ar publiskajām un privātajām partnerībām vai fakultatīviem energoefektivitātes līgumiem, mazināt investīciju šķietamo riskantumu, nodrošināt pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus un palīdzības instrumentus, piemēram, vienas pieturas aģentūras, kuras sniedz integrētus enerģētikas atjaunošanas pakalpojumus, kā arī citu pasākumu un iniciatīvu īstenošanu, piemēram, to, kuri minēti Komisijas iniciatīvā “Energoviedu ēku vieda finansēšana”. |
| --- | --- |

(16)

Finanšu mehānismiem, iniciatīvām un finanšu iestāžu mobilizēšanai ēku energoefektivitātes atjaunošanas nolūkā vajadzētu ieņemt centrālu vietu valstu ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijās, un dalībvalstīm tie būtu aktīvi jāveicina. Šādiem pasākumiem cita starpā vajadzētu sekmēt ar energoefektivitāti saistītus hipotekāros aizdevumus tādai ēku atjaunošanai, par ko tiek sertificēts, ka tā ir energoefektīva, veicināt valsts iestāžu investīcijas energoefektīvā ēku fondā, piemēram, ar publiskajām un privātajām partnerībām vai fakultatīviem energoefektivitātes līgumiem, mazināt investīciju šķietamo riskantumu, nodrošināt pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus un palīdzības instrumentus, piemēram, vienas pieturas aģentūras, kuras sniedz integrētus enerģētikas atjaunošanas pakalpojumus, kā arī citu pasākumu un iniciatīvu īstenošanu, piemēram, to, kuri minēti Komisijas iniciatīvā “Energoviedu ēku vieda finansēšana”.

| (17) | Dabā balstīti risinājumi, piemēram, pārdomāti plānota ielu veģetācija, zaļie jumti un sienas, kas ēkas izolē un noēno, palīdz mazināt pieprasījumu pēc enerģijas, ierobežojot vajadzību pēc siltumapgādes un aukstumapgādes un uzlabojot ēku energoefektivitāti. |
| --- | --- |

(17)

Dabā balstīti risinājumi, piemēram, pārdomāti plānota ielu veģetācija, zaļie jumti un sienas, kas ēkas izolē un noēno, palīdz mazināt pieprasījumu pēc enerģijas, ierobežojot vajadzību pēc siltumapgādes un aukstumapgādes un uzlabojot ēku energoefektivitāti.

| (18) | Būtu jāveicina jaunu risinājumu pētniecība un testēšana vēsturisko ēku un objektu energoefektivitātes uzlabošanai, vienlaikus aizsargājot un saglabājot kultūras mantojumu. |
| --- | --- |

(18)

Būtu jāveicina jaunu risinājumu pētniecība un testēšana vēsturisko ēku un objektu energoefektivitātes uzlabošanai, vienlaikus aizsargājot un saglabājot kultūras mantojumu.

| (19) | Attiecībā uz jaunām ēkām un ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, dalībvalstīm būtu jāmudina izmantot augstas efektivitātes alternatīvas sistēmas, ja tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams, vienlaikus pievēršoties tādiem jautājumiem kā veselīgs telpu mikroklimats, ugunsdrošība un riski, kas saistīti ar spēcīgu seismisko aktivitāti, saskaņā ar vietējiem drošuma noteikumiem. |
| --- | --- |

(19)

Attiecībā uz jaunām ēkām un ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, dalībvalstīm būtu jāmudina izmantot augstas efektivitātes alternatīvas sistēmas, ja tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams, vienlaikus pievēršoties tādiem jautājumiem kā veselīgs telpu mikroklimats, ugunsdrošība un riski, kas saistīti ar spēcīgu seismisko aktivitāti, saskaņā ar vietējiem drošuma noteikumiem.

| (20) | Lai sasniegtu ēku energoefektivitātes politikas mērķus, būtu jāuzlabo energoefektivitātes sertifikātu pārredzamība, nodrošinot, ka ir noteikti un tiek konsekventi piemēroti visi aprēķiniem vajadzīgie parametri – gan attiecībā uz sertifikāciju, gan minimālajām energoefektivitātes prasībām. Dalībvalstīm būtu jāpieņem pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu, piemēram, ka uzstādīto, nomainīto vai modernizēto ēkas inženiertehnisko sistēmu, piemēram, telpas apkurei, gaisa kondicionēšanai vai ūdens sildīšanai, sniegums tiek dokumentēts, tā lai šos datus varētu izmantot ēku sertificēšanā un atbilstības pārbaudīšanā. |
| --- | --- |

(20)

Lai sasniegtu ēku energoefektivitātes politikas mērķus, būtu jāuzlabo energoefektivitātes sertifikātu pārredzamība, nodrošinot, ka ir noteikti un tiek konsekventi piemēroti visi aprēķiniem vajadzīgie parametri – gan attiecībā uz sertifikāciju, gan minimālajām energoefektivitātes prasībām. Dalībvalstīm būtu jāpieņem pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu, piemēram, ka uzstādīto, nomainīto vai modernizēto ēkas inženiertehnisko sistēmu, piemēram, telpas apkurei, gaisa kondicionēšanai vai ūdens sildīšanai, sniegums tiek dokumentēts, tā lai šos datus varētu izmantot ēku sertificēšanā un atbilstības pārbaudīšanā.

| (21) | Pašregulējošu ierīču uzstādīšana esošās ēkās temperatūras atsevišķai regulēšanai katrā istabā vai, ja tas ir pamatoti, noteiktā apsildītā ēkas daļas zonā būtu jāapsver tad, ja tas ir ekonomiski iespējams, piemēram, ja izmaksas ir mazāk nekā 10 % no kopējām siltumģeneratoru nomaiņas izmaksām. |
| --- | --- |

(21)

Pašregulējošu ierīču uzstādīšana esošās ēkās temperatūras atsevišķai regulēšanai katrā istabā vai, ja tas ir pamatoti, noteiktā apsildītā ēkas daļas zonā būtu jāapsver tad, ja tas ir ekonomiski iespējams, piemēram, ja izmaksas ir mazāk nekā 10 % no kopējām siltumģeneratoru nomaiņas izmaksām.

| (22) | Arī inovācija un jaunas tehnoloģijas ir faktori, kuru iespaidā ēku sektors var sekmēt vispārēju ekonomikas dekarbonizāciju, tostarp transporta nozarē. Piemēram, ēkas var būt faktors, kas stimulē elektrotransportlīdzekļu viedajai uzlādei nepieciešamās infrastruktūras izbūvi, un var arī dod iespēju dalībvalstīm, ja tās to vēlas, izmantot automobiļu akumulatorus kā elektroenerģijas avotu. |
| --- | --- |

(22)

Arī inovācija un jaunas tehnoloģijas ir faktori, kuru iespaidā ēku sektors var sekmēt vispārēju ekonomikas dekarbonizāciju, tostarp transporta nozarē. Piemēram, ēkas var būt faktors, kas stimulē elektrotransportlīdzekļu viedajai uzlādei nepieciešamās infrastruktūras izbūvi, un var arī dod iespēju dalībvalstīm, ja tās to vēlas, izmantot automobiļu akumulatorus kā elektroenerģijas avotu.

| (23) | Kopā ar palielinātu atjaunojamās elektroenerģijas ražošanas īpatsvaru elektrotransportlīdzekļu izmantošanas rezultātā rodas mazāk oglekļa emisiju un uzlabojas gaisa kvalitāte. Elektrotransportlīdzekļi ir svarīgs elements pārejā uz tīru enerģiju, kas balstīta uz energoefektivitātes pasākumiem, alternatīvo kurināmo, atjaunojamo energoresursu enerģiju un novatoriskiem enerģētiskās elastības pārvaldības risinājumiem. Var efektīvi izmantot būvnormatīvus, lai ieviestu konkrēti vērstas prasības atbalstīt uzlādes infrastruktūras uzstādīšanu dzīvojamo un nedzīvojamo ēku automašīnu stāvvietās. Dalībvalstīm būtu jāparedz pasākumi, ar ko vienkāršo uzlādes infrastruktūras ieviešanu, lai novērstu tādus šķēršļus kā pretrunīgi stimuli un administratīvie sarežģījumi, ar kuriem sastopas atsevišķi īpašnieki, mēģinot uzstādīt uzlādes punktu savā stāvvietā. |
| --- | --- |

(23)

Kopā ar palielinātu atjaunojamās elektroenerģijas ražošanas īpatsvaru elektrotransportlīdzekļu izmantošanas rezultātā rodas mazāk oglekļa emisiju un uzlabojas gaisa kvalitāte. Elektrotransportlīdzekļi ir svarīgs elements pārejā uz tīru enerģiju, kas balstīta uz energoefektivitātes pasākumiem, alternatīvo kurināmo, atjaunojamo energoresursu enerģiju un novatoriskiem enerģētiskās elastības pārvaldības risinājumiem. Var efektīvi izmantot būvnormatīvus, lai ieviestu konkrēti vērstas prasības atbalstīt uzlādes infrastruktūras uzstādīšanu dzīvojamo un nedzīvojamo ēku automašīnu stāvvietās. Dalībvalstīm būtu jāparedz pasākumi, ar ko vienkāršo uzlādes infrastruktūras ieviešanu, lai novērstu tādus šķēršļus kā pretrunīgi stimuli un administratīvie sarežģījumi, ar kuriem sastopas atsevišķi īpašnieki, mēģinot uzstādīt uzlādes punktu savā stāvvietā.

| (24) | Kabeļkanālu infrastruktūra rada atbilstošus nosacījumus uzlādes punktu ātrai izvietošanai vajadzības gadījumā un nepieciešamajās vietās. Dalībvalstīm būtu jānodrošina elektromobilitātes attīstība līdzsvarotā un rentablā veidā. Jo īpaši gadījumos, kad tiek veikta nozīmīga atjaunošana, kas saistīta ar elektroinfrastruktūru, būtu jāveic pienācīga kabeļkanālu infrastruktūras uzstādīšana. Īstenojot valstu tiesību aktu prasības attiecībā uz elektromobilitāti, dalībvalstīm būtu pienācīgi jāapsver iespējamie dažādie apstākļi, piemēram, tas, kam pieder ēkas un tām blakus esošās stāvvietas, publiskās stāvvietas, ko pārvalda privātas struktūras, un ēkas, kas reizē ir gan dzīvojamās, gan nedzīvojamās ēkas. |
| --- | --- |

(24)

Kabeļkanālu infrastruktūra rada atbilstošus nosacījumus uzlādes punktu ātrai izvietošanai vajadzības gadījumā un nepieciešamajās vietās. Dalībvalstīm būtu jānodrošina elektromobilitātes attīstība līdzsvarotā un rentablā veidā. Jo īpaši gadījumos, kad tiek veikta nozīmīga atjaunošana, kas saistīta ar elektroinfrastruktūru, būtu jāveic pienācīga kabeļkanālu infrastruktūras uzstādīšana. Īstenojot valstu tiesību aktu prasības attiecībā uz elektromobilitāti, dalībvalstīm būtu pienācīgi jāapsver iespējamie dažādie apstākļi, piemēram, tas, kam pieder ēkas un tām blakus esošās stāvvietas, publiskās stāvvietas, ko pārvalda privātas struktūras, un ēkas, kas reizē ir gan dzīvojamās, gan nedzīvojamās ēkas.

| (25) | Ērti pieejama infrastruktūra samazinās uzlādes punktu uzstādīšanas izmaksas atsevišķiem īpašniekiem un nodrošinās elektrotransportlīdzekļu lietotājiem piekļuvi uzlādes punktiem. Savienības līmeņa elektromobilitātes prasību noteikšana autostāvvietu iepriekšējai aprīkošanai un uzlādes punktu uzstādīšanai ir efektīvs veids, kā tuvākajā nākotnē veicināt elektrotransportlīdzekļus, vienlaikus radot iespēju turpmākai attīstībai vidējā un ilgā termiņā par zemākām izmaksām. |
| --- | --- |

(25)

Ērti pieejama infrastruktūra samazinās uzlādes punktu uzstādīšanas izmaksas atsevišķiem īpašniekiem un nodrošinās elektrotransportlīdzekļu lietotājiem piekļuvi uzlādes punktiem. Savienības līmeņa elektromobilitātes prasību noteikšana autostāvvietu iepriekšējai aprīkošanai un uzlādes punktu uzstādīšanai ir efektīvs veids, kā tuvākajā nākotnē veicināt elektrotransportlīdzekļus, vienlaikus radot iespēju turpmākai attīstībai vidējā un ilgā termiņā par zemākām izmaksām.

| (26) | Kad dalībvalstis nosaka savas no 2025. gada piemērojamās prasības par uzlādes punktu minimālo skaitu, kas jāierīko nedzīvojamās ēkās, kurās ir vairāk nekā 20 stāvvietu, tām būtu jāņem vērā attiecīgie apstākļi valstī, reģionā un uz vietas, kā arī iespējamas dažādas vajadzības un apstākļi, balstoties uz atrašanās vietu, ēkas tipu, sabiedriskā transporta pārklājumu un citiem atbilstīgiem kritērijiem, nolūkā nodrošināt samērīgu un atbilstīgu uzlādes punktu izvietošanu. |
| --- | --- |

(26)

Kad dalībvalstis nosaka savas no 2025. gada piemērojamās prasības par uzlādes punktu minimālo skaitu, kas jāierīko nedzīvojamās ēkās, kurās ir vairāk nekā 20 stāvvietu, tām būtu jāņem vērā attiecīgie apstākļi valstī, reģionā un uz vietas, kā arī iespējamas dažādas vajadzības un apstākļi, balstoties uz atrašanās vietu, ēkas tipu, sabiedriskā transporta pārklājumu un citiem atbilstīgiem kritērijiem, nolūkā nodrošināt samērīgu un atbilstīgu uzlādes punktu izvietošanu.

| (27) | Tomēr dažos ģeogrāfiskos apgabalos ar konkrētiem neaizsargātības faktoriem var būt konkrētas grūtības nodrošināt atbilstību elektromobilitātes prasībām. Tas varētu attiekties uz tālākajiem reģioniem Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē to nomaļuma, izolētības, nelielo izmēru, sarežģīto topogrāfisko un klimata apstākļu dēļ, kā arī uz izolētām mikrosistēmām, kuru elektrotīklus varētu vajadzēt izvērst, lai tie spētu tikt galā ar turpmāku vietējā transporta elektrifikāciju. Šādos gadījumos būtu jāļauj dalībvalstīm nepiemērot elektromobilitātes prasības. Neatkarīgi no minētās atkāpes, transporta elektrifikācija var būt iedarbīgs līdzeklis, ar ko risināt gaisa kvalitātes vai piegādes drošības problēmas, ar kurām minētie reģioni un sistēmas bieži sastopas. |
| --- | --- |

(27)

Tomēr dažos ģeogrāfiskos apgabalos ar konkrētiem neaizsargātības faktoriem var būt konkrētas grūtības nodrošināt atbilstību elektromobilitātes prasībām. Tas varētu attiekties uz tālākajiem reģioniem Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē to nomaļuma, izolētības, nelielo izmēru, sarežģīto topogrāfisko un klimata apstākļu dēļ, kā arī uz izolētām mikrosistēmām, kuru elektrotīklus varētu vajadzēt izvērst, lai tie spētu tikt galā ar turpmāku vietējā transporta elektrifikāciju. Šādos gadījumos būtu jāļauj dalībvalstīm nepiemērot elektromobilitātes prasības. Neatkarīgi no minētās atkāpes, transporta elektrifikācija var būt iedarbīgs līdzeklis, ar ko risināt gaisa kvalitātes vai piegādes drošības problēmas, ar kurām minētie reģioni un sistēmas bieži sastopas.

| (28) | Piemērojot prasības par elektromobilitātes infrastruktūru, kas paredzētas Direktīvas 2010/31/ES grozījumos, kā izklāstīts šajā direktīvā, dalībvalstīm būtu jāapsver vajadzība pēc vispusīgas un saskanīgas pilsētplānošanas, kā arī alternatīvu, drošu un ilgtspējīgu transporta veidu un to atbalsta infrastruktūras veicināšanas, piemēram, nodrošinot speciālu stāvvietas infrastruktūru elektrovelosipēdiem un transportlīdzekļiem cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām. |
| --- | --- |

(28)

Piemērojot prasības par elektromobilitātes infrastruktūru, kas paredzētas Direktīvas 2010/31/ES grozījumos, kā izklāstīts šajā direktīvā, dalībvalstīm būtu jāapsver vajadzība pēc vispusīgas un saskanīgas pilsētplānošanas, kā arī alternatīvu, drošu un ilgtspējīgu transporta veidu un to atbalsta infrastruktūras veicināšanas, piemēram, nodrošinot speciālu stāvvietas infrastruktūru elektrovelosipēdiem un transportlīdzekļiem cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām.

| (29) | Tāpat būtu jāsaskaņo Digitālā vienotā tirgus un Enerģētikas savienības programmas, lai tās kalpotu kopīgiem mērķiem. Energosistēmas digitalizācijas iespaidā enerģētikas nozare piedzīvo straujas pārmaiņas – sākot ar atjaunojamo energoresursu integrāciju un beidzot ar viedtīkliem un viedajām tehnoloģijām piemērotām ēkām. Ēku sektora digitalizācijas kontekstā Savienības savienojamības mērķi un ieceres attiecībā uz lieljaudas sakaru tīklu izvēršanu ir svarīgi viedajiem mājokļiem un labi savienotām kopienām. Būtu vajadzīgi mērķorientēti stimuli, lai veicinātu viedajām tehnoloģijām piemērotu sistēmu un digitālu risinājumu izmantošanu būvētajā vidē. Tas rada jaunas energoietaupījumu iespējas, sniedzot patērētājiem precīzāku informāciju par to patēriņa modeļiem un ļaujot sistēmas operatoram efektīvāk pārvaldīt elektrotīklu. |
| --- | --- |

(29)

Tāpat būtu jāsaskaņo Digitālā vienotā tirgus un Enerģētikas savienības programmas, lai tās kalpotu kopīgiem mērķiem. Energosistēmas digitalizācijas iespaidā enerģētikas nozare piedzīvo straujas pārmaiņas – sākot ar atjaunojamo energoresursu integrāciju un beidzot ar viedtīkliem un viedajām tehnoloģijām piemērotām ēkām. Ēku sektora digitalizācijas kontekstā Savienības savienojamības mērķi un ieceres attiecībā uz lieljaudas sakaru tīklu izvēršanu ir svarīgi viedajiem mājokļiem un labi savienotām kopienām. Būtu vajadzīgi mērķorientēti stimuli, lai veicinātu viedajām tehnoloģijām piemērotu sistēmu un digitālu risinājumu izmantošanu būvētajā vidē. Tas rada jaunas energoietaupījumu iespējas, sniedzot patērētājiem precīzāku informāciju par to patēriņa modeļiem un ļaujot sistēmas operatoram efektīvāk pārvaldīt elektrotīklu.

| (30) | Būtu jāizmanto viedgatavības indikators, lai izmērītu ēku spēju izmantot informācijas un komunikācijas tehnoloģijas un elektroniskās sistēmas nolūkā pielāgot ēku ekspluatāciju iemītnieku vajadzībām un tīklam un uzlabot ēku energoefektivitāti un vispārējo sniegumu. Ar viedgatavības indikatoru būtu jāpalielina ēku īpašnieku un iemītnieku izpratne par to, kāda ir ēku automatizācijas un ēku inženiertehnisko sistēmu elektroniskās uzraudzības vērtība, un būtu jāsniedz pārliecība ēkas iemītniekiem par faktiskajiem ietaupījumiem, ko nodrošina šāda jauna, uzlabota funkcionalitāte. Viedgatavības vērtēšanas sistēmas izmantošanai dalībvalstīm vajadzētu būt fakultatīvai. |
| --- | --- |

(30)

Būtu jāizmanto viedgatavības indikators, lai izmērītu ēku spēju izmantot informācijas un komunikācijas tehnoloģijas un elektroniskās sistēmas nolūkā pielāgot ēku ekspluatāciju iemītnieku vajadzībām un tīklam un uzlabot ēku energoefektivitāti un vispārējo sniegumu. Ar viedgatavības indikatoru būtu jāpalielina ēku īpašnieku un iemītnieku izpratne par to, kāda ir ēku automatizācijas un ēku inženiertehnisko sistēmu elektroniskās uzraudzības vērtība, un būtu jāsniedz pārliecība ēkas iemītniekiem par faktiskajiem ietaupījumiem, ko nodrošina šāda jauna, uzlabota funkcionalitāte. Viedgatavības vērtēšanas sistēmas izmantošanai dalībvalstīm vajadzētu būt fakultatīvai.

| (31) | Lai Direktīvu 2010/31/ES pielāgotu tehnikas progresam, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu nolūkā minēto direktīvu papildināt, nosakot viedgatavības indikatora definīciju un metodoloģiju tā aprēķināšanai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. |
| --- | --- |

(31)

Lai Direktīvu 2010/31/ES pielāgotu tehnikas progresam, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu nolūkā minēto direktīvu papildināt, nosakot viedgatavības indikatora definīciju un metodoloģiju tā aprēķināšanai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

| (32) | Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 2010/31/ES īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz kārtību tam, kā ieviest fakultatīvu vienotu Savienības sistēmu, ar ko vērtēt ēku viedgatavību. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9). |
| --- | --- |

(32)

Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 2010/31/ES īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz kārtību tam, kā ieviest fakultatīvu vienotu Savienības sistēmu, ar ko vērtēt ēku viedgatavību. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9).

| (33) | Lai nodrošinātu, ka ar energoefektivitāti saistītie finanšu pasākumi ēku atjaunošanā tiek piemēroti vislabākajā veidā, tie būtu jāsasaista ar atjaunošanas darbu kvalitāti, ņemot vērā plānotos vai panāktos enerģijas ietaupījumus. Tādēļ minētie pasākumi būtu jāsasaista ar atjaunošanā izmantotā aprīkojuma vai materiālu energoefektivitāti, ar uzstādītāja sertifikācijas vai kvalifikācijas līmeni, ar energoauditu vai ar uzlabojumu, kas panākts atjaunošanas rezultātā un kas būtu jānovērtē, salīdzinot energoefektivitātes sertifikātus, kuri izdoti pirms un pēc atjaunošanas, izmantojot standarta vērtības vai citu pārredzamu un samērīgu metodi. |
| --- | --- |

(33)

Lai nodrošinātu, ka ar energoefektivitāti saistītie finanšu pasākumi ēku atjaunošanā tiek piemēroti vislabākajā veidā, tie būtu jāsasaista ar atjaunošanas darbu kvalitāti, ņemot vērā plānotos vai panāktos enerģijas ietaupījumus. Tādēļ minētie pasākumi būtu jāsasaista ar atjaunošanā izmantotā aprīkojuma vai materiālu energoefektivitāti, ar uzstādītāja sertifikācijas vai kvalifikācijas līmeni, ar energoauditu vai ar uzlabojumu, kas panākts atjaunošanas rezultātā un kas būtu jānovērtē, salīdzinot energoefektivitātes sertifikātus, kuri izdoti pirms un pēc atjaunošanas, izmantojot standarta vērtības vai citu pārredzamu un samērīgu metodi.

| (34) | Pašreizējās neatkarīgās energoefektivitātes sertifikātu kontroles sistēmas var izmantot atbilstības pārbaudīšanā, un tās būtu jānostiprina, lai nodrošinātu, ka sertifikāti ir kvalitatīvi. Gadījumos, kad neatkarīgā energoefektivitātes sertifikātu kontroles sistēma ir papildināta ar fakultatīvu datubāzi, pārsniedzot ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 2010/31/ES prasības, to var izmantot atbilstības pārbaudei un statistikas sagatavošanai par reģionālajiem vai valsts mēroga ēku fondiem. Ir vajadzīgi kvalitatīvi dati par ēku fondu, un tos daļēji varētu iegūt no datubāzēm, ko teju visas dalībvalstis pašlaik izstrādā un pārvalda energoefektivitātes sertifikātu vajadzībām. |
| --- | --- |

(34)

Pašreizējās neatkarīgās energoefektivitātes sertifikātu kontroles sistēmas var izmantot atbilstības pārbaudīšanā, un tās būtu jānostiprina, lai nodrošinātu, ka sertifikāti ir kvalitatīvi. Gadījumos, kad neatkarīgā energoefektivitātes sertifikātu kontroles sistēma ir papildināta ar fakultatīvu datubāzi, pārsniedzot ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 2010/31/ES prasības, to var izmantot atbilstības pārbaudei un statistikas sagatavošanai par reģionālajiem vai valsts mēroga ēku fondiem. Ir vajadzīgi kvalitatīvi dati par ēku fondu, un tos daļēji varētu iegūt no datubāzēm, ko teju visas dalībvalstis pašlaik izstrādā un pārvalda energoefektivitātes sertifikātu vajadzībām.

| (35) | Saskaņā ar Komisijas ietekmes novērtējumu tika konstatēts, ka noteikumi par apkures sistēmu un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanu nav efektīvi, jo tie nepietiekami nodrošina minēto tehnisko sistēmu sākotnējo un turpināto sniegumu. Pašlaik nepietiekama vērība tiek pievērsta pat lētiem energoefektivitātes tehniskiem risinājumiem, kas atmaksājas ļoti īsā laikā, piemēram, apkures sistēmas hidrauliskajai balansēšanai un termostatisko vārstu uzstādīšanai vai nomaiņai. Noteikumi par inspicēšanu būtu jāgroza, lai nodrošinātu, ka inspekcijas dod labākus rezultātus. Minētajiem grozījumiem vajadzētu būt vērstiem uz centrālās apkures sistēmu un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekcijām, tostarp tad, kad minētās sistēmas ir kombinētas ar ventilācijas sistēmām. Minētajiem grozījumiem vajadzētu izslēgt nelielas apkures sistēmas, piemēram, elektriskos sildītājus un malkas krāsnis, ja tās nesasniedz inspekciju robežvērtības, ievērojot Direktīvu 2010/31/ES, kas grozīta ar šo direktīvu. |
| --- | --- |

(35)

Saskaņā ar Komisijas ietekmes novērtējumu tika konstatēts, ka noteikumi par apkures sistēmu un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanu nav efektīvi, jo tie nepietiekami nodrošina minēto tehnisko sistēmu sākotnējo un turpināto sniegumu. Pašlaik nepietiekama vērība tiek pievērsta pat lētiem energoefektivitātes tehniskiem risinājumiem, kas atmaksājas ļoti īsā laikā, piemēram, apkures sistēmas hidrauliskajai balansēšanai un termostatisko vārstu uzstādīšanai vai nomaiņai. Noteikumi par inspicēšanu būtu jāgroza, lai nodrošinātu, ka inspekcijas dod labākus rezultātus. Minētajiem grozījumiem vajadzētu būt vērstiem uz centrālās apkures sistēmu un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekcijām, tostarp tad, kad minētās sistēmas ir kombinētas ar ventilācijas sistēmām. Minētajiem grozījumiem vajadzētu izslēgt nelielas apkures sistēmas, piemēram, elektriskos sildītājus un malkas krāsnis, ja tās nesasniedz inspekciju robežvērtības, ievērojot Direktīvu 2010/31/ES, kas grozīta ar šo direktīvu.

| (36) | Veicot inspekcijas un lai praksē sasniegtu paredzētos ēku energoefektivitātes uzlabojumus, mērķim vajadzētu būt uzlabot apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu un ventilācijas sistēmu faktisko energoefektivitāti reālas izmantošanas apstākļos. Šādu sistēmu faktisko sniegumu ietekmē enerģija, ko izmanto dinamiski mainīgos tipiskos vai vidējos darbības apstākļos. Lielākajā daļā laika šādi apstākļi prasa izmantot tikai daļu no nominālās jaudas, un tādēļ apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu un ventilācijas sistēmu inspekcijās vajadzētu ietvert novērtējumu par iekārtu attiecīgajām spējām uzlabot sistēmas sniegumu dažādos apstākļos, piemēram, daļējas slodzes darbības apstākļos. |
| --- | --- |

(36)

Veicot inspekcijas un lai praksē sasniegtu paredzētos ēku energoefektivitātes uzlabojumus, mērķim vajadzētu būt uzlabot apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu un ventilācijas sistēmu faktisko energoefektivitāti reālas izmantošanas apstākļos. Šādu sistēmu faktisko sniegumu ietekmē enerģija, ko izmanto dinamiski mainīgos tipiskos vai vidējos darbības apstākļos. Lielākajā daļā laika šādi apstākļi prasa izmantot tikai daļu no nominālās jaudas, un tādēļ apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu un ventilācijas sistēmu inspekcijās vajadzētu ietvert novērtējumu par iekārtu attiecīgajām spējām uzlabot sistēmas sniegumu dažādos apstākļos, piemēram, daļējas slodzes darbības apstākļos.

| (37) | Ēkas automatizācija un ēkas inženiertehnisko sistēmu elektroniska uzraudzība ir pierādījusi sevi kā efektīva inspekciju aizstājēja, jo sevišķi lielās sistēmās, un tām ir milzīgs potenciāls nodrošināt rentablus un ievērojamus energoietaupījumus gan patērētājiem, gan uzņēmumiem. Šādu iekārtu uzstādīšana būtu uzskatāma par pašu rentablāko alternatīvu inspekcijām lielās nedzīvojamās ēkās un daudzdzīvokļu ēkās, kas ir pietiekami lielas, lai iekārtu izmantošana atmaksātos mazāk nekā trijos gados, jo tas ļauj rīkoties atkarībā no sniegtās informācijas, tādējādi laika gaitā nodrošinot energoietaupījumus. Kas attiecas uz neliela mēroga iekārtām, uzstādītāju sniegtai sistēmas sniegumu apliecinošai dokumentācijai būtu jāpalīdz verificēt atbilstību minimālajām prasībām, kas noteiktas visām ēkas inženiertehniskajām sistēmām. |
| --- | --- |

(37)

Ēkas automatizācija un ēkas inženiertehnisko sistēmu elektroniska uzraudzība ir pierādījusi sevi kā efektīva inspekciju aizstājēja, jo sevišķi lielās sistēmās, un tām ir milzīgs potenciāls nodrošināt rentablus un ievērojamus energoietaupījumus gan patērētājiem, gan uzņēmumiem. Šādu iekārtu uzstādīšana būtu uzskatāma par pašu rentablāko alternatīvu inspekcijām lielās nedzīvojamās ēkās un daudzdzīvokļu ēkās, kas ir pietiekami lielas, lai iekārtu izmantošana atmaksātos mazāk nekā trijos gados, jo tas ļauj rīkoties atkarībā no sniegtās informācijas, tādējādi laika gaitā nodrošinot energoietaupījumus. Kas attiecas uz neliela mēroga iekārtām, uzstādītāju sniegtai sistēmas sniegumu apliecinošai dokumentācijai būtu jāpalīdz verificēt atbilstību minimālajām prasībām, kas noteiktas visām ēkas inženiertehniskajām sistēmām.

| (38) | Būtu jāpatur pašreizējā iespēja dalībvalstīm izvēlēties tādus pasākumus, kas kā alternatīvu apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu, apvienotas apkures un ventilācijas sistēmu un apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmu inspekcijām paredz konsultāciju sniegšanu, ar noteikumu, ka, iesniedzot Komisijai ziņojumu, to vispārējā ietekme ir tikusi dokumentēta kā līdzvērtīga inspekcijas ietekmei pirms minēto pasākumu piemērošanas. |
| --- | --- |

(38)

Būtu jāpatur pašreizējā iespēja dalībvalstīm izvēlēties tādus pasākumus, kas kā alternatīvu apkures sistēmu, gaisa kondicionēšanas sistēmu, apvienotas apkures un ventilācijas sistēmu un apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmu inspekcijām paredz konsultāciju sniegšanu, ar noteikumu, ka, iesniedzot Komisijai ziņojumu, to vispārējā ietekme ir tikusi dokumentēta kā līdzvērtīga inspekcijas ietekmei pirms minēto pasākumu piemērošanas.

| (39) | Regulāru apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekciju ieviešana saskaņā ar Direktīvu 2010/31/ES bija saistīta ar nozīmīgu administratīvu un finansiālu ieguldījumu no dalībvalstu un privātā sektora puses, tostarp ekspertu apmācībai un akreditācijai, kvalitātes nodrošināšanai un kontrolei, kā arī inspekciju izmaksām. Dalībvalstis, kuras ir pieņēmušas vajadzīgos pasākumus regulāru inspekciju izveidei un ir ieviesušas efektīvas inspekciju shēmas, var uzskatīt par lietderīgu turpināt tās izmantot, tostarp attiecībā uz nelielām apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmām. Šādos gadījumos dalībvalstīm nevajadzētu būt pienākumam minētās stingrākās prasības paziņot Komisijai. |
| --- | --- |

(39)

Regulāru apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekciju ieviešana saskaņā ar Direktīvu 2010/31/ES bija saistīta ar nozīmīgu administratīvu un finansiālu ieguldījumu no dalībvalstu un privātā sektora puses, tostarp ekspertu apmācībai un akreditācijai, kvalitātes nodrošināšanai un kontrolei, kā arī inspekciju izmaksām. Dalībvalstis, kuras ir pieņēmušas vajadzīgos pasākumus regulāru inspekciju izveidei un ir ieviesušas efektīvas inspekciju shēmas, var uzskatīt par lietderīgu turpināt tās izmantot, tostarp attiecībā uz nelielām apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmām. Šādos gadījumos dalībvalstīm nevajadzētu būt pienākumam minētās stingrākās prasības paziņot Komisijai.

| (40) | Neskarot dalībvalstu izvēli piemērot ēku energoefektivitātes standartu kopumu, kas izstrādāti ar Komisijas uzdevumu M/480 Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN), minēto standartu atzīšana un veicināšana visās dalībvalstīs labvēlīgi ietekmētu to, kā tiek īstenota Direktīva 2010/31/ES, kas grozīta ar šo direktīvu. |
| --- | --- |

(40)

Neskarot dalībvalstu izvēli piemērot ēku energoefektivitātes standartu kopumu, kas izstrādāti ar Komisijas uzdevumu M/480 Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN), minēto standartu atzīšana un veicināšana visās dalībvalstīs labvēlīgi ietekmētu to, kā tiek īstenota Direktīva 2010/31/ES, kas grozīta ar šo direktīvu.

| (41) | Komisijas Ieteikumā (ES) 2016/1318 (10) par gandrīz nulles enerģijas ēkām ir aprakstīts, kā Direktīvas 2010/31/ES īstenošana varētu vienlaikus nodrošināt ēku fonda pārveidi un pāreju uz ilgtspējīgāku energoapgādi, kas piedevām palīdzētu realizēt arī siltumapgādes un dzesēšanas stratēģiju. Lai nodrošinātu pienācīgu īstenošanu, vajadzētu atjaunināt ēku energoefektivitātes aprēķina pamatnoteikumus un vajadzētu mudināt uzlabot norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, izmantojot darbu, ko paveikusi CEN saskaņā ar Komisijas uzdevumu M/480. Dalībvalstis var izvēlēties to vēl papildināt, sniedzot papildu skaitliskus rādītājus, piemēram, par visas ēkas kopējo enerģijas patēriņu vai siltumnīcefekta gāzu emisijām. |
| --- | --- |

(41)

Komisijas Ieteikumā (ES) 2016/1318 (10) par gandrīz nulles enerģijas ēkām ir aprakstīts, kā Direktīvas 2010/31/ES īstenošana varētu vienlaikus nodrošināt ēku fonda pārveidi un pāreju uz ilgtspējīgāku energoapgādi, kas piedevām palīdzētu realizēt arī siltumapgādes un dzesēšanas stratēģiju. Lai nodrošinātu pienācīgu īstenošanu, vajadzētu atjaunināt ēku energoefektivitātes aprēķina pamatnoteikumus un vajadzētu mudināt uzlabot norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, izmantojot darbu, ko paveikusi CEN saskaņā ar Komisijas uzdevumu M/480. Dalībvalstis var izvēlēties to vēl papildināt, sniedzot papildu skaitliskus rādītājus, piemēram, par visas ēkas kopējo enerģijas patēriņu vai siltumnīcefekta gāzu emisijām.

| (42) | Šai direktīvai nevajadzētu liegt dalībvalstīm iespēju noteikt vērienīgākas energoefektivitātes prasības ēkām un ēku elementiem, ciktāl šādas prasības ir saderīgas ar Savienības tiesību aktiem. Tas nav pretrunā Direktīvu 2010/31/ES un 2012/27/ES mērķiem, ja minētās prasības zināmos apstākļos var ierobežot tādu ražojumu uzstādīšanu vai izmantošanu, uz ko attiecas citi piemērojamie Savienības saskaņošanas tiesību akti, ar noteikumu, ka šādas prasības nerada nepamatotus šķēršļus tirgū. |
| --- | --- |

(42)

Šai direktīvai nevajadzētu liegt dalībvalstīm iespēju noteikt vērienīgākas energoefektivitātes prasības ēkām un ēku elementiem, ciktāl šādas prasības ir saderīgas ar Savienības tiesību aktiem. Tas nav pretrunā Direktīvu 2010/31/ES un 2012/27/ES mērķiem, ja minētās prasības zināmos apstākļos var ierobežot tādu ražojumu uzstādīšanu vai izmantošanu, uz ko attiecas citi piemērojamie Savienības saskaņošanas tiesību akti, ar noteikumu, ka šādas prasības nerada nepamatotus šķēršļus tirgū.

| (43) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, samazināt enerģijas apjomu, kas vajadzīgs, lai apmierinātu energopieprasījumu ēku tipiskas izmantošanas apstākļos, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet, ņemot vērā vajadzību garantēt konsekvenci attiecībā uz kopīgajiem mērķiem, izpratni un politisko gribu, minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(43)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, samazināt enerģijas apjomu, kas vajadzīgs, lai apmierinātu energopieprasījumu ēku tipiskas izmantošanas apstākļos, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet, ņemot vērā vajadzību garantēt konsekvenci attiecībā uz kopīgajiem mērķiem, izpratni un politisko gribu, minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

| (44) | Šī direktīva pilnībā respektē dalībvalstu īpatnības un atšķirības un to kompetenci saskaņā ar LESD 194. panta 2. punktu. Turklāt šīs direktīvas mērķis ir dot iespēju apmainīties ar paraugpraksi, lai veicinātu pāreju uz augsti energoefektīvu ēku fondu Savienībā. |
| --- | --- |

(44)

Šī direktīva pilnībā respektē dalībvalstu īpatnības un atšķirības un to kompetenci saskaņā ar LESD 194. panta 2. punktu. Turklāt šīs direktīvas mērķis ir dot iespēju apmainīties ar paraugpraksi, lai veicinātu pāreju uz augsti energoefektīvu ēku fondu Savienībā.

| (45) | Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (11) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota. |
| --- | --- |

(45)

Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (11) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.

| (46) | Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 2010/31/ES un 2012/27/ES, |
| --- | --- |

(46)

Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 2010/31/ES un 2012/27/ES,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Grozījumi Direktīvā 2010/31/ES

Direktīvu 2010/31/ES groza šādi:

| 1) | direktīvas 2. pantu groza šādi:






  a) | panta 3) punktu aizstāj ar šādu:






  “3) | “ēkas inženiertehniskā sistēma” ir tehnisks aprīkojums, kas nodrošina ēkas vai ēkas daļas telpas apkuri, telpas dzesēšanu, ventilāciju, mājsaimniecības karstā ūdens apgādi, iebūvēto apgaismojumu, ēkas automatizāciju un vadību, elektroenerģijas ražošanu objektā, vai šādu sistēmu kombinācija, ieskaitot tās sistēmas, kurās izmanto atjaunojamo energoresursu enerģiju;”; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

direktīvas 2. pantu groza šādi:

a)

panta 3) punktu aizstāj ar šādu:

“3)

“ēkas inženiertehniskā sistēma” ir tehnisks aprīkojums, kas nodrošina ēkas vai ēkas daļas telpas apkuri, telpas dzesēšanu, ventilāciju, mājsaimniecības karstā ūdens apgādi, iebūvēto apgaismojumu, ēkas automatizāciju un vadību, elektroenerģijas ražošanu objektā, vai šādu sistēmu kombinācija, ieskaitot tās sistēmas, kurās izmanto atjaunojamo energoresursu enerģiju;”;

| b) | iekļauj šādu apakšpunktu:






  “3.a) | “ēkas automatizācijas un vadības sistēma” ir sistēma, kas ietver visus produktus, programmatūru un inženierijas pakalpojumus, kuri var sekmēt energoefektīvu, ekonomisku un drošu ēkas inženiertehnisko sistēmu ekspluatāciju, izmantojot automātisku vadību un atvieglojot minēto ēkas inženiertehnisko sistēmu manuālo pārvaldību;”; |
| --- | --- | --- |

b)

iekļauj šādu apakšpunktu:

“3.a)

“ēkas automatizācijas un vadības sistēma” ir sistēma, kas ietver visus produktus, programmatūru un inženierijas pakalpojumus, kuri var sekmēt energoefektīvu, ekonomisku un drošu ēkas inženiertehnisko sistēmu ekspluatāciju, izmantojot automātisku vadību un atvieglojot minēto ēkas inženiertehnisko sistēmu manuālo pārvaldību;”;

| c) | iekļauj šādus apakšpunktus:






  “15.a) | “apkures sistēma” ir to sastāvdaļu kombinācija, kuras ir vajadzīgas, lai nodrošinātu telpu gaisa apstrādi tā, ka tiek palielināta temperatūra; |
| --- | --- | --- |

c)

iekļauj šādus apakšpunktus:

“15.a)

“apkures sistēma” ir to sastāvdaļu kombinācija, kuras ir vajadzīgas, lai nodrošinātu telpu gaisa apstrādi tā, ka tiek palielināta temperatūra;

| 15.b) | “siltumģenerators” ir apkures sistēmas daļa, kas ražo lietderīgu siltumu vienā vai vairākos šādos procesos:






  a) | kurināmā sadedzināšana, piemēram, apkures katlā; |
| --- | --- | --- |

15.b)

“siltumģenerators” ir apkures sistēmas daļa, kas ražo lietderīgu siltumu vienā vai vairākos šādos procesos:

a)

kurināmā sadedzināšana, piemēram, apkures katlā;

| b) | Džoula efekts elektriskās pretestības apkures sistēmas sildelementos; |
| --- | --- |

b)

Džoula efekts elektriskās pretestības apkures sistēmas sildelementos;

| c) | siltuma uztveršana no apkārtējā gaisa, ventilācijas izplūdes gaisa vai ūdens vai zemes siltuma avota, izmantojot siltumsūkni; |
| --- | --- |

c)

siltuma uztveršana no apkārtējā gaisa, ventilācijas izplūdes gaisa vai ūdens vai zemes siltuma avota, izmantojot siltumsūkni;

| 15.c) | “energoefektivitātes līgums” ir energoefektivitātes līgums, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (*1) 2. panta 27) punktā; |
| --- | --- |

15.c)

“energoefektivitātes līgums” ir energoefektivitātes līgums, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (*1) 2. panta 27) punktā;

*1

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).”;"

*1

| d) | pievieno šādu apakšpunktu:






  “20) | “izolēta mikrosistēma” ir mikrosistēma, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (*2) 2. panta 27) punktā. |
| --- | --- | --- |

d)

pievieno šādu apakšpunktu:

“20)

“izolēta mikrosistēma” ir mikrosistēma, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (*2) 2. panta 27) punktā.

*2

(*2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).”;"

*2

| 2) | iekļauj šādu pantu:

  “2.a pants
  Ilgtermiņa atjaunošanas stratēģija

  1.   Katra dalībvalsts izstrādā ilgtermiņa atjaunošanas stratēģiju, kas veicina tās dzīvojamo un nedzīvojamo ēku fonda, gan valsts, gan privāto, atjaunošanu, tā ka tas līdz 2050. gadam kļūst par ļoti energoefektīvu un dekarbonizētu ēku fondu, veicinot esošo ēku rentablu pārveidošanu par gandrīz nulles enerģijas ēkām. Katru ilgtermiņa atjaunošanas stratēģiju iesniedz saskaņā ar piemērojamiem plānošanas un ziņošanas pienākumiem, un tajā ietver:






  a) | pārskatu par ēku fondu valstī, balstoties, attiecīgā gadījumā, uz statistikas izlasi un atjaunoto ēku sagaidāmo īpatsvaru 2020. gadā; |
| --- | --- | --- |

2)

iekļauj šādu pantu:

“2.a pants

Ilgtermiņa atjaunošanas stratēģija

1.   Katra dalībvalsts izstrādā ilgtermiņa atjaunošanas stratēģiju, kas veicina tās dzīvojamo un nedzīvojamo ēku fonda, gan valsts, gan privāto, atjaunošanu, tā ka tas līdz 2050. gadam kļūst par ļoti energoefektīvu un dekarbonizētu ēku fondu, veicinot esošo ēku rentablu pārveidošanu par gandrīz nulles enerģijas ēkām. Katru ilgtermiņa atjaunošanas stratēģiju iesniedz saskaņā ar piemērojamiem plānošanas un ziņošanas pienākumiem, un tajā ietver:

a)

pārskatu par ēku fondu valstī, balstoties, attiecīgā gadījumā, uz statistikas izlasi un atjaunoto ēku sagaidāmo īpatsvaru 2020. gadā;

| b) | rentablu atjaunošanas pieeju noteikšanu atkarībā no ēkas veida un klimatiskās joslas, apsverot iespējamus svarīgus atspērienbrīžus, ja tādi ir, ēkas dzīves ciklā; |
| --- | --- |

b)

rentablu atjaunošanas pieeju noteikšanu atkarībā no ēkas veida un klimatiskās joslas, apsverot iespējamus svarīgus atspērienbrīžus, ja tādi ir, ēkas dzīves ciklā;

| c) | politiku un darbības ar mērķi stimulēt ēku rentablu pilnīgu atjaunošanu, tostarp pakāpenisku pilnīgu atjaunošanu, un atbalstīt mērķtiecīgus rentablus pasākumus un atjaunošanu, piemēram, ieviešot fakultatīvu ēku atjaunošanas pasu sistēmu; |
| --- | --- |

c)

politiku un darbības ar mērķi stimulēt ēku rentablu pilnīgu atjaunošanu, tostarp pakāpenisku pilnīgu atjaunošanu, un atbalstīt mērķtiecīgus rentablus pasākumus un atjaunošanu, piemēram, ieviešot fakultatīvu ēku atjaunošanas pasu sistēmu;

| d) | pārskatu par politiku un darbībām, kas vērstas uz tiem sava ēku fonda segmentiem, kuriem ir vissliktākie rādītāji, atšķirīgas motivācijas dilemmām un tirgus nepilnībām, un izklāstu par attiecīgām valsts darbībām, ar kurām sekmē enerģētiskās nabadzības mazināšanu; |
| --- | --- |

d)

pārskatu par politiku un darbībām, kas vērstas uz tiem sava ēku fonda segmentiem, kuriem ir vissliktākie rādītāji, atšķirīgas motivācijas dilemmām un tirgus nepilnībām, un izklāstu par attiecīgām valsts darbībām, ar kurām sekmē enerģētiskās nabadzības mazināšanu;

| e) | politiku un darbības, kas vērstas uz visām publiskajām ēkām; |
| --- | --- |

e)

politiku un darbības, kas vērstas uz visām publiskajām ēkām;

| f) | pārskatu par valsts iniciatīvām, kuru mērķis ir veicināt viedas tehnoloģijas un labi savienotas ēkas un kopienas, kā arī prasmes un izglītību būvniecības un energoefektivitātes nozarēs; un |
| --- | --- |

f)

pārskatu par valsts iniciatīvām, kuru mērķis ir veicināt viedas tehnoloģijas un labi savienotas ēkas un kopienas, kā arī prasmes un izglītību būvniecības un energoefektivitātes nozarēs; un

| g) | uz pierādījumiem balstītas aplēses par paredzētajiem enerģijas ietaupījumiem un plašākiem ieguvumiem, piemēram, saistībā ar veselību, drošumu un gaisa kvalitāti. |
| --- | --- |

g)

uz pierādījumiem balstītas aplēses par paredzētajiem enerģijas ietaupījumiem un plašākiem ieguvumiem, piemēram, saistībā ar veselību, drošumu un gaisa kvalitāti.

2.   Savā ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijā katra dalībvalsts iekļauj ceļvedi ar pasākumiem un vietējā līmenī noteiktiem izmērāmiem progresa rādītājiem, lai valstī nodrošinātu augstas energoefektivitātes un dekarbonizētu ēku fondu un lai veicinātu esošo ēku rentablu pārveidošanu par gandrīz nulles enerģijas ēkām, nolūkā līdz 2050. gadam sasniegt izvirzīto ilgtermiņa mērķi, proti, samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas Savienībā par 80–95 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Ceļvedī iekļauj indikatīvus atskaites punktus 2030., 2040. un 2050. gadam un precizē, kā tie palīdz sasniegt Savienības energoefektivitātes mērķus saskaņā ar Direktīvu 2012/27/ES.

3.   Lai atbalstītu to, ka tiek mobilizēti ieguldījumi 1. punktā minēto mērķu sasniegšanai vajadzīgajā atjaunošanā, dalībvalstis atvieglo piekļuvi piemērotiem mehānismiem, kas ļauj:

| a) | apvienot projektus grupās, tostarp pa ieguldījumu platformām vai grupām un pa mazo un vidējo uzņēmumu konsorcijiem, lai nodrošinātu piekļuves iespējas investoriem, kā arī paketes veida risinājumus iespējamiem klientiem; |
| --- | --- |

a)

apvienot projektus grupās, tostarp pa ieguldījumu platformām vai grupām un pa mazo un vidējo uzņēmumu konsorcijiem, lai nodrošinātu piekļuves iespējas investoriem, kā arī paketes veida risinājumus iespējamiem klientiem;

| b) | mazināt energoefektivitātes darbību šķietamo riskantumu investoriem un privātajam sektoram; |
| --- | --- |

b)

mazināt energoefektivitātes darbību šķietamo riskantumu investoriem un privātajam sektoram;

| c) | izmantot publisko finansējumu, lai tādējādi piesaistītu papildu ieguldījumus no privātā sektora vai novērstu konkrētas tirgus nepilnības; |
| --- | --- |

c)

izmantot publisko finansējumu, lai tādējādi piesaistītu papildu ieguldījumus no privātā sektora vai novērstu konkrētas tirgus nepilnības;

| d) | virzīt ieguldījumus uz energoefektīvu publisko ēku fondu saskaņā ar Eurostat norādījumiem; un |
| --- | --- |

d)

virzīt ieguldījumus uz energoefektīvu publisko ēku fondu saskaņā ar Eurostat norādījumiem; un

| e) | izveidot pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus, piemēram, vienas pieturas aģentūras patērētājiem un energokonsultāciju pakalpojumus, lai informētu par attiecīgiem ar energoefektivitāti saistītiem atjaunošanas pasākumiem un finanšu instrumentiem. |
| --- | --- |

e)

izveidot pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus, piemēram, vienas pieturas aģentūras patērētājiem un energokonsultāciju pakalpojumus, lai informētu par attiecīgiem ar energoefektivitāti saistītiem atjaunošanas pasākumiem un finanšu instrumentiem.

4.   Komisija apkopo un izplata – vismaz valsts iestādēm – informāciju par paraugpraksi attiecībā uz veiksmīgām publiskā un privātā finansējuma shēmām ar energoefektivitāti saistītiem atjaunošanas pasākumiem, kā arī informāciju par shēmām mazapjoma energoefektivitātes atjaunošanas projektu apvienošanai grupās. Komisija apzina un izplata informāciju par paraugpraksi attiecībā uz finanšu stimuliem atjaunošanai no patērētāju viedokļa, ņemot vērā izmaksefektivitātes atšķirības starp dalībvalstīm.

5.   Lai atbalstītu savas ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas izstrādi, katra dalībvalsts pirms savas ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas iesniegšanas Komisijai par to rīko sabiedrisko apspriešanu. Katra dalībvalsts savai ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijai pielikumā pievieno savas sabiedriskās apspriešanas rezultātu kopsavilkumu.

Katra dalībvalsts nosaka kārtību, kādā tās ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas īstenošanas laikā iekļaujošā veidā notiek apspriešanās.

6.   Savas ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas pielikumā katra dalībvalsts pievieno sīkāku informāciju par savas visnesenākās ilgtermiņa atjaunošanas stratēģijas īstenošanu, tostarp par plānoto politiku un darbībām.

7.   Katra dalībvalsts var izmantot savu ilgtermiņa atjaunošanas stratēģiju, lai pievērstos ugunsdrošībai un riskiem saistībā ar spēcīgu seismisko aktivitāti, kas ietekmē ar energoefektivitāti saistītus atjaunošanas pasākumus un ēku mūža ilgumu.”;

| 3) | direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu:

  “6. pants
  Jaunas ēkas

  1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka jaunas ēkas atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, kas noteiktas saskaņā ar 4. pantu.


  2.   Dalībvalstis nodrošina, ka pirms jaunu ēku būvniecības sākšanas tiek ņemta vērā augstas efektivitātes alternatīvu sistēmu, ja tādas ir pieejamas, tehniskā, vides un ekonomiskā iespējamība.”; |
| --- | --- |

3)

direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu:

“6. pants

Jaunas ēkas

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka jaunas ēkas atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, kas noteiktas saskaņā ar 4. pantu.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka pirms jaunu ēku būvniecības sākšanas tiek ņemta vērā augstas efektivitātes alternatīvu sistēmu, ja tādas ir pieejamas, tehniskā, vides un ekonomiskā iespējamība.”;

| 4) | direktīvas 7. panta piekto daļu aizstāj ar šādu:
  “Attiecībā uz ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, dalībvalstis veicina augstas efektivitātes alternatīvu sistēmu izmantošanu, ciktāl tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams, un pievēršas tādiem jautājumiem kā veselīgs telpu mikroklimats, ugunsdrošība un riski saistībā ar spēcīgu seismisko aktivitāti.”; |
| --- | --- |

4)

direktīvas 7. panta piekto daļu aizstāj ar šādu:

“Attiecībā uz ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, dalībvalstis veicina augstas efektivitātes alternatīvu sistēmu izmantošanu, ciktāl tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams, un pievēršas tādiem jautājumiem kā veselīgs telpu mikroklimats, ugunsdrošība un riski saistībā ar spēcīgu seismisko aktivitāti.”;

| 5) | direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu:

  “8. pants
  Ēkas inženiertehniskās sistēmas, elektromobilitāte un viedgatavības indikators

  1.   Lai varētu uzlabot ēkas inženiertehniskās sistēmas enerģijas izmantošanu, dalībvalstis nosaka sistēmas prasības attiecībā uz vispārējo energoefektivitāti, pareizu uzstādīšanu un pienācīgiem izmēriem, regulējumu un kontroli esošajās ēkās ierīkotajām inženiertehniskajām sistēmām. Dalībvalstis var arī piemērot šīs sistēmas prasības jaunām ēkām.
  Sistēmas prasības nosaka jaunām, nomainītām un modernizētām ēku inženiertehniskajām sistēmām, un tās piemēro, ciktāl tas ir tehniski, ekonomiski un funkcionāli iespējams.
  Dalībvalstis prasa, lai jaunas ēkas, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams, tiktu aprīkotas ar pašregulējošām ierīcēm temperatūras atsevišķai regulēšanai katrā istabā vai, ja tas ir pamatoti, noteiktā apsildītā ēkas daļas zonā. Esošajās ēkās šādas pašregulējošas ierīces prasa ierīkot tad, kad tiek nomainīti siltumģeneratori, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams.


  2.   Attiecībā uz jaunām nedzīvojamām ēkām un nedzīvojamām ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, ar vairāk nekā desmit stāvvietām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek ierīkots vismaz viens uzlādes punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/94/ES (*3) nozīmē un kabeļkanālu infrastruktūra, t. i., elektrības kabeļiem paredzēti kanāli, vismaz katrai piektajai stāvvietai, lai vēlākā stadijā būtu iespējams ierīkot elektrotransportlīdzekļu uzlādes punktus, ja:






  a) | automašīnu stāvvietas atrodas ēkas iekšienē un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai ēkas elektroinfrastruktūru; vai |
| --- | --- | --- |

5)

direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu:

“8. pants

Ēkas inženiertehniskās sistēmas, elektromobilitāte un viedgatavības indikators

1.   Lai varētu uzlabot ēkas inženiertehniskās sistēmas enerģijas izmantošanu, dalībvalstis nosaka sistēmas prasības attiecībā uz vispārējo energoefektivitāti, pareizu uzstādīšanu un pienācīgiem izmēriem, regulējumu un kontroli esošajās ēkās ierīkotajām inženiertehniskajām sistēmām. Dalībvalstis var arī piemērot šīs sistēmas prasības jaunām ēkām.

Sistēmas prasības nosaka jaunām, nomainītām un modernizētām ēku inženiertehniskajām sistēmām, un tās piemēro, ciktāl tas ir tehniski, ekonomiski un funkcionāli iespējams.

Dalībvalstis prasa, lai jaunas ēkas, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams, tiktu aprīkotas ar pašregulējošām ierīcēm temperatūras atsevišķai regulēšanai katrā istabā vai, ja tas ir pamatoti, noteiktā apsildītā ēkas daļas zonā. Esošajās ēkās šādas pašregulējošas ierīces prasa ierīkot tad, kad tiek nomainīti siltumģeneratori, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams.

2.   Attiecībā uz jaunām nedzīvojamām ēkām un nedzīvojamām ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, ar vairāk nekā desmit stāvvietām, dalībvalstis nodrošina, ka tiek ierīkots vismaz viens uzlādes punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/94/ES (*3) nozīmē un kabeļkanālu infrastruktūra, t. i., elektrības kabeļiem paredzēti kanāli, vismaz katrai piektajai stāvvietai, lai vēlākā stadijā būtu iespējams ierīkot elektrotransportlīdzekļu uzlādes punktus, ja:

a)

automašīnu stāvvietas atrodas ēkas iekšienē un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai ēkas elektroinfrastruktūru; vai

| b) | automašīnu stāvvietas atrodas fiziski blakus ēkai un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai automašīnu stāvvietu elektroinfrastruktūru. |
| --- | --- |

b)

automašīnu stāvvietas atrodas fiziski blakus ēkai un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai automašīnu stāvvietu elektroinfrastruktūru.

Komisija līdz 2023. gada 1. janvārim ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par Savienības ēku politikas potenciālo ieguldījumu elektromobilitātes veicināšanā un vajadzības gadījumā ierosina pasākumus šajā sakarā.

3.   Līdz 2025. gada 1. janvārim dalībvalstis nosaka prasības par uzlādes punktu minimālo skaitu, kas jāierīko visās nedzīvojamās ēkās, kurās ir vairāk nekā divdesmit stāvvietu.

4.   Dalībvalstis var nolemt 2. un 3. punktā minētās prasības nenoteikt vai nepiemērot ēkām, kas ir mazo un vidējo uzņēmumu, kā definēts Komisijas Ieteikuma 2003/361/EK (*4) pielikuma I sadaļā, īpašumā un lietošanā.

5.   Attiecībā uz jaunām dzīvojamām ēkām un dzīvojamām ēkām, kurās veic nozīmīgu atjaunošanu, ar vairāk nekā desmit stāvvietām, dalībvalstis nodrošina, ka katrai stāvvietai tiek ierīkota kabeļkanālu infrastruktūra, t. i., elektrības kabeļiem paredzēti kanāli, lai vēlākā stadijā būtu iespējams ierīkot elektrotransportlīdzekļu uzlādes punktus, ja:

| a) | automašīnu stāvvietas atrodas ēkas iekšienē un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai ēkas elektroinfrastruktūru; vai |
| --- | --- |

a)

automašīnu stāvvietas atrodas ēkas iekšienē un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai ēkas elektroinfrastruktūru; vai

| b) | automašīnu stāvvietas atrodas fiziski blakus ēkai un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai automašīnu stāvvietu elektroinfrastruktūru. |
| --- | --- |

b)

automašīnu stāvvietas atrodas fiziski blakus ēkai un – nozīmīgas atjaunošanas gadījumā – atjaunošanas pasākumi ietver automašīnu stāvvietas vai automašīnu stāvvietu elektroinfrastruktūru.

6.   Dalībvalstis var nolemt nepiemērot 2., 3. un 5. punktu konkrētām ēku kategorijām, ja:

| a) | attiecībā uz 2. un 5. punktu – būvatļaujas pieteikumi vai līdzvērtīgi pieteikumi ir iesniegti līdz 2021. gada 10. martam; |
| --- | --- |

a)

attiecībā uz 2. un 5. punktu – būvatļaujas pieteikumi vai līdzvērtīgi pieteikumi ir iesniegti līdz 2021. gada 10. martam;

| b) | vajadzīgā kabeļkanālu infrastruktūra būtu atkarīga no izolētām mikrosistēmām vai ēkas atrodas tālākajos reģionos LESD 349. panta nozīmē, ja tā rezultātā rastos būtiskas problēmas vietējās energosistēmas darbībai un tiktu apdraudēta vietējā tīkla stabilitāte; |
| --- | --- |

b)

vajadzīgā kabeļkanālu infrastruktūra būtu atkarīga no izolētām mikrosistēmām vai ēkas atrodas tālākajos reģionos LESD 349. panta nozīmē, ja tā rezultātā rastos būtiskas problēmas vietējās energosistēmas darbībai un tiktu apdraudēta vietējā tīkla stabilitāte;

| c) | uzlādes punktu un kabeļkanālu ierīkošanas izmaksas pārsniedz 7 % no ēkas nozīmīgās atjaunošanas kopējām izmaksām; |
| --- | --- |

c)

uzlādes punktu un kabeļkanālu ierīkošanas izmaksas pārsniedz 7 % no ēkas nozīmīgās atjaunošanas kopējām izmaksām;

| d) | uz publisku ēku jau attiecas līdzīgas prasības saskaņā ar Direktīvas 2014/94/ES transponēšanu. |
| --- | --- |

d)

uz publisku ēku jau attiecas līdzīgas prasības saskaņā ar Direktīvas 2014/94/ES transponēšanu.

7.   Dalībvalstis paredz pasākumus nolūkā vienkāršot uzlādes punktu ierīkošanu jaunās un esošās dzīvojamās un nedzīvojamās ēkās un novērst iespējamus regulatīvos šķēršļus, ieskaitot atļauju izdošanas un apstiprināšanas procedūras, neskarot dalībvalstu tiesību aktus īpašuma un īres jomā.

8.   Dalībvalstis apsver to, vai attiecībā uz ēkām, nemotorizēto un zaļo mobilitāti un pilsētplānošanu ir vajadzīga saskaņota politika.

9.   Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja tiek uzstādīta, nomainīta vai modernizēta ēkas inženiertehniskā sistēma, tiek novērtēta mainītās daļas un, ja vajadzīgs, visas mainītās sistēmas kopējā energoefektivitāte. Rezultātus dokumentē un dara zināmus ēkas īpašniekam, lai tie arī turpmāk būtu pieejami un tos var izmantot, lai verificētu atbilstību minimālajām prasībām, kas noteiktas, ievērojot šā panta 1. punktu, un lai izdotu energoefektivitātes sertifikātus. Neskarot 12. pantu, dalībvalstis nolemj, vai prasīt jauna energoefektivitātes sertifikāta izdošanu.

10.   Komisija līdz 2019. gada 31. decembrim saskaņā ar 23. pantu pieņem deleģētu aktu, ar ko papildina šo direktīvu, izveidojot fakultatīvu vienotu Savienības sistēmu, ar kuru vērtē ēku viedgatavību. Vērtēšana balstās uz novērtējumu par to, kā ēka vai ēkas daļa spēj pielāgot savu ekspluatāciju iemītnieka vajadzībām un tīklam un uzlabot savu energoefektivitāti un vispārējo sniegumu.

Saskaņā ar Ia pielikumu fakultatīvā vienotā Savienības sistēma, ar kuru vērtē ēku viedgatavību:

| a) | nosaka viedgatavības indikatora definīciju; un |
| --- | --- |

a)

nosaka viedgatavības indikatora definīciju; un

| b) | nosaka metodoloģiju, ar ko tas jāaprēķina. |
| --- | --- |

b)

nosaka metodoloģiju, ar ko tas jāaprēķina.

11.   Komisija līdz 2019. gada 31. decembrim un pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām pieņem īstenošanas aktu, kurā sīki nosaka tehnisko kārtību, kā efektīvi īstenot šā panta 10. punktā minēto sistēmu, tostarp neformālās testēšanas posma grafiku valstu līmenī, un precizē, kādā veidā sistēma papildina 11. pantā minētos energoefektivitātes sertifikātus.

Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 26. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.

(*3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/94/ES (2014. gada 22. oktobris) par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu (OV L 307, 28.10.2014., 1. lpp.)."

*3

(*4)  Komisijas Ieteikums (2003. gada 6. maijs) par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.).”;"

*4

| 6) | direktīvas 10. panta 6. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

  “6.   Dalībvalstis savus finansiālos pasākumus, kas paredzēti, lai, atjaunojot ēkas, uzlabotu energoefektivitāti, sasaista ar plānotajiem vai panāktajiem enerģijas ietaupījumiem, kā noteikts pēc viena vai vairākiem no šādiem kritērijiem:






  a) | atjaunošanā izmantotā aprīkojuma vai materiālu energoefektivitāte; šādā gadījumā atjaunošanā izmantotais aprīkojums vai materiāls jāuzstāda uzstādītājam ar attiecīgu sertifikācijas vai kvalifikācijas līmeni; |
| --- | --- | --- |

6)

direktīvas 10. panta 6. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

“6.   Dalībvalstis savus finansiālos pasākumus, kas paredzēti, lai, atjaunojot ēkas, uzlabotu energoefektivitāti, sasaista ar plānotajiem vai panāktajiem enerģijas ietaupījumiem, kā noteikts pēc viena vai vairākiem no šādiem kritērijiem:

a)

atjaunošanā izmantotā aprīkojuma vai materiālu energoefektivitāte; šādā gadījumā atjaunošanā izmantotais aprīkojums vai materiāls jāuzstāda uzstādītājam ar attiecīgu sertifikācijas vai kvalifikācijas līmeni;

| b) | standarta vērtības ēku enerģijas ietaupījumu aprēķināšanai; |
| --- | --- |

b)

standarta vērtības ēku enerģijas ietaupījumu aprēķināšanai;

| c) | uzlabojums, kas panākts ar šādu atjaunošanu, salīdzinot energoefektivitātes sertifikātus, kas izdoti pirms un pēc atjaunošanas; |
| --- | --- |

c)

uzlabojums, kas panākts ar šādu atjaunošanu, salīdzinot energoefektivitātes sertifikātus, kas izdoti pirms un pēc atjaunošanas;

| d) | energoaudita rezultāti; |
| --- | --- |

d)

energoaudita rezultāti;

| e) | citas tādas attiecīgas, pārredzamas un samērīgas metodes rezultāti, kura parāda energoefektivitātes uzlabojumu. |
| --- | --- |

e)

citas tādas attiecīgas, pārredzamas un samērīgas metodes rezultāti, kura parāda energoefektivitātes uzlabojumu.

6.a   Energoefektivitātes sertifikātu datubāzes ļauj vākt datus par tajās iekļauto ēku uzskaitīto vai aprēķināto enerģijas patēriņu, tostarp vismaz publiskām ēkām, par kurām energoefektivitātes sertifikāts, kā minēts 13. pantā, ir izsniegts saskaņā ar 12. pantu.

6.b   Statistikas un pētniecības nolūkos un ēkas īpašniekam pēc pieprasījuma dara pieejamus vismaz apkopotus anonimizētus datus, kas atbilst Savienības un valstu datu aizsardzības prasībām.”;

| 7) | direktīvas 14. un 15. pantu aizstāj ar šādiem:

  “14. pants
  Apkures sistēmu inspicēšana

  1.   Dalībvalstis nosaka pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu regulāras inspekcijas apkures sistēmu vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmu ar lietderīgo nominālo jaudu virs 70 kW pieejamajām daļām, piemēram, siltumģenerators, vadības sistēma un cirkulācijas sūknis (sūkņi), ko izmanto ēku apkurei. Inspicēšanas gaitā novērtē siltumģeneratora efektivitāti un lielumu salīdzinājumā ar ēkas apkures vajadzībām un vajadzības gadījumā apsver apkures sistēmas vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmas iespējas optimizēt tās sniegumu tipiskos vai vidējos ekspluatācijas apstākļos.
  Ja pēc inspicēšanas, kas veikta, ievērojot šo punktu, nav izdarītas izmaiņas apkures sistēmā vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmā, vai ēkas apkures vajadzībās, dalībvalstis var izvēlēties neprasīt, lai tiktu atkārtoti novērtēts siltumģeneratora lielums.


  2.   Ēkas inženiertehniskās sistēmas, uz kurām skaidri attiecas atrunāts energoefektivitātes kritērijs vai līgumiska vienošanās, kurā norādīts atrunāts energoefektivitātes līmeņa uzlabojums, piemēram, energoefektivitātes līgums, vai kuras pārvalda pakalpojumu sabiedrība vai tīkla operators un tādējādi energoefektivitātes uzraudzības pasākumus tām veic sistēmas pusē, atbrīvo no 1. punktā noteiktajām prasībām, ar noteikumu, ka šādas pieejas kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta.


  3.   Kā alternatīvu 1. punktam un ja kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta, dalībvalstis var izvēlēties veikt pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka lietotājiem tiek sniegtas konsultācijas par siltumģeneratoru nomaiņu, citām izmaiņām apkures sistēmā vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmā un alternatīviem risinājumiem, lai novērtētu minēto sistēmu efektivitāti un piemēroto lielumu.
  Pirms piemērot šā punkta pirmajā daļā minētos alternatīvos pasākumus, katra dalībvalsts, iesniedzot Komisijai ziņojumu, dokumentē minēto pasākumu ietekmes līdzvērtīgumu 1. punktā minēto pasākumu ietekmei.
  Šādu ziņojumu iesniedz saskaņā ar piemērojamajiem plānošanas un ziņošanas pienākumiem.


  4.   Dalībvalstis nosaka prasības, ar kurām nodrošina, ka tad, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams, nedzīvojamās ēkas, kuru lietderīgā nominālā apkures sistēmu vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmu jauda pārsniedz 290 kW, līdz 2025. gadam tiek aprīkotas ar ēku automatizācijas un vadības sistēmām.
  Ēku automatizācijas un vadības sistēmas spēj:






  a) | pastāvīgi uzraudzīt, reģistrēt, analizēt un dot iespējas koriģēt enerģijas izmantošanu; |
| --- | --- | --- |

7)

direktīvas 14. un 15. pantu aizstāj ar šādiem:

“14. pants

Apkures sistēmu inspicēšana

1.   Dalībvalstis nosaka pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu regulāras inspekcijas apkures sistēmu vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmu ar lietderīgo nominālo jaudu virs 70 kW pieejamajām daļām, piemēram, siltumģenerators, vadības sistēma un cirkulācijas sūknis (sūkņi), ko izmanto ēku apkurei. Inspicēšanas gaitā novērtē siltumģeneratora efektivitāti un lielumu salīdzinājumā ar ēkas apkures vajadzībām un vajadzības gadījumā apsver apkures sistēmas vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmas iespējas optimizēt tās sniegumu tipiskos vai vidējos ekspluatācijas apstākļos.

Ja pēc inspicēšanas, kas veikta, ievērojot šo punktu, nav izdarītas izmaiņas apkures sistēmā vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmā, vai ēkas apkures vajadzībās, dalībvalstis var izvēlēties neprasīt, lai tiktu atkārtoti novērtēts siltumģeneratora lielums.

2.   Ēkas inženiertehniskās sistēmas, uz kurām skaidri attiecas atrunāts energoefektivitātes kritērijs vai līgumiska vienošanās, kurā norādīts atrunāts energoefektivitātes līmeņa uzlabojums, piemēram, energoefektivitātes līgums, vai kuras pārvalda pakalpojumu sabiedrība vai tīkla operators un tādējādi energoefektivitātes uzraudzības pasākumus tām veic sistēmas pusē, atbrīvo no 1. punktā noteiktajām prasībām, ar noteikumu, ka šādas pieejas kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta.

3.   Kā alternatīvu 1. punktam un ja kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta, dalībvalstis var izvēlēties veikt pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka lietotājiem tiek sniegtas konsultācijas par siltumģeneratoru nomaiņu, citām izmaiņām apkures sistēmā vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmā un alternatīviem risinājumiem, lai novērtētu minēto sistēmu efektivitāti un piemēroto lielumu.

Pirms piemērot šā punkta pirmajā daļā minētos alternatīvos pasākumus, katra dalībvalsts, iesniedzot Komisijai ziņojumu, dokumentē minēto pasākumu ietekmes līdzvērtīgumu 1. punktā minēto pasākumu ietekmei.

Šādu ziņojumu iesniedz saskaņā ar piemērojamajiem plānošanas un ziņošanas pienākumiem.

4.   Dalībvalstis nosaka prasības, ar kurām nodrošina, ka tad, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams, nedzīvojamās ēkas, kuru lietderīgā nominālā apkures sistēmu vai apvienotas telpu apkures un ventilācijas sistēmu jauda pārsniedz 290 kW, līdz 2025. gadam tiek aprīkotas ar ēku automatizācijas un vadības sistēmām.

Ēku automatizācijas un vadības sistēmas spēj:

a)

pastāvīgi uzraudzīt, reģistrēt, analizēt un dot iespējas koriģēt enerģijas izmantošanu;

| b) | salīdzinoši novērtēt ēkas energoefektivitāti, atklāt ēkas inženiertehnisko sistēmu efektivitātes zudumus un informēt par ēku atbildīgo personu vai ēkas inženiertehnisko sistēmu apsaimniekotāju par energoefektivitātes uzlabošanas iespējām; un |
| --- | --- |

b)

salīdzinoši novērtēt ēkas energoefektivitāti, atklāt ēkas inženiertehnisko sistēmu efektivitātes zudumus un informēt par ēku atbildīgo personu vai ēkas inženiertehnisko sistēmu apsaimniekotāju par energoefektivitātes uzlabošanas iespējām; un

| c) | nodrošināt komunikāciju ar pieslēgtajām ēkas inženiertehniskajām sistēmām un citām ierīcēm ēkas iekšienē un būt sadarbspējīgas ar ēkas inženiertehniskajām sistēmām neatkarīgi no autortehnoloģiju, ierīču un ražotāju dažādības. |
| --- | --- |

c)

nodrošināt komunikāciju ar pieslēgtajām ēkas inženiertehniskajām sistēmām un citām ierīcēm ēkas iekšienē un būt sadarbspējīgas ar ēkas inženiertehniskajām sistēmām neatkarīgi no autortehnoloģiju, ierīču un ražotāju dažādības.

5.   Dalībvalstis var noteikt prasības, ar ko nodrošina, ka dzīvojamās ēkas ir aprīkotas ar:

| a) | nepārtrauktu elektronisku uzraudzības funkciju, kas mēra sistēmu efektivitāti un informē ēkas īpašniekus vai apsaimniekotājus, ja tā ir ievērojami mazinājusies un ja ir vajadzīga sistēmas apkope; un |
| --- | --- |

a)

nepārtrauktu elektronisku uzraudzības funkciju, kas mēra sistēmu efektivitāti un informē ēkas īpašniekus vai apsaimniekotājus, ja tā ir ievērojami mazinājusies un ja ir vajadzīga sistēmas apkope; un

| b) | efektīvas vadības funkcijām, kas nodrošina enerģijas optimālu ražošanu, sadali, uzglabāšanu un izmantošanu. |
| --- | --- |

b)

efektīvas vadības funkcijām, kas nodrošina enerģijas optimālu ražošanu, sadali, uzglabāšanu un izmantošanu.

6.   Ēkas, kas atbilst 4. vai 5. punktam, atbrīvo no 1. punktā noteiktajām prasībām.

15. pants

Gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšana

1.   Dalībvalstis nosaka pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu regulāras inspekcijas gaisa kondicionēšanas sistēmu vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmu ar lietderīgo nominālo jaudu virs 70 kW pieejamajām daļām. Inspicēšanas gaitā novērtē gaisa kondicionēšanas sistēmas efektivitāti un lielumu salīdzinājumā ar ēkas dzesēšanas vajadzībām un vajadzības gadījumā apsver gaisa kondicionēšanas sistēmas vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmas iespējas optimizēt tās sniegumu tipiskos vai vidējos ekspluatācijas apstākļos.

Ja pēc inspicēšanas, kas veikta, ievērojot šo punktu, nav izdarītas izmaiņas gaisa kondicionēšanas sistēmā vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmā, vai ēkas dzesēšanas vajadzībās, dalībvalstis var izvēlēties neprasīt, lai tiktu atkārtoti novērtēts gaisa kondicionēšanas sistēmas lielums.

Dalībvalstis, kuras uztur stingrākas prasības, ievērojot 1. panta 3. punktu, ir atbrīvotas no pienākuma tās paziņot Komisijai.

2.   Ēkas inženiertehniskās sistēmas, uz kurām skaidri attiecas atrunāts energoefektivitātes kritērijs vai līgumiska vienošanās, kurā norādīts atrunāts energoefektivitātes līmeņa uzlabojums, piemēram, energoefektivitātes līgums, vai kuras pārvalda pakalpojumu sabiedrība vai tīkla operators un tādējādi energoefektivitātes uzraudzības pasākumus tām veic sistēmas pusē, atbrīvo no 1. punktā noteiktajām prasībām, ar noteikumu, ka šādas pieejas kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta.

3.   Kā alternatīvu 1. punktam un ja kopējā ietekme ir līdzvērtīga tai, kas izriet no 1. punkta, dalībvalstis var izvēlēties veikt pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka lietotājiem tiek sniegtas konsultācijas par gaisa kondicionēšanas sistēmu vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmu nomaiņu, citām izmaiņām gaisa kondicionēšanas sistēmā vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmā un alternatīviem risinājumiem, lai novērtētu minēto sistēmu efektivitāti un piemēroto lielumu.

Pirms piemērot šā punkta pirmajā daļā minētos alternatīvos pasākumus, katra dalībvalsts, iesniedzot Komisijai ziņojumu, dokumentē minēto pasākumu ietekmes līdzvērtīgumu 1. punktā minēto pasākumu ietekmei.

Šādu ziņojumu iesniedz saskaņā ar piemērojamajiem plānošanas un ziņošanas pienākumiem.

4.   Dalībvalstis nosaka prasības, ar kurām nodrošina, ka tad, ja tas ir tehniski un ekonomiski iespējams, nedzīvojamās ēkas, kuru lietderīgā nominālā gaisa kondicionēšanas sistēmu vai apvienotas gaisa kondicionēšanas un ventilācijas sistēmu jauda pārsniedz 290 kW, līdz 2025. gadam tiek aprīkotas ar ēku automatizācijas un vadības sistēmām.

Ēku automatizācijas un vadības sistēmas spēj:

| a) | pastāvīgi uzraudzīt, reģistrēt, analizēt un dot iespējas koriģēt enerģijas izmantošanu; |
| --- | --- |

a)

pastāvīgi uzraudzīt, reģistrēt, analizēt un dot iespējas koriģēt enerģijas izmantošanu;

| b) | salīdzinoši novērtēt ēkas energoefektivitāti, atklāt ēkas inženiertehnisko sistēmu efektivitātes zudumus un informēt par ēku atbildīgo personu vai ēkas inženiertehnisko sistēmu apsaimniekotāju par energoefektivitātes uzlabošanas iespējām; un |
| --- | --- |

b)

salīdzinoši novērtēt ēkas energoefektivitāti, atklāt ēkas inženiertehnisko sistēmu efektivitātes zudumus un informēt par ēku atbildīgo personu vai ēkas inženiertehnisko sistēmu apsaimniekotāju par energoefektivitātes uzlabošanas iespējām; un

| c) | nodrošināt komunikāciju ar pieslēgtajām ēkas inženiertehniskajām sistēmām un citām ierīcēm ēkas iekšienē un būt sadarbspējīgas ar ēkas inženiertehniskajām sistēmām neatkarīgi no autortehnoloģiju, ierīču un ražotāju dažādības. |
| --- | --- |

c)

nodrošināt komunikāciju ar pieslēgtajām ēkas inženiertehniskajām sistēmām un citām ierīcēm ēkas iekšienē un būt sadarbspējīgas ar ēkas inženiertehniskajām sistēmām neatkarīgi no autortehnoloģiju, ierīču un ražotāju dažādības.

5.   Dalībvalstis var noteikt prasības, ar ko nodrošina, ka dzīvojamās ēkas ir aprīkotas ar:

| a) | nepārtrauktu elektronisku uzraudzības funkciju, kas mēra sistēmu efektivitāti un informē ēkas īpašniekus vai apsaimniekotājus, ja tā ir ievērojami mazinājusies un ja ir vajadzīga sistēmas apkope; un |
| --- | --- |

a)

nepārtrauktu elektronisku uzraudzības funkciju, kas mēra sistēmu efektivitāti un informē ēkas īpašniekus vai apsaimniekotājus, ja tā ir ievērojami mazinājusies un ja ir vajadzīga sistēmas apkope; un

| b) | efektīvas vadības funkcijām, kas nodrošina enerģijas optimālu ražošanu, sadali, uzglabāšanu un izmantošanu. |
| --- | --- |

b)

efektīvas vadības funkcijām, kas nodrošina enerģijas optimālu ražošanu, sadali, uzglabāšanu un izmantošanu.

6.   Ēkas, kas atbilst 4. vai 5. punktam, atbrīvo no 1. punktā noteiktajām prasībām.”;

| 8) | direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu:

  “19. pants
  Pārskatīšana
  Komisija, kam palīdz komiteja, kura izveidota saskaņā ar 26. pantu, pārskata šo direktīvu vēlākais līdz 2026. gada 1. janvārim, ņemot vērā tās piemērošanas laikā gūto pieredzi un panākumus, un vajadzības gadījumā sagatavo priekšlikumus.
  Minētajā izvērtēšanā Komisija izskata, kā dalībvalstis Savienības ēku un energoefektivitātes politikā varētu piemērot integrētas rajonu vai apkaimju pieejas, vienlaikus nodrošinot, ka katra ēka atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, piemēram, izmantojot vispārējas atjaunošanas shēmas, kas attiecas uz vairākām ēkām telpiskā kontekstā, nevis uz vienu ēku.
  Komisija jo īpaši izvērtē vajadzību turpināt uzlabot energoefektivitātes sertifikātus saskaņā ar 11. pantu.”; |
| --- | --- |

8)

direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu:

“19. pants

Pārskatīšana

Komisija, kam palīdz komiteja, kura izveidota saskaņā ar 26. pantu, pārskata šo direktīvu vēlākais līdz 2026. gada 1. janvārim, ņemot vērā tās piemērošanas laikā gūto pieredzi un panākumus, un vajadzības gadījumā sagatavo priekšlikumus.

Minētajā izvērtēšanā Komisija izskata, kā dalībvalstis Savienības ēku un energoefektivitātes politikā varētu piemērot integrētas rajonu vai apkaimju pieejas, vienlaikus nodrošinot, ka katra ēka atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, piemēram, izmantojot vispārējas atjaunošanas shēmas, kas attiecas uz vairākām ēkām telpiskā kontekstā, nevis uz vienu ēku.

Komisija jo īpaši izvērtē vajadzību turpināt uzlabot energoefektivitātes sertifikātus saskaņā ar 11. pantu.”;

| 9) | iekļauj šādu pantu:

  “19.a pants
  Priekšizpēte
  Komisija līdz 2020. gadam veic priekšizpēti, precizējot iespējas un grafiku, lai ieviestu autonomu ventilācijas sistēmu inspicēšanu un fakultatīvu ēkas atjaunošanas pasi, kas papildina energoefektivitātes sertifikātus, nolūkā sniegt ceļvedi konkrētas ēkas ilgtermiņa, pakāpeniskai atjaunošanai, kurš balstīts uz kvalitātes kritērijiem un energoauditu un kurā izklāstīti attiecīgi pasākumi un atjaunošanas pasākumi, kas varētu uzlabot energoefektivitāti.”; |
| --- | --- |

9)

iekļauj šādu pantu:

“19.a pants

Priekšizpēte

Komisija līdz 2020. gadam veic priekšizpēti, precizējot iespējas un grafiku, lai ieviestu autonomu ventilācijas sistēmu inspicēšanu un fakultatīvu ēkas atjaunošanas pasi, kas papildina energoefektivitātes sertifikātus, nolūkā sniegt ceļvedi konkrētas ēkas ilgtermiņa, pakāpeniskai atjaunošanai, kurš balstīts uz kvalitātes kritērijiem un energoauditu un kurā izklāstīti attiecīgi pasākumi un atjaunošanas pasākumi, kas varētu uzlabot energoefektivitāti.”;

| 10) | direktīvas 20. panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

  “2.   Dalībvalstis jo īpaši sniedz informāciju ēku īpašniekiem vai īrniekiem par energoefektivitātes sertifikātiem, tostarp to nolūku un mērķiem, par rentabliem pasākumiem un vajadzības gadījumā par finanšu instrumentiem, kuru mērķis ir uzlabot ēku energoefektivitāti, un par fosilā kurināmā katlu aizstāšanu ar ilgtspējīgākām alternatīvām. Dalībvalstis sniedz informāciju, izmantojot pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus, piemēram, konsultācijas par atjaunošanu un vienas pieturas aģentūras.”; |
| --- | --- |

10)

direktīvas 20. panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

“2.   Dalībvalstis jo īpaši sniedz informāciju ēku īpašniekiem vai īrniekiem par energoefektivitātes sertifikātiem, tostarp to nolūku un mērķiem, par rentabliem pasākumiem un vajadzības gadījumā par finanšu instrumentiem, kuru mērķis ir uzlabot ēku energoefektivitāti, un par fosilā kurināmā katlu aizstāšanu ar ilgtspējīgākām alternatīvām. Dalībvalstis sniedz informāciju, izmantojot pieejamus un pārredzamus konsultāciju rīkus, piemēram, konsultācijas par atjaunošanu un vienas pieturas aģentūras.”;

| 11) | direktīvas 23. pantu aizstāj ar šādu:

  “23. pants
  Deleģēšanas īstenošana

  1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.


  2.   Pilnvaras pieņemt 5., 8. un 22. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2018. gada 9. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.


  3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5., 8. un 22. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.


  4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.


  5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.


  6.   Saskaņā ar 5., 8. vai 22. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”; |
| --- | --- |

11)

direktīvas 23. pantu aizstāj ar šādu:

“23. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2.   Pilnvaras pieņemt 5., 8. un 22. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2018. gada 9. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5., 8. un 22. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6.   Saskaņā ar 5., 8. vai 22. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;

| 12) | direktīvas 24. un 25. pantu svītro; |
| --- | --- |

12)

direktīvas 24. un 25. pantu svītro;

| 13) | direktīvas 26. pantu aizstāj ar šādu:

  “26. pants
  Komiteju procedūra

  1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.


  2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.


  3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.”; |
| --- | --- |

13)

direktīvas 26. pantu aizstāj ar šādu:

“26. pants

Komiteju procedūra

1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.

3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.”;

| 14) | pielikumus groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu. |
| --- | --- |

14)

pielikumus groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

2. pants

Grozījumi Direktīvā 2012/27/ES

Direktīvas 2012/27/ES 4. pantu aizstāj ar šādu:

“4. pants

Ēku renovācija

Pirmo versiju dalībvalstu ilgtermiņa stratēģijām, ar ko mobilizē ieguldījumus gan valsts, gan privāto dzīvojamo ēku un komercplatību fonda renovācijā, publicē līdz 2014. gada 30. aprīlim un pēc tam ik pēc trim gadiem atjaunina un iesniedz Komisijai kā daļu no valstu energoefektivitātes rīcības plāniem.”

3. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, līdz 2020. gada 10. martam. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Tajos ietver arī paziņojumu, ka atsauces esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos, ar kuriem transponē Direktīvu 2010/31/ES vai Direktīvu 2012/27/ES, uzskata par atsaucēm uz minētajām direktīvām, kā tās grozītas ar šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējams minētais paziņojums.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galveno noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

4. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

5. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2018. gada 30. maijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

L. PAVLOVA

---

(1)  
  OV C 246, 28.7.2017., 48. lpp.

1

(2)  
  OV C 342, 12.10.2017., 119. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 17. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 14. maija lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

4

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/31/ES (2010. gada 19. maijs) par ēku energoefektivitāti (OV L 153, 18.6.2010., 13. lpp.).

5

(6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/148/EK (2009. gada 30. novembris) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (OV L 330, 16.12.2009., 28. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/2284 (2016. gada 14. decembris) par dažu gaisu piesārņojošo vielu valstu emisiju samazināšanu un ar ko groza Direktīvu 2003/35/EK un atceļ Direktīvu 2001/81/EK (OV L 344, 17.12.2016., 1. lpp.).

7

(8)  
  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

8

(9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

9

(10)  Komisijas Ieteikums (ES) 2016/1318 (2016. gada 29. jūlijs) par gandrīz nulles enerģijas ēku veicināšanas vadlīnijām un par paraugpraksi, kā nodrošināt, ka no 2020. gada visas jaunās ēkas ir gandrīz nulles enerģijas ēkas (OV L 208, 2.8.2016., 46. lpp.).

10

(11)  
  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.

11

---

PIELIKUMS

Direktīvas 2010/31/ES pielikumus groza šādi:

| 1) | direktīvas I pielikumu groza šādi:






  a) | pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu:






  “1. | Ēkas energoefektivitāti nosaka, pamatojoties uz aprēķināto vai faktisko enerģijas izmantošanu, un tā atspoguļo tipisko energopatēriņu telpu apkurei, telpu dzesēšanai, mājsaimniecības karstā ūdens apgādei, ventilācijai, iebūvētam apgaismojumam un citām ēkas inženiertehniskām sistēmām.
  Ēkas energoefektivitāti izsaka ar skaitlisku norādi par primārās enerģijas izmantošanu (kWh/(m2/gadā)) gan energoefektivitātes sertifikācijas vajadzībām, gan nolūkā izpildīt minimālās energoefektivitātes prasības. Ēkas energoefektivitātes noteikšanai izmantotā metodoloģija ir pārredzama un atvērta inovācijai.
  Dalībvalstis savu valsts aprēķina metodoloģiju apraksta, ievērojot valstu pielikumus visaptverošajiem standartiem, proti, ISO 52000-1, 52003-1, 52010-1, 52016-1 un 52018-1, kas izstrādāti saskaņā ar Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN) doto M/480 uzdevumu. Šis noteikums nav uzskatāms par minēto standartu juridisku kodifikāciju.”; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

direktīvas I pielikumu groza šādi:

a)

pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.

Ēkas energoefektivitāti nosaka, pamatojoties uz aprēķināto vai faktisko enerģijas izmantošanu, un tā atspoguļo tipisko energopatēriņu telpu apkurei, telpu dzesēšanai, mājsaimniecības karstā ūdens apgādei, ventilācijai, iebūvētam apgaismojumam un citām ēkas inženiertehniskām sistēmām.

Ēkas energoefektivitāti izsaka ar skaitlisku norādi par primārās enerģijas izmantošanu (kWh/(m2/gadā)) gan energoefektivitātes sertifikācijas vajadzībām, gan nolūkā izpildīt minimālās energoefektivitātes prasības. Ēkas energoefektivitātes noteikšanai izmantotā metodoloģija ir pārredzama un atvērta inovācijai.

Dalībvalstis savu valsts aprēķina metodoloģiju apraksta, ievērojot valstu pielikumus visaptverošajiem standartiem, proti, ISO 52000-1, 52003-1, 52010-1, 52016-1 un 52018-1, kas izstrādāti saskaņā ar Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN) doto M/480 uzdevumu. Šis noteikums nav uzskatāms par minēto standartu juridisku kodifikāciju.”;

| b) | pielikuma 2. punktu aizstāj ar šādu:






  “2. | Telpu apkurei, telpu dzesēšanai, mājsaimniecības karstā ūdens apgādei, ventilācijai, apgaismojumam un citām ēkas inženiertehniskajām sistēmām nepieciešamo enerģiju aprēķina tā, lai optimizētu veselības, telpu gaisa kvalitātes un komforta līmeņus, ko dalībvalstis noteikušas valsts vai reģionālā līmenī.
  Primārās enerģijas aprēķina pamatā ir katra energonesēja primārās enerģijas faktori vai svēruma faktori, kā pamatā var būt valsts, reģionālās vai vietējās gada un, iespējams, arī sezonas vai mēneša svērtās vidējās vērtības vai cita specifiskāka informācija, kas darīta pieejama par atsevišķu centralizētu sistēmu.
  Primārās enerģijas faktorus vai svēruma faktorus nosaka dalībvalstis. Izmantojot šos faktorus energoefektivitātes aprēķinā, dalībvalstis nodrošina, ka tiek panākta optimāla norobežojošo konstrukciju energoefektivitāte.
  Aprēķinot primārās enerģijas faktorus nolūkā aprēķināt ēku energoefektivitāti, dalībvalstis var ņemt vērā enerģijas nesēja piegādātos atjaunojamos energoresursus un uz vietas iegūtus un izmantotus atjaunojamos energoresursus, ar noteikumu, ka to piemēro nediskriminējošā veidā.”; |
| --- | --- | --- |

b)

pielikuma 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.

Telpu apkurei, telpu dzesēšanai, mājsaimniecības karstā ūdens apgādei, ventilācijai, apgaismojumam un citām ēkas inženiertehniskajām sistēmām nepieciešamo enerģiju aprēķina tā, lai optimizētu veselības, telpu gaisa kvalitātes un komforta līmeņus, ko dalībvalstis noteikušas valsts vai reģionālā līmenī.

Primārās enerģijas aprēķina pamatā ir katra energonesēja primārās enerģijas faktori vai svēruma faktori, kā pamatā var būt valsts, reģionālās vai vietējās gada un, iespējams, arī sezonas vai mēneša svērtās vidējās vērtības vai cita specifiskāka informācija, kas darīta pieejama par atsevišķu centralizētu sistēmu.

Primārās enerģijas faktorus vai svēruma faktorus nosaka dalībvalstis. Izmantojot šos faktorus energoefektivitātes aprēķinā, dalībvalstis nodrošina, ka tiek panākta optimāla norobežojošo konstrukciju energoefektivitāte.

Aprēķinot primārās enerģijas faktorus nolūkā aprēķināt ēku energoefektivitāti, dalībvalstis var ņemt vērā enerģijas nesēja piegādātos atjaunojamos energoresursus un uz vietas iegūtus un izmantotus atjaunojamos energoresursus, ar noteikumu, ka to piemēro nediskriminējošā veidā.”;

| c) | iekļauj šādu punktu:






  “2.a | Lai izteiktu ēkas energoefektivitāti, dalībvalstis var noteikt papildu skaitliskus rādītājus par kopējo, neatjaunojamās un atjaunojamās primārās enerģijas izlietojumu un par radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju CO2 ekvivalenta kilogramos (m2/gadā).”; |
| --- | --- | --- |

c)

iekļauj šādu punktu:

“2.a

Lai izteiktu ēkas energoefektivitāti, dalībvalstis var noteikt papildu skaitliskus rādītājus par kopējo, neatjaunojamās un atjaunojamās primārās enerģijas izlietojumu un par radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju CO2 ekvivalenta kilogramos (m2/gadā).”;

| d) | pielikuma 4. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu:






  “4. | Ņem vērā šādu aspektu pozitīvo ietekmi:”; |
| --- | --- | --- |

d)

pielikuma 4. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu:

“4.

Ņem vērā šādu aspektu pozitīvo ietekmi:”;

| 2) | iekļauj šādu Ia pielikumu:



  “IA PIELIKUMS

  VIENOTA VISPĀRĒJA SISTĒMA, AR KO VĒRTĒ ĒKU VIEDGATAVĪBU







  1. | Komisija nosaka ēku viedgatavības indikatora definīciju un metodoloģiju, ar kuru tas jāaprēķina, lai novērtētu ēkas vai ēkas daļa spēju pielāgot savu ekspluatāciju iemītnieka vajadzībām un tīklam un uzlabot energoefektivitāti un vispārējo sniegumu.
  Viedgatavības indikators aptver īpašības, kas saistītas ar lielākiem energoietaupījumiem, salīdzinošo vērtēšanu un pielāgojamību, uzlabotu funkcionalitāti un iespējām, ko sniedz starpsavienotākas un viedākas ierīces.
  Metodoloģijā ņem vērā tādus elementus kā, piemēram, viedskaitītājus, ēkas automatizācijas un vadības sistēmas, pašregulējošas ierīces iekštelpu gaisa temperatūras regulēšanai, iebūvētu sadzīves tehniku, uzlādes punktus elektrotransportlīdzekļiem, enerģijas uzglabāšanu un detalizētas funkcijas, un minēto elementu sadarbspēju, kā arī labvēlīgo ietekmi uz telpu mikroklimatu, energoefektivitāti, snieguma līmeņiem un elastības iespēju. |
| --- | --- | --- |

2)

iekļauj šādu Ia pielikumu:

“IA PIELIKUMS

VIENOTA VISPĀRĒJA SISTĒMA, AR KO VĒRTĒ ĒKU VIEDGATAVĪBU

1.

Komisija nosaka ēku viedgatavības indikatora definīciju un metodoloģiju, ar kuru tas jāaprēķina, lai novērtētu ēkas vai ēkas daļa spēju pielāgot savu ekspluatāciju iemītnieka vajadzībām un tīklam un uzlabot energoefektivitāti un vispārējo sniegumu.

Viedgatavības indikators aptver īpašības, kas saistītas ar lielākiem energoietaupījumiem, salīdzinošo vērtēšanu un pielāgojamību, uzlabotu funkcionalitāti un iespējām, ko sniedz starpsavienotākas un viedākas ierīces.

Metodoloģijā ņem vērā tādus elementus kā, piemēram, viedskaitītājus, ēkas automatizācijas un vadības sistēmas, pašregulējošas ierīces iekštelpu gaisa temperatūras regulēšanai, iebūvētu sadzīves tehniku, uzlādes punktus elektrotransportlīdzekļiem, enerģijas uzglabāšanu un detalizētas funkcijas, un minēto elementu sadarbspēju, kā arī labvēlīgo ietekmi uz telpu mikroklimatu, energoefektivitāti, snieguma līmeņiem un elastības iespēju.

| 2. | Metodoloģiju balsta uz trīs svarīgākajām funkcijām, kas attiecas uz ēku un tās inženiertehniskajām sistēmām:






  a) | spēja uzturēt ēkas energoefektivitātes veiktspēju un darbību, šajā nolūkā pielāgojot enerģijas patēriņu, piemēram, izmantojot atjaunojamo energoresursu enerģiju; |
| --- | --- | --- |

2.

Metodoloģiju balsta uz trīs svarīgākajām funkcijām, kas attiecas uz ēku un tās inženiertehniskajām sistēmām:

a)

spēja uzturēt ēkas energoefektivitātes veiktspēju un darbību, šajā nolūkā pielāgojot enerģijas patēriņu, piemēram, izmantojot atjaunojamo energoresursu enerģiju;

| b) | spēja pielāgot tās darbības režīmu, lai reaģētu uz iemītnieka vajadzībām, vienlaikus pievēršot pienācīgu uzmanību lietotājdraudzīgas pieejas nodrošināšanai, uzturot veselīgu telpu mikroklimatu un spēju ziņot par enerģijas izmantošanu; un |
| --- | --- |

b)

spēja pielāgot tās darbības režīmu, lai reaģētu uz iemītnieka vajadzībām, vienlaikus pievēršot pienācīgu uzmanību lietotājdraudzīgas pieejas nodrošināšanai, uzturot veselīgu telpu mikroklimatu un spēju ziņot par enerģijas izmantošanu; un

| c) | ēkas kopējā elektroenerģijas pieprasījuma elastība, tostarp tās spēja nodrošināt iespēju aktīvi un pasīvi, kā arī tieši un netieši piedalīties pieprasījuma reakcijā, attiecībā uz tīklu, piemēram, izmantojot elastību un slodzes maiņas iespējas. |
| --- | --- |

c)

ēkas kopējā elektroenerģijas pieprasījuma elastība, tostarp tās spēja nodrošināt iespēju aktīvi un pasīvi, kā arī tieši un netieši piedalīties pieprasījuma reakcijā, attiecībā uz tīklu, piemēram, izmantojot elastību un slodzes maiņas iespējas.

| 3. | Metodoloģijā papildus var ņemt vērā:






  a) | sadarbspēju starp sistēmām (viedskaitītājiem, ēkas automatizācijas un vadības sistēmām, iebūvētu sadzīves tehniku, ēkā esošām pašregulējošām ierīcēm iekštelpu gaisa temperatūras regulēšanai un sensoriem gaisa kvalitātes noteikšanai telpās un ventilatoriem); un |
| --- | --- | --- |

3.

Metodoloģijā papildus var ņemt vērā:

a)

sadarbspēju starp sistēmām (viedskaitītājiem, ēkas automatizācijas un vadības sistēmām, iebūvētu sadzīves tehniku, ēkā esošām pašregulējošām ierīcēm iekštelpu gaisa temperatūras regulēšanai un sensoriem gaisa kvalitātes noteikšanai telpās un ventilatoriem); un

| b) | pozitīvo ietekmi, ko rada esošie komunikācijas tīkli, jo īpaši to, ka pastāv ātrdarbīgiem sakariem gatava ēkas fiziskā infrastruktūra, piemēram, ar brīvprātīgo marķējumu “gatavs platjoslai”, un to, ka pastāv piekļuves punkts daudzdzīvokļu ēkām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/61/ES (*1) 8. pantu. |
| --- | --- |

b)

pozitīvo ietekmi, ko rada esošie komunikācijas tīkli, jo īpaši to, ka pastāv ātrdarbīgiem sakariem gatava ēkas fiziskā infrastruktūra, piemēram, ar brīvprātīgo marķējumu “gatavs platjoslai”, un to, ka pastāv piekļuves punkts daudzdzīvokļu ēkām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/61/ES (*1) 8. pantu.

| 4. | Metodoloģijai nav negatīvas ietekmes uz esošajām valsts energoefektivitātes sertifikācijas sistēmām, un tā balstās uz saistītām iniciatīvām valstu līmenī, vienlaikus ņemot vērā iemītnieku īpašumtiesību, datu aizsardzības, privātuma un drošības principu, atbilstīgi attiecīgajiem Savienības datu aizsardzības un privātuma tiesību aktiem, kā arī labākajām pieejamajām kiberdrošības metodēm. |
| --- | --- |

4.

Metodoloģijai nav negatīvas ietekmes uz esošajām valsts energoefektivitātes sertifikācijas sistēmām, un tā balstās uz saistītām iniciatīvām valstu līmenī, vienlaikus ņemot vērā iemītnieku īpašumtiesību, datu aizsardzības, privātuma un drošības principu, atbilstīgi attiecīgajiem Savienības datu aizsardzības un privātuma tiesību aktiem, kā arī labākajām pieejamajām kiberdrošības metodēm.

| 5. | Metodoloģijā nosaka vispiemērotāko viedgatavības indikatora formātu, un tā ir vienkārša, pārredzama un viegli saprotama patērētājiem, īpašniekiem, investoriem un pieprasījumreakcijas tirgus dalībniekiem. |
| --- | --- |

5.

Metodoloģijā nosaka vispiemērotāko viedgatavības indikatora formātu, un tā ir vienkārša, pārredzama un viegli saprotama patērētājiem, īpašniekiem, investoriem un pieprasījumreakcijas tirgus dalībniekiem.

| 3) | direktīvas II pielikumu groza šādi:






  a) | pielikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

  “Kompetentās iestādes vai struktūras, kurām kompetentās iestādes ir deleģējušas atbildību par neatkarīgās kontroles sistēmas īstenošanu, nejaušas izlases veidā atlasa sertifikātus no visiem gadā izdotajiem energoefektivitātes sertifikātiem, un tos verificē. Atlasīto sertifikātu skaits ir pietiekams, lai nodrošinātu statistiski nozīmīgu rezultātu.”; |
| --- | --- | --- |

3)

direktīvas II pielikumu groza šādi:

a)

pielikuma 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

“Kompetentās iestādes vai struktūras, kurām kompetentās iestādes ir deleģējušas atbildību par neatkarīgās kontroles sistēmas īstenošanu, nejaušas izlases veidā atlasa sertifikātus no visiem gadā izdotajiem energoefektivitātes sertifikātiem, un tos verificē. Atlasīto sertifikātu skaits ir pietiekams, lai nodrošinātu statistiski nozīmīgu rezultātu.”;

| b) | pievieno šādu punktu:






  “3. | Ja kāda datubāze tiek papildināta ar informāciju, valstu iestādēm uzraudzības un verifikācijas nolūkā ir iespēja identificēt informācijas papildinātāju.” |
| --- | --- | --- |

b)

pievieno šādu punktu:

“3.

Ja kāda datubāze tiek papildināta ar informāciju, valstu iestādēm uzraudzības un verifikācijas nolūkā ir iespēja identificēt informācijas papildinātāju.”

---

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/61/ES (2014. gada 15. maijs) par pasākumiem ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai (OV L 155, 23.5.2014., 1. lpp.).”;

*1

---