# Официален вестник C 270/25 ю

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 270 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 5925 юли 2016 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 270

Издание на български език

Информация и известия

Година 5925 юли 2016 г.

---

| Известие No | Съдържание | Страница |
| --- | --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейския съюз |
| 2016/C 270/01 | Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз | 1 |
| | Общ съд |
| 2016/C 270/02 | Осъществяване на дейността на Общия съд между 1 и 19 септември 2016 година | 2 |

Известие No

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

2016/C 270/01

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

Официален вестник на Европейския съюз

1

Общ съд

2016/C 270/02

Осъществяване на дейността на Общия съд между 1 и 19 септември 2016 година

2

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд |
| 2016/C 270/03 | Съединени дела C-210/14 до C-214/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Наказателни производства срещу Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14) (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 3 |
| 2016/C 270/04 | Дело C-433/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Domenico Rosa (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 4 |
| 2016/C 270/05 | Дело C-434/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Raffaele Mignone (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 4 |
| 2016/C 270/06 | Дело C-435/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Mauro Barletta (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 5 |
| 2016/C 270/07 | Дело C-436/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Davide Cazzorla (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 6 |
| 2016/C 270/08 | Дело C-437/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Nicola Seminario (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 7 |
| 2016/C 270/09 | Дело C-462/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Lorenzo Carlucci (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 7 |
| 2016/C 270/10 | Дело C-467/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Chiara Baldo (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 8 |
| 2016/C 270/11 | Дело C-474/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Salerno — Италия) — Наказателно производство срещу Cristiano Pontillo (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 9 |
| 2016/C 270/12 | Дело C-495/14: Определение на Съда (девети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento — Италия) — Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini/Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA) (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 89/665/ЕИО — Обществени поръчки — Национална правна уредба — Съдебни такси за достъп до административно правосъдие в областта на обществените поръчки — Право на ефективни правни средства за защита — Възпиращи такси — Съдебен контрол на административните актове — Принципи на ефективност и равностойност) | 10 |
| 2016/C 270/13 | Дело C-534/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 10 |
| 2016/C 270/14 | Дело C-65/15: Определение на Съда (седми състав) от седми април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Vito Santoro (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 11 |
| 2016/C 270/15 | Дело C-504/15: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Antonio Paolo Conti (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейността по събиране на залози — Реорганизация на системата посредством нов публичен търг — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от общ интерес — Пропорционалност) | 12 |
| 2016/C 270/16 | Дело C-8/16: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Paola Tonachella (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози — Реорганизация на системата посредством нов публичен търг — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност) | 13 |
| 2016/C 270/17 | Дело C-278/15 P: Жалба, подадена на 4 юни 2016 г. от Royal County of Berkshire Polo Club Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 26 март 2015 г. по дело T-581/13 — Royal County of Berkshire Polo Club/СХВП | 13 |
| 2016/C 270/18 | Дело C-451/15 P: Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-395/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO | 14 |
| 2016/C 270/19 | Дело C-452/15 P: Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-396/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO | 14 |
| 2016/C 270/20 | Дело C-479/15 P: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. от Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 9 юли 2015 г. по дело T-89/11 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO | 14 |
| 2016/C 270/21 | Дело C-480/15 P: Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. от KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV срещу решението на Общия съд (седми разширен състав), постановено на 2 юли 2015 г. по дело T-657/13 — KS Sports/EUIPO | 15 |
| 2016/C 270/22 | Дело C-602/15: Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-633/14 — Monster Energy/EUIPO | 15 |
| 2016/C 270/23 | Дело C-603/15: Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-666/14 — Monster Energy/EUIPO | 15 |
| 2016/C 270/24 | Дело C-636/15 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. от August Storck KG срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 25 септември 2016 г. по дело T-366/14 — August Storck/EUIPO | 16 |
| 2016/C 270/25 | Дело C-35/16 P: Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 ноември 2015 г. по дело T-526/14 — Matratzen Concord GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) | 16 |
| 2016/C 270/26 | Дело C-76/16: Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия), постъпило на 11 февруари 2016 г. — INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie | 16 |
| 2016/C 270/27 | Дело C-77/16 P: Жалба, подадена на 11 февруари 2016 г. от Hewlett Packard Development Company LP срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 3 декември 2015 г. по дело T-628/14 — Hewlett Packard Development Company/EUIPO | 17 |
| 2016/C 270/28 | Дело C-115/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — N Luxembourg 1/Skatteministeriet | 17 |
| 2016/C 270/29 | Дело C-116/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/T Danmark | 20 |
| 2016/C 270/30 | Дело C-117/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/Y Denmark Aps | 22 |
| 2016/C 270/31 | Дело C-118/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — X Denmark A/S/Skatteministeriet | 25 |
| 2016/C 270/32 | Дело C-119/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — C Danmark I/Skatteministeriet | 27 |
| 2016/C 270/33 | Дело C-191/16: Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 5 април 2016 г. — Romano Pisciotti/Федерална република Германия | 29 |
| 2016/C 270/34 | Дело C-265/16: Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Torino (Италия), постъпило на 12 май 2016 г. — VCAST Limited/R.T.I. SpA | 30 |
| 2016/C 270/35 | Дело C-292/16: Преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 25 май 2016 г. — A Oy | 31 |
| 2016/C 270/36 | Дело C-301/16 P: Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия | 32 |
| 2016/C 270/37 | Дело C-304/16: Преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury | 33 |
| 2016/C 270/38 | Дело C-305/16: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — Avon Cosmetics Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs | 34 |
| 2016/C 270/39 | Дело C-323/16 P: Жалба, подадена на 8 юни 2016 г. от Eurallumina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Италианска република и Eurallumina SpA/Европейска комисия | 36 |
| | Общ съд |
| 2016/C 270/40 | Дело T-162/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия (Държавна помощ — Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV — Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар — Схема за помощи — По-прецизен икономически анализ — Пазарна неефективност — Законосъобразна цел от общ интерес — Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС — Сериозни затруднения) | 37 |
| 2016/C 270/41 | Дело T-276/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Сдружение — Липса на пряко засягане на членовете — Недопустимост — Антидъмпингово мито за цялата страна — Индивидуално третиране — Представителна извадка — Право на защита — Недопускане на дискриминация — Задължение за полагане на грижа) | 38 |
| 2016/C 270/42 | Дело T-277/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Допустимост — Антидъмпингово мито за цялата страна — Индивидуално третиране — Представителна извадка) | 38 |
| 2016/C 270/43 | Дело T-122/14: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Италия/Комисия (Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения — Периодична имуществена санкция — Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция — Метод за изчисление на лихвите, приложими при възстановяване на незаконни помощи — Лихви с натрупване) | 39 |
| 2016/C 270/44 | Дело T-614/14: Решение на Общия съд от 16 юни 2016 г. — Fútbol Club Barcelona/EUIPO — Kule (KULE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз KULE — По-ранни национални словни марки и общоизвестна марка CULE — Относителни основания за отказ — Липса на реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Член 8,параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 — Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009) | 40 |
| 2016/C 270/45 | Дело T-789/14: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO — Meissen Keramik (MEISSEN) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз MEISSEN — По-ранни словни и фигуративна национални марки и марки на Европейския съюз MEISSEN, MEISSENER PORZELLAN, HAUS MEISSEN, Meissen и Meissener Porzellan — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Отличителен характер и репутация на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 — Член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009) | 41 |
| 2016/C 270/46 | Дело T-385/15: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Loops/EUIPO (Форма на четка за зъби) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Триизмерна марка — Форма на четка за зъби — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) | 41 |
| 2016/C 270/47 | Дело T-583/15: Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (Изображение на символ на мир) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща символ на мир — Молба за restitutio in integrum — Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд) | 42 |
| 2016/C 270/48 | Дело T-585/15: Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз GREEN BEANS — Молба за restitutio in integrum — Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд) | 43 |
| 2016/C 270/49 | Дело T-362/14: Определение на Общия съд от 26 май 2016 г. — REWE-Zentral/EUIPO — Vicente Gandía Pla (MY PLANET) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне) | 43 |
| 2016/C 270/50 | Дело T-825/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — IREPA/Комисия и Сметна палата (Жалба за отмяна — Рибарство — Италианска национална програма за събиране на данни в риболовния сектор за периода 2009-2010 г. — Събиране на част от авансите, изплатени на жалбоподателя — Предварителен доклад на Сметната палата — Неподлежащ на обжалване акт — Подготвителен акт — Писма за предварително уведомяване — Дебитно известие — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Липса на пряко засягане — Недопустимост) | 44 |
| 2016/C 270/51 | Дело T-178/15: Определение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия (Схема за храните с традиционно специфичен характер — Регламент (ЕС) No 1151/2012 — Писмо на Комисията, с което се уведомяват компетентните национални органи, че повдигнатото от тях възражение е просрочено — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание) | 45 |
| 2016/C 270/52 | Дело T-168/16: Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Grizzly Tools/Комисия | 45 |
| 2016/C 270/53 | Дело T-202/16: Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Keturi kambariai/EUIPO — Coffee In (coffee inn) | 46 |
| 2016/C 270/54 | Дело T-222/16: Жалба, подадена на 11 май 2016 г. — Hansen Medical/EUIPO — Covidien (MAGELLAN) | 47 |
| 2016/C 270/55 | Дело T-229/16: Жалба, подадена на 6 май 2016 г. — Pio De Bragança/EUIPO — Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS) | 48 |
| 2016/C 270/56 | Дело T-240/16: Жалба, подадена на 14 май 2016 г. — Klyuyev/Съвет | 48 |
| 2016/C 270/57 | Дело T-242/16: Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Stavytskyi/Съвет | 50 |
| 2016/C 270/58 | Дело T-247/16: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Trasta Komercbanka и други/ЕЦБ | 51 |
| 2016/C 270/59 | Дело T-248/16: Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA) | 52 |
| 2016/C 270/60 | Дело T-261/16: Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Португалия/Комисия | 52 |
| 2016/C 270/61 | Дело T-272/16: Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Гърция/Комисия | 53 |
| 2016/C 270/62 | Дело T-273/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Sun Media/EUIPO — Meta4 Spain (METAPORN) | 55 |
| 2016/C 270/63 | Дело T-274/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Saleh Thabet/Съвет | 56 |
| 2016/C 270/64 | Дело T-275/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Mubarak и др./Съвет | 57 |
| 2016/C 270/65 | Дело T-282/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost Paczkomaty/Комисия | 58 |
| 2016/C 270/66 | Дело T-283/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost/Комисия | 60 |
| 2016/C 270/67 | Дело T-284/16: Жалба, подадена на 23 май 2016 г. — Gulli/EUIPO — Laverana (Lybera) | 61 |
| 2016/C 270/68 | Дело T-287/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Белгия/Комисия | 62 |
| 2016/C 270/69 | Дело T-289/16: Жалба, подадена на 3 юни 2016 г. — Inox Mare/Комисия | 63 |
| 2016/C 270/70 | Дело T-290/16: Иск, предявен на 7 юни 2016 г. — Fruits de Ponent/Комисия | 64 |
| 2016/C 270/71 | Дело T-298/16: Иск, предявен на 13 юни 2016 г. — East West Consulting/Комисия | 66 |
| 2016/C 270/72 | Дело T-560/12: Определение на Общия съд от 6 юни 2016 г. — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA | 67 |
| 2016/C 270/73 | Дело T-537/14: Определение на Общия съд от 1 юни 2014 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — NYX, Los Angeles (NYX) | 67 |
| 2016/C 270/74 | Дело T-84/15: Определение на Общия съд от 31 март 2016 г. — Laboratorios Thea/EUIPO — Sebapharma (Sebacur) | 67 |
| | Съд на публичната служба на Европейския съюз |
| 2016/C 270/75 | Дело F-121/15: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 14 юни 2016 г. — Fernández González/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Служител на длъжност в кабинета на европейски комисар — Назначаване на срочно нает служител на основание член 2, буква б) от УРДС — Условие за прекъсване на всяка форма на заетост в Комисията за срок от шест месеца — Точка 3.2 от меморандум D(2005) 18064 на Комисията от 28 юли 2005 г. относно назначаването на срочно наети служители на основание член 2, букви б) и г) от УРДС на постоянни длъжности при липса на успешно издържали конкурс лица) | 68 |
| 2016/C 270/76 | Дело F-133/15: Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 10 юни 2016 г. — HI/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Член 11 от Правилника — Задължение за лоялност — Член 11а — Конфликт на интереси — Длъжностно лице, отговарящо за наблюдението на проект, финансиран от Съюза — Роднински връзки между това длъжностно лице и служител, нает за нуждите на проекта от дружеството, на което е възложен този проект — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Понижаване — Законосъобразност на състава на дисциплинарния съвет — Задължение за мотивиране — Продължителност на производството — Разумен срок — Нарушаване на правото на защита — Принцип ne bis in idem — Явна грешка в преценката — Пропорционалност на санкцията — Смекчаващи вината обстоятелства) | 69 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

2016/C 270/03

Съединени дела C-210/14 до C-214/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Наказателни производства срещу Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14) (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

3

2016/C 270/04

Дело C-433/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Domenico Rosa (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

4

2016/C 270/05

Дело C-434/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Raffaele Mignone (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

4

2016/C 270/06

Дело C-435/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Mauro Barletta (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

5

2016/C 270/07

Дело C-436/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Davide Cazzorla (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

6

2016/C 270/08

Дело C-437/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Nicola Seminario (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

7

2016/C 270/09

Дело C-462/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Lorenzo Carlucci (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

7

2016/C 270/10

Дело C-467/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Chiara Baldo (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

8

2016/C 270/11

Дело C-474/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Salerno — Италия) — Наказателно производство срещу Cristiano Pontillo (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

9

2016/C 270/12

Дело C-495/14: Определение на Съда (девети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento — Италия) — Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini/Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA) (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива 89/665/ЕИО — Обществени поръчки — Национална правна уредба — Съдебни такси за достъп до административно правосъдие в областта на обществените поръчки — Право на ефективни правни средства за защита — Възпиращи такси — Съдебен контрол на административните актове — Принципи на ефективност и равностойност)

10

2016/C 270/13

Дело C-534/14: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

10

2016/C 270/14

Дело C-65/15: Определение на Съда (седми състав) от седми април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Vito Santoro (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Национална правна уредба — Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите — Нов публичен търг — Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

11

2016/C 270/15

Дело C-504/15: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Antonio Paolo Conti (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейността по събиране на залози — Реорганизация на системата посредством нов публичен търг — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от общ интерес — Пропорционалност)

12

2016/C 270/16

Дело C-8/16: Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Paola Tonachella (Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Идентични преюдициални въпроси — Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Хазартни игри — Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози — Реорганизация на системата посредством нов публичен търг — Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози — Ограничаване — Императивни съображения от обществен интерес — Пропорционалност)

13

2016/C 270/17

Дело C-278/15 P: Жалба, подадена на 4 юни 2016 г. от Royal County of Berkshire Polo Club Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 26 март 2015 г. по дело T-581/13 — Royal County of Berkshire Polo Club/СХВП

13

2016/C 270/18

Дело C-451/15 P: Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-395/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO

14

2016/C 270/19

Дело C-452/15 P: Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-396/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO

14

2016/C 270/20

Дело C-479/15 P: Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. от Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 9 юли 2015 г. по дело T-89/11 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO

14

2016/C 270/21

Дело C-480/15 P: Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. от KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV срещу решението на Общия съд (седми разширен състав), постановено на 2 юли 2015 г. по дело T-657/13 — KS Sports/EUIPO

15

2016/C 270/22

Дело C-602/15: Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-633/14 — Monster Energy/EUIPO

15

2016/C 270/23

Дело C-603/15: Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-666/14 — Monster Energy/EUIPO

15

2016/C 270/24

Дело C-636/15 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. от August Storck KG срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 25 септември 2016 г. по дело T-366/14 — August Storck/EUIPO

16

2016/C 270/25

Дело C-35/16 P: Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 ноември 2015 г. по дело T-526/14 — Matratzen Concord GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

16

2016/C 270/26

Дело C-76/16: Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия), постъпило на 11 февруари 2016 г. — INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie

16

2016/C 270/27

Дело C-77/16 P: Жалба, подадена на 11 февруари 2016 г. от Hewlett Packard Development Company LP срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 3 декември 2015 г. по дело T-628/14 — Hewlett Packard Development Company/EUIPO

17

2016/C 270/28

Дело C-115/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — N Luxembourg 1/Skatteministeriet

17

2016/C 270/29

Дело C-116/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/T Danmark

20

2016/C 270/30

Дело C-117/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/Y Denmark Aps

22

2016/C 270/31

Дело C-118/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — X Denmark A/S/Skatteministeriet

25

2016/C 270/32

Дело C-119/16: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — C Danmark I/Skatteministeriet

27

2016/C 270/33

Дело C-191/16: Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 5 април 2016 г. — Romano Pisciotti/Федерална република Германия

29

2016/C 270/34

Дело C-265/16: Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Torino (Италия), постъпило на 12 май 2016 г. — VCAST Limited/R.T.I. SpA

30

2016/C 270/35

Дело C-292/16: Преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 25 май 2016 г. — A Oy

31

2016/C 270/36

Дело C-301/16 P: Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия

32

2016/C 270/37

Дело C-304/16: Преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

33

2016/C 270/38

Дело C-305/16: Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — Avon Cosmetics Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

34

2016/C 270/39

Дело C-323/16 P: Жалба, подадена на 8 юни 2016 г. от Eurallumina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Италианска република и Eurallumina SpA/Европейска комисия

36

Общ съд

2016/C 270/40

Дело T-162/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия (Държавна помощ — Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV — Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар — Схема за помощи — По-прецизен икономически анализ — Пазарна неефективност — Законосъобразна цел от общ интерес — Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС — Сериозни затруднения)

37

2016/C 270/41

Дело T-276/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Сдружение — Липса на пряко засягане на членовете — Недопустимост — Антидъмпингово мито за цялата страна — Индивидуално третиране — Представителна извадка — Право на защита — Недопускане на дискриминация — Задължение за полагане на грижа)

38

2016/C 270/42

Дело T-277/13: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет (Дъмпинг — Внос на биоетанол с произход от Съединените щати — Окончателно антидъмпингово мито — Жалба за отмяна — Пряко засягане — Допустимост — Антидъмпингово мито за цялата страна — Индивидуално третиране — Представителна извадка)

38

2016/C 270/43

Дело T-122/14: Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Италия/Комисия (Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения — Периодична имуществена санкция — Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция — Метод за изчисление на лихвите, приложими при възстановяване на незаконни помощи — Лихви с натрупване)

39

2016/C 270/44

Дело T-614/14: Решение на Общия съд от 16 юни 2016 г. — Fútbol Club Barcelona/EUIPO — Kule (KULE) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз KULE — По-ранни национални словни марки и общоизвестна марка CULE — Относителни основания за отказ — Липса на реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Член 8,параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 — Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009)

40

2016/C 270/45

Дело T-789/14: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO — Meissen Keramik (MEISSEN) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз MEISSEN — По-ранни словни и фигуративна национални марки и марки на Европейския съюз MEISSEN, MEISSENER PORZELLAN, HAUS MEISSEN, Meissen и Meissener Porzellan — Относителни основания за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Отличителен характер и репутация на по-ранните марки — Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 — Реално използване на по-ранните марки — Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 — Член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009)

41

2016/C 270/46

Дело T-385/15: Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Loops/EUIPO (Форма на четка за зъби) (Марка на Европейския съюз — Посочваща Европейския съюз международна регистрация — Триизмерна марка — Форма на четка за зъби — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)

41

2016/C 270/47

Дело T-583/15: Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (Изображение на символ на мир) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща символ на мир — Молба за restitutio in integrum — Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд)

42

2016/C 270/48

Дело T-585/15: Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS) (Марка на Европейския съюз — Заявка за словна марка на Европейския съюз GREEN BEANS — Молба за restitutio in integrum — Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд)

43

2016/C 270/49

Дело T-362/14: Определение на Общия съд от 26 май 2016 г. — REWE-Zentral/EUIPO — Vicente Gandía Pla (MY PLANET) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Оттегляне на възражението — Липса на основание за произнасяне)

43

2016/C 270/50

Дело T-825/14: Определение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — IREPA/Комисия и Сметна палата (Жалба за отмяна — Рибарство — Италианска национална програма за събиране на данни в риболовния сектор за периода 2009-2010 г. — Събиране на част от авансите, изплатени на жалбоподателя — Предварителен доклад на Сметната палата — Неподлежащ на обжалване акт — Подготвителен акт — Писма за предварително уведомяване — Дебитно известие — Член 263, четвърта алинея ДФЕС — Липса на пряко засягане — Недопустимост)

44

2016/C 270/51

Дело T-178/15: Определение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия (Схема за храните с традиционно специфичен характер — Регламент (ЕС) No 1151/2012 — Писмо на Комисията, с което се уведомяват компетентните национални органи, че повдигнатото от тях възражение е просрочено — Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)

45

2016/C 270/52

Дело T-168/16: Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Grizzly Tools/Комисия

45

2016/C 270/53

Дело T-202/16: Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Keturi kambariai/EUIPO — Coffee In (coffee inn)

46

2016/C 270/54

Дело T-222/16: Жалба, подадена на 11 май 2016 г. — Hansen Medical/EUIPO — Covidien (MAGELLAN)

47

2016/C 270/55

Дело T-229/16: Жалба, подадена на 6 май 2016 г. — Pio De Bragança/EUIPO — Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

48

2016/C 270/56

Дело T-240/16: Жалба, подадена на 14 май 2016 г. — Klyuyev/Съвет

48

2016/C 270/57

Дело T-242/16: Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Stavytskyi/Съвет

50

2016/C 270/58

Дело T-247/16: Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Trasta Komercbanka и други/ЕЦБ

51

2016/C 270/59

Дело T-248/16: Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)

52

2016/C 270/60

Дело T-261/16: Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Португалия/Комисия

52

2016/C 270/61

Дело T-272/16: Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Гърция/Комисия

53

2016/C 270/62

Дело T-273/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Sun Media/EUIPO — Meta4 Spain (METAPORN)

55

2016/C 270/63

Дело T-274/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Saleh Thabet/Съвет

56

2016/C 270/64

Дело T-275/16: Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Mubarak и др./Съвет

57

2016/C 270/65

Дело T-282/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost Paczkomaty/Комисия

58

2016/C 270/66

Дело T-283/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost/Комисия

60

2016/C 270/67

Дело T-284/16: Жалба, подадена на 23 май 2016 г. — Gulli/EUIPO — Laverana (Lybera)

61

2016/C 270/68

Дело T-287/16: Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Белгия/Комисия

62

2016/C 270/69

Дело T-289/16: Жалба, подадена на 3 юни 2016 г. — Inox Mare/Комисия

63

2016/C 270/70

Дело T-290/16: Иск, предявен на 7 юни 2016 г. — Fruits de Ponent/Комисия

64

2016/C 270/71

Дело T-298/16: Иск, предявен на 13 юни 2016 г. — East West Consulting/Комисия

66

2016/C 270/72

Дело T-560/12: Определение на Общия съд от 6 юни 2016 г. — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

67

2016/C 270/73

Дело T-537/14: Определение на Общия съд от 1 юни 2014 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — NYX, Los Angeles (NYX)

67

2016/C 270/74

Дело T-84/15: Определение на Общия съд от 31 март 2016 г. — Laboratorios Thea/EUIPO — Sebapharma (Sebacur)

67

Съд на публичната служба на Европейския съюз

2016/C 270/75

Дело F-121/15: Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 14 юни 2016 г. — Fernández González/Комисия (Публична служба — Срочно нает служител — Служител на длъжност в кабинета на европейски комисар — Назначаване на срочно нает служител на основание член 2, буква б) от УРДС — Условие за прекъсване на всяка форма на заетост в Комисията за срок от шест месеца — Точка 3.2 от меморандум D(2005) 18064 на Комисията от 28 юли 2005 г. относно назначаването на срочно наети служители на основание член 2, букви б) и г) от УРДС на постоянни длъжности при липса на успешно издържали конкурс лица)

68

2016/C 270/76

Дело F-133/15: Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 10 юни 2016 г. — HI/Комисия (Публична служба — Длъжностни лица — Член 11 от Правилника — Задължение за лоялност — Член 11а — Конфликт на интереси — Длъжностно лице, отговарящо за наблюдението на проект, финансиран от Съюза — Роднински връзки между това длъжностно лице и служител, нает за нуждите на проекта от дружеството, на което е възложен този проект — Дисциплинарно производство — Дисциплинарно наказание — Понижаване — Законосъобразност на състава на дисциплинарния съвет — Задължение за мотивиране — Продължителност на производството — Разумен срок — Нарушаване на правото на защита — Принцип ne bis in idem — Явна грешка в преценката — Пропорционалност на санкцията — Смекчаващи вината обстоятелства)

69

---

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/1

---

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

(2016/C 270/01)

Последна публикация

ОВ C 260, 18.7.2016 г.

Предишни публикации

ОВ C 251, 11.7.2016 г.

ОВ C 243, 4.7.2016 г.

ОВ C 232, 27.6.2016 г.

ОВ C 222, 20.6.2016 г.

ОВ C 211, 13.6.2016 г.

ОВ C 200, 6.6.2016 г.

Може да намерите тези текстове на адрес:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Общ съд

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/2 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/2

---

Осъществяване на дейността на Общия съд между 1 и 19 септември 2016 година

(2016/C 270/02)

На пленарната си конференция от 15 юни 2016 г. Общият съд отбеляза, че полагането на клетва пред Съда от новите членове на Общия съд ще се проведе на 19 септември 2016 г. и следователно, съгласно член 5, трета алинея от Протокола относно статута на Съда на Европейския съюз, до встъпването в длъжност на новите членове на Общия съд:

| — | председателят г-н Jaeger ще изпълнява функцията на председател на Общия съд, |
| --- | --- |

—

председателят г-н Jaeger ще изпълнява функцията на председател на Общия съд,

| — | заместник-председателят г-н Kanninen ще изпълнява функцията на заместник-председател на Общия съд, |
| --- | --- |

—

заместник-председателят г-н Kanninen ще изпълнява функцията на заместник-председател на Общия съд,

| — | заместник-председателят г-н Kanninen и председателите на състави г-жа Martins Ribeiro, г-н Papasavvas, г-н Prek, г-н Dittrich, г-н Frimodt Nielsen, г-н van der Woude, г-н Gratsias и г-н Berardis ще изпълняват функциите на председатели на петчленни и тричленни състави, |
| --- | --- |

—

заместник-председателят г-н Kanninen и председателите на състави г-жа Martins Ribeiro, г-н Papasavvas, г-н Prek, г-н Dittrich, г-н Frimodt Nielsen, г-н van der Woude, г-н Gratsias и г-н Berardis ще изпълняват функциите на председатели на петчленни и тричленни състави,

| — | решението от 23 октомври 2013 година относно разпределението на съдиите по състави (ОВ C 344, 2013 г., стр. 2), последно изменено с решение от 9 юни 2016 г. (ОВ C 243, 2016 г., стр. 2), решенията от 13 май 2015 година относно членовете на големия състав и относно начина на определяне на съдията, заместващ възпрепятстван да изпълнява функциите си съдия (ОВ C 213, 2015 г., стр. 2) и решенията от 23 септември 2013 година относно критериите за разпределяне на делата между съставите и относно членовете на състава по жалбите (ОВ C 313, 2013 г., стр. 4 и 5), ще продължат да се прилагат. |
| --- | --- |

—

решението от 23 октомври 2013 година относно разпределението на съдиите по състави (ОВ C 344, 2013 г., стр. 2), последно изменено с решение от 9 юни 2016 г. (ОВ C 243, 2016 г., стр. 2), решенията от 13 май 2015 година относно членовете на големия състав и относно начина на определяне на съдията, заместващ възпрепятстван да изпълнява функциите си съдия (ОВ C 213, 2015 г., стр. 2) и решенията от 23 септември 2013 година относно критериите за разпределяне на делата между съставите и относно членовете на състава по жалбите (ОВ C 313, 2013 г., стр. 4 и 5), ще продължат да се прилагат.

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/3

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Наказателни производства срещу Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)

(Съединени дела C-210/14 до C-214/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/03)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Corte suprema di cassazione

Страни в главното производство

Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 292, 1.9.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/4

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Domenico Rosa

(Дело C-433/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/04)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Domenico Rosa

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 12.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/4

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Raffaele Mignone

(Дело C-434/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/05)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Raffaele Mignone

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/5

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Mauro Barletta

(Дело C-435/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/06)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Mauro Barletta

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/6 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/6

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Davide Cazzorla

(Дело C-436/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/07)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Davide Cazzorla

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/7

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Nicola Seminario

(Дело C-437/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/08)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari — Italie

Страна в главното производство

Nicola Seminario

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/7

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Lorenzo Carlucci

(Дело C-462/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/09)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Lorenzo Carlucci

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/8 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/8

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Chiara Baldo

(Дело C-467/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/10)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bergamo

Страна в главното производство

Chiara Baldo

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 448, 15.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/9

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Salerno — Италия) — Наказателно производство срещу Cristiano Pontillo

(Дело C-474/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/11)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Salerno

Страна в главното производство

Cristiano Pontillo

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 462, 22.12.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/10

---

Определение на Съда (девети състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento — Италия) — Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini/Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

(Дело C-495/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 89/665/ЕИО - Обществени поръчки - Национална правна уредба - Съдебни такси за достъп до административно правосъдие в областта на обществените поръчки - Право на ефективни правни средства за защита - Възпиращи такси - Съдебен контрол на административните актове - Принципи на ефективност и равностойност))

(2016/C 270/12)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Antonio Tita, Alessandra Carlin, Piero Constantini

Ответници: Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

Диспозитив

Член 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година, както и принципите на ефективност и равностойност трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че допускат национална правна уредба, която изисква плащането на съдебни такси, като разглежданата в главното производство единна такса, когато пред административните юрисдикции се подава жалба в областта на обществените поръчки.

---

(1)  ОВ C 26, 26.1.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/10

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bergamo — Италия) — Наказателно производство срещу Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

(Дело C-534/14) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/13)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bergamo

Страни в главното производство

Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 34, 2.2.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/11

---

Определение на Съда (седми състав) от седми април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Bari — Италия) — Наказателно производство срещу Vito Santoro

(Дело C-65/15) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Национална правна уредба - Реорганизация на системата за концесии чрез времево изравняване на сроковете за концесиите - Нов публичен търг - Концесии със срок, по-кратък от срока на предходните концесии - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/14)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Bari

Страна в главното производство

Vito Santoro

Диспозитив

| 1) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите. |
| --- | --- |

1)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.

| 2) | Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

2)

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 138, 27.4.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/12 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/12

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Antonio Paolo Conti

(Дело C-504/15) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейността по събиране на залози - Реорганизация на системата посредством нов публичен търг - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от общ интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/15)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Frosinone

Страна в главното производство

Antonio Paolo Conti

Диспозитив

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера на хазартни игри при преустановяването на дейността поради изтичането на срока за концесията да отстъпи безвъзмездно ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват системата на управление и събиране на залози, ако това ограничение надхвърля необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, което запитващата юрисдикция следва да провери.

---

(1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/13

---

Определение на Съда (седми състав) от 7 април 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Paola Tonachella

(Дело C-8/16) (1)

((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Идентични преюдициални въпроси - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози - Реорганизация на системата посредством нов публичен търг - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))

(2016/C 270/16)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Frosinone

Страна в главното производство

Paola Tonachella

Диспозитив

Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба, като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.

---

(1)  ОВ C 90, 7.3.2016 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/13

---

Жалба, подадена на 4 юни 2016 г. от Royal County of Berkshire Polo Club Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 26 март 2015 г. по дело T-581/13 — Royal County of Berkshire Polo Club/СХВП

(Дело C-278/15 P)

(2016/C 270/17)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (представител: J. Maitland-Walker, Solicitor)

Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)

С определение от 14 януари 2016 г. Съдът (шести състав) обявява жалбата за недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/14

---

Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-395/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO

(Дело C-451/15 P)

(2016/C 270/18)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Best-Lock (Europe) Ltd (представител: J. Becker, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) отхвърли жалбата като недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/14

---

Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-396/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO

(Дело C-452/15 P)

(2016/C 270/19)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Best-Lock (Europe) Ltd (представител: J. Becker, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) постанови, че жалбата е недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/14

---

Жалба, подадена на 7 септември 2015 г. от Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 9 юли 2015 г. по дело T-89/11 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO

(Дело C-479/15 P)

(2016/C 270/20)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (представители: A. Nordemann, Rechtsanwalt, M.C. Maier, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) постанови, че жалбата е недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/15 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/15

---

Жалба, подадена на 10 септември 2015 г. от KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV срещу решението на Общия съд (седми разширен състав), постановено на 2 юли 2015 г. по дело T-657/13 — KS Sports/EUIPO

(Дело C-480/15 P)

(2016/C 270/21)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: KS Sports IPCo GmbH, правоприемник на BH Stores BV (представители: T. Dolde, Rechtsanwalt, M. Hawkins, Solicitor, P. Homann, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) обявява жалбата за недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/15 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/15

---

Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-633/14 — Monster Energy/EUIPO

(Дело C-602/15)

(2016/C 270/22)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 4 май 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/15 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/15

---

Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-666/14 — Monster Energy/EUIPO

(Дело C-603/15)

(2016/C 270/23)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 4 май 2016 г. Съдът (осми състав) постанови, че жалбата е недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/16 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/16

---

Жалба, подадена на 30 ноември 2016 г. от August Storck KG срещу решението на Общия съд (втори състав), постановено на 25 септември 2016 г. по дело T-366/14 — August Storck/EUIPO

(Дело C-636/15 P)

(2016/C 270/24)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: August Storck KG (представител: N. Gregor, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 11 май 2016 г. Съдът (девети състав) обявява жалбата за недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/16 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/16

---

Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. от Matratzen Concord GmbH срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 19 ноември 2015 г. по дело T-526/14 — Matratzen Concord GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

(Дело C-35/16 P)

(2016/C 270/25)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Matratzen Concord GmbH (представител: I. Selting, Rechtsanwalt)

Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Mariano Barranco Rodriguez, Pablo Barranco Schnitzler

С определение от 28 април 2016 г. Съдът на Европейския съюз (шести състав) отхвърли жалбата и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/16 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/16

---

Преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словакия), постъпило на 11 февруари 2016 г. — INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie

(Дело C-76/16)

(2016/C 270/26)

Език на производството: словашки

Запитваща юрисдикция

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Страни в главното производство

Жалбоподатели: INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s.

Ответник: Úrad pre verejné obstarávanie

При участието на: Slovenský futbalový zväz

Преюдициални въпроси

| 1) | Съответстват ли на целта, по-специално на параграф 1, буква а) и параграф 4 от член 47 от Директива (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, действията на национален възлагащ орган, който е приел по отношение на обществена поръчка с прогнозна стойност от 3 милиона евро, че оферентът не отговаря на изискванията за икономическото и финансово състояние въз основа на представена от него клетвена декларация и на предоставена от банката информация, съгласно която оферентът може да получи специален нецелеви банков кредит, чиято максимална стойност надвишава стойността на обществената поръчка? |
| --- | --- |

1)

Съответстват ли на целта, по-специално на параграф 1, буква а) и параграф 4 от член 47 от Директива (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, действията на национален възлагащ орган, който е приел по отношение на обществена поръчка с прогнозна стойност от 3 милиона евро, че оферентът не отговаря на изискванията за икономическото и финансово състояние въз основа на представена от него клетвена декларация и на предоставена от банката информация, съгласно която оферентът може да получи специален нецелеви банков кредит, чиято максимална стойност надвишава стойността на обществената поръчка?

| 2) | Дали положението на пазара на банковите услуги в една държава членка, при което банката поема ангажимент за отпускане на кредит с уговорката, че ще предостави финансовите средства след изпълнението на предвидените в договора за кредит условия, които към момента на обществената поръчка не са конкретизирани, може да представлява обективна причина по смисъла на член 47, параграф 5 от посочената Директива 2004/18/ЕО, поради която оферентът не може да представи исканите от възлагащия орган документи, т.е. дали при такова положение е възможно оферентът да докаже своето икономическо и финансово състояние с клетвена декларация, удостоверяваща съществуването на достатъчно кредитно правоотношение с банката? |
| --- | --- |

2)

Дали положението на пазара на банковите услуги в една държава членка, при което банката поема ангажимент за отпускане на кредит с уговорката, че ще предостави финансовите средства след изпълнението на предвидените в договора за кредит условия, които към момента на обществената поръчка не са конкретизирани, може да представлява обективна причина по смисъла на член 47, параграф 5 от посочената Директива 2004/18/ЕО, поради която оферентът не може да представи исканите от възлагащия орган документи, т.е. дали при такова положение е възможно оферентът да докаже своето икономическо и финансово състояние с клетвена декларация, удостоверяваща съществуването на достатъчно кредитно правоотношение с банката?

| 3) | Дали в производството по обжалване на решението на националния орган за възлагане на обществени поръчки, с което се изключва един оферент, обстоятелството, че различните договори вече са почти изцяло изпълнени от спечелилия поръчката оферент, може да се счита за обективна пречка, поради която националният правораздавателен орган не може да приложи разпоредбата на член 47, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 1, параграф 1 и член 2, параграфи 3, 6, 7 и 8 от Директива 89/665/ЕИО (2) на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство? |
| --- | --- |

3)

Дали в производството по обжалване на решението на националния орган за възлагане на обществени поръчки, с което се изключва един оферент, обстоятелството, че различните договори вече са почти изцяло изпълнени от спечелилия поръчката оферент, може да се счита за обективна пречка, поради която националният правораздавателен орган не може да приложи разпоредбата на член 47, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 1, параграф 1 и член 2, параграфи 3, 6, 7 и 8 от Директива 89/665/ЕИО (2) на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство?

---

(1)  ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.

(2)  ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/17

---

Жалба, подадена на 11 февруари 2016 г. от Hewlett Packard Development Company LP срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 3 декември 2015 г. по дело T-628/14 — Hewlett Packard Development Company/EUIPO

(Дело C-77/16 P)

(2016/C 270/27)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Hewlett Packard Development Company LP (представители: T. Raab, Rechtsanwalt, H. Lauf, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С Определение от 26 май 2016 г. Съдът (десети състав) обяви жалбата за недопустима.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/17

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — N Luxembourg 1/Skatteministeriet

(Дело C-115/16)

(2016/C 270/28)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: N Luxembourg 1

Ответник: Skatteministeriet

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?






  1.1. | Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.? |
| --- | --- | --- |

1)

Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?

1.1.

Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.?

| 1.2. | При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)? |
| --- | --- |

1.2.

При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)?

| 1.3. | Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?






  1.3.1. | Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите? |
| --- | --- | --- |

1.3.

Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?

1.3.1.

Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите?

| 1.4. | За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.? |
| --- | --- |

1.4.

За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

| 2) | За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?






  2.1. | Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- | --- |

2)

За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?

2.1.

Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата?

| 3) | Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- |

3)

Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата?

| 4) | Налице ли е злоупотреба и пр. по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, ако в държавата членка, на която платецът на лихвите е местно лице, се разрешава приспадане на лихвите за данъчни цели, а те не се облагат в държавата членка, на която е местно лице получателят на лихвите? |
| --- | --- |

4)

Налице ли е злоупотреба и пр. по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, ако в държавата членка, на която платецът на лихвите е местно лице, се разрешава приспадане на лихвите за данъчни цели, а те не се облагат в държавата членка, на която е местно лице получателят на лихвите?

| 5) | Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай? |
| --- | --- |

5)

Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

| 6) | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества? |
| --- | --- |

6)

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества?

| 7) | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:






  а) | втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка? |
| --- | --- | --- |

7)

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

а)

втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка?

| б) | дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника? |
| --- | --- |

б)

дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника?

Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на шестия въпрос заедно с отговора по седмия.

---

(1)  Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (OB L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/20 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/20

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/T Danmark

(Дело C-116/16)

(2016/C 270/29)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: Skatteministeriet

Ответник: T Danmark

Преюдициални въпроси

| 1. | За да може държава членка да се позове на член 1, параграф 2 от Директивата (1) относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 1, параграф 2 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 1, параграф 2?






  1.1 | Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 1, буква c) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че „условието е дивидентите да са освободени от облагане [...] на основание на Директива 90/435/ЕИО на Съвета относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки“, да се смята за специална вътрешна разпоредба по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата? |
| --- | --- | --- |

1.

За да може държава членка да се позове на член 1, параграф 2 от Директивата (1) относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 1, параграф 2 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 1, параграф 2?

1.1

Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 1, буква c) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че „условието е дивидентите да са освободени от облагане [...] на основание на Директива 90/435/ЕИО на Съвета относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки“, да се смята за специална вътрешна разпоредба по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата?

| 2. | Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на разпределените дивиденти зависи от това дали получателят на дивидентите е бенефициер на тези дивиденти, представлява ли основаваща се на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата? |
| --- | --- |

2.

Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на разпределените дивиденти зависи от това дали получателят на дивидентите е бенефициер на тези дивиденти, представлява ли основаваща се на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата?

| 3. | При утвърдителен отговор на втория въпрос: националните съдилища ли са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, или при прилагането на Директива 90/435/ЕИО това понятие трябва да се тълкува като понятие със специфично значение в правото на ЕС, което следва да бъде определено от Съда на ЕС? |
| --- | --- |

3.

При утвърдителен отговор на втория въпрос: националните съдилища ли са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, или при прилагането на Директива 90/435/ЕИО това понятие трябва да се тълкува като понятие със специфично значение в правото на ЕС, което следва да бъде определено от Съда на ЕС?

| 4. | При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, трябва ли това понятие да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което при обстоятелства като разглежданите в случая получава дивиденти от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните дивиденти по смисъла на това понятие в правото на ЕС?






  а) | Трябва ли понятието „бенефициер“ да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО? |
| --- | --- | --- |

4.

При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, трябва ли това понятие да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което при обстоятелства като разглежданите в случая получава дивиденти от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните дивиденти по смисъла на това понятие в правото на ЕС?

а)

Трябва ли понятието „бенефициер“ да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО?

| б) | Трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 10 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г. (точка 12), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“? |
| --- | --- |

б)

Трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 10 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г. (точка 12), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“?

| в) | За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има дали получателят на дивидентите има договорно или законово задължение да прехвърли дивидентите на друго лице? |
| --- | --- |

в)

За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има дали получателят на дивидентите има договорно или законово задължение да прехвърли дивидентите на друго лице?

| г) | За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получените дивиденти на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с дивидентите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.? |
| --- | --- |

г)

За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получените дивиденти на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с дивидентите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

| 5. | Ако се допусне, че в случая има „вътрешни разпоредби или такива основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на измамите и злоупотребите“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО, че дивидентите са разпределени от местното за дадена държава членка дружество A на дружеството майка B в друга държава членка, а оттам са прехвърлени на неговото дружество майка C извън ЕС и ЕИП, което на свой ред прехвърля средствата на своето дружество майка D, също извън ЕС и ЕИП, че между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството C, няма спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, че такава спогодба е сключена между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството D, и че съответно съгласно правото на първата упомената държава не би имало основание тя да облага с данък при източника дивидентите, разпределяни от дружеството A на дружеството D, ако D пряко притежаваше A, налице ли е злоупотреба по смисъла на Директивата, така че B да няма право на предвидената в нея защита? |
| --- | --- |

5.

Ако се допусне, че в случая има „вътрешни разпоредби или такива основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на измамите и злоупотребите“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО, че дивидентите са разпределени от местното за дадена държава членка дружество A на дружеството майка B в друга държава членка, а оттам са прехвърлени на неговото дружество майка C извън ЕС и ЕИП, което на свой ред прехвърля средствата на своето дружество майка D, също извън ЕС и ЕИП, че между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството C, няма спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, че такава спогодба е сключена между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството D, и че съответно съгласно правото на първата упомената държава не би имало основание тя да облага с данък при източника дивидентите, разпределяни от дружеството A на дружеството D, ако D пряко притежаваше A, налице ли е злоупотреба по смисъла на Директивата, така че B да няма право на предвидената в нея защита?

| 6. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС правна уредба, съгласно която втората държава членка събира данък върху дивидентите от дружеството майка, местно лице на друга държава членка, при положение че при иначе сходни обстоятелства същата държава членка освобождава местните дружества майки от данъка върху такива дивиденти? |
| --- | --- |

6.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС правна уредба, съгласно която втората държава членка събира данък върху дивидентите от дружеството майка, местно лице на друга държава членка, при положение че при иначе сходни обстоятелства същата държава членка освобождава местните дружества майки от данъка върху такива дивиденти?

| 7. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните дивиденти в тази държава членка, допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък на местни за нея дружества? |
| --- | --- |

7.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните дивиденти в тази държава членка, допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък на местни за нея дружества?

| 8. | При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, и съответно ако трябва да се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), длъжна ли е втората държава членка съгласно Директива 90/435/ЕИО или член 4, параграф 3 ДЕС да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай? |
| --- | --- |

8.

При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, и съответно ако трябва да се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), длъжна ли е втората държава членка съгласно Директива 90/435/ЕИО или член 4, параграф 3 ДЕС да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

| 9. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС (евентуално член 63 ДФЕС), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:






  а) | втората държава членка изисква дъщерното дружество да удържи данък при източника върху дивидентите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато дружеството майка е местно лице на тази държава членка? |
| --- | --- | --- |

9.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 49 ДФЕС във връзка с член 54 ДФЕС (евентуално член 63 ДФЕС), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

а)

втората държава членка изисква дъщерното дружество да удържи данък при източника върху дивидентите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато дружеството майка е местно лице на тази държава членка?

| б) | втората държава членка начислява лихва за просрочие върху задължението за данък при източника? |
| --- | --- |

б)

втората държава членка начислява лихва за просрочие върху задължението за данък при източника?

Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на шестия и седмия въпрос заедно с отговора по деветия.

| 10. | Когато:






  1) | местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) отговаря на изискването по Директива 90/435/ЕИО да притежава (през 2011 г.) най-малко 10 % участие в капитала на дружеството от друга държава членка (дъщерното дружество); |
| --- | --- | --- |

10.

Когато:

1)

местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) отговаря на изискването по Директива 90/435/ЕИО да притежава (през 2011 г.) най-малко 10 % участие в капитала на дружеството от друга държава членка (дъщерното дружество);

| 2) | констатирано е, че дружеството майка всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дъщерното дружество; |
| --- | --- |

2)

констатирано е, че дружеството майка всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дъщерното дружество;

| 3) | приема се, че бенефициери на въпросните дивиденти са акционерите (преки или непреки) в дружеството майка, които са местни лица на държави извън ЕС и ЕИП; |
| --- | --- |

3)

приема се, че бенефициери на въпросните дивиденти са акционерите (преки или непреки) в дружеството майка, които са местни лица на държави извън ЕС и ЕИП;

| 4) | тези (преки или непреки) акционери не отговарят на упоменатото по-горе изискване за участие в капитала; |
| --- | --- |

4)

тези (преки или непреки) акционери не отговарят на упоменатото по-горе изискване за участие в капитала;

допуска ли член 63 ДФЕС правна уредба, съгласно която държавата членка, в която се намира дъщерното дружество, облага въпросните дивиденти, при положение че същата държава членка освобождава от данъка върху такива дивиденти местните дружества, които отговарят на изискването за участие в капитала по Директива 90/435/ЕИО, тоест които през данъчната 2011 г. притежават най-малко 10 % участие в капитала на разпределящото дивидента дружество?

---

(1)  Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/22 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/22

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — Skatteministeriet/Y Denmark Aps

(Дело C-117/16)

(2016/C 270/30)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: Skatteministeriet

Ответник: Y Denmark Aps

Преюдициални въпроси

| 1. | За да може държава членка да се позове на член 1, параграф 2 от Директивата (1) относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 1, параграф 2 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите и злоупотребите, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 1, параграф 2?






  1.1 | Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 1, буква c) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че „условието е дивидентите да са освободени от облагане [...] на основание на Директива 90/435/ЕИО на Съвета относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки“, да се смята за специална вътрешна разпоредба по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата? |
| --- | --- | --- |

1.

За да може държава членка да се позове на член 1, параграф 2 от Директивата (1) относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 1, параграф 2 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите и злоупотребите, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 1, параграф 2?

1.1

Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 1, буква c) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че „условието е дивидентите да са освободени от облагане [...] на основание на Директива 90/435/ЕИО на Съвета относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки“, да се смята за специална вътрешна разпоредба по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата?

| 2. | Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на разпределените дивиденти зависи от това дали получателят на дивидентите е бенефициер на тези дивиденти, представлява ли основаваща се на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата?






  2.1. | Ако е така, трябва ли терминът „споразумение“ в член 1, параграф 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че изисква като предпоставка държавата членка да може съгласно националното право да приложи съответната спогодба за избягване на двойното данъчно облагане в ущърб на данъчнозадълженото лице? |
| --- | --- | --- |

2.

Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на разпределените дивиденти зависи от това дали получателят на дивидентите е бенефициер на тези дивиденти, представлява ли основаваща се на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 1, параграф 2 от Директивата?

2.1.

Ако е така, трябва ли терминът „споразумение“ в член 1, параграф 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че изисква като предпоставка държавата членка да може съгласно националното право да приложи съответната спогодба за избягване на двойното данъчно облагане в ущърб на данъчнозадълженото лице?

| 3. | При утвърдителен отговор на втория въпрос: националните съдилища ли са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, или при прилагането на Директива 90/435/ЕИО това понятие трябва да се тълкува като понятие със специфично значение в правото на ЕС, което следва да бъде определено от Съда на ЕС? |
| --- | --- |

3.

При утвърдителен отговор на втория въпрос: националните съдилища ли са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, или при прилагането на Директива 90/435/ЕИО това понятие трябва да се тълкува като понятие със специфично значение в правото на ЕС, което следва да бъде определено от Съда на ЕС?

| 4. | При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, трябва ли това понятие да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което при обстоятелства като разглежданите в случая получава дивиденти от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните дивиденти по смисъла на това понятие в правото на ЕС?






  а) | Трябва ли терминът „бенефициер“ да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО? |
| --- | --- | --- |

4.

При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, трябва ли това понятие да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което при обстоятелства като разглежданите в случая получава дивиденти от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните дивиденти по смисъла на това понятие в правото на ЕС?

а)

Трябва ли терминът „бенефициер“ да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО?

| б) | Трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 10 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г. (точка 12), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“? |
| --- | --- |

б)

Трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 10 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г. (точка 12), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“?

| в) | За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има дали получателят на дивидентите има договорно или законово задължение да прехвърли дивидентите на друго лице? |
| --- | --- |

в)

За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има дали получателят на дивидентите има договорно или законово задължение да прехвърли дивидентите на друго лице?

| г) | За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получените дивиденти на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с дивидентите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.? |
| --- | --- |

г)

За преценката на въпроса трябва ли получателят на дивидентите да се смята за „бенефициер“, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получените дивиденти на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с дивидентите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

| 5. | Ако се допусне, че в случая има „вътрешни разпоредби или такива основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на измамите и злоупотребите“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО, че дивидентите са разпределени от местното за дадена държава членка дружество A на дружеството майка B в друга държава членка, а оттам са прехвърлени на неговото дружество майка C извън ЕС и ЕИП, което на свой ред прехвърля средствата на своето дружество майка D, също извън ЕС и ЕИП, че между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството C, няма спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, че такава спогодба е сключена между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството D, и че съответно съгласно правото на първата упомената държава не би имало основание тя да облага с данък при източника дивидентите, разпределяни от дружеството A на дружеството D, ако D пряко притежаваше A, налице ли е злоупотреба по смисъла на Директивата, така че B да няма право на предвидената в нея защита? |
| --- | --- |

5.

Ако се допусне, че в случая има „вътрешни разпоредби или такива основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на измамите и злоупотребите“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО, че дивидентите са разпределени от местното за дадена държава членка дружество A на дружеството майка B в друга държава членка, а оттам са прехвърлени на неговото дружество майка C извън ЕС и ЕИП, което на свой ред прехвърля средствата на своето дружество майка D, също извън ЕС и ЕИП, че между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството C, няма спогодба за избягване на двойното данъчно облагане, че такава спогодба е сключена между първата упомената държава и държавата, на която е местно лице дружеството D, и че съответно съгласно правото на първата упомената държава не би имало основание тя да облага с данък при източника дивидентите, разпределяни от дружеството A на дружеството D, ако D пряко притежаваше A, налице ли е злоупотреба по смисъла на Директивата, така че B да няма право на предвидената в нея защита?

| 6. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (и/или член 56 ЕО) правна уредба, съгласно която втората държава членка събира данък върху дивидентите от дружеството майка, местно лице на друга държава членка, при положение че при иначе сходни обстоятелства същата държава членка освобождава местните дружества майки от данъка върху такива дивиденти? |
| --- | --- |

6.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (и/или член 56 ЕО) правна уредба, съгласно която втората държава членка събира данък върху дивидентите от дружеството майка, местно лице на друга държава членка, при положение че при иначе сходни обстоятелства същата държава членка освобождава местните дружества майки от данъка върху такива дивиденти?

| 7. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните дивиденти в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (и/или член 56 ЕО) правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък на местни за нея дружества? |
| --- | --- |

7.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните дивиденти в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (и/или член 56 ЕО) правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък на местни за нея дружества?

| 8. | При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, и съответно ако трябва да се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), длъжна ли е втората държава членка съгласно Директива 90/435/ЕИО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай? |
| --- | --- |

8.

При утвърдителен отговор на втория въпрос и при отговор на третия въпрос в смисъл, че националните съдилища не са компетентни да определят какво включва понятието „бенефициер“, и съответно ако трябва да се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), длъжна ли е втората държава членка съгласно Директива 90/435/ЕИО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

| 9. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 43ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:






  а) | втората държава членка изисква дъщерното дружество да удържи данък при източника върху дивидентите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато дружеството майка е местно лице на тази държава членка? |
| --- | --- | --- |

9.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), допуска ли член 43ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

а)

втората държава членка изисква дъщерното дружество да удържи данък при източника върху дивидентите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато дружеството майка е местно лице на тази държава членка?

| б) | втората държава членка начислява лихва за просрочие върху задължението за данък при източника?
  Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на шестия и седмия въпрос заедно с отговора по деветия. |
| --- | --- |

б)

втората държава членка начислява лихва за просрочие върху задължението за данък при източника?

Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на шестия и седмия въпрос заедно с отговора по деветия.

| 10. | Когато:






  1) | местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) отговаря на изискването по Директива 90/435/ЕИО да притежава (през 2005 г. и 2006 г.) най-малко 20 % участие в капитала на дружеството от друга държава членка (дъщерното дружество); |
| --- | --- | --- |

10.

Когато:

1)

местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) отговаря на изискването по Директива 90/435/ЕИО да притежава (през 2005 г. и 2006 г.) най-малко 20 % участие в капитала на дружеството от друга държава членка (дъщерното дружество);

| 2) | констатирано е, че дружеството майка всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дъщерното дружество; |
| --- | --- |

2)

констатирано е, че дружеството майка всъщност не е освободено съгласно член 1, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от данък при източника за доходите от дивиденти, които получава от дъщерното дружество;

| 3) | приема се, че бенефициери на въпросните дивиденти са акционерите (преки или непреки) в дружеството майка, които са местни лица на държави извън ЕС и ЕИП; |
| --- | --- |

3)

приема се, че бенефициери на въпросните дивиденти са акционерите (преки или непреки) в дружеството майка, които са местни лица на държави извън ЕС и ЕИП;

| 4) | тези (преки или непреки) акционери не отговарят на упоменатото по-горе изискване за участие в капитала;
  допуска ли член 56 ЕО правна уредба, съгласно която държавата членка, в която се намира дъщерното дружество, облага въпросните дивиденти, при положение че същата държава членка освобождава от данъка върху такива дивиденти местните дружества, които отговарят на изискването за участие в капитала по Директива 90/435/ЕИО, тоест които през данъчните 2005 г. и 2006 г. притежават най-малко 20 % участие в капитала на разпределящото дивидента дружество (15 % през 2007 г. и 2008 г. и 10 % след това)? |
| --- | --- |

4)

тези (преки или непреки) акционери не отговарят на упоменатото по-горе изискване за участие в капитала;

допуска ли член 56 ЕО правна уредба, съгласно която държавата членка, в която се намира дъщерното дружество, облага въпросните дивиденти, при положение че същата държава членка освобождава от данъка върху такива дивиденти местните дружества, които отговарят на изискването за участие в капитала по Директива 90/435/ЕИО, тоест които през данъчните 2005 г. и 2006 г. притежават най-малко 20 % участие в капитала на разпределящото дивидента дружество (15 % през 2007 г. и 2008 г. и 10 % след това)?

---

(1)  Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/25

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — X Denmark A/S/Skatteministeriet

(Дело C-118/16)

(2016/C 270/31)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: X Denmark A/S

Ответник: Skatteministeriet

Преюдициални въпроси

| 1. | Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?






  1.1. | Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.? |
| --- | --- | --- |

1.

Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?

1.1.

Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.?

| 1.2. | При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)? |
| --- | --- |

1.2.

При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)?

| 1.3. | Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?






  1.3.1. | Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите? |
| --- | --- | --- |

1.3.

Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?

1.3.1.

Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите?

| 1.4. | За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.? |
| --- | --- |

1.4.

За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

| 2. | За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?






  2.1. | Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- | --- |

2.

За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?

2.1.

Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата?

| 3. | Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- |

3.

Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата?

| 4. | Налице ли е злоупотреба и пр. по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, ако в държавата членка, на която платецът на лихвите е местно лице, се разрешава приспадане на лихвите за данъчни цели, а те не се облагат в държавата членка, на която е местно лице получателят на лихвите? |
| --- | --- |

4.

Налице ли е злоупотреба и пр. по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, ако в държавата членка, на която платецът на лихвите е местно лице, се разрешава приспадане на лихвите за данъчни цели, а те не се облагат в държавата членка, на която е местно лице получателят на лихвите?

| 5. | Попада ли в обхвата на Директива 2003/49/ЕО местно за Люксембург дружество, учредено и регистрирано съгласно люксембургското дружествено право като „société en commandite par actions“ (командитно дружество с акции, S.C.A.) и определено като „société d’investissement en capital à risque“ (инвестиционно дружество за рисков капитал, SICAR) по смисъла на люксембургския Закон от 15 юни 2004 г. за инвестиционните дружества за рисков капитал?






  5.1 | При утвърдителен отговор на петия въпрос, може ли люксембургско дружество „S.C.A./SICAR“ да бъде „бенефициер“ на лихвите съгласно Директива 2003/49/ЕО дори когато държавата членка, на която е местно лице дружеството — платец на лихвите, смята, че въпросното дружество е данъчно прозрачен субект по смисъла на националното право? |
| --- | --- | --- |

5.

Попада ли в обхвата на Директива 2003/49/ЕО местно за Люксембург дружество, учредено и регистрирано съгласно люксембургското дружествено право като „société en commandite par actions“ (командитно дружество с акции, S.C.A.) и определено като „société d’investissement en capital à risque“ (инвестиционно дружество за рисков капитал, SICAR) по смисъла на люксембургския Закон от 15 юни 2004 г. за инвестиционните дружества за рисков капитал?

5.1

При утвърдителен отговор на петия въпрос, може ли люксембургско дружество „S.C.A./SICAR“ да бъде „бенефициер“ на лихвите съгласно Директива 2003/49/ЕО дори когато държавата членка, на която е местно лице дружеството — платец на лихвите, смята, че въпросното дружество е данъчно прозрачен субект по смисъла на националното право?

| 5.2 | При отрицателен отговор на първия въпрос, тоест ако дружеството — получател на лихвите, не се смята за „бенефициер“ на тези лихви, може ли при обстоятелства като тези в настоящия случай дружеството „S.C.A./SICAR“ да се смята за „бенефициер“ на разглежданите лихви по смисъла на Директивата? |
| --- | --- |

5.2

При отрицателен отговор на първия въпрос, тоест ако дружеството — получател на лихвите, не се смята за „бенефициер“ на тези лихви, може ли при обстоятелства като тези в настоящия случай дружеството „S.C.A./SICAR“ да се смята за „бенефициер“ на разглежданите лихви по смисъла на Директивата?

| 6. | Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай? |
| --- | --- |

6.

Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

| 7. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества? |
| --- | --- |

7.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества?

| 8. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:






  a) | втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка? |
| --- | --- | --- |

8.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

a)

втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка?

| б) | дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника? |
| --- | --- |

б)

дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника?

Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на седмия въпрос заедно с отговора по осмия.

---

(1)  Директива на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/27

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 25 февруари 2016 г. — C Danmark I/Skatteministeriet

(Дело C-119/16)

(2016/C 270/32)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: C Danmark I

Ответник: Skatteministeriet

Преюдициални въпроси

| 1. | Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?






  1.1. | Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.? |
| --- | --- | --- |

1.

Трябва ли член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че местно за държава членка дружество, което попада в обхвата на член 3 от Директивата и при обстоятелства като разглежданите в случая получава лихви от дъщерно дружество в друга държава членка, е „бенефициер“ на съответните лихви по смисъла на Директивата?

1.1.

Трябва ли понятието „бенефициер“ по член 1, параграф 1 във връзка с член 1, параграф 4 от Директива 2003/49/ЕО да се тълкува в съответствие с аналогичното понятие по член 11 от модела на данъчна спогодба на ОИСР от 1977 г.?

| 1.2. | При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)? |
| --- | --- |

1.2.

При утвърдителен отговор на въпрос 1.1, трябва ли понятието да се тълкува единствено с оглед на коментарите към член 11 от модела на данъчна спогодба от 1977 г. (точка 8), или може да се вземат предвид и по-късни коментари, включително допълненията от 2003 г. относно „дружествата за насочване на дохода“ (точка 8.1, понастоящем точка 10.1) и допълненията от 2014 г. относно „договорните или законовите задължения“ (точка 10.2)?

| 1.3. | Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?






  1.3.1. | Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите? |
| --- | --- | --- |

1.3.

Ако коментарите от 2003 г. могат да бъдат взети предвид при тълкуването, констатацията, че дружеството не е „бенефициер“ по смисъла на Директива 2003/49/ЕО, зависи ли от условието да е налице действително насочване на доход към лицата, които са „бенефициерите“ на въпросните лихви според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, и ако е така, има ли и допълнително условие за това — действителното насочване на дохода да е извършено скоро след плащането на лихвите и/или да е извършено под формата на лихвено плащане?

1.3.1.

Какво значение има в това отношение дали за заема е използван собствен капитал, дали въпросните лихви се начисляват към главницата („капитализират се“), дали получателят на лихвите впоследствие извършва вътрешногрупово плащане към дружеството майка в същата държава, така че да ползва възможността за адаптиране на данъчния финансов резултат съгласно действащата данъчна уредба в тази държава, дали въпросните лихви след това се преобразуват в собствен капитал в дружеството заемополучател, дали получателят на лихвите има договорно или законово задължение да прехвърли лихвите на друго лице и дали повечето от лицата, които са „бенефициери“ на лихвите според държавата, на която платецът на лихвите е местно лице, са местни лица на друга държава членка или на други държави, с които Дания има спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, така че съгласно датското данъчно законодателство не би имало основание за удържане на данък при източника, ако тези лица бяха заемодателите и съответно директно получаваха лихвите?

| 1.4. | За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.? |
| --- | --- |

1.4.

За преценката на въпроса трябва ли получателят на лихвите да се смята за „бенефициер“ по смисъла на Директивата, какво значение има обстоятелството, че след преценка на фактите по случая запитващата юрисдикция стига до извода, че получателят — без да е имал договорно или законово задължение да прехвърли получената лихва на друго лице — не е имал „пълно“ право да „използва и да се разпорежда“ с лихвите по смисъла на коментарите от 2014 г. по модела на данъчна спогодба от 1977 г.?

| 2. | За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?






  2.1. | Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- | --- |

2.

За да може държава членка да се позове на член 5, параграф 1 от Директивата относно прилагането на националните разпоредби за предотвратяване на измамите и злоупотребите или на член 5, параграф 2 от Директивата, изисква ли се тази държава членка да е приела специални национални разпоредби за прилагане на член 5 от Директивата или националното право да съдържа общи разпоредби или принципи относно измамите, злоупотребите и избягването на данъци, които да могат да се тълкуват в съответствие с член 5?

2.1.

Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, може ли член 2, параграф 2, буква d) от Закона за корпоративното подоходно облагане, който предвижда, че ограниченото данъчно задължение за доходите от лихви не се отнася до „лихвите, които са освободени от облагане [...] на основание на Директива 2003/49/ЕО относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки“, да се смята за специална разпоредба на националното право по смисъла на член 5 от Директивата?

| 3. | Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата? |
| --- | --- |

3.

Разпоредба, която се съдържа в спогодба за избягване на двойното данъчно облагане между две държави членки, съставена в съответствие с модела на данъчна спогодба на ОИСР, и която предвижда, че облагането на лихвите зависи от това дали получателят на лихвите трябва да се смята за бенефициер на тези лихви, представлява ли базирана на споразумение разпоредба за предотвратяване на злоупотребите по смисъла на член 5 от Директивата?

| 4. | Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай? |
| --- | --- |

4.

Държавата членка, която не иска да признае дружество от друга държава членка за бенефициер на лихвите и смята, че дружеството от другата държава членка е т.нар. изкуствено дружество за насочване на дохода, длъжна ли е съгласно Директива 2003/49/ЕО или член 10 ЕО да посочи кой според нея е бенефициерът в такъв случай?

| 5. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества? |
| --- | --- |

5.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО правна уредба, съгласно която втората държава членка изисква от задълженото да удържи данък при източника дружество (дъщерното дружество) да плати лихва за просрочие при късно внасяне на данъка при източника по по-висок лихвен процент от процента на лихвата за просрочие, който тази държава членка е предвидила при задължения за корпоративен данък (включително за доходи от лихви) на местни за нея дружества?

| 6. | Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:






  a) | втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка? |
| --- | --- | --- |

6.

Ако се констатира, че местно за дадена държава членка дружество (дружество майка) всъщност не е освободено съгласно Директива 2003/49/ЕО от данък при източника за доходите от лихви, които получава от дружество в друга държава членка (дъщерно дружество), и дружеството майка във втората държава членка има ограничено данъчно задължение за съответните лихви в тази държава членка, допуска ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО (евентуално член 56 ЕО), разглеждани заедно или поотделно, правна уредба, съгласно която:

a)

втората държава членка изисква платецът на лихвите да удържи данък при източника върху лихвите и го задължава да внесе евентуално неудържания при източника данък в бюджета, при положение че не е налице такова задължение за удържане на данък при източника, когато получателят на лихвите е местно лице на втората държава членка?

| б) | дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника? |
| --- | --- |

б)

дружество майка във втората държава членка не би било длъжно да внася авансово корпоративен данък през първите две данъчни години, а би започнало да плаща корпоративен данък към доста по-късен момент от този, в който става изискуем данъкът при източника?

Запитващата юрисдикция моли Съда на ЕС да отговори на петия въпрос заедно с отговора по шестия.

---

(1)  Директива на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/29 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/29

---

Преюдициално запитване от Landgericht Berlin (Германия), постъпило на 5 април 2016 г. — Romano Pisciotti/Федерална република Германия

(Дело C-191/16)

(2016/C 270/33)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Berlin

Страни в главното производство

Ищец: Romano Pisciotti

Ответник: Федерална република Германия

Преюдициални въпроси

| 1. | a) | Въпросите на екстрадицията между държава членка и трета държава представляват ли материя, която независимо от конкретния случай въобще не попада в предметния обхват на Договорите, така че да не се налага съобразяване с установената в правото на Съюза забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС при (буквалното) прилагане на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от Основния закон (Grundgesetz, наричан по-нататък „GG“), която забранява само екстрадицията на собствени граждани в трети държави? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Въпросите на екстрадицията между държава членка и трета държава представляват ли материя, която независимо от конкретния случай въобще не попада в предметния обхват на Договорите, така че да не се налага съобразяване с установената в правото на Съюза забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС при (буквалното) прилагане на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от Основния закон (Grundgesetz, наричан по-нататък „GG“), която забранява само екстрадицията на собствени граждани в трети държави?

| б) | При утвърдителен отговор на първия въпрос: следва ли да се отговори другояче на първия въпрос, когато става дума за екстрадиция между държава членка и Съединените американски щати въз основа на Споразумението за екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щати? |
| --- | --- |

б)

При утвърдителен отговор на първия въпрос: следва ли да се отговори другояче на първия въпрос, когато става дума за екстрадиция между държава членка и Съединените американски щати въз основа на Споразумението за екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щати?

| 2. | Ако приложимостта на Договорите по отношение на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати не е поначало изключена:
  Трябва ли член 18, първа алинея ДФЕС и релевантната практика на Съда по тази разпоредба да се тълкуват в смисъл, че държавата членка необосновано нарушава забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС, когато въз основа на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от GG) при молби на трети държави за екстрадиция третира по различен начин собствените си граждани и гражданите на другите държави — членки на Съюза, като екстрадира само последните? |
| --- | --- |

2.

Ако приложимостта на Договорите по отношение на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати не е поначало изключена:

Трябва ли член 18, първа алинея ДФЕС и релевантната практика на Съда по тази разпоредба да се тълкуват в смисъл, че държавата членка необосновано нарушава забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС, когато въз основа на конституционноправна норма (в случая — член 16, параграф 2, първо изречение от GG) при молби на трети държави за екстрадиция третира по различен начин собствените си граждани и гражданите на другите държави — членки на Съюза, като екстрадира само последните?

| 3. | Ако следва да се приеме, че в упоменатите случаи е налице нарушение на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС:
  В случай като настоящия, в който разрешението на компетентния орган за екстрадицията задължително се предхожда от съдебен контрол за законосъобразност, но органът е обвързан от преценката на съда само ако последният не допусне екстрадицията, трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че всяко нарушение на забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС е съществено, или трябва да се тълкува в смисъл, че се изисква нарушението да е явно? |
| --- | --- |

3.

Ако следва да се приеме, че в упоменатите случаи е налице нарушение на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС:

В случай като настоящия, в който разрешението на компетентния орган за екстрадицията задължително се предхожда от съдебен контрол за законосъобразност, но органът е обвързан от преценката на съда само ако последният не допусне екстрадицията, трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че всяко нарушение на забраната за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС е съществено, или трябва да се тълкува в смисъл, че се изисква нарушението да е явно?

| 4. | Ако не се изисква нарушението да е явно:
  Трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия не е налице достатъчно съществено нарушение дори само защото при липсата на практика на Съда по конкретния въпрос (в случая — по приложимостта на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС в областта на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати) висшият национален орган на изпълнителната власт може да обоснове решението си, като се позове на съответствието му с постановени преди това решения на националните съдилища по същия въпрос? |
| --- | --- |

4.

Ако не се изисква нарушението да е явно:

Трябва ли практиката на Съда да се тълкува в смисъл, че в случай като настоящия не е налице достатъчно съществено нарушение дори само защото при липсата на практика на Съда по конкретния въпрос (в случая — по приложимостта на общата забрана за дискриминация по член 18, първа алинея ДФЕС в областта на екстрадицията между държавите членки и Съединените американски щати) висшият национален орган на изпълнителната власт може да обоснове решението си, като се позове на съответствието му с постановени преди това решения на националните съдилища по същия въпрос?

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/30 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/30

---

Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Torino (Италия), постъпило на 12 май 2016 г. — VCAST Limited/R.T.I. SpA

(Дело C-265/16)

(2016/C 270/34)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale ordinario di Torino

Страни в главното производство

Ищец: VCAST Limited

Ответник: R.T.I. SpA

Преюдициални въпроси

| 1) | Съвместима ли е с общностното правото — по-специално с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) (както и с Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество и по-специално на електронната търговия (2), на вътрешния пазар, и с Учредителния договор) национална правна уредба, която не допуска търговците да предоставят на физическите лица услуги, представляващи копиране от разстояние за лично ползване на произведения, защитени от авторското право чрез т.нар. cloud computing, при активно участие на търговеца при копирането, без разрешение от носителя на правата? |
| --- | --- |

1)

Съвместима ли е с общностното правото — по-специално с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) (както и с Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество и по-специално на електронната търговия (2), на вътрешния пазар, и с Учредителния договор) национална правна уредба, която не допуска търговците да предоставят на физическите лица услуги, представляващи копиране от разстояние за лично ползване на произведения, защитени от авторското право чрез т.нар. cloud computing, при активно участие на търговеца при копирането, без разрешение от носителя на правата?

| 2) | Съвместима ли е с общностното право — по-специално с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (както и с Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар, и с Учредителния договор) национална правна уредба, която допуска търговците да предоставят на физическите лица услуги, представляващи копиране от разстояние за лично ползване на произведения, защитени от авторското право, чрез т.нар. cloud computing, при активно участие на търговеца при копирането, дори без разрешение от носителя на правата, срещу заплащане на фиксирано обезщетение в полза на последния, като дейността им е подложена на задължителен лицензионен режим? |
| --- | --- |

2)

Съвместима ли е с общностното право — по-специално с член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (както и с Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар, и с Учредителния договор) национална правна уредба, която допуска търговците да предоставят на физическите лица услуги, представляващи копиране от разстояние за лично ползване на произведения, защитени от авторското право, чрез т.нар. cloud computing, при активно участие на търговеца при копирането, дори без разрешение от носителя на правата, срещу заплащане на фиксирано обезщетение в полза на последния, като дейността им е подложена на задължителен лицензионен режим?

---

(1)  ОВ L 167, стр. 10.

(2)  Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (ОВ L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/31 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/31

---

Преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus (Финландия), постъпило на 25 май 2016 г. — A Oy

(Дело C-292/16)

(2016/C 270/35)

Език на производството: фински

Запитваща юрисдикция

Helsingin hallinto-oikeus

Страни в главното производство

Жалбоподател: A Oy

Ответник: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Преюдициални въпроси

| 1) | Допуска ли член 49 ДФЕС финландска правна уредба, съгласно която ако финландско дружество прехвърля активи на разположена в друга държава — членка на ЕС постоянна стопанска единица чрез прехвърлянето на дейност на установено в тази държава дружество и в замяна на това получава нови акции, прехвърлянето на активите се облага незабавно през годината на прехвърлянето, докато при съответно национално положение данъчното облагане се извършва едва към момента на реализирането? |
| --- | --- |

1)

Допуска ли член 49 ДФЕС финландска правна уредба, съгласно която ако финландско дружество прехвърля активи на разположена в друга държава — членка на ЕС постоянна стопанска единица чрез прехвърлянето на дейност на установено в тази държава дружество и в замяна на това получава нови акции, прехвърлянето на активите се облага незабавно през годината на прехвърлянето, докато при съответно национално положение данъчното облагане се извършва едва към момента на реализирането?

| 2) | Налице ли е непряка или пряка дискриминация, ако Финландия извършва данъчното облагане незабавно през годината на прехвърляне на дейността, преди да е била реализирана печалбата, а при национални положения — едва към момента на реализирането? |
| --- | --- |

2)

Налице ли е непряка или пряка дискриминация, ако Финландия извършва данъчното облагане незабавно през годината на прехвърляне на дейността, преди да е била реализирана печалбата, а при национални положения — едва към момента на реализирането?

| 3) | При отрицателен отговор на първия и утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли ограничението на правото на установяване да бъде обосновано със съображения като императивно съображение от общ интерес или запазването на националното правомощие за данъчно облагане? Забраненото ограничение съобразено ли е с принципа на пропорционалност? |
| --- | --- |

3)

При отрицателен отговор на първия и утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли ограничението на правото на установяване да бъде обосновано със съображения като императивно съображение от общ интерес или запазването на националното правомощие за данъчно облагане? Забраненото ограничение съобразено ли е с принципа на пропорционалност?

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/32 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/32

---

Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия

(Дело C-301/16 P)

(2016/C 270/36)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, L. Flynn)

Друга страна в производството: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

| — | да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 март 2016 г., съобщено на Комисията на 17 март 2016 г., по дело T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Комисия, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 март 2016 г., съобщено на Комисията на 17 март 2016 г., по дело T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Комисия,

| — | да отхвърли като неоснователна първата част на изтъкнатото в първоинстанционното производство първо основание за отмяна, |
| --- | --- |

—

да отхвърли като неоснователна първата част на изтъкнатото в първоинстанционното производство първо основание за отмяна,

| — | да върне делото на Общия съд за преразглеждане на втората част от първото основание и на второто, третото и четвърто основание от жалбата в първоинстанционното производство, |
| --- | --- |

—

да върне делото на Общия съд за преразглеждане на втората част от първото основание и на второто, третото и четвърто основание от жалбата в първоинстанционното производство,

| — | да не се произнася по съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции. |
| --- | --- |

—

да не се произнася по съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции.

Основания и основни доводи

Комисията иска отмяна на обжалваното съдебно решение и изтъква следните основания:

Първо — Общият съд е тълкувал неправилно понятието „пренесени от предишната система на непазарна икономика“, посочено в член 2, параграф 7, буква в), трето тире от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност. Това основание съдържа пет части:

| — | първа част: мерките за изпълнение на петилетния план са пренесени от предишната непазарна икономика, |
| --- | --- |

—

първа част: мерките за изпълнение на петилетния план са пренесени от предишната непазарна икономика,

| — | втора част: подкрепата на стратегически търговски сектори („избор на победители“) не представлява законосъобразна цел в рамките на пазарна икономика, |
| --- | --- |

—

втора част: подкрепата на стратегически търговски сектори („избор на победители“) не представлява законосъобразна цел в рамките на пазарна икономика,

| — | трета част: субсидиите в пазарната икономика не предполагат постоянно адаптиране, а са свързани с инвестиция, |
| --- | --- |

—

трета част: субсидиите в пазарната икономика не предполагат постоянно адаптиране, а са свързани с инвестиция,

| — | четвърта част: разглежданите мерки не могат да се сравняват с неправомерни и несъвместими мерки за държавна помощ, наблюдавани в Съюза, |
| --- | --- |

—

четвърта част: разглежданите мерки не могат да се сравняват с неправомерни и несъвместими мерки за държавна помощ, наблюдавани в Съюза,

| — | пета част: неправилно тълкуване на понятието „непазарна икономика“. |
| --- | --- |

—

пета част: неправилно тълкуване на понятието „непазарна икономика“.

Второ — съдебното решение е опорочено от липса на мотиви и от противоречиви мотиви.

Трето — Общият съд е допуснал процесуални нарушения:

| — | първа част: Общият съд се е произнесъл по въпрос извън неговата компетентност (ultra vires), допуснал е нарушение на диспозитивното начало и е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз, както и член 44, параграф 1 и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд в действащата им редакция към момента на подаването на жалбата пред първата инстанция, |
| --- | --- |

—

първа част: Общият съд се е произнесъл по въпрос извън неговата компетентност (ultra vires), допуснал е нарушение на диспозитивното начало и е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз, както и член 44, параграф 1 и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд в действащата им редакция към момента на подаването на жалбата пред първата инстанция,

| — | втора част: Комисията не е била изслушана по твърдяната сравнимост на държавните помощи, за които става въпрос в съдебните решения, посочени в точка 66 от обжалваното съдебно решение, с разглежданите в настоящия случай мерки, |
| --- | --- |

—

втора част: Комисията не е била изслушана по твърдяната сравнимост на държавните помощи, за които става въпрос в съдебните решения, посочени в точка 66 от обжалваното съдебно решение, с разглежданите в настоящия случай мерки,

| — | трета част: Общият съд не се е произнесъл по доводите на Комисията относно определянето на понятието „непазарна икономика“. |
| --- | --- |

—

трета част: Общият съд не се е произнесъл по доводите на Комисията относно определянето на понятието „непазарна икономика“.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22, ОВ L 36, 2011 г., стр. 20 и ОВ L 44, 2016 г., стр. 20).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/33 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/33

---

Преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Дело C-304/16)

(2016/C 270/37)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Жалбоподател: American Express Co.

Ответник: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S.A.

Преюдициални въпроси

| 1) | Прилага ли се изискването по член 1, параграф 5 и член 2, точка 18 от Регламент (ЕС) 2015/751 (1) („РОТ“) тристранна платежна картова схема, издаваща платежни инструменти, свързани с карти, с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или чрез посредник, да се приравнява на четиристранна платежна картова схема само доколкото партньорът в рамките на сътрудничество на различни марки или посредникът действа в качеството на „издател“ по смисъла на член 2, параграф 2 и съображение 29 от РОТ (по-точно когато този партньор или посредник е в договорно правоотношение с платеца, по силата на което той се договаря да му предостави платежен инструмент за иницииране и обработка на платежните операции на платеца, свързани с карти |
| --- | --- |

1)

Прилага ли се изискването по член 1, параграф 5 и член 2, точка 18 от Регламент (ЕС) 2015/751 (1) („РОТ“) тристранна платежна картова схема, издаваща платежни инструменти, свързани с карти, с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или чрез посредник, да се приравнява на четиристранна платежна картова схема само доколкото партньорът в рамките на сътрудничество на различни марки или посредникът действа в качеството на „издател“ по смисъла на член 2, параграф 2 и съображение 29 от РОТ (по-точно когато този партньор или посредник е в договорно правоотношение с платеца, по силата на което той се договаря да му предостави платежен инструмент за иницииране и обработка на платежните операции на платеца, свързани с карти

| 2) | Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, невалидни ли са член 1, параграф 5 и член 2, точка 18 от РОТ, доколкото предвиждат, че такива договорености се считат за четиристранни платежни картови схеми, поради:






  a) | липса на мотиви в съответствие с член 296 ДФЕС, |
| --- | --- | --- |

2)

Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, невалидни ли са член 1, параграф 5 и член 2, точка 18 от РОТ, доколкото предвиждат, че такива договорености се считат за четиристранни платежни картови схеми, поради:

a)

липса на мотиви в съответствие с член 296 ДФЕС,

| б) | явна грешка в преценката, и/или |
| --- | --- |

б)

явна грешка в преценката, и/или

| в) | нарушение на принципа на пропорционалност? |
| --- | --- |

в)

нарушение на принципа на пропорционалност?

---

(1)  Регламент (ЕС) 2015/751 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2015 година относно обменните такси за платежни операции, свързани с карти (ОВ L 123, стр. 1)

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/34 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/34

---

Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 30 май 2016 г. — Avon Cosmetics Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-305/16)

(2016/C 270/38)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Avon Cosmetics Ltd

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

| 1) | Може ли да се приеме, че когато директен продавач продава стоки (наричани по-нататък „помощни материали за продажбите“) на нерегистрирани дистрибутори или нерегистриран дистрибутор купува от трети лица стоки и услуги (наричани по-нататък „стоките и услугите на трето лице“) — които и в двата случая нерегистрираните дистрибутори използват за подпомагане на икономическата си дейност, състояща се в продажбата на други стоки, които също са закупени от директния продавач и са предмет на административни договорености, установени в съответствие с дерогация, последно предоставена с Решение на Съвета от 24 май 1989 година (89/534/ЕИО (1)) (наричана по-нататък „дерогацията“) — релевантните разрешения, разпоредби за прилагане и/или административни мерки нарушават съответни разпоредби и/или принципи на правото на Европейския съюз, доколкото задължават директния продавач да осчетоводи данъка по извършените доставки въз основа на цената, на която нерегистрираните дистрибутори продават другите стоки, без да може да се намали ДДС, платен от нерегистрирания дистрибутор за помощните материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице? |
| --- | --- |

1)

Може ли да се приеме, че когато директен продавач продава стоки (наричани по-нататък „помощни материали за продажбите“) на нерегистрирани дистрибутори или нерегистриран дистрибутор купува от трети лица стоки и услуги (наричани по-нататък „стоките и услугите на трето лице“) — които и в двата случая нерегистрираните дистрибутори използват за подпомагане на икономическата си дейност, състояща се в продажбата на други стоки, които също са закупени от директния продавач и са предмет на административни договорености, установени в съответствие с дерогация, последно предоставена с Решение на Съвета от 24 май 1989 година (89/534/ЕИО (1)) (наричана по-нататък „дерогацията“) — релевантните разрешения, разпоредби за прилагане и/или административни мерки нарушават съответни разпоредби и/или принципи на правото на Европейския съюз, доколкото задължават директния продавач да осчетоводи данъка по извършените доставки въз основа на цената, на която нерегистрираните дистрибутори продават другите стоки, без да може да се намали ДДС, платен от нерегистрирания дистрибутор за помощните материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице?

| 2) | Когато е поискало дерогация от Съвета длъжно ли е било Обединеното кралство да уведоми Комисията, че нерегистрираните дистрибутори плащат ДДС за покупката на помощни материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице, които използват за икономическата си дейност, и че при прилагането на дерогацията следва съответно да се отчете този неподлежащ на възстановяване данък по получени доставки или надвнесен данък по извършени доставки? |
| --- | --- |

2)

Когато е поискало дерогация от Съвета длъжно ли е било Обединеното кралство да уведоми Комисията, че нерегистрираните дистрибутори плащат ДДС за покупката на помощни материали за продажбите и/или стоките и услугите на трето лице, които използват за икономическата си дейност, и че при прилагането на дерогацията следва съответно да се отчете този неподлежащ на възстановяване данък по получени доставки или надвнесен данък по извършени доставки?

| 3) | При утвърдителен отговор на въпрос 1 и/или въпрос 2 по-горе:






  a) | Възможно ли е и трябва ли някои от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки да се тълкуват по начин, който отчита i) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или ii) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или iii) потенциална нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружествата, които извършват непреки продажби. |
| --- | --- | --- |

3)

При утвърдителен отговор на въпрос 1 и/или въпрос 2 по-горе:

a)

Възможно ли е и трябва ли някои от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки да се тълкуват по начин, който отчита i) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или ii) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или iii) потенциална нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружествата, които извършват непреки продажби.

| b) | Може ли да се приеме, че:






  i. | разрешената на Обединеното кралство дерогация от член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива е незаконосъобразна. |
| --- | --- | --- |

b)

Може ли да се приеме, че:

i.

разрешената на Обединеното кралство дерогация от член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива е незаконосъобразна.

| ii. | заедно с дерогацията от член 11, А, параграф 1, буква а) е необходима дерогация от член 17 от Шеста директива. Ако това е така, може ли да се счита, че Обединеното кралство е действало незаконосъобразно, като не е поискало от Комисията или Съвета разрешаване на дерогация от член 17. |
| --- | --- |

ii.

заедно с дерогацията от член 11, А, параграф 1, буква а) е необходима дерогация от член 17 от Шеста директива. Ако това е така, може ли да се счита, че Обединеното кралство е действало незаконосъобразно, като не е поискало от Комисията или Съвета разрешаване на дерогация от член 17.

| iii. | Обединеното кралство действа незаконосъобразно, като не прилага ДДС по такъв начин, че да позволява на директните продавачи да поискат данъчен кредит по отношение на платения от нерегистрираните дистрибутори ДДС върху помощните материали за продажбите или върху стоките и услугите на трето лице, използвани от тях за икономическата им дейност. |
| --- | --- |

iii.

Обединеното кралство действа незаконосъобразно, като не прилага ДДС по такъв начин, че да позволява на директните продавачи да поискат данъчен кредит по отношение на платения от нерегистрираните дистрибутори ДДС върху помощните материали за продажбите или върху стоките и услугите на трето лице, използвани от тях за икономическата им дейност.

| iv. | поради това всички или част от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки са недействителни и/или незаконосъобразни. |
| --- | --- |

iv.

поради това всички или част от релевантните разрешения, разпоредби за прилагане или административни мерки са недействителни и/или незаконосъобразни.

| c) | Представлява ли подходящо правно средство за защита, ако Съдът на Европейския съюз или националната юрисдикция:






  i. | разпореди, че държавата членка следва да приложи дерогацията във вътрешното си право, като предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани посредници и дружества, които извършват непреки продажби; или |
| --- | --- | --- |

c)

Представлява ли подходящо правно средство за защита, ако Съдът на Европейския съюз или националната юрисдикция:

i.

разпореди, че държавата членка следва да приложи дерогацията във вътрешното си право, като предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани посредници и дружества, които извършват непреки продажби; или

| ii. | обяви, че разрешаването на дерогацията, а следователно и самата дерогация, са недействителни; или |
| --- | --- |

ii.

обяви, че разрешаването на дерогацията, а следователно и самата дерогация, са недействителни; или

| iii. | обяви, че националното законодателство е недействително; или |
| --- | --- |

iii.

обяви, че националното законодателство е недействително; или

| iv. | обяви, че указанието е недействително; или |
| --- | --- |

iv.

обяви, че указанието е недействително; или

| v. | обяви, че Обединеното кралство следва да поиска разрешение за допълнителна дерогация, за да предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружества, които извършват непреки продажби. |
| --- | --- |

v.

обяви, че Обединеното кралство следва да поиска разрешение за допълнителна дерогация, за да предвиди подходяща корекция за а) неподлежащия на приспадане ДДС, дължим от нерегистрираните дистрибутори за помощните материали за продажбите или за стоките и услугите на трето лице, които тези дистрибутори използват за икономическата си дейност; или б) ДДС, чийто размер надвишава избегнатия данък, събиран от Her Majesty's Revenue & Customs; или в) потенциалната нелоялна конкуренция, която възниква между директните продавачи, техните нерегистрирани дистрибутори и дружества, които извършват непреки продажби.

| 4) | Трябва ли съгласно член 27 от Шеста директива (член 395 от Основната Директива за ДДС) „непла[теният] или изб[егнат] [...] данъ[к]“ да се измерва като нетна загуба на данъчни приходи (при отчитане както на платения данък по извършени доставки, така и на подлежащия на възстановяване данък по получени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) или като брутна загуба на данъчни приходи (при отчитане само на данъка по извършени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) за държавата членка? |
| --- | --- |

4)

Трябва ли съгласно член 27 от Шеста директива (член 395 от Основната Директива за ДДС) „непла[теният] или изб[егнат] [...] данъ[к]“ да се измерва като нетна загуба на данъчни приходи (при отчитане както на платения данък по извършени доставки, така и на подлежащия на възстановяване данък по получени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) или като брутна загуба на данъчни приходи (при отчитане само на данъка по извършени доставки по схемата, която води до неплащане или избягване на данъка) за държавата членка?

---

(1)  Решение на Съвета от 24 май 1989 година за предоставяне на разрешение на Обединеното кралство да прилага по отношение на определени доставки за нерегистрирани дистрибутори мярка за дерогация от член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (ОВ L 280, стр. 54).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/36 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/36

---

Жалба, подадена на 8 юни 2016 г. от Eurallumina SpA срещу решението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 22 април 2016 г. по съединени дела T-60/06 RENV II и T-62/06 RENV II: Италианска република и Eurallumina SpA/Европейска комисия

(Дело C-323/16 P)

(2016/C 270/39)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Eurallumina SpA (представители: L. Martin Alegi, A. Stratakis, L. Philippou, Solicitors)

Други страни в производството: Италианска република, Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Съда:

| — | да отмени решението на Общия съд, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Общия съд,

| — | да отмени решението на Комисията (1) в частта, в която разпорежда на Италианската република да възстанови помощта, или |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Комисията (1) в частта, в която разпорежда на Италианската република да възстанови помощта, или

| — | да върне делото за ново разглеждане от Общия съд, |
| --- | --- |

—

да върне делото за ново разглеждане от Общия съд,

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят излага основание, разделено на пет части, с което твърди нарушение на правото на Съюза, и по-специално на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на задължението за мотивиране. Конкретните части на основанието на жалбоподателя са следните:

| 1. | Общият съд тълкувал неправилно решението от 10 декември 2013 г., тъй като се считал за длъжен да приеме, че публикуването на решението за откриване на процедурата на 2 февруари 2002 г. довело до отпадане на оправданите правни очаквания на Eurallumina. |
| --- | --- |

1.

Общият съд тълкувал неправилно решението от 10 декември 2013 г., тъй като се считал за длъжен да приеме, че публикуването на решението за откриване на процедурата на 2 февруари 2002 г. довело до отпадане на оправданите правни очаквания на Eurallumina.

| 2. | В резултат на тази грешка Общият съд не успял да постигне преследваната с връщането на делото цел и не разгледал изтъкнатите от Eurallumina доводи за това, че то продължавало да има оправдани правни очаквания, или ги преценил погрешно или на основание на неточно представена правна уредба. |
| --- | --- |

2.

В резултат на тази грешка Общият съд не успял да постигне преследваната с връщането на делото цел и не разгледал изтъкнатите от Eurallumina доводи за това, че то продължавало да има оправдани правни очаквания, или ги преценил погрешно или на основание на неточно представена правна уредба.

| 3. | Дори като се основал на неточно представена правна уредба, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че необоснованото забавяне на Комисията да извърши разследване не би могло да породи за Eurallumina възпрепятстващи възстановяването на помощта оправдани правни очаквания. |
| --- | --- |

3.

Дори като се основал на неточно представена правна уредба, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че необоснованото забавяне на Комисията да извърши разследване не би могло да породи за Eurallumina възпрепятстващи възстановяването на помощта оправдани правни очаквания.

| 4. | Общият съд тълкувал Директива 2003/96 (2)
  contra legem в нарушение на правото на Съюза и на принципите на тълкуване. |
| --- | --- |

4.

Общият съд тълкувал Директива 2003/96 (2)
  contra legem в нарушение на правото на Съюза и на принципите на тълкуване.

| 5. | Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил доводите на Eurallumina за направените от него в завода в Сардиния инвестиции. |
| --- | --- |

5.

Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил доводите на Eurallumina за направените от него в завода в Сардиния инвестиции.

---

(1)  Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година относно освобождаването от акциз на минералните масла, използвани като гориво за производството на двуалуминиев триоксид в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (ОВ L 119, 2006 г., стр. 12)

(2)  Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).

---

Общ съд

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/37 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/37

---

Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Magic Mountain Kletterhallen и др./Комисия

(Дело T-162/13) (1)

((„Държавна помощ - Помощ за изграждането и дейността на центрове за катерене на Deutscher Alpenverein eV - Решение, с което се установява съвместимостта на помощите с вътрешния пазар - Схема за помощи - По-прецизен икономически анализ - Пазарна неефективност - Законосъобразна цел от общ интерес - Член 108, параграфи 2 и 3 ДФЕС - Сериозни затруднения“))

(2016/C 270/40)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподатели: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Берлин, Германия), Kletterhallenverband Klever eV (Лайпциг, Германия), Neoliet Beheer BV (Сон, Нидерландия) и Pedriza BV (Харлем, Нидерландия) (представители: първоначално M. von Oppen, A. Gerdung и R. Dreblow, впоследствие M. von Oppen, адвокати)

Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)

Встъпили страни в подкрепа на ответника: Deutscher Alpenverein eV (Мюнхен, Германия) и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV (Берлин, Германия) (представител: R. Geulen, адвокат)

Предмет

Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2012) 8761 окончателен на Комисията от 5 декември 2012 година относно държавна помощ SA.33952 (2012/NN) — Германия — Центрове за катерене на Deutscher Alpenverein.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV, Neoliet Beheer BV и Pedriza BV понасят солидарно направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията. |
| --- | --- |

2)

Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV, Neoliet Beheer BV и Pedriza BV понасят солидарно направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.

| 3) | Deutscher Alpenverein eV и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Deutscher Alpenverein eV и Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 147, 25.5.2013 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/38 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/38

---

Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет

(Дело T-276/13) (1)

((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Сдружение - Липса на пряко засягане на членовете - Недопустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка - Право на защита - Недопускане на дискриминация - Задължение за полагане на грижа))

(2016/C 270/41)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Growth Energy (Вашингтон, окръг Колумбия, САЩ), и Renewable Fuels Association (Вашингтон) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)

Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)

Предмет

Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателите и техните членове.

Диспозитив

| 1) | Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC и Platinum Ethanol LLC. |
| --- | --- |

1)

Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC и Platinum Ethanol LLC.

| 2) | Отхвърля жалбата в останалата ѝ част. |
| --- | --- |

2)

Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

| 3) | Growth Energy и Renewable Fuels Association, Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Growth Energy и Renewable Fuels Association, Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/38 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/38

---

Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет

(Дело T-277/13) (1)

((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка))

(2016/C 270/42)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Marquis Energy LLC (Hennepin, Илиной, САЩ) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)

Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)

Предмет

Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателя.

Диспозитив

| 1) | Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Marquis Energy LLC. |
| --- | --- |

1)

Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Marquis Energy LLC.

| 2) | Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Marquis Energy. |
| --- | --- |

2)

Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Marquis Energy.

| 3) | Европейската комисия иt ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят собствените си съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Европейската комисия иt ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят собствените си съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 226, 3.8.2013 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/39 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/39

---

Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Италия/Комисия

(Дело T-122/14) (1)

((Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения - Периодична имуществена санкция - Решение за определяне на размера на периодичната имуществена санкция - Метод за изчисление на лихвите, приложими при възстановяване на незаконни помощи - Лихви с натрупване))

(2016/C 270/43)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, в качеството на представител, подпомагана от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и B. Stromsky)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС, целящо отмяна на Решение C(2013) 8681 окончателен на Комисията от 6 декември 2013 г., с което Комисията определя размера на периодичната имуществена санкция, дължима от Италианската република за шестмесечието от 17 май до 17 ноември 2012 г., в изпълнение на решение на Съда от 17 ноември 2011 г., Комисия/Италия (C-496/09, EU:C:2011:740).

Диспозитив

| 1) | Отменя Решение C(2013) 8681 окончателен на Комисията от 6 декември 2013 г. |
| --- | --- |

1)

Отменя Решение C(2013) 8681 окончателен на Комисията от 6 декември 2013 г.

| 2) | Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 102, от 7.4.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/40 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/40

---

Решение на Общия съд от 16 юни 2016 г. — Fútbol Club Barcelona/EUIPO — Kule (KULE)

(Дело T-614/14) (1)

((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „KULE“ - По-ранни национални словни марки и общоизвестна марка „CULE“ - Относителни основания за отказ - Липса на реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 8,параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 - Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009))

(2016/C 270/44)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Fútbol Club Barcelona (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, avocat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: K. Zajfert и A. Folliard-Monguiral)

Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Kule LLC (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представител: F. Rodgers, avocat)

Предмет

Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 18 юни 2014 г. (дело R 2375/2013-4) относно производство по възражение между Fútbol Club Barcelona и Kule.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Fútbol Club Barcelona да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Fútbol Club Barcelona да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 351, 6.10.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/41 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/41

---

Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/EUIPO — Meissen Keramik („MEISSEN“)

(Дело T-789/14) (1)

((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „MEISSEN“ - По-ранни словни и фигуративна национални марки и марки на Европейския съюз „MEISSEN“, „MEISSENER PORZELLAN“, „HAUS MEISSEN“, „Meissen“ и „Meissener Porzellan“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Отличителен характер и репутация на по-ранните марки - Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 - Реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 - Член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009))

(2016/C 270/45)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Майсен, Германия) (представители: O. Spuhler и M. Geitz, avocats)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Fischer)

Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила пред Общия съд: Meissen Keramik GmbH (Майсен) (представители: M. Vohwinkel и K. Gennen, avocats)

Предмет

Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 29 септември 2014 г. (съединени преписки R 1182/2013-4 и R 1245/2013-4), относно производство по възражение между Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen и Meissen Keramik.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 127, 20.4.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/41 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/41

---

Решение на Общия съд от 14 юни 2016 г. — Loops/EUIPO (Форма на четка за зъби)

(Дело T-385/15) (1)

((Марка на Европейския съюз - Посочваща Европейския съюз международна регистрация - Триизмерна марка - Форма на четка за зъби - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))

(2016/C 270/46)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Loops, LLC (Доувър, Делауеър, САЩ) (представител: T. Schmidpeter, avocat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: W. Schramek и A. Schifko)

Предмет

Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 30 април 2015 г. (преписка R 1917/2014-2) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на четка за зъби, като марка на Европейския съюз

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Loops, LLC да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Loops, LLC да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 302, 14.9.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/42 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/42

---

Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (Изображение на символ на мир)

(Дело T-583/15) (1)

((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща символ на мир - Молба за restitutio in integrum - Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд))

(2016/C 270/47)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, avocat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

Предмет

Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 17 юли 2015 г. (преписка R 2788/2014-2) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ символ на мир, като марка на Европейския съюз.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 414, 14.12.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/43 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/43

---

Решение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS)

(Дело T-585/15) (1)

((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз „GREEN BEANS“ - Молба за restitutio in integrum - Неспазване на срока за подаване на жалба пред Общия съд))

(2016/C 270/48)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Monster Energy Company (Корона, Калифорния, САЩ) (представител: P. Brownlow, avocat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)

Предмет

Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2015 г. (преписка R 3002/2014-2) относно заявка за регистрация на словната марка „GREEN BEANS“ като марка на Европейския съюз.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Monster Energy Company да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 406, 7.12.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/43 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/43

---

Определение на Общия съд от 26 май 2016 г. — REWE-Zentral/EUIPO — Vicente Gandía Pla (MY PLANET)

(Дело T-362/14) (1)

((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))

(2016/C 270/49)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: REWE-Zentral AG (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и A. Wagner, адвокати)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: I. P. Harrington и P. Bullock)

Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Vicente Gandía Pla, SA (Чива, Испания)

Предмет

Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 6 март 2014 г. (преписка R 201/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Vicente Gandía PIa SA и REWE Zentral AG.

Диспозитив

| 1) | Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата. |
| --- | --- |

1)

Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.

| 2) | Осъжда REWE Zentral AG да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда REWE Zentral AG да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 261, 11.8.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/44 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/44

---

Определение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — IREPA/Комисия и Сметна палата

(Дело T-825/14) (1)

((Жалба за отмяна - Рибарство - Италианска национална програма за събиране на данни в риболовния сектор за периода 2009-2010 г. - Събиране на част от авансите, изплатени на жалбоподателя - Предварителен доклад на Сметната палата - Неподлежащ на обжалване акт - Подготвителен акт - Писма за предварително уведомяване - Дебитно известие - Член 263, четвърта алинея ДФЕС - Липса на пряко засягане - Недопустимост))

(2016/C 270/50)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura — IREPA Onlus (Салерно, Италия) (представител: F. Tedeschini, avocat)

Ответници: Европейска комисия (представители: F. Moro, D. Nardi и K. Walkerová), и Сметна палата на Европейския съюз (представители: F. Moro, N. Scafarto и L. Massocchi)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението, съдържащо се в дебитно известие от 30 септември 2014 г., издадено от Европейската комисия с цел събиране на сумата 458 347,35 EUR, на доклада на Сметната палата от 27 февруари 2013 г., на писмата на Комисията от 12 юли 2013 г. и от 6 август 2014 г., и на всеки друг подготвителен, свързан с или във всички случаи произтичащ от тях акт, дори неизвестен, засягащ имущественоправното положение на жалбоподателя.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата като недопустима. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата като недопустима.

| 2) | Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura — IREPA Onlus понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия и от Сметната палата на Европейския съюз. |
| --- | --- |

2)

Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura — IREPA Onlus понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия и от Сметната палата на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ C 65, 23.2.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/45 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/45

---

Определение на Общия съд от 8 юни 2016 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия

(Дело T-178/15) (1)

((Схема за храните с традиционно специфичен характер - Регламент (ЕС) No 1151/2012 - Писмо на Комисията, с което се уведомяват компетентните национални органи, че повдигнатото от тях възражение е просрочено - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))

(2016/C 270/51)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH (Пениг, Германия) и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Фробург, Германия) (представител: A Wagner, Rechtsanwalt)

Ответник: Европейска комисия (представители: J. Guillem Carrau и G. von Rintelen)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС, което има за цел отмяната на съдържащото се в писмо от 9 февруари 2015 г. решение на директора на дирекция Б „Многостранни отношения, политика по качеството“ на Генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“ на Комисията с референтен номер Ares (2015)529719, с което компетентните германски органи се уведомяват, че подаденото от тях на 5 януари 2015 г. възражение по член 51, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1) е просрочено.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание

| 2) | Осъжда Kohrener Landmolkerei GmbH и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH да понесат направените от тях разноски, както и разноските на Европейската комисия. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Kohrener Landmolkerei GmbH и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH да понесат направените от тях разноски, както и разноските на Европейската комисия.

---

(1)  ОВ C 245, 27.7.2015 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/45 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/45

---

Жалба, подадена на 18 април 2016 г. — Grizzly Tools/Комисия

(Дело T-168/16)

(2016/C 270/52)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Гросостхайм, Германия) (представител: H. Fischer, Rechtsanwalt)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2016/175 на Комисията от 8 февруари 2016 година относно мярка, предприета от Испания съгласно Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, за забрана на пускането на пазара на тип машина за миене под налягане (ОВ L 33, 2016 г., стр. 12), |
| --- | --- |

—

да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2016/175 на Комисията от 8 февруари 2016 година относно мярка, предприета от Испания съгласно Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, за забрана на пускането на пазара на тип машина за миене под налягане (ОВ L 33, 2016 г., стр. 12),

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

| 1. | Първо основание: съществено процесуално нарушение
  Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не отговаря на изискването за мотивиране по член 296, алинея втора ДФЕС, тъй като съображенията са противоречиви и неясни.
  Освен това обжалваното решение нарушавало принципа, че Комисията следва да установи правилно фактите. В съображение 4 Комисията погрешно твърдяла, че в ЕО декларацията за съответствие жалбоподателят посочвал стандарт EN 60335-2-67:2009, което било невярно. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: съществено процесуално нарушение

Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не отговаря на изискването за мотивиране по член 296, алинея втора ДФЕС, тъй като съображенията са противоречиви и неясни.

Освен това обжалваното решение нарушавало принципа, че Комисията следва да установи правилно фактите. В съображение 4 Комисията погрешно твърдяла, че в ЕО декларацията за съответствие жалбоподателят посочвал стандарт EN 60335-2-67:2009, което било невярно.

| 2. | Второ основание: нарушение на член 11 от Директива 2006/42/ЕО (1) |
| --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на член 11 от Директива 2006/42/ЕО (1)

В това отношение се твърди, че неправилно Комисията е приела за основателна мярката, предприета от Испания, за забрана на пускането на пазара.

Испанските органи и Комисията всъщност класифицирали машината за миене под налягане като уред с двойно предназначение, който може да се използва не само като преносим уред, но и като ръчен уред. Следователно тя следвало да отговаря на по-високите технически изисквания за безопасност, въпреки че по предназначение машината за миене под налягане не е ръчен уред и използването ѝ като ръчен уред не е предвидима в разумни граници лоша експлоатация по смисъла на член 11, параграф 1 от Директива 2006/42/ЕО.

---

(1)  Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО (ОВ L 57, 2006 г., стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 120).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/46 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/46

---

Жалба, подадена на 3 май 2016 г. — Keturi kambariai/EUIPO — Coffee In (coffee inn)

(Дело T-202/16)

(2016/C 270/53)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: UAB Keturi kambariai (Вилнюс, Литва) (представител: R. Pumputienė, lawyer)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: AS Coffee In (Талин, Естония)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят

Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз с искане за цвят „черен, оранжев, бял“, съдържаща словните елементи „coffee inn“ — заявка за регистрация No 11 475 233

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 3 март 2016 г. по преписка R 137/2015-4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и в резултат на това да отхвърли възражението и да допусне регистрацията на марката, за която е подадена заявка, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и в резултат на това да отхвърли възражението и да допусне регистрацията на марката, за която е подадена заявка,

| — | да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят разноските във връзка със съдебното производство и с производството пред апелативния състав. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят разноските във връзка със съдебното производство и с производството пред апелативния състав.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009; |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009;

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/47 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/47

---

Жалба, подадена на 11 май 2016 г. — Hansen Medical/EUIPO — Covidien („MAGELLAN“)

(Дело T-222/16)

(2016/C 270/54)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Hansen Medical, Inc. (Маунтин Вю, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: R. Kunze, Solicitor, G. Würtenberger, T. Wittmann, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Covidien AG (Нойхаузен ам Райнфал, Швейцария)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MAGELLAN“ — заявка за регистрация No 5 437 711

Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 3 февруари 2016 г. по съединени преписки R 3092/2014-2 и R 3118/2014-2

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 15, член 51, параграф 1, буква а), член 57, параграф 1, член 63, параграф 2, членове 64 и 75, член 76, параграф 2 и член 77 от Регламент No 207/2009. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 15, член 51, параграф 1, буква а), член 57, параграф 1, член 63, параграф 2, членове 64 и 75, член 76, параграф 2 и член 77 от Регламент No 207/2009.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/48 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/48

---

Жалба, подадена на 6 май 2016 г. — Pio De Bragança/EUIPO — Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

(Дело T-229/16)

(2016/C 270/55)

Език на жалбата: португалски

Страни

Жалбоподател: Duarte Pio De Bragança (Синтра, Португалия) (представител: J. Sardinha, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Ordem de São Miguel da Ala (Лисабон, Португалия)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

Спорна марка: фигуративна марка със словния елемент „quis ut deus“ — марка на Съюза No 005747936

Производство пред EUIPO: производство по искане за пълна отмяна на марката

Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 26 февруари 2016 г. по преписка R 621/2015-2

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, и съответно да отмени изцяло спорната марка, поради липсата на реално използване на същата, включително, що се отнася до стоките „метални значки“ от клас 6. |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение, и съответно да отмени изцяло спорната марка, поради липсата на реално използване на същата, включително, що се отнася до стоките „метални значки“ от клас 6.

| — | да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността, като настоящата жалба е подадена на основание член 65 от Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент No 207/2009 и Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн). |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а) и параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността, като настоящата жалба е подадена на основание член 65 от Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент No 207/2009 и Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/48 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/48

---

Жалба, подадена на 14 май 2016 г. — Klyuyev/Съвет

(Дело T-240/16)

(2016/C 270/56)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Andriy Klyuyev (Донецк, Украйна) (представители: B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, R. Gherson и T. Garner, Solicitors)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 г. за прилагане на Регламент (EС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта относно жалбоподателя, и |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 г. за прилагане на Регламент (EС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, в частта относно жалбоподателя, и

| — | при условията на евентуалност, да обяви, че (1) член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и (2) член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен), са неприложими по отношение на жалбоподателя, тъй като са незаконосъобразни; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да обяви, че (1) член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и (2) член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен), са неприложими по отношение на жалбоподателя, тъй като са незаконосъобразни;

| — | да осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

| 1. | Първото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът не е определил подходящото правно основание за обжалваните мерки.






  — | Жалбоподателят изтъква, че член 29 ДЕС не е подходящото правно основание за Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г., тъй като оплакването срещу жалбоподателя не го е идентифицирало като лице, което подкопава правовата държава или правата на човека в Украйна (по смисъла на член 23 ДЕС и на общите разпоредби на член 21, параграф 2 ДЕС). Тъй като третото решение за изменение е било недействително, жалбоподателят твърди, че Съветът не е могъл да се позове на член 215, параграф 2 ДФЕС, за да приеме Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. |
| --- | --- | --- |

1.

Първото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът не е определил подходящото правно основание за обжалваните мерки.

—

Жалбоподателят изтъква, че член 29 ДЕС не е подходящото правно основание за Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г., тъй като оплакването срещу жалбоподателя не го е идентифицирало като лице, което подкопава правовата държава или правата на човека в Украйна (по смисъла на член 23 ДЕС и на общите разпоредби на член 21, параграф 2 ДЕС). Тъй като третото решение за изменение е било недействително, жалбоподателят твърди, че Съветът не е могъл да се позове на член 215, параграф 2 ДФЕС, за да приеме Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г.

| 2. | Второто основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението за нарушаване на правата на жалбоподателя по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз с допускането от Съвета, че съдебните производства в Украйна отговарят на основните права на човека. |
| --- | --- |

2.

Второто основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението за нарушаване на правата на жалбоподателя по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз с допускането от Съвета, че съдебните производства в Украйна отговарят на основните права на човека.

| 3. | Третото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явни грешки в преценката като е приел, че критерият за включване на жалбоподателя в списъка в член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен) е бил удовлетворен. |
| --- | --- |

3.

Третото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явни грешки в преценката като е приел, че критерият за включване на жалбоподателя в списъка в член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен) е бил удовлетворен.

| 4. | Четвъртото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и на добра администрация, както и и правото му на ефективна съдебна защита. В частност Съветът не проверил внимателно и безпристрастно дали наведените съображения, за които се предполага, че обосновават повторното му включване в списъка, действително са основателни, предвид становището, представено от жалбоподателя преди това повторно включване. |
| --- | --- |

4.

Четвъртото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на защита и на добра администрация, както и и правото му на ефективна съдебна защита. В частност Съветът не проверил внимателно и безпристрастно дали наведените съображения, за които се предполага, че обосновават повторното му включване в списъка, действително са основателни, предвид становището, представено от жалбоподателя преди това повторно включване.

| 5. | Петото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил без да се обоснове и непропорционално основните права на жалбоподателя, в това число правото на защита на собствеността му и на доброто му име. Според жалбоподателя обжалваните мерки имат тежки последици както за имуществото му, така и за репутацията му по света. Съветът не е доказал, че замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано с каквато и да било легитимна цел, или е обосновано от такава цел и че освен това не било пропорционално на подобна цел. |
| --- | --- |

5.

Петото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил без да се обоснове и непропорционално основните права на жалбоподателя, в това число правото на защита на собствеността му и на доброто му име. Според жалбоподателя обжалваните мерки имат тежки последици както за имуществото му, така и за репутацията му по света. Съветът не е доказал, че замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано с каквато и да било легитимна цел, или е обосновано от такава цел и че освен това не било пропорционално на подобна цел.

| 6. | Шестото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че, ако противно на доводите, изтъкнати в третото основание, член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен), се тълкуват в смисъл, че включват a) всяко разследване на украински орган независимо дали се извършва въз основа на съдебни решение или производство, в рамките на които това решение или производство се контролира или върху тях се осъществява надзор; и/или б) всяка „злоупотреба със служебно положение в качеството му на лице на публична длъжност с цел получаване на неправомерна облага за себе си или за трето лице“, независимо дали се твърди присвояване на публични финансови средства, то в такъв случай критерият за включване в списъка — предвид произволните обхват и приложно поле, които следвали от едно толкова широко тълкуване — бил лишен от подходящо правно основание; и/или бил непропорционален на целите на член 1, параграф 1 от Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. По тази причини разпоредбата била незаконосъобразна. |
| --- | --- |

6.

Шестото основание в подкрепа на искането за отмяна е изведено от твърдението, че, ако противно на доводите, изтъкнати в третото основание, член 1, параграф 1 oт Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. (изменено) и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. (изменен), се тълкуват в смисъл, че включват a) всяко разследване на украински орган независимо дали се извършва въз основа на съдебни решение или производство, в рамките на които това решение или производство се контролира или върху тях се осъществява надзор; и/или б) всяка „злоупотреба със служебно положение в качеството му на лице на публична длъжност с цел получаване на неправомерна облага за себе си или за трето лице“, независимо дали се твърди присвояване на публични финансови средства, то в такъв случай критерият за включване в списъка — предвид произволните обхват и приложно поле, които следвали от едно толкова широко тълкуване — бил лишен от подходящо правно основание; и/или бил непропорционален на целите на член 1, параграф 1 от Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. и член 3, параграф 1 oт Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. По тази причини разпоредбата била незаконосъобразна.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/50 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/50

---

Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Stavytskyi/Съвет

(Дело T-242/16)

(2016/C 270/57)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Edward Stavytskyi (Белгия) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey и D. Rovetta, lawyers)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 г. за прилагане на Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото тези актове запазват името на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат ограничителните мерки; |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 г. за прилагане на Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото тези актове запазват името на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат ограничителните мерки;

| — | да осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.

| 1. | Първото основание е изведено от твърдението, че съставеният списък е незаконосъобразен, тъй като е бил изменен, за да позволи включване само въз основа на факта, че дадено лице е било обект на наказателно производство, без каквото и да е изискване за съдебна санкция. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е изведено от твърдението, че съставеният списък е незаконосъобразен, тъй като е бил изменен, за да позволи включване само въз основа на факта, че дадено лице е било обект на наказателно производство, без каквото и да е изискване за съдебна санкция.

| 2. | Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е изложил недостатъчно и стереотипни мотиви, като просто е копирал текста на правната уредба относно включването в списъка. |
| --- | --- |

2.

Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е изложил недостатъчно и стереотипни мотиви, като просто е копирал текста на правната уредба относно включването в списъка.

| 3. | Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като не е разполагал с достатъчно солидна фактическа основа за включването на жалбоподателя в списъка поради това, че е бил обект на наказателно производство пред украинските власти за присвояване на публични финансови средства или активи. |
| --- | --- |

3.

Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като не е разполагал с достатъчно солидна фактическа основа за включването на жалбоподателя в списъка поради това, че е бил обект на наказателно производство пред украинските власти за присвояване на публични финансови средства или активи.

| 4. | Четвърто основание, изведено от твърдението, че предприетите от Съвета мерки по отношение на жалбоподателя не представляват мерки на външна политика, а международно сътрудничество по наказателно производство, което в съответствие с това е било прието на погрешно правно основание. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание, изведено от твърдението, че предприетите от Съвета мерки по отношение на жалбоподателя не представляват мерки на външна политика, а международно сътрудничество по наказателно производство, което в съответствие с това е било прието на погрешно правно основание.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/51 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/51

---

Жалба, подадена на 13 май 2016 г. — Trasta Komercbanka и други/ЕЦБ

(Дело T-247/16)

(2016/C 270/58)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Trasta Komercbanka AS (Рига, Латвия) и 6 други жалбоподатели (представители: O. Behrends, L. Feddern и M. Kirchner, lawyers)

Ответник: Европейска централна банка

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени решението на ЕЦБ от 3 март 2016 г. за отнемане на банковия лиценз на Trasta Komercbanka AS, и |
| --- | --- |

—

да отмени решението на ЕЦБ от 3 март 2016 г. за отнемане на банковия лиценз на Trasta Komercbanka AS, и

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

| 1. | Първото основание е, че ЕЦБ не е разгледала и преценила внимателно и безпристрастно всички фактически обстоятелства, включително без ограничение обстоятелството, че ЕЦБ не е отчела по адекватен начин факта, че подадените от латвийския регулаторен орган сведения и документи са неточни. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е, че ЕЦБ не е разгледала и преценила внимателно и безпристрастно всички фактически обстоятелства, включително без ограничение обстоятелството, че ЕЦБ не е отчела по адекватен начин факта, че подадените от латвийския регулаторен орган сведения и документи са неточни.

| 2. | Второто основание е, че ЕЦБ е нарушила принципа на пропорционалност, като не е признала наличието на алтернативни мерки. |
| --- | --- |

2.

Второто основание е, че ЕЦБ е нарушила принципа на пропорционалност, като не е признала наличието на алтернативни мерки.

| 3. | Третото основание е, че ЕЦБ е нарушила принципа на равно третиране. |
| --- | --- |

3.

Третото основание е, че ЕЦБ е нарушила принципа на равно третиране.

| 4. | Четвъртото основание е, че ЕЦБ е нарушила член 19 и съображение 75 от Регламент ЕНМ (1) и е злоупотребила с власт. |
| --- | --- |

4.

Четвъртото основание е, че ЕЦБ е нарушила член 19 и съображение 75 от Регламент ЕНМ (1) и е злоупотребила с власт.

| 5. | Петото основание е, че ЕЦБ е нарушила принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност. |
| --- | --- |

5.

Петото основание е, че ЕЦБ е нарушила принципите на защита на оправданите правни очаквания и на правна сигурност.

| 6. | Шестото основание е, че ЕЦБ е нарушила процедурни правила, включително правото на изслушване, правото на достъп до преписката, правото на достатъчно мотивирано решение, член 83, параграф 1 от Рамковия регламент за ЕНМ (2) и правото на справедливо административно производство. |
| --- | --- |

6.

Шестото основание е, че ЕЦБ е нарушила процедурни правила, включително правото на изслушване, правото на достъп до преписката, правото на достатъчно мотивирано решение, член 83, параграф 1 от Рамковия регламент за ЕНМ (2) и правото на справедливо административно производство.

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ 2013, L 287, стр. 63).

(2)  Регламент (ЕС) No 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (ОВ 2014, L 141, стр. 1).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/52 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/52

---

Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)

(Дело T-248/16)

(2016/C 270/59)

Език на жалбата: френски

Страни

Жалбоподател: Walfood SA (Люксембург, Люксембург) (представител: E. Cornu, avocat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Испания)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят

Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CHATKA“ — марка на Европейския съюз No 943670

Производство пред EUIPO: Производство за обявяване на недействителност

Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 150/2015-5

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/52 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/52

---

Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Португалия/Комисия

(Дело T-261/16)

(2016/C 270/60)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão и J. Saraiva de Almeida)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 75, стр. 16) в частта, в която от финансирането се изключва сума в размер на 385 762,22 EUR във връзка с декларирани от Португалия разходи по мярката за специфично подпомагане, въведена в съответствие с член 68 от Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари, за финансовите 2011, 2012 и 2013 г. |
| --- | --- |

—

да отмени Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 75, стр. 16) в частта, в която от финансирането се изключва сума в размер на 385 762,22 EUR във връзка с декларирани от Португалия разходи по мярката за специфично подпомагане, въведена в съответствие с член 68 от Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари, за финансовите 2011, 2012 и 2013 г.

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

| 1. | Първото основание е изведено от нарушение на член 46, параграф 2 от Регламент No 1122/2009 на Комисията — Спазване от португалските органи на всички правила относно проверките на „допълнителното плащане на глава добитък, еквивалентна на млекодайна крава“ по специфичната помощ, въведена от португалското правителство в съответствие с член 86 от Регламент No 73/2009. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е изведено от нарушение на член 46, параграф 2 от Регламент No 1122/2009 на Комисията — Спазване от португалските органи на всички правила относно проверките на „допълнителното плащане на глава добитък, еквивалентна на млекодайна крава“ по специфичната помощ, въведена от португалското правителство в съответствие с член 86 от Регламент No 73/2009.

| 2. | Второто основание е изведено от нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 на Съвета, тъй като не били изпълнени установените от Комисията изисквания в единните насоки, съдържащи се в документ No VI/5330/97, за прилагане на финансова корекция с фиксирана ставка 2 %. |
| --- | --- |

2.

Второто основание е изведено от нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 на Съвета, тъй като не били изпълнени установените от Комисията изисквания в единните насоки, съдържащи се в документ No VI/5330/97, за прилагане на финансова корекция с фиксирана ставка 2 %.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/53 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/53

---

Жалба, подадена на 25 май 2016 г. — Гърция/Комисия

(Дело T-272/16)

(2016/C 270/61)

Език на производството: гръцки

Страни

Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou, Α. Vasilopoulou и D. Ntourntoureka)

Ответник: Европейска комисия

Искания жалбоподателя

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер C(2016) 1509 и публикувано в Официален вестник на Европейския съюз L 75от 22 март 2016 г., стр. 16:






  a) | в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 166 797 866,22 EUR, направени за отделени от производството преки помощи за финансовата 2012 и 2013 година, и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 25 % за 2012 г. и (2) финансова корекция при фиксирана ставка и еднократна финансова корекция за 2013 г., |
| --- | --- | --- |

—

да отмени обжалваното Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), нотифицирано под номер C(2016) 1509 и публикувано в Официален вестник на Европейския съюз L 75от 22 март 2016 г., стр. 16:

a)

в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 166 797 866,22 EUR, направени за отделени от производството преки помощи за финансовата 2012 и 2013 година, и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 25 % за 2012 г. и (2) финансова корекция при фиксирана ставка и еднократна финансова корекция за 2013 г.,

| б) | в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 3 880 460,50 EUR, направени за развитие на селските райони, ЕЗФРСР, оси 1+3 — мерки за инвестиции (2007—2013), и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 5 % за финансовите 2010—2013 години по отношение на мярка 125 и (2) и еднократна корекция за финансовите 2011—2013 години, |
| --- | --- |

б)

в частта, в която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз на разходи на обща стойност от 3 880 460,50 EUR, направени за развитие на селските райони, ЕЗФРСР, оси 1+3 — мерки за инвестиции (2007—2013), и по-специално в частта, в която предвижда (1) финансова корекция при фиксирана ставка от 5 % за финансовите 2010—2013 години по отношение на мярка 125 и (2) и еднократна корекция за финансовите 2011—2013 години,

| в) | в частта, в която окончателното осъдително решение на Общия съд на Европейския съюз от 19 ноември 2015 г. по дело T-107/14 не е изпълнено изцяло, поради което сумата от 29 366 975,06 EUR не била възстановена незабавно на Република Гърция, и |
| --- | --- |

в)

в частта, в която окончателното осъдително решение на Общия съд на Европейския съюз от 19 ноември 2015 г. по дело T-107/14 не е изпълнено изцяло, поради което сумата от 29 366 975,06 EUR не била възстановена незабавно на Република Гърция, и

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем основания за отмяна.

Що се отнася до финансовата корекция на обща стойност от 166 797 866,22 EUR, приложена към разходите, направени за отделени от производството преки помощи за финансовата 2012 и 2013 година, Република Гърция изтъква три основания за отмяна.

Първото основание за отмяна, което се отнася до корекцията за финансовата 2012 година, е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на разпоредбите на член 2, параграф 2 от Регламент No 796/2004 (1) [и на член 2, буква в) от Регламент No 1120/2009 (2)].

Второто основание за отмяна, което също се отнася до корекцията за финансовата 2012 година, е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на Насоките (документ VI/5530/1997), във връзка с наличието на изискванията за прилагане на финансова корекция при фиксирана ставка от 25 % за 2012 г.; с това основание се твърди по-специално, че Комисията е превишила правото си на преценка, и поради това едновременно е нарушила принципа на пропорционалност (част A) и е изчислила неправилно финансовата корекция (част B).

Третото основание за отмяна, което се отнася до корекцията за финансовата 2013 година, е изведено от това, че посочената корекция е незаконосъобразна, представлява злоупотреба и съдържа противоречиви мотиви, че се основава на неправилно тълкуване и прилагане на Насоките (документ VI/5530/1997) и че нарушава принципите на добра администрация, на пропорционалност и на ne bis in idem, както и правото на защита.

Що се отнася до финансовата корекция, свързана с разходите за развитие на селските райони, ЕЗФРСР, оси 1+3 — мерки за инвестиции (2007—2013), Република Гърция изтъква четири основания за отмяна.

Четвъртото и петото основание за отмяна, които се отнасят до корекцията, направена по отношение на мярка 125, са изведени от липсата на правно основание и на мотиви, както и от фактическа грешка, тъй като ръководният орган е упражнил изцяло и напълно законосъобразно своите правомощия (четвърто основание) и финансовата корекция при фиксирана ставка от 5 % за разходите в размер на 506 480,19 EUR, направени за финансовата 2010 година, е приложена в нарушение на член 31 от Регламент No 1290/2005 (3), тъй като тези разходи са били направени повече от двадесет и четири месеца преди Комисията да съобщи писмено резултата от проверките.

Шестото основание за отмяна, което се отнасят до корекцията, направена по отношение на мярка 125, е изведено от незаконосъобразния характер на решението, тъй като направената корекция и методът на нейното изчисляване чрез прилагане по аналогия на член 63 от Регламент No 809/2014 (4), противоречат на член 31 от Регламент No 1290/2005 и на Насоките (документ VI/5530/1997 на Комисията) и водят до резултати, които са непропорционални на констатираните нередности. При условията на евентуалност, по отношение на същата мярка, седмото основание за обжалване е изведено от липсата на правно основание и на мотиви на обжалваното решение и от нарушение на Насоките (документ VI/5530/1997 на Съюза).

Осмото основание за отмяна е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС относно задължението на Комисията да вземе мерки за изпълнение на решението на Общия съд, тъй като, понеже не е възстановила на Република Гърция сумата от 29 366 975,06 EUR, Комисията не е изпълнила решението на Общия съд по дело T-107/14, както и от нарушение на принципите на добра администрация, на правна сигурност и на лоялно сътрудничество между Комисията и държавите членки.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 141, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210).

(2)  Регламент (ЕО) No 1120/2009 на Комисията от 29 октомври 2009 година за определяне на подробни правила за прилагането на схемата за единно плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (ОВ L 316, стр. 1).

(3)  Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193).

(4)  Регламент за изпълнение (ЕС) No 809/2014 на Комисията от 17 юли 2014 година за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) No 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие (ОВ L 227, стр. 69).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/55 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/55

---

Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Sun Media/EUIPO — Meta4 Spain (METAPORN)

(Дело T-273/16)

(2016/C 270/62)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Sun Media Ltd (Централен Хонконг, Хонконг — Специален административен район на Китай) (представител: A. Schnider, lawyer)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Meta4 Spain, SA (Лас Розас, Испания)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „METAPORN“ — заявка за регистрация No 11 819 281

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 3 март 2016 г. по съединени преписки R 653/2015-2 и R 674/2015-2

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO, и ако встъпи, и другата страна в производството пред EUIPO, да понесат направените от тях съдебни разноски и да компенсират разноските на жалбоподателя в производството пред Общия съд и в производството по обжалване пред EUIPO. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO, и ако встъпи, и другата страна в производството пред EUIPO, да понесат направените от тях съдебни разноски и да компенсират разноските на жалбоподателя в производството пред Общия съд и в производството по обжалване пред EUIPO.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,

| — | Нарушение на член 75 и сл. от Регламент No 207/2009, |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 75 и сл. от Регламент No 207/2009,

| — | Неизпълнение от EUIPO на задължението му да упражнява правомощията си в съответствие с общите принципи на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

Неизпълнение от EUIPO на задължението му да упражнява правомощията си в съответствие с общите принципи на Европейския съюз.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/56 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/56

---

Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Saleh Thabet/Съвет

(Дело T-274/16)

(2016/C 270/63)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Suzanne Saleh Thabet (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, G. Martin и M. Rushton, Solicitors)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 на Съвета от 18 март 2016 г. за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 74, 2016 г., стр. 40), в частта, в която се отнася до жалбоподателя, |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 на Съвета от 18 март 2016 г. за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 74, 2016 г., стр. 40), в частта, в която се отнася до жалбоподателя,

| — | да обяви, че член 1, параграф 1 от Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 63 и поправка в ОВ L 203, 2014 г., стр. 113) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 4) са неприложими в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, и следователно да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 в частта, в която се отнася до жалбоподателя, |
| --- | --- |

—

да обяви, че член 1, параграф 1 от Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 63 и поправка в ОВ L 203, 2014 г., стр. 113) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, 2011 г., стр. 4) са неприложими в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, и следователно да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 в частта, в която се отнася до жалбоподателя,

| — | да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.

| 1. | Първо основание: Съветът не е посочил подходящо правно основание за член 1, параграф 1 от Решение 2011/172/ОВППС (наричано по-нататък „решението“) и за член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 (наричан по-нататък „регламентът“). Няма доказателства, че Съветът е извършил преценка на правното основание на член 1, параграф 1 от решението при приемането на Решение (ОВППС) 2016/411 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), въпреки изричното задължение за това съгласно член 5 от решението. Обстоятелството, че член 1, параграф 1 може да е имал валидно правно основание при първоначалното му приемане на 21 март 2011 г. не осигурява на тази разпоредба правно основание, важащо до 2016 г. или след това. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: Съветът не е посочил подходящо правно основание за член 1, параграф 1 от Решение 2011/172/ОВППС (наричано по-нататък „решението“) и за член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 (наричан по-нататък „регламентът“). Няма доказателства, че Съветът е извършил преценка на правното основание на член 1, параграф 1 от решението при приемането на Решение (ОВППС) 2016/411 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), въпреки изричното задължение за това съгласно член 5 от решението. Обстоятелството, че член 1, параграф 1 може да е имал валидно правно основание при първоначалното му приемане на 21 март 2011 г. не осигурява на тази разпоредба правно основание, важащо до 2016 г. или след това.

| 2. | Второ основание: Съветът е нарушил правата на жалбоподателя по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС, както и по членове 47 и 48 от Хартата на основните права на ЕС, като е приел, че в съдебните производства в Египет се спазват основните права на човека. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: Съветът е нарушил правата на жалбоподателя по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС, както и по членове 47 и 48 от Хартата на основните права на ЕС, като е приел, че в съдебните производства в Египет се спазват основните права на човека.

| 3. | Tрето основание: Съветът е допуснал явни грешки в преценката, като е приел, че е изпълнен критерият за включване на жалбоподателя в член 1, параграф 1 от решението и в член 2, параграф 1 от регламента. |
| --- | --- |

3.

Tрето основание: Съветът е допуснал явни грешки в преценката, като е приел, че е изпълнен критерият за включване на жалбоподателя в член 1, параграф 1 от решението и в член 2, параграф 1 от регламента.

| 4. | Четвърто основание: Съветът не е представил достатъчно мотиви, за да включи отново жалбоподателя. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: Съветът не е представил достатъчно мотиви, за да включи отново жалбоподателя.

| 5. | Пето основание: Съветът е нарушил правото на защита на жалбоподателя и правото на добра администрация и на ефективна съдебна защита. По-специално, Съветът не е разгледал надлежно и безпристрастно дали мотивите, поради които се приема за основателно повторното включване, са обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателя преди повторното включване. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: Съветът е нарушил правото на защита на жалбоподателя и правото на добра администрация и на ефективна съдебна защита. По-специално, Съветът не е разгледал надлежно и безпристрастно дали мотивите, поради които се приема за основателно повторното включване, са обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателя преди повторното включване.

| 6. | Шесто основание: Съветът неоснователно и непропорционално е нарушил основните права на жалбоподателя, включително правата му на защита на собствеността и на добро име. Последиците от обжалваното решение за жалбоподателя са значителни по обхват, както по отношение на собствеността му, така и по отношение на доброто му име в световен мащаб. Съветът не е доказал, че замразяването на средствата и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано или обосновано със законосъобразна цел, и още по-малко, че е пропорционално на такава цел. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: Съветът неоснователно и непропорционално е нарушил основните права на жалбоподателя, включително правата му на защита на собствеността и на добро име. Последиците от обжалваното решение за жалбоподателя са значителни по обхват, както по отношение на собствеността му, така и по отношение на доброто му име в световен мащаб. Съветът не е доказал, че замразяването на средствата и икономическите ресурси на жалбоподателя е свързано или обосновано със законосъобразна цел, и още по-малко, че е пропорционално на такава цел.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/57 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/57

---

Жалба, подадена на 27 май 2016 г. — Mubarak и др./Съвет

(Дело T-275/16)

(2016/C 270/64)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро, Египет), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Кайро), Khadiga Mahmoud El Gammal (Кайро) (представители: B. Kennelly и J. Pobjoy, Barristers, и G. Martin и M. Rushton, Solicitors)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателите

Жалбоподателите искат от Общия съд:

| — | да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 oт 18 март 2016 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 74, стp. 40), доколкото се прилага спрямо жалбоподателите; |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ОВППС) 2016/411 oт 18 март 2016 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 74, стp. 40), доколкото се прилага спрямо жалбоподателите;

| — | да обяви, че член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 76, стp. 4) са неприложими, доколкото те засягат жалбоподателите, и като последица от това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото то се прилага спрямо жалбоподателите, |
| --- | --- |

—

да обяви, че член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (OВ L 76, стp. 4) са неприложими, доколкото те засягат жалбоподателите, и като последица от това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото то се прилага спрямо жалбоподателите,

| — | да осъди Съвета да заплати разноските на жалбоподателите. |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета да заплати разноските на жалбоподателите.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест основания.

| 1. | Първото основание е неправилен избор от страна на Съвета като правно основание на член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС (наричано по-нататък „Решението“) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) No 270/2011 (наричан по-нататък „Регламентът“). Липсват данни, че Съветът е предприел каквото и да е преразглеждане на правното основание по член 1, параграф 1 oт Решението при приемането на Решение (ОВППС) 2016/411 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), въпреки изричното задължение за това по член 5 oт Решението. Фактът, че член 1, параграф 1 може да е имал валидно правно основание когато е бил приет за пръв път на 21 март 2011 г., не дава възможност тази разпоредба да продължи да бъде правно основание до 2016 г. или по-късно. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е неправилен избор от страна на Съвета като правно основание на член 1, параграф 1 oт Решение 2011/172/ОВППС (наричано по-нататък „Решението“) и член 2, параграф 1 oт Регламент (EС) No 270/2011 (наричан по-нататък „Регламентът“). Липсват данни, че Съветът е предприел каквото и да е преразглеждане на правното основание по член 1, параграф 1 oт Решението при приемането на Решение (ОВППС) 2016/411 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), въпреки изричното задължение за това по член 5 oт Решението. Фактът, че член 1, параграф 1 може да е имал валидно правно основание когато е бил приет за пръв път на 21 март 2011 г., не дава възможност тази разпоредба да продължи да бъде правно основание до 2016 г. или по-късно.

| 2. | Второто основание е нарушаване на правата на жалбоподателите по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 oт Хартата на Европейския съюз за основните права чрез допускането от страна на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават основните права на човека. |
| --- | --- |

2.

Второто основание е нарушаване на правата на жалбоподателите по член 6, във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 oт Хартата на Европейския съюз за основните права чрез допускането от страна на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават основните права на човека.

| 3. | Третото основание е явни грешки в преценката от страна на Съвета, който е приел, че критерият за включване на жалбоподателите в списъка по член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 oт Регламента, е бил удовлетворен. |
| --- | --- |

3.

Третото основание е явни грешки в преценката от страна на Съвета, който е приел, че критерият за включване на жалбоподателите в списъка по член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 oт Регламента, е бил удовлетворен.

| 4. | Четвъртото основание е непосочването от страна на Съвета на адекватни мотиви за повторното включване на жалбоподателите. |
| --- | --- |

4.

Четвъртото основание е непосочването от страна на Съвета на адекватни мотиви за повторното включване на жалбоподателите.

| 5. | Петото правно основание е нарушаване от страна на Съвета на правото на жалбоподателите на защита и на правото им на добра администрация и на ефективна съдебна защита. По-специално Съветът не е разгледал внимателно и безпристрастно дали посочените мотиви за повторното включване са били достатъчно основателни с оглед на изявленията на жалбоподателите преди повторното включване. |
| --- | --- |

5.

Петото правно основание е нарушаване от страна на Съвета на правото на жалбоподателите на защита и на правото им на добра администрация и на ефективна съдебна защита. По-специално Съветът не е разгледал внимателно и безпристрастно дали посочените мотиви за повторното включване са били достатъчно основателни с оглед на изявленията на жалбоподателите преди повторното включване.

| 6. | Шестото основание е нарушаване от страна на Съвета, без оправдание и непропорционално, на основните права на жалбоподателите, включително правата им на неприкосновеност на частната собственост и на добро име. Обжалваното решение има тежки последици за имуществото на жалбоподателите и за репутацията им по света. Съветът не е доказал, че замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на жалбоподателите е свързано или оправдано от някаква легитимна цел, още по-малко, че е било пропорционално на подобна цел. |
| --- | --- |

6.

Шестото основание е нарушаване от страна на Съвета, без оправдание и непропорционално, на основните права на жалбоподателите, включително правата им на неприкосновеност на частната собственост и на добро име. Обжалваното решение има тежки последици за имуществото на жалбоподателите и за репутацията им по света. Съветът не е доказал, че замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на жалбоподателите е свързано или оправдано от някаква легитимна цел, още по-малко, че е било пропорционално на подобна цел.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/58 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/58

---

Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost Paczkomaty/Комисия

(Дело T-282/16)

(2016/C 270/65)

Език на производството: полски

Страни

Жалбоподател: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Краков, Полша) (представител: T. Proć, юрисконсулт)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да установи невалидността на Решение (ЕС) C(2015) 8236 на Европейската комисия от 26 ноември 2015 година относно помощ SA.38869 (2014/N), която Полша възнамерява да приложи с цел предоставянето на компенсация на Poczta Polska за нетните разходи във връзка със задължението за предоставяне на универсални услуги през периода 2013—2015 г., |
| --- | --- |

—

да установи невалидността на Решение (ЕС) C(2015) 8236 на Европейската комисия от 26 ноември 2015 година относно помощ SA.38869 (2014/N), която Полша възнамерява да приложи с цел предоставянето на компенсация на Poczta Polska за нетните разходи във връзка със задължението за предоставяне на универсални услуги през периода 2013—2015 г.,

| — | ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.

Твърдения и основни доводи

Жалбоподателят излага седем твърдения в подкрепа на искането си.

| 1. | Първото твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 19 (от раздел 2.6 от рамката на ЕС), нарушение на принципите на възлагане на обществени поръчки, произтичащи от Договора, и неправилно тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12) (наричана по-нататък „Директива за пощенските услуги“).






  — | Прилаганите от държавите членки способи за финансиране на предоставянето на универсални услуги трябвало да бъдат в съответствие както с произтичащите от разпоредбите на ДФЕС относно свободите на вътрешния пазар принципи на недопускане на дискриминация, прозрачност и равно третиране (от които имплицитно следва конкурентен избор на субекта, който да предоставя универсална пощенска услуга), така и с член 106, параграф 2 ДФЕС, а това не било така по настоящото дело. |
| --- | --- | --- |

1.

Първото твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 19 (от раздел 2.6 от рамката на ЕС), нарушение на принципите на възлагане на обществени поръчки, произтичащи от Договора, и неправилно тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12) (наричана по-нататък „Директива за пощенските услуги“).

—

Прилаганите от държавите членки способи за финансиране на предоставянето на универсални услуги трябвало да бъдат в съответствие както с произтичащите от разпоредбите на ДФЕС относно свободите на вътрешния пазар принципи на недопускане на дискриминация, прозрачност и равно третиране (от които имплицитно следва конкурентен избор на субекта, който да предоставя универсална пощенска услуга), така и с член 106, параграф 2 ДФЕС, а това не било така по настоящото дело.

| 2. | Второто твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора и неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 14 (от раздел 2.2) и точка 60 (от раздел 2.10) от рамката на ЕС.






  — | Европейската комисия приела неправилно, че ако самото задължение за предоставяне на универсални обществени услуги, поверени на Poczta Polska, отговаря на изискванията по Директивата за пощенските услуги, това изключва изискването за провеждане на обществени консултации или използване на други подходящи инструменти, позволяващи да се вземат предвид интересите на потребителите и на доставчиците, за да се докаже надлежното разглеждане на нуждите от универсални услуги. |
| --- | --- | --- |

2.

Второто твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора и неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 14 (от раздел 2.2) и точка 60 (от раздел 2.10) от рамката на ЕС.

—

Европейската комисия приела неправилно, че ако самото задължение за предоставяне на универсални обществени услуги, поверени на Poczta Polska, отговаря на изискванията по Директивата за пощенските услуги, това изключва изискването за провеждане на обществени консултации или използване на други подходящи инструменти, позволяващи да се вземат предвид интересите на потребителите и на доставчиците, за да се докаже надлежното разглеждане на нуждите от универсални услуги.

| 3. | Третото твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 52 (от раздел 2.9) от рамката на ЕС и нарушение на член 7, параграфи 1, 3 и 5 от Директивата за пощенските услуги.






  — | Комисията приела неправилно, че компенсационният фонд отговаря на изискванията за недопускане на дискриминация по отношение на максималния размер на фиксираната ставка от 2 % от приходите на оператора, предоставящ универсални или заместими услуги, който е задължен да прави вноска по такъв начин, че посочената ставка се прилага еднакво за всички участници на пазара, но това водело до дискриминация, тъй като положението на операторите, предоставящи универсални услуги, и това на операторите, предоставящи заместими услуги, не е едно и също. |
| --- | --- | --- |

3.

Третото твърдение е относно нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 52 (от раздел 2.9) от рамката на ЕС и нарушение на член 7, параграфи 1, 3 и 5 от Директивата за пощенските услуги.

—

Комисията приела неправилно, че компенсационният фонд отговаря на изискванията за недопускане на дискриминация по отношение на максималния размер на фиксираната ставка от 2 % от приходите на оператора, предоставящ универсални или заместими услуги, който е задължен да прави вноска по такъв начин, че посочената ставка се прилага еднакво за всички участници на пазара, но това водело до дискриминация, тъй като положението на операторите, предоставящи универсални услуги, и това на операторите, предоставящи заместими услуги, не е едно и също.

| 4. | Четвъртото твърдение е относно нарушение на член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги поради това, че Европейската комисия приела разходите за универсални услуги да се финансират посредством известен брой изключителни и специални права на Poczta Polska.






  — | В съответствие с член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги държавите членки не предоставят и не запазват в сила изключителни или специални права за въвеждането и предоставянето на пощенски услуги. Същевременно Европейската комисия направо приела предоставените на Poczcie Polskiej изключителни и специални права във връзка с предоставяната от нея универсална пощенска услуга. |
| --- | --- | --- |

4.

Четвъртото твърдение е относно нарушение на член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги поради това, че Европейската комисия приела разходите за универсални услуги да се финансират посредством известен брой изключителни и специални права на Poczta Polska.

—

В съответствие с член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги държавите членки не предоставят и не запазват в сила изключителни или специални права за въвеждането и предоставянето на пощенски услуги. Същевременно Европейската комисия направо приела предоставените на Poczcie Polskiej изключителни и специални права във връзка с предоставяната от нея универсална пощенска услуга.

| 5. | Петото твърдение е относно нарушение на член 102 във връзка с член 106, параграф 1 от Договора.






  — | Непропорционално високата задължителна вноска в компенсационния фонд би довела до „антиконкурентно препятствие за достъп до пазара“ на пощенски услуги. |
| --- | --- | --- |

5.

Петото твърдение е относно нарушение на член 102 във връзка с член 106, параграф 1 от Договора.

—

Непропорционално високата задължителна вноска в компенсационния фонд би довела до „антиконкурентно препятствие за достъп до пазара“ на пощенски услуги.

| 6. | Шестото твърдение е относно нарушение на член 16 и на член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.






  — | Обжалваното решение на Комисията утвърждавало такава схема (програма) за държавни помощи, в резултат от която се получава непропорционална намеса в правото на собственост на жалбоподателя и непропорционално ограничаване на свободата му на стопанска инициатива. |
| --- | --- | --- |

6.

Шестото твърдение е относно нарушение на член 16 и на член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

—

Обжалваното решение на Комисията утвърждавало такава схема (програма) за държавни помощи, в резултат от която се получава непропорционална намеса в правото на собственост на жалбоподателя и непропорционално ограничаване на свободата му на стопанска инициатива.

| 7. | Седмото твърдение е относно нарушение на съществени процесуални изисквания и неспазване на задължението за мотивиране по член 296 от Договора.






  — | Комисията не установила надлежно фактическите обстоятелства, като често мотивирала решението си с неправилни фактически констатации. Освен това Комисията следвало да бъде упрекната в неправилно мотивиране и поради това, че в разрез със собствената си практика при вземане на решения не съобразила като утежняващо обстоятелство непровеждането на процедура за възлагане, що се отнася до въздействието върху конкуренцията. |
| --- | --- | --- |

7.

Седмото твърдение е относно нарушение на съществени процесуални изисквания и неспазване на задължението за мотивиране по член 296 от Договора.

—

Комисията не установила надлежно фактическите обстоятелства, като често мотивирала решението си с неправилни фактически констатации. Освен това Комисията следвало да бъде упрекната в неправилно мотивиране и поради това, че в разрез със собствената си практика при вземане на решения не съобразила като утежняващо обстоятелство непровеждането на процедура за възлагане, що се отнася до въздействието върху конкуренцията.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/60 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/60

---

Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Inpost/Комисия

(Дело T-283/16)

(2016/C 270/66)

Език на производството: полски

Страни

Жалбоподател: Inpost S.A. (Краков, Полша) (представител: W. Knopkiewicz, radca prawny)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Решение (ЕС) C(2015) 8236 на Европейската комисия от 26 ноември 2015 година относно мярка за помощ SA.38869 (2014/N), която Полша възнамерява да приложи с цел предоставянето на компенсация на Pocztа Polskа за нетните разходи във връзка със задължението за предоставяне на универсални услуги през периода 2013—2015 г., |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ЕС) C(2015) 8236 на Европейската комисия от 26 ноември 2015 година относно мярка за помощ SA.38869 (2014/N), която Полша възнамерява да приложи с цел предоставянето на компенсация на Pocztа Polskа за нетните разходи във връзка със задължението за предоставяне на универсални услуги през периода 2013—2015 г.,

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.

| 1. | Първо основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 19 (от раздел 2.6 от Рамката на ЕС), нарушение на принципите на възлагане на обществени поръчки, произтичащи от Договора, и неправилно тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12) (наричана по-нататък „Директива за пощенските услуги“).






  — | Прилаганите от държавите членки способи за финансиране на предоставянето на универсални услуги трябвало да бъдат в съответствие както с произтичащите от разпоредбите на ДФЕС относно свободите на вътрешния пазар принципи на недопускане на дискриминация, прозрачност и равно третиране (от които имплицитно следва конкурентен избор на субекта, който да предоставя универсална пощенска услуга), така и с член 106, параграф 2 ДФЕС, а това не било така по настоящото дело. |
| --- | --- | --- |

1.

Първо основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 19 (от раздел 2.6 от Рамката на ЕС), нарушение на принципите на възлагане на обществени поръчки, произтичащи от Договора, и неправилно тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12) (наричана по-нататък „Директива за пощенските услуги“).

—

Прилаганите от държавите членки способи за финансиране на предоставянето на универсални услуги трябвало да бъдат в съответствие както с произтичащите от разпоредбите на ДФЕС относно свободите на вътрешния пазар принципи на недопускане на дискриминация, прозрачност и равно третиране (от които имплицитно следва конкурентен избор на субекта, който да предоставя универсална пощенска услуга), така и с член 106, параграф 2 ДФЕС, а това не било така по настоящото дело.

| 2. | Второ основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора и неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 14 (от раздел 2.2) и точка 60 (от раздел 2.10) от Рамката на ЕС.






  — | Европейската комисия приела неправилно, че ако самото задължение за предоставяне на универсални обществени услуги, поверени на Pocztа Polskа, отговаря на изискванията по Директивата за пощенските услуги, това изключва изискването за провеждане на обществени консултации или използване на други подходящи инструменти, позволяващи да се вземат предвид интересите на потребителите и на доставчиците, за да се докаже надлежното разглеждане на нуждите от универсални услуги. |
| --- | --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора и неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 14 (от раздел 2.2) и точка 60 (от раздел 2.10) от Рамката на ЕС.

—

Европейската комисия приела неправилно, че ако самото задължение за предоставяне на универсални обществени услуги, поверени на Pocztа Polskа, отговаря на изискванията по Директивата за пощенските услуги, това изключва изискването за провеждане на обществени консултации или използване на други подходящи инструменти, позволяващи да се вземат предвид интересите на потребителите и на доставчиците, за да се докаже надлежното разглеждане на нуждите от универсални услуги.

| 3. | Трето основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 52 (от раздел 2.9) от Рамката на ЕС, и нарушение на член 7, параграфи 1, 3 и 5 от Директивата за пощенските услуги.






  — | Комисията приела неправилно, че компенсационният фонд отговаря на изискванията за недопускане на дискриминация по отношение на максималния размер на фиксираната ставка от 2 % от приходите на оператора, предоставящ универсални или заместими услуги, който е задължен да прави вноска по такъв начин, че посочената ставка се прилага еднакво за всички участници на пазара, но това водело до дискриминация, тъй като положението на операторите, предоставящи универсални услуги, и това на операторите, предоставящи заместими услуги, не е едно и също. |
| --- | --- | --- |

3.

Трето основание: нарушение на член 106, параграф 2 от Договора, неправилна констатация, че са изпълнени изискванията по точка 52 (от раздел 2.9) от Рамката на ЕС, и нарушение на член 7, параграфи 1, 3 и 5 от Директивата за пощенските услуги.

—

Комисията приела неправилно, че компенсационният фонд отговаря на изискванията за недопускане на дискриминация по отношение на максималния размер на фиксираната ставка от 2 % от приходите на оператора, предоставящ универсални или заместими услуги, който е задължен да прави вноска по такъв начин, че посочената ставка се прилага еднакво за всички участници на пазара, но това водело до дискриминация, тъй като положението на операторите, предоставящи универсални услуги, и това на операторите, предоставящи заместими услуги, не е едно и също.

| 4. | Четвърто основание: нарушение на член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги поради това, че Европейската комисия приела разходите за универсални услуги да се финансират посредством предоставянето на известен брой изключителни и специални права на Poczta Polska.






  — | В съответствие с член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги държавите членки не предоставят и не запазват в сила изключителни или специални права за въвеждането и предоставянето на пощенски услуги. Същевременно Европейската комисия направо приела предоставените на Poczta Polska изключителни и специални права във връзка с предоставяната от нея универсална пощенска услуга. |
| --- | --- | --- |

4.

Четвърто основание: нарушение на член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги поради това, че Европейската комисия приела разходите за универсални услуги да се финансират посредством предоставянето на известен брой изключителни и специални права на Poczta Polska.

—

В съответствие с член 7, параграф 1 от Директивата за пощенските услуги държавите членки не предоставят и не запазват в сила изключителни или специални права за въвеждането и предоставянето на пощенски услуги. Същевременно Европейската комисия направо приела предоставените на Poczta Polska изключителни и специални права във връзка с предоставяната от нея универсална пощенска услуга.

| 5. | Пето основание: нарушение на член 102 във връзка с член 106, параграф 1 от Договора.






  — | Непропорционално високата задължителна вноска в компенсационния фонд би довела до „антиконкурентно препятствие за достъп до пазара“ на пощенски услуги. |
| --- | --- | --- |

5.

Пето основание: нарушение на член 102 във връзка с член 106, параграф 1 от Договора.

—

Непропорционално високата задължителна вноска в компенсационния фонд би довела до „антиконкурентно препятствие за достъп до пазара“ на пощенски услуги.

| 6. | Шесто основание: нарушение на член 16 и член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.






  — | Обжалваното решение на Комисията утвърждавало такава схема (програма) за държавни помощи, в резултат от която се получава непропорционална намеса в правото на собственост на жалбоподателя и непропорционално ограничаване на свободата му на стопанска инициатива. |
| --- | --- | --- |

6.

Шесто основание: нарушение на член 16 и член 17, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.

—

Обжалваното решение на Комисията утвърждавало такава схема (програма) за държавни помощи, в резултат от която се получава непропорционална намеса в правото на собственост на жалбоподателя и непропорционално ограничаване на свободата му на стопанска инициатива.

| 7. | Седмо основание: нарушение на съществени процесуални изисквания и неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 от Договора.






  — | Комисията не установила надлежно фактическите обстоятелства, като често мотивирала решението си с неправилни фактически констатации. Освен това Комисията следвало да бъде упрекната в неправилно мотивиране и поради това, че в разрез със собствената си практика при вземане на решения не съобразила като утежняващо обстоятелство непровеждането на процедура за възлагане, що се отнася до въздействието върху конкуренцията. |
| --- | --- | --- |

7.

Седмо основание: нарушение на съществени процесуални изисквания и неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 от Договора.

—

Комисията не установила надлежно фактическите обстоятелства, като често мотивирала решението си с неправилни фактически констатации. Освен това Комисията следвало да бъде упрекната в неправилно мотивиране и поради това, че в разрез със собствената си практика при вземане на решения не съобразила като утежняващо обстоятелство непровеждането на процедура за възлагане, що се отнася до въздействието върху конкуренцията.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/61 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/61

---

Жалба, подадена на 23 май 2016 г. — Gulli/EUIPO — Laverana („Lybera“)

(Дело T-284/16)

(2016/C 270/67)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Diego Gulli (Генуа, Италия) (представители: M. Andreolini и F. Andreolini, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят

Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Lybera“ — заявка за регистрация No 12 155 743

Производство пред EUIPO: производство по възражение/

Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 17 март 2016 г. по преписка R 3219/2014-5

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/62 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/62

---

Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Белгия/Комисия

(Дело T-287/16)

(2016/C 270/68)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: J.-C. Halleux и M. Jacobs, подпомагани от É. Grégoire и J. Mariani, avocats)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | главно, отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година, доколкото изключва от финансиране от страна на Европейския съюз Кралство Белгия относно сума в размер на 9 601 619,00 EUR (бюджетна позиция 6701); |
| --- | --- |

—

главно, отмяната на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/417 на Комисията от 17 март 2016 година, доколкото изключва от финансиране от страна на Европейския съюз Кралство Белгия относно сума в размер на 9 601 619,00 EUR (бюджетна позиция 6701);

| — | при условията на евентуалност, частична отмяна на решението, с което се изключва общностното финансиране на сумата от 9 601 619 EUR, тъй като включва сумата от 4 106 470,02 EUR, които ЕФГЗ вече е използвала преди това; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, частична отмяна на решението, с което се изключва общностното финансиране на сумата от 9 601 619 EUR, тъй като включва сумата от 4 106 470,02 EUR, които ЕФГЗ вече е използвала преди това;

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

| 1. | Първото основание е изведено от нарушение на член 31, параграф 1 и на член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (OВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), тъй като Комисията не доказала, че разходът, направен от белгийската разплащателна агенция, не съответства на общностното право и че липсата на възстановяване или нередността се дължат на нередност или на небрежност, извършена или проявена от Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB) (Белгийската служба за подпомагане и възстановяване). |
| --- | --- |

1.

Първото основание е изведено от нарушение на член 31, параграф 1 и на член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (OВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), тъй като Комисията не доказала, че разходът, направен от белгийската разплащателна агенция, не съответства на общностното право и че липсата на възстановяване или нередността се дължат на нередност или на небрежност, извършена или проявена от Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB) (Белгийската служба за подпомагане и възстановяване).

| 2. | Второто основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 и на принципа на пропорционалност, тъй като изключената сума не отговаряла на значението на констатираното несъответствие и не била взета предвид нанесената на Европейския съюз финансова вреда. |
| --- | --- |

2.

Второто основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 и на принципа на пропорционалност, тъй като изключената сума не отговаряла на значението на констатираното несъответствие и не била взета предвид нанесената на Европейския съюз финансова вреда.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/63 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/63

---

Жалба, подадена на 3 юни 2016 г. — Inox Mare/Комисия

(Дело T-289/16)

(2016/C 270/69)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Inox Mare Srl (Римини, Италия) (представител: R. Holzeisen, avvocato)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени Final Report OF/2013/0086/B1 THOR (2015) 40189 — 26.11.2015 г., тъй като е опорочен от сериозни нарушения, |
| --- | --- |

—

да отмени Final Report OF/2013/0086/B1 THOR (2015) 40189 — 26.11.2015 г., тъй като е опорочен от сериозни нарушения,

| — | и в резултат на това да отмени Recommendation for action to be taken following an OLAF investigation THOR (2015) 4257 — 9.12.2015 г., |
| --- | --- |

—

и в резултат на това да отмени Recommendation for action to be taken following an OLAF investigation THOR (2015) 4257 — 9.12.2015 г.,

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Настоящата жалба е насочена срещу обжалваните актове, в частта им, в която с тях се установява, че в продължение на определен брой години жалбоподателят е избягвал заплащането на мита и антидъмпингови мита. В това отношение жалбоподателят потвърждава, че е внесъл значителни количества продукти за закрепване от неръждаема стомана, основавайки се на правилността на констатираните насипни количества от филипинските митнически органи във връзка с твърдяния филипински произход на продуктите, доставени от две филипински дружества, до момента, в който узнава за откриването от Европейския съюз на процедура за недопускане на заобикаляне по отношение на Филипините поради подозренията, че горепосочените стоки в действителност са с тайвански произход и следователно само са били трансбордирани от Тайван през Филипините в Европейския съюз.

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.

| 1. | Първото основание, което има преюдициален характер, е свързано с възможността за обжалване по член 263 ДФЕС на актовете, предмет на жалбата.






  — | В това отношение се изтъква, че макар от тяхното название да може да се схване обратното, обжалваните актове по съществото си имат обвързващо действие за италианските митнически органи и произвеждат пряко правни последици, които увреждат интересите, както и личните и действителни права на жалбоподателя, изменяйки правното му положение, като се има предвид (1) естеството на митата като „собствени ресурси на Съюза“ и произтичащите от тях задължения на държавите членки, натоварени само със събирането на тези мита, (2) естеството на OLAF като орган за административно разследване, който замества Европейската комисия за външните разследвания, (3) ролята на Европейската комисия като институция на Европейския съюз с изпълнителни функции по отношение на прилагането на Митническия кодекс на Съюза. |
| --- | --- | --- |

1.

Първото основание, което има преюдициален характер, е свързано с възможността за обжалване по член 263 ДФЕС на актовете, предмет на жалбата.

—

В това отношение се изтъква, че макар от тяхното название да може да се схване обратното, обжалваните актове по съществото си имат обвързващо действие за италианските митнически органи и произвеждат пряко правни последици, които увреждат интересите, както и личните и действителни права на жалбоподателя, изменяйки правното му положение, като се има предвид (1) естеството на митата като „собствени ресурси на Съюза“ и произтичащите от тях задължения на държавите членки, натоварени само със събирането на тези мита, (2) естеството на OLAF като орган за административно разследване, който замества Европейската комисия за външните разследвания, (3) ролята на Европейската комисия като институция на Европейския съюз с изпълнителни функции по отношение на прилагането на Митническия кодекс на Съюза.

| — | В този правен контекст отхвърлянето на възможността за пряко обжалване по член 263 ДФЕС на актовете на OLAF, оспорени от жалбоподателя, означава да се отрече неговото основно право на ефективни правни средства за защита и следователно води до нарушение на член 47 от Хартата на основните права на ЕС и на член 13 от ЕКПЧ. |
| --- | --- |

—

В този правен контекст отхвърлянето на възможността за пряко обжалване по член 263 ДФЕС на актовете на OLAF, оспорени от жалбоподателя, означава да се отрече неговото основно право на ефективни правни средства за защита и следователно води до нарушение на член 47 от Хартата на основните права на ЕС и на член 13 от ЕКПЧ.

| 2. | Второто основание е свързано с незаконосъобразността на обжалваните актове.






  — | В това отношение се изтъква, че Final Report OF/2013/0086/B1 — THOR (2015) 40189 не съдържа някои съществени сведения, предвидени императивно от законодателя в Регламент (ЕС, Евратом) No 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г (1), от което следва неговата пълна незаконосъобразност и абсолютното му лишаване от доказателствена стойност. |
| --- | --- | --- |

2.

Второто основание е свързано с незаконосъобразността на обжалваните актове.

—

В това отношение се изтъква, че Final Report OF/2013/0086/B1 — THOR (2015) 40189 не съдържа някои съществени сведения, предвидени императивно от законодателя в Регламент (ЕС, Евратом) No 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г (1), от което следва неговата пълна незаконосъобразност и абсолютното му лишаване от доказателствена стойност.

| — | Обжалваният акт е опорочен от следните нарушения: липса на информация във връзка с процесуалните гаранции, с лицата, участвали в разследването, с изслушването на законните представители на жалбоподателя, с предписаната първоначална правна квалификация, немотивирано и противоречиво изключване на отговорността на компетентните органи, нарушение от страна на OLAF на задължението за провеждане на разследванията му по обективен и безпристрастен начин и при спазване на принципа на презумпцията за невиновност, както и неправилни сведения в окончателния доклад поради липсата на проверка. |
| --- | --- |

—

Обжалваният акт е опорочен от следните нарушения: липса на информация във връзка с процесуалните гаранции, с лицата, участвали в разследването, с изслушването на законните представители на жалбоподателя, с предписаната първоначална правна квалификация, немотивирано и противоречиво изключване на отговорността на компетентните органи, нарушение от страна на OLAF на задължението за провеждане на разследванията му по обективен и безпристрастен начин и при спазване на принципа на презумпцията за невиновност, както и неправилни сведения в окончателния доклад поради липсата на проверка.

| — | Поради всички горепосочени нерушения препоръката на Генералната дирекция на OLAF до Agenzia delle Dogane e dei Monopoli на Италианската република да приеме всички необходими мерки за възстановяването на митата от жалбоподателя е напълно лишена от правно основание и следователно е незаконосъобразна. |
| --- | --- |

—

Поради всички горепосочени нерушения препоръката на Генералната дирекция на OLAF до Agenzia delle Dogane e dei Monopoli на Италианската република да приеме всички необходими мерки за възстановяването на митата от жалбоподателя е напълно лишена от правно основание и следователно е незаконосъобразна.

---

(1)  Регламент (ЕС, Евратом) No 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) No 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 2013 г., стр. 1).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/64 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/64

---

Иск, предявен на 7 юни 2016 г. — Fruits de Ponent/Комисия

(Дело T-290/16)

(2016/C 270/70)

Език на производството: испански

Страни

Ищец: Fruits de Ponent, SCCL (Алкарас, Испания) (представители: M. Roca Junyent, J. Mier Albert и R. Vallina Hoset, адвокати)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Ищецът иска от Общия съд:

| — | да осъди Европейската комисия да поправи вредите, претърпени от Escarp. S.C.P., Agropecuaria Sebcar, S.L. и Rusfal 2000, S.L. в резултат на нейните действия и бездействия във връзка със смущенията на пазарите на праскови и нектарини по време на кампанията през 2014 г. и по-специално поради приемането на Делегиран регламент (ЕС) No 913/2014 на Комисията и Делегиран регламент (ЕС) No 932/2014. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да поправи вредите, претърпени от Escarp. S.C.P., Agropecuaria Sebcar, S.L. и Rusfal 2000, S.L. в резултат на нейните действия и бездействия във връзка със смущенията на пазарите на праскови и нектарини по време на кампанията през 2014 г. и по-специално поради приемането на Делегиран регламент (ЕС) No 913/2014 на Комисията и Делегиран регламент (ЕС) No 932/2014.

| — | да осъди Европейската комисия да заплати:






  — | на Escarp, S.C.P., сума в размер на 121 085,11 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава; |
| --- | --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати:

—

на Escarp, S.C.P., сума в размер на 121 085,11 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава;

| — | на Agropecuaria Sebcar, S.L., сума в размер на 162 540,46 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава, и |
| --- | --- |

—

на Agropecuaria Sebcar, S.L., сума в размер на 162 540,46 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава, и

| — | на Rusfal 2000, S.L., сума в размер на 28 808,99 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава. |
| --- | --- |

—

на Rusfal 2000, S.L., сума в размер на 28 808,99 EUR, ведно със съответната компенсаторна лихва и лихва за забава.

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

С настоящия иск се цели поправяне на вредите, които се твърди, че са претърпени поради действията и бездействията на Европейската комисия във връзка със смущенията на пазарите на праскови и нектарини по време на кампанията през 2014 г. и по-специално, но не изключително, поради приемането на Делегирани регламенти (ЕС) No 913/2014 (1) и No 932/2014 (2).

В подкрепа на иска си ищецът изтъква едно-единствено основание, в рамките на което твърди, че са изпълнени установените от общностната съдебна практика изисквания, за да се признае правото на обезщетение въз основа на извъндоговорна отговорност на Европейския съюз.

В това отношение ищецът твърди, на първо място, че със своите действия и бездействия Комисията е допуснала достатъчно съществено нарушение на норми, предоставящи права на частноправните субекти, каквито са принципа на полагане на дължима грижа, принципите на оказване на съдействие и защита, принципа на добра администрация, признат в 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и, на последно място, принципа на недопускане на произвол.

До това се стигнало, тъй като с приемането на мерки за предотвратяване на смущенията на пазарите на праскови и нектарини през лятото на 2014 г., Комисията:

| — | приела кризисен механизъм, който самата тя преди това счела за неподходящ и неефективен поради неизползването му от организациите на производителите, тъй като били твърде малки и нямали възможности да го използват; |
| --- | --- |

—

приела кризисен механизъм, който самата тя преди това счела за неподходящ и неефективен поради неизползването му от организациите на производителите, тъй като били твърде малки и нямали възможности да го използват;

| — | не събрала информация за пазара; |
| --- | --- |

—

не събрала информация за пазара;

| — | действала без да е събрала необходимата информация във връзка с мерките за изтегляне от пазара, и |
| --- | --- |

—

действала без да е събрала необходимата информация във връзка с мерките за изтегляне от пазара, и

| — | се намесила със закъснение. |
| --- | --- |

—

се намесила със закъснение.

От друга страна, според ищеца мерките за съфинансирано изтегляне от пазара на стоки, за реклама и за безплатно раздаване са били обективно неподходящи.

Ищецът също така твърди, че Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране.

На второ място, ищецът твърди, че трите засегнати предприятия са претърпели действителна и сигурна вреда, която освен това е измерима.

Накрая, налице била причинно-следствена връзка между посочената вреда и незаконосъобразните действия на Комисията.

---

(1)  Делегиран регламент (ЕС) No 913/2014 на Комисията от 21 август 2014 година за определяне на временни извънредни мерки за подпомагане на производителите на праскови и нектарини (ОВ L 248, стр. 1).

(2)  Делегиран регламент (ЕС) No 932/2014 на Комисията от 29 август 2014 година за определяне на временни извънредни мерки за подпомагане на производителите на някои плодове и зеленчуци и за изменение на Делегиран регламент (ЕС) No 913/2014 (ОВ L 259, стр. 2).

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/66 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/66

---

Иск, предявен на 13 юни 2016 г. — East West Consulting/Комисия

(Дело T-298/16)

(2016/C 270/71)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: East West Consulting SPRL (Нандрен, Белгия) (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)

Ответник: Европейска комисия

Искания на ищеца

Ищецът моли Общия съд:

| — | да обяви настоящия иск за допустим и основателен, |
| --- | --- |

—

да обяви настоящия иск за допустим и основателен,

поради което,

| — | да постанови, че е ангажирана извъндоговорната отговорност на Европейската комисия, |
| --- | --- |

—

да постанови, че е ангажирана извъндоговорната отговорност на Европейската комисия,

| — | да осъди ответника да поправи претърпените от ищеца вреди, оценени на сумата от 496 000 EUR, без да се изключва възможността тази сума да се промени в хода на производството, |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да поправи претърпените от ищеца вреди, оценени на сумата от 496 000 EUR, без да се изключва възможността тази сума да се промени в хода на производството,

| — | във всички случаи, да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

във всички случаи, да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на иска си ищецът излага две основания.

| 1. | Първо основание — Комисията е извършила достатъчно съществени нарушения на правни норми, като на основание на Решение 2008/969/ЕО, Евратом на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции (ОВ, L 344, 2008 г., стр. 125) е активирала предупреждението „W3b“ в системата за ранно предупреждение (СРП) срещу ищеца след разследване на Службата за борба с измамите (OLAF), определящо равнището на риск във връзка с ищеца в качеството му на оферент, на когото се възлага изпълнението на обществена поръчка за услуги относно проект, който цели да засили борбата срещу недекларирания труд в Бившата Югославска Република Македония. Това основание се разделя на пет части:






  — | Първа част, съгласно която решението да се издаде предупреждение по отношение на ищеца в СРП (наричано по-нататък „решението СРП“) е незаконосъобразно, тъй като е лишено от правно основание, нарушава член 5 ДЕС и основното право на презумпцията за невиновност, |
| --- | --- | --- |

1.

Първо основание — Комисията е извършила достатъчно съществени нарушения на правни норми, като на основание на Решение 2008/969/ЕО, Евратом на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции (ОВ, L 344, 2008 г., стр. 125) е активирала предупреждението „W3b“ в системата за ранно предупреждение (СРП) срещу ищеца след разследване на Службата за борба с измамите (OLAF), определящо равнището на риск във връзка с ищеца в качеството му на оферент, на когото се възлага изпълнението на обществена поръчка за услуги относно проект, който цели да засили борбата срещу недекларирания труд в Бившата Югославска Република Македония. Това основание се разделя на пет части:

—

Първа част, съгласно която решението да се издаде предупреждение по отношение на ищеца в СРП (наричано по-нататък „решението СРП“) е незаконосъобразно, тъй като е лишено от правно основание, нарушава член 5 ДЕС и основното право на презумпцията за невиновност,

| — | Втора част, съгласно която решението СРП е незаконосъобразно, тъй като нарушава принципа на правна сигурност във връзка с условията относно предупреждението „W3b“, |
| --- | --- |

—

Втора част, съгласно която решението СРП е незаконосъобразно, тъй като нарушава принципа на правна сигурност във връзка с условията относно предупреждението „W3b“,

| — | Трета част, съгласно която решението СРП е незаконосъобразно, тъй като е прието в нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на принципа на добра администрация, на правото на защита, на основното право на изслушване, както и на задължението за мотивиране, |
| --- | --- |

—

Трета част, съгласно която решението СРП е незаконосъобразно, тъй като е прието в нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на принципа на добра администрация, на правото на защита, на основното право на изслушване, както и на задължението за мотивиране,

| — | Четвърта част, изтъкната при условията на евентуалност, съгласно която Комисията е нарушила решението СРП, задължението за мотивиране, установено в член 41 от Хартата, задължението за полагане на грижа и принципа на пропорционалност, |
| --- | --- |

—

Четвърта част, изтъкната при условията на евентуалност, съгласно която Комисията е нарушила решението СРП, задължението за мотивиране, установено в член 41 от Хартата, задължението за полагане на грижа и принципа на пропорционалност,

| — | Пета част, съгласно която съображението на Комисията да откаже одобрение е неправомерно, тъй като противоречи на спецификацията. |
| --- | --- |

—

Пета част, съгласно която съображението на Комисията да откаже одобрение е неправомерно, тъй като противоречи на спецификацията.

| 2. | Второ основание, изведено от претъpпените от ищеца вреди и от причинно-следствената връзка между виновното поведение на Комисията и тези вреди. |
| --- | --- |

2.

Второ основание, изведено от претъpпените от ищеца вреди и от причинно-следствената връзка между виновното поведение на Комисията и тези вреди.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/67 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/67

---

Определение на Общия съд от 6 юни 2016 г. — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

(Дело T-560/12) (1)

(2016/C 270/72)

Език на производството: полски

Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 79, 16.3.2013 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/67 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/67

---

Определение на Общия съд от 1 юни 2014 г. — Laboratoire Nuxe/EUIPO — NYX, Los Angeles (NYX)

(Дело T-537/14) (1)

(2016/C 270/73)

Език на производството: английски

Председателят на седми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 329, 22.9.2014 г.

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/67 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/67

---

Определение на Общия съд от 31 март 2016 г. — Laboratorios Thea/EUIPO — Sebapharma (Sebacur)

(Дело T-84/15) (1)

(2016/C 270/74)

Език на производството: английски

Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 118, 13.4.2015 г.

---

Съд на публичната служба на Европейския съюз

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/68 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/68

---

Решение на Съда на публичната служба (състав от един съдия) от 14 юни 2016 г. — Fernández González/Комисия

(Дело F-121/15) (1)

((Публична служба - Срочно нает служител - Служител на длъжност в кабинета на европейски комисар - Назначаване на срочно нает служител на основание член 2, буква б) от УРДС - Условие за прекъсване на всяка форма на заетост в Комисията за срок от шест месеца - Точка 3.2 от меморандум D(2005) 18064 на Комисията от 28 юли 2005 г. относно назначаването на срочно наети служители на основание член 2, букви б) и г) от УРДС на постоянни длъжности при липса на успешно издържали конкурс лица))

(2016/C 270/75)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Elia Fernández González (Брюксел, Белгия) (представители: M. Casado García-Hirschfeld и É. Boigelot, avocats)

Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)

Предмет

Искане за отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността по обявление COM/2014/2036, прието с мотива, че не е изпълнено условието за прекъсване на договора за срок от шест месеца преди назначаването на служител, който преди това е заемал длъжност на степен AT2c, съгласно меморандум D(2005)18064 от 28 юли 2005 г. на ГД „Човешки ресурси“, както и обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-жа Elia Fernández González. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Европейската комисия да понесе направените от нея съдебни разноски и съдебните разноски на г-жа Elia Fernández González.

---

(1)  ОВ C 354, 26.10.2015 г., стр. 57

---

| 25.7.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 270/69 |
| --- | --- | --- | --- |

25.7.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 270/69

---

Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 10 юни 2016 г. — HI/Комисия

(Дело F-133/15) (1)

((Публична служба - Длъжностни лица - Член 11 от Правилника - Задължение за лоялност - Член 11а - Конфликт на интереси - Длъжностно лице, отговарящо за наблюдението на проект, финансиран от Съюза - Роднински връзки между това длъжностно лице и служител, нает за нуждите на проекта от дружеството, на което е възложен този проект - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Понижаване - Законосъобразност на състава на дисциплинарния съвет - Задължение за мотивиране - Продължителност на производството - Разумен срок - Нарушаване на правото на защита - Принцип ne bis in idem - Явна грешка в преценката - Пропорционалност на санкцията - Смекчаващи вината обстоятелства))

(2016/C 270/76)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: HI (представител: M. Velardo, avocat)

Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и F. Simonetti)

Предмет

Искане за отмяна на решението на Комисията, с което е наложена санкция трайно понижаване с две степени в резултат на разследване за конфликт на интереси, и за поправяне на неимуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда HI да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда HI да понесе собствените си разноски и да заплати направените от Европейската комисия съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 414 от 14.12.2015 г., стр. 45

---