# Úradný vestník C 232/2010

| | ISSN 1725-5236
  doi:10.3000/17255236.C_2010.232.slo |
| --- | --- |
| Úradný vestník
  Európskej únie | C 232 |
| | |
| Slovenské vydanie | Informácie a oznámenia | Zväzok 5327. augusta 2010 |

ISSN 1725-5236

doi:10.3000/17255236.C_2010.232.slo

Úradný vestník

Európskej únie

C 232

Slovenské vydanie

Informácie a oznámenia

Zväzok 5327. augusta 2010

---

| Číslo oznamu | Obsah | Strana |
| --- | --- | --- |
| | I   Uznesenia, odporúčania a stanoviská |
| | STANOVISKÁ |
| | Výbor regiónov |
| | 84. plenárne zasadnutie 14. a 15. apríla 2010 |
| 2010/C 232/01 | Stanovisko Výboru regiónov Solidarita v oblasti zdravia: zmierňovanie nerovností v oblasti zdravia v EÚ | 1 |
| 2010/C 232/02 | Stanovisko Výboru regiónov Riešenie otázky vplyvu starnutia obyvateľstva v EÚ (Správa o starnutí obyvateľstva 2009) | 7 |
| 2010/C 232/03 | Výhľadové stanovisko Výboru regiónov Budúcnosť kohéznej politiky | 14 |
| 2010/C 232/04 | Stanovisko Výboru regiónov Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora | 23 |
| 2010/C 232/05 | Stanovisko Výboru regiónov Akčný plán mestskej mobility | 29 |
| 2010/C 232/06 | Stanovisko Výboru regiónov Stratégia rozširovania a hlavné výzvy na roky 2009 – 2010: kandidátske krajiny | 36 |
| 2010/C 232/07 | Stanovisko Výboru regiónov Zlepšenie smernice EIA a smernice SEA | 41 |
| 2010/C 232/08 | Stanovisko Výboru regiónov na tému Premena digitálnej dividendy na spoločenské výhody a hospodársky rast a Verejno-súkromné partnerstvo v oblasti budúceho internetu | 44 |
| 2010/C 232/09 | Stanovisko Výboru regiónov na tému Vyvíjanie spoločnej stratégie pre základné podporné technológie v EÚ | 49 |

Číslo oznamu

Obsah

Strana

I   Uznesenia, odporúčania a stanoviská

STANOVISKÁ

Výbor regiónov

84. plenárne zasadnutie 14. a 15. apríla 2010

2010/C 232/01

Stanovisko Výboru regiónov Solidarita v oblasti zdravia: zmierňovanie nerovností v oblasti zdravia v EÚ

1

2010/C 232/02

Stanovisko Výboru regiónov Riešenie otázky vplyvu starnutia obyvateľstva v EÚ (Správa o starnutí obyvateľstva 2009)

7

2010/C 232/03

Výhľadové stanovisko Výboru regiónov Budúcnosť kohéznej politiky

14

2010/C 232/04

Stanovisko Výboru regiónov Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora

23

2010/C 232/05

Stanovisko Výboru regiónov Akčný plán mestskej mobility

29

2010/C 232/06

Stanovisko Výboru regiónov Stratégia rozširovania a hlavné výzvy na roky 2009 – 2010: kandidátske krajiny

36

2010/C 232/07

Stanovisko Výboru regiónov Zlepšenie smernice EIA a smernice SEA

41

2010/C 232/08

Stanovisko Výboru regiónov na tému Premena digitálnej dividendy na spoločenské výhody a hospodársky rast a Verejno-súkromné partnerstvo v oblasti budúceho internetu

44

2010/C 232/09

Stanovisko Výboru regiónov na tému Vyvíjanie spoločnej stratégie pre základné podporné technológie v EÚ

49

| SK | |
| --- | --- |

SK

---

I Uznesenia, odporúčania a stanoviská

STANOVISKÁ

Výbor regiónov

84. plenárne zasadnutie 14. a 15. apríla 2010

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/1

---

Stanovisko Výboru regiónov „Solidarita v oblasti zdravia: zmierňovanie nerovností v oblasti zdravia v EÚ“

(2010/C 232/01)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

Úvod

1.   Víta odhodlanie Komisie podporovať a dopĺňať úsilie členských štátov a miestnych a regionálnych orgánov zamerané na riešenie nerovností v oblasti zdravia v Európskej únii. Uznanie rozsahu výziev, ktoré predstavujú rozdiely v oblasti zdravia medzi členskými štátmi a vo vnútri členských štátov, je významné. Názor Komisie, že nerovnosti v oblasti zdravia predstavujú výzvu pre záväzky EÚ týkajúce sa solidarity, sociálnej a hospodárskej súdržnosti, ľudských práv a rovnosti príležitostí, je dobre formulovaný a podopretý argumentmi. Komisia však mohla položiť väčší dôraz na cieľ územnej súdržnosti, ktorý bol nedávno stanovený v Lisabonskej zmluve.

2.   Uznáva a osvojuje si definíciu Svetovej zdravotníckej organizácie, ktorá zdravie vyjadruje ako stav úplnej duševnej a telesnej pohody, a nielen neprítomnosti choroby alebo poruchy.

3.   Pripomína Komisii, že podľa článku 3 Lisabonskej zmluvy sú inštitúcie povinné podporovať blaho európskych občanov.

4.   Upozorňuje Komisiu na správu Sira Michaela Marmota pre Svetovú zdravotnícku organizáciu s názvom „Preklenutie rozdielov v zdraví za jedno generačné obdobie: dosahovanie rovnosti v zdraví prostredníctvom pôsobenia na sociálne determinanty zdravia“. Výbor zastáva názor, že táto správa by mala byť kľúčovým zdrojom pre EÚ pri riešení nerovností v oblasti zdravia.

5.   Akceptuje hodnotenie Komisie, že problematika rozdielov v oblasti zdravia je veľmi komplexná a vývoj v tejto oblasti závisí od viacerých faktorov, a to najmä: uznania, že nerovnosti sa vyskytujú na všetkých úrovniach, od európskej až po miestnu; úlohy sociálneho gradientu a úzkej súvislosti medzi zdravím a blahobytom; zdravotných dôsledkov znevýhodnenia pre zraniteľné alebo sociálne vylúčené skupiny a rôznych účinkov politických rozhodnutí v oblasti sociálnej politiky na poskytovanie zdravotnej starostlivosti a sociálnej pomoci.

6.   Víta, že v správe je do veľkej miery zachovaná rovnováha medzi európskou spoluprácou a subsidiaritou v súlade s článkom 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Poukazuje však v tejto súvislosti na skutočnosť, že odstraňovanie nerovností v oblasti zdravia v rámci jednotlivých krajín je podľa Lisabonskej zmluvy úlohou vnútroštátnej zdravotnej politiky.

Prínos politiky EÚ k zmierňovaniu nerovností v oblasti zdravia

7.   Uznáva prínos, ktorý môžu predstavovať príslušné opatrenia EÚ pre cieľ uvedený v článku 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj v článku 35 Charty základných práv Európskej únie, a to: „pri stanovení a uskutočňovaní všetkých politík a činností Spoločenstva sa zabezpečí vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia.“

8.   Pripomína, že „právo na prístup k preventívnej zdravotnej starostlivosti a právo využívať lekársku starostlivosť za podmienok ustanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou“ je zakotvené v článku 35 Charty základných práv Európskej únie.

9.   Víta celkové ciele stratégie EÚ v oblasti zdravia, ktorá podporuje prístup k zdravotnej starostlivosti a prevencii chorôb a presadzovanie zdravého životného štýlu.

10.   Vyzýva Komisiu, aby ubezpečila Výbor regiónov, že návrh smernice o uplatňovaní práv pacientov pri cezhraničnej zdravotnej starostlivosti v plnej miere zohľadní účinky na nerovnosti v oblasti zdravia, pokiaľ by sa mal tento návrh uskutočniť.

11.   Vzhľadom na dôraz, ktorý článok 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie kladie na zlepšenie zdravotníckych služieb v cezhraničných oblastiach Výbor regiónov žiada podporu pre susediace regióny v rôznych členských štátoch pri vytváraní dobrovoľných dohôd, ktorých cieľom je znížiť nerovnosti v oblasti zdravia medzi jednotlivými štátmi. Výbor regiónov v tejto súvislosti zdôrazňuje možnosti, ktoré ponúka nástroj Európskeho zoskupenia územnej spoluprácu (EZÚS) a ktoré už niekoľko skupín využilo. Výbor regiónov si však uvedomuje, že dohody o rozsiahlejšej cezhraničnej zdravotnej starostlivosti je potrebné starostlivo zvážiť, aby sa zabezpečilo, že cezhraničná mobilita pacientov nezvýhodní tie skupiny obyvateľstva, ktoré už majú prospech zo zdravotnej starostlivosti na úkor ostatných, a tým sa nerovnosti v oblasti zdravia ešte prehĺbia. Všetky regióny by mali dostať záväzný prísľub, že cezhraničné dohody umožnia spravodlivý prístup k zdravotnej starostlivosti, ktorá zaručí dobré zdravotné výsledky zraniteľných a sociálne slabých skupín tam, kde tieto skupiny musia bojovať o svoje práva prístupu k zdrojom zdravotnej starostlivosti. Prístup k cezhraničnej zdravotnej starostlivosti by mal byť možný len po predchádzajúcom schválení, aby ľudia s malým príjmom mali rovnoprávny prístup k službám.

12.   Víta, že bola uznaná úloha spoločnej poľnohospodárskej politiky v súvislosti s otázkami zdravia a oceňuje prínos programov ako napr. školské mlieko, jedlo pre ľudí v najväčšej núdzi, školský program podpory konzumácie ovocia pri podpore výživy a zdravého spôsobu života. Potraviny poskytované vo verejných zariadeniach, ako sú školy a nemocnice, by mali zabezpečovať hlavne zdravú, výživnú stravu podľa možnosti z miestnych zdrojov. Výbor regiónov tiež víta uznanie možného vplyvu spoločnej poľnohospodárskej politiky a ostatných politík na zdravie vo vidieckych oblastiach prostredníctvom opatrení týkajúcich sa sociálnych determinantov zdravia. Výbor regiónov uznáva, že vidiecke oblasti stoja pred špecifickými výzvami v oblasti zdravia: nedostatočný prístup k zdravotnej starostlivosti vo vidieckych oblastiach môže v niektorých členských štátoch vyústiť do nerovností v oblasti zdravia a spojitosť medzi ekonomikou poľnohospodárstva a migráciou môže viesť k tomu, že v niektorých komunitách budú existovať špecifické potreby a nerovnosti v oblasti zdravia. V oboch prípadoch môže SPP prispieť k zlepšeniu životných podmienok, a je preto dôležitá.

13.   Nesúhlasí s tým, že stačí povedať, že politika EÚ v oblasti životného prostredia a trhové politiky v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky podporujú celé spektrum iniciatív, ktoré prispievajú k zlepšovaniu zdravia. Hoci SPP má potenciál byť prínosom, v zásade nie je zostavená tak, aby medzi priority zaradila výsledky týkajúce sa zdravia alebo nerovnosti v oblasti zdravia. Je teda opodstatnené zvážiť negatívny dosah na výsledky v oblasti zdravia, ktorý môže vzísť z nevyváženého prístupu k produkcii mliečnych a mäsových výrobkov v porovnaní s ovocím a zeleninou. Jestvuje možnosť preskúmať túto nerovnováhu v rámci reformy SPP a v každom štádiu reformného procesu by sa malo zdôrazniť, aká je dôležitá podpora dobrých a objektívnych výsledkov týkajúcich sa zdravia.

Nerovnosti v oblasti zdravia a hospodárske otázky

14.   Vyslovuje poľutovanie nad skutočnosťou, že Komisia sa nedokázala v plnej miere zaoberať problémom nadmernej konzumácie alkoholu a iných drog, ktoré spôsobujú zlý zdravotný stav a podporujú nerovnosti v oblasti zdravia. V súvislosti s alkoholom Výbor regiónov uznáva, že tvorcovia politiky stoja pred ťažkou úlohou, pretože musia zohľadniť aj vplyv tohto problému na miestne hospodárstvo a územie a brať pritom do úvahy jeho verejné i súkromné aspekty. V tejto súvislosti je vhodné priznať, že regulácia konzumácie alkoholu je problematická, nie je to však dôvod na ignorovanie jeho dosahu na zdravie, ani na poľavenie pozornosti, pokiaľ ide o zneužívanie alkoholu a akýchkoľvek iných látok, ktoré môžu mať za následok zmenu psychického stavu.

15.   Uznáva, že členské štáty v celej EÚ čelia vážnej finančnej a hospodárskej kríze, ktorá bude mať nevyhnutne vplyv na zdravie a blahobyt jej občanov. Je pravdou, že hospodárska situácia môže mať za následok, že sa rozdiely vo výsledkoch v oblasti zdravia zväčšia, no táto situácia by nemala byť ospravedlnením toho, že nedôjde k prispôsobeniu opatrení tak, aby mohli lepšie riešiť problém nerovností. Zlyhanie finančných ústavov na celom svete núti členské štáty, regióny a obce k tomu, aby prehodnotili svoj prístup k budovaniu udržateľných spoločenstiev. Politické opatrenia, ktoré sú príliš zamerané na hospodársku prosperitu, môžu viesť k nerovnostiam v oblasti zdravia. Hospodárske ťažkosti môžu viesť k menšej ekonomickej prosperite, nebráni to však tomu, aby sa kládol väčší dôraz na zmenšovanie nerovností v hospodárskej, sociálnej a zdravotnej oblasti. Teraz má Komisia príležitosť v rámci 7. rámcového programu a rozpočtového plánovania prehodnotiť priority a položiť väčší dôraz na opatrenia zamerané na boj proti nerovnostiam.

16.   Pripomína, že súčasné hospodárske problémy nasvedčujú tomu, že význam hospodárskeho rozmeru služieb zdravotnej starostlivosti a hospodárskeho dosahu zdravej populácie stále rastie. Služby zdravotnej starostlivosti sú významným zamestnávateľom a vytvárajú hospodársku prosperitu prostredníctvom pridružených odvetví, ako sú výskum a inovácie v oblasti zdravia, pričom nové príležitosti vznikajú najmä v rozvíjajúcich sa hospodárstvach. Súčasne strata pracovných síl v dôsledku predčasnej smrti a invalidity predstavuje zníženie produktivity a zvýšenie tlaku na systémy sociálnej pomoci.

17.   V súvislosti so starnutím obyvateľstva súhlasí s uznaním dôležitosti lepšieho zdravotného stavu všetkých skupín obyvateľstva. Systémy sociálneho zabezpečenia už pociťujú dôsledky zmenenej demografie obyvateľstva. Aj keď je treba uvítať dlhšiu dobu života, v záujme udržania systémov sociálneho zabezpečenia na úrovni, ktorú v súčasnosti Európania očakávajú, sa musí vynaložiť väčšie úsilie na zvládnutie dopytu po službách. Prioritou je teda zvýšiť počet rokov prežitých v zdraví u tých ľudí, ktorí majú najhoršie vyhliadky. Vzhľadom na rozsah sociálno-ekonomických zmien, ktoré so sebou prinesie starnúca populácia v EÚ, chce VR zdôrazniť význam výskumu a vývoja zameraného na zlepšenie zdravotnej starostlivosti o starších.

Prínos politiky súdržnosti EÚ k zmierňovaniu nerovností v oblasti zdravia

18.   Súhlasí s tvrdením, že politika súdržnosti EÚ je kľúčom k dosiahnutiu cieľov stratégie EÚ do roku 2020 v oblasti hospodárskej a sociálnej súdržnosti a môže byť účinným nástrojom na riešenie nerovnosti v oblasti zdravia. V roku 2010 sa v rámci vypracovávania a odsúhlasovania stratégie EÚ do roku 2020 naskytá významná príležitosť na zváženie účelového viazania štrukturálnych fondov už od roku 2013. Výbor očakáva, že stratégia EÚ do roku 2020 bude výrazne zameraná na boj proti vylúčeniu, čo by následne vytvorilo jasnú väzbu na nerovnosti v oblasti zdravia.

19.   Domnieva sa, že štrukturálne fondy EÚ by sa mohli použiť na rozšírenie zdravotnej starostlivosti na mieste v rámci regionálnej stratégie rozvoja. Totiž nie všetci európski občania majú prístup k rovnakým príležitostiam, vrátane príležitostí týkajúcich sa zdravia, čo je jedným zo základných cieľov politiky súdržnosti EÚ a štrukturálnych fondov.

20.   Berie na vedomie, že Komisia stanovila tri oblasti, v ktorých by sa mohlo dosiahnuť zlepšenie: poznatky o možnostiach využívania fondov v tejto oblasti, koordinácia medzi vnútroštátnymi politickými útvarmi a technické kapacity na budovanie investícií v tejto oblasti. Tieto oblasti však nie sú nevyhnutne oblasťami, ktoré by sa mali prednostne zlepšiť. Väčší účinok by mohla mať najmä koordinácia medzi regionálnymi a miestnymi orgánmi v prípadoch, keď sú zodpovedné za priame poskytovanie služieb. Technické kapacity môžu tiež existovať na celoštátnej úrovni, ale nie v zdravotníckych zariadeniach na regionálnej alebo miestnej úrovni, a preto by intervencie mali byť zamerané na zodpovedajúcu úroveň, aby sa dosiahli požadované výsledky.

Zber údajov, monitorovanie a analýza

21.   Podporuje návrh, že miera pokroku na ceste k agende EÚ2020 by sa mohla zvýšiť, aby odrážala dôležitosť zmierňovania nerovností v oblasti zdravia. Ukazovateľ počtu rokov prežitých v zdraví je meradlom výsledkov v oblasti zdravia, mal by sa však doplniť o opatrenia, ktoré odrážajú dôležitosť zmenšenia rozdielov medzi najzdravšími a najmenej zdravými osobami.

22.   Stotožňuje sa so zhodnotením rozdielov medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o zber a analýzu údajov. Je užitočné, že EUROSTAT vytvoril zdravotné ukazovatele. Okrem toho považuje za účinný prostriedok na zmierňovanie nerovností v oblasti zdravia aj vzájomnú podporu členských štátov prenosom know-how pri zlepšovaní zdravotnej starostlivosti pre obyvateľov.

23.   Vyzýva Komisiu, aby uznala osobitné problémy pri monitorovaní výsledkov v oblasti zdravia u migrantov a ich komunít. U tranzitného a migrujúceho obyvateľstva sú menej pravdepodobné dobré zdravotné výsledky a pri prístupe k sociálnej pomoci môžu narážať na špecifické prekážky. Oznámenie označuje migrantov ako zraniteľnú skupinu. Aby sa dosiahlo účinné monitorovanie údajov, mali by sa zohľadniť špecifické problémy spojené s monitorovaním výsledkov v oblasti zdravia u skupín, ktoré migrujú alebo prechádzajú krajinou.

24.   Nalieha na Komisiu, aby uznala rodovo podmienené nerovnosti v oblasti zdravia a podporila zber, monitorovanie a analýzu údajov o zdraví podľa pohlavia a rodovú štatistiku. Osobitnú pozornosť bude potrebné venovať právu žien a mužov na prístup k preventívnej zdravotnej starostlivosti s cieľom znížiť rozdiely medzi členskými štátmi a vo vnútri členských štátov.

Úloha miestnych a regionálnych orgánov

25.   Víta uznanie úlohy miestnych a regionálnych orgánov tak pri dosahovaní výsledkov v oblasti zdravia, ako aj pri poskytovaní služieb, ktoré sa zaoberajú sociálnymi determinantmi zdravia.

26.   Navrhuje, aby sa väčšmi zdôraznil význam miestnych opatrení na podporu zdravého spôsobu života a predchádzanie podmienkam, ktoré vedú k zlému zdravotnému stavu. Niektoré regióny už vypracovali vlastné stratégie, ktoré majú umožniť dosiahnutie cieľov uvedených v oznámení a ktoré opisujú rámec celkovej politiky, ktorá podporuje zdravie. Výbor zdôrazňuje, že vzdelávacie programy na školách sú veľmi dôležité pre podporu zdravého stravovania a zdravého spôsobu života. Je veľa organizácií, ktoré sú schopné prispieť k dôraznejším preventívnym opatreniam, ale v mnohých prípadoch si účinná prevencia bude vyžadovať činnosť práve na miestnej úrovni, prispôsobenú potrebám určitých komunít. Zatiaľ čo povaha problémov vedúcich k zlému zdravotnému stavu môže byť v členských štátoch rovnaká, poskytovanie informácií o zdravom životnom štýle si často vyžaduje zásahy malého rozsahu založené na miestnych poznatkoch. Tieto zásahy môžu byť účinné v mestách a obciach v mnohých členských štátoch – zemepisne oddelené oblasti môžu mať podobné problémy, ako napr. vysokú nezamestnanosť v dôsledku zániku ťažkého priemyslu. Cieľom budúcich opatrení by malo byť prepojenie malých komunít z celej EÚ, ktoré majú podobné problémy, ale tie nemusia byť rovnaké ako problémy ich najbližších susedov v regióne. Spolupráca na národnej úrovni by mohla byť neefektívna pri získavaní poznatkov o postupoch, ktoré sú účinné v obzvlášť malých komunitách.

27.   Dôrazne súhlasí s názorom Komisie, že zlepšenie výmeny informácií a zlepšenie koordinácie politík medzi rozličnými úrovňami správy a rôznymi odvetviami môže napomôcť vytvoreniu účinnejších opatrení a dosiahnutiu významnejších a trvácnejších výsledkov. Výbor by navrhoval sformulovať tento názor dôraznejšie: nielen že sa prostredníctvom takejto koordinácie a výmeny informácií dajú dosiahnuť účinnejšie opatrenia s väčším vplyvom, ale je to dôležitý predpoklad zmiernenia nerovností v oblasti zdravia. Záväzok zameraný na zmiernenie nerovností v oblasti zdravia ponúka členským štátom dôležitú príležitosť premyslieť si úroveň spolupráce na vnútroštátnej úrovni a poučiť sa od členských štátov, ktoré dosiahli najväčší úspech pri vytváraní partnerstiev medzi úrovňami správy a rôznymi odvetviami.

Štruktúry spolupráce na úrovni EÚ

28.   Upevňuje už skôr prejavený záujem Výboru regiónov zahrnúť do regionálnej spolupráce v oblasti zdravia dôraz na otázky nerovnosti v tejto oblasti. Výbor regiónov sa zaviazal k zásade štruktúrovanej interakcie, ktorú koordinujú jeho členovia. Výbor má tiež záujem na tom, aby sa takáto štruktúrovaná interakcia využila na nadviazanie spolupráce s GR SANCO a zapojenie do jeho činnosti týkajúcej sa nerovností v oblasti zdravia.

29.   Domnieva sa, že štruktúrovaná interakcia zo strany Výboru regiónov by sa mala doplniť tým, že výbor bude mať svoje zastúpenie vo výboroch EÚ pre zdravotnú politiku a v pracovných skupinách, ktoré sa zaoberajú problematikou zdravia. Hoci uznáva, že členské štáty majú právo menovať zástupcov do týchto pracovných skupín, bolo by užitočné posúdiť pokrok, ktorý sa dosiahol na miestnej a regionálnej úrovni, pokiaľ ide o boj proti nerovnostiam v oblasti zdravia.

Zraniteľné skupiny

30.   Víta, že boli uznané potreby zraniteľných skupín a nutnosť venovať zvláštnu pozornosť potrebám chudobných ľudí, znevýhodnených skupín migrantov a etnických menšín, osôb so zdravotným postihnutím, seniorov a detí žijúcich v chudobe.

31.   Žiada, aby sa pozornosť venovala potrebám ďalších zraniteľných skupín, najmä tých, u ktorých sa nerovnosti v oblasti zdravia môžu v priebehu času objaviť. Aby bolo možné riešiť nerovnosti, ktorým sa dá predísť, je veľmi dôležité pochopiť meniaci sa charakter spoločnosti a z toho vznikajúce nerovnosti. Sem sa môžu zahrnúť potreby dospelých, ktorí sa v dôsledku rozpadu rodiny dostali do izolácie, osôb, ktoré boli zbavené slobody či umiestnené do ústavnej starostlivosti, alebo ľudí žijúcich na vidieku s upadajúcou hospodárskou základňou. Prihliadať by sa malo aj na význam pochopenia sociálnych a kultúrnych vplyvov panujúcich v rôznych spoločenských skupinách, pretože môžu byť významné pre správanie jednotlivcov.

32.   Zdôrazňuje, že opatrenie na podporu zraniteľných skupín by malo uznať nejednoznačnosť pri určovaní „migrantov“. Na účely nerovností v oblasti zdravia môže akýkoľvek pohyb ľudí, bez ohľadu na to, či sa sťahovali v rámci EÚ alebo prišli z krajín mimo EÚ, viesť k sociálnemu znevýhodneniu, zlému prístupu k sociálnej pomoci, a tým k nerovnostiam v oblasti zdravia. Skupiny obyvateľov, ktoré sa sťahovali v rámci EÚ, nemajú rovnaký prístup k službám, ako je bývanie, a môžu sa sať bezdomovcami. Bezdomovstvo môže mať vážny dosah na zdravie. Mali by sa prijať konkrétne opatrenia na posúdenie zdravotných výsledkov skupín obyvateľstva migrujúcich v rámci EÚ.

Úloha miestnych a regionálnych orgánov pri financovaní a poskytovaní služieb

33.   Zastáva názor, že v prípade, keď sú jestvujúce zdroje financovania zamerané na oblasť zdravia, miestne a regionálne orgány by mali mať možnosť pružne rozhodovať o tom, či sa zamerajú na rozvoj zručností, vedomostí a schopností v zdravotníckych zariadeniach alebo na rozvoj infraštruktúry zdravotnej starostlivosti. Zatiaľ čo investície do infraštruktúry zdravotnej starostlivosti môžu byť v niektorých členských štátoch a regiónoch alebo obciach so slabo rozvinutou infraštruktúrou prioritou, v iných oblastiach s výraznými nerovnosťami v oblasti zdravia je infraštruktúra zdravotnej starostlivosti dobre rozvinutá. V týchto oblastiach môže byť potrebné tieto investície nasmerovať na najnižšiu miestnu úroveň s cieľom rozvíjať zručnosti, vedomosti a schopnosti tak v zdravotníckych zariadeniach, ako aj medzi obyvateľstvom.

34.   Navrhuje – hoci uznáva, že vnútroštátna implementácia právnych predpisov Spoločenstva v oblasti zdravia a bezpečnosti pri práci prispieva k nerovnostiam v oblasti zdravia na základe ochrany zdravia pracovníkov – aby aj miestne a regionálne orgány mohli zohrávať úlohu pri modelovaní osvedčených postupov v oblasti zamestnanosti. Je to pre miestne a regionálne orgány dôležité preto, lebo sú významnými zamestnávateľmi vo svojich regiónoch a obciach a tiež preto, lebo majú schopnosť ovplyvňovať prax iných organizácií a zainteresovaných strán v zamestnávaní vo svojich regiónoch a obciach.

35.   Pripomína svoju požiadavku väčšej právnej istoty pre poskytovateľov sociálnych služieb všeobecného záujmu v súvislosti s pravidlami EÚ v oblasti hospodárskej súťaže a očakáva, že Komisia tento návrh zaradí do svojho pracovného programu na rok 2010. V tejto súvislosti berie na vedomie záväzok predsedu Európskej komisie vypracovať rámec kvality pre verejné služby.

Odporúčania

Výbor regiónov odporúča:

36.   Zabezpečiť v rámci stratégie EÚ do roku 2020 väčšie uznanie zdraviu a dobrých životných podmienok ako kľúčovým aspektom v boji proti vylúčeniu.

37.   Možnosť využívať štrukturálne fondy na riešenie nerovností v oblasti zdravia.

38.   Zahrnúť do monitorovania lisabonského programu okrem ukazovateľov počtu rokov prežitých v zdraví najmä také ukazovatele, ktoré odrážajú rozdiely vo výsledkoch v oblasti zdravia medzi rôznymi skupinami.

39.   Uznať, že súčasná finančná kríza ďalej prehĺbi nerovnosti v oblasti zdravia najmä u tých občanov EÚ, ktorí sa ocitnú bez práce, bez domova alebo v chudobe. Výbor namiesto toho požaduje väčšie investície do programov financovania, akým sú 7. RP a PROGRESS, aby sa poskytla pomoc miestnym a regionálnym orgánom pri riešení nerovností v oblasti zdravia, a to tak krátkodobo počas končiacich sa súčasných programov, ako aj dlhodobo pri riešení zväčšujúcich sa rozdielov v oblasti zdravia.

40.   Na úrovni EÚ uznať a propagovať činnosť Komisie Svetovej zdravotníckej organizácie pre oblasť sociálnych determinantov zdravia, ako aj odpovede národných vlád tejto komisii.

41.   Zaviazať sa k otvorenej metóde koordinácie ako nástroja na šírenie osvedčených postupov a porovnávania výkonnosti s cieľom riešiť nerovnosti v oblasti zdravia v členských štátoch bez toho, aby sa marilo úsilie vynaložené na miestnej a regionálnej úrovni.

V Bruseli 14. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/7

---

Stanovisko Výboru regiónov „Riešenie otázky vplyvu starnutia obyvateľstva v EÚ (Správa o starnutí obyvateľstva 2009)“

(2010/C 232/02)

I.   ÚVOD

VÝBOR REGIÓNOV

1.   Oceňuje oznámenie Komisie na tému „Riešenie vplyvu starnutia obyvateľstva v EÚ“, v ktorom sa uvádza, že starnutie má značný dosah na starobné dôchodky, zdravotnú starostlivosť a dlhodobú starostlivosť. V oznámení sa zdôrazňuje, že orgány správy majú obmedzené časové možnosti, lebo ostáva už len menej ako 10 rokov, kým populačne silné ročníky pôjdu do dôchodku. Výzvy a príležitosti, ako aj naliehavosť situácie si vyžadujú cielené politické zásahy. Kroky, ktoré budú podniknuté v záujme riešenia otázky starnutia tejto generácie, musia byť úzko späté s politikou rovnosti medzi ženami a mužmi, aby sa zlepšila súčasná situácia starších žien, ktoré žijú vo väčšej chudobe alebo horších sociálno-ekonomických podmienkach a okrem toho majú nižšiu kvalitu života, pretože sa dožívajú vyššieho veku a často sú v závislom postavení, ktoré vyplýva z rodových faktorov.

2.   Ďakuje miestnym a regionálnym samosprávam, mimovládnym organizáciám a ďalším partnerom Výboru regiónov za ich aktívny príspevok k vypracovaniu tohto stanoviska počas schôdze komisie ECOS 4. septembra 2009, stretnutia pri okrúhlom stole 18. novembra 2009 a schôdze pracovnej skupiny 14. decembra 2009.

3.   Zdôrazňuje, že starnutie obyvateľstva nie je ojedinelým javom, ale súčasťou rozsiahlej demografickej zmeny. V dôsledku tejto zmeny sa na miestnej a regionálnej úrovni výrazne zmenil počet obyvateľov a zloženie obyvateľstva. Na presný vývoj a dosah uvedenej demografickej zmeny vplýva mnoho rôznych faktorov (pôrodnosť, úmrtnosť, ochota sťahovať sa a prisťahovalectvo). Starnutie obyvateľstva je nezávislý proces. Uvedomenie si a uznanie tohto nezávislého procesu je podmienkou úspešného riešenia dôsledkov starnutia.

4.   Konštatuje, že pomer štyri osoby v produktívnom veku na jednu osobu staršiu ako 65 rokov sa v budúcnosti zmení na pomer 2:1. Ide o dlhodobú prognózu, a hoci je dobré sledovať takéto prognózy, demografická zmena nie je otázkou, ktorú možno odložiť na zajtra, či na pozajtra. Túto otázku treba riešiť už dnes. Už vo viac ako 60 regiónoch dosiahol podiel závislej populácie starobných dôchodcov viac ako 29 % a viac ako 70 regiónov je postihnutých poklesom obyvateľstva (pričom niekoľko regiónov poklesom o viac ako 1 % ročne).

5.   Poznamenáva, že pre staršie ženy, osoby so zdravotným postihnutím a prisťahovalcov môže byť ťažšie dožiť sa vyššieho veku v dobrom zdravotnom stave, a preto sa treba zaoberať ich špecifickými problémami.

6.   Vníma starnutie obyvateľstva ako tému, ktorou sa treba zaoberať v rámci stratégie Európa 2020. Zameriava sa na využitie príležitostí na posilnenie sociálnej, hospodárskej a územnej súdržnosti, ktoré starnutie prináša. Stratégia Európa 2020 vychádza z predpokladu, že každý obyvateľ a každý región prispieva k sile Únie podľa svojich špecifických kvalít a vlastností. Občania Európy, ktorí sú aj v staršom veku aktívni a udržiavajú si dobrý zdravotný stav, sú do značnej miery nevyužitým potenciálom. Preto je potrebná nielen politika zameraná na staršie osoby, ale politika zameraná na všetkých občanov Európy vo všetkých etapách ich života.

7.   Konštatoval už v minulosti, že dôsledky starnutia obyvateľstva sa v prvom rade prejavujú na decentralizovanej úrovni. Miestne a regionálne orgány správy majú dôležité úlohy v oblasti zdravia, telesnej i duševnej pohody, platenej i bezplatnej starostlivosti, trhu práce a ponuky služieb a zariadení súvisiacich s bývaním, (verejnej) dopravy a vzdelávania. Nesú zodpovednosť za tvorivé a inovatívne riešenie dôsledkov starnutia populácie vo svojom regióne v rámci stratégie Európa 2020. Podmienkou je solidarita medzi generáciami, medzi oblasťami, ktoré zaznamenávajú rast, a oblasťami, v ktorých počet obyvateľov klesá, medzi vidiekom a mestom, ako aj medzi regiónmi a členskými štátmi.

II.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

8.   Vyzýva na prijatie „novej dohody“ vo forme troch kľúčových pilierov riešenia dôsledkov starnutia obyvateľstva v EÚ, ktoré je potrebné uplatniť v praxi prostredníctvom medziregionálnych a nadregionálnych pilotných projektov. Tieto piliere sa opierajú o ciele Komisie, pričom dôraz sa kladie na primárne miestne a regionálne právomoci v oblasti zdravia a starostlivosti, trhu práce a ponuky zariadení:

| — | starnutie v zdraví: cieľom je podnietiť obyvateľov Európy k tomu, aby čo najdlhšie ostali aktívni a zachovali si dobrý zdravotný stav, |
| --- | --- |

—

starnutie v zdraví: cieľom je podnietiť obyvateľov Európy k tomu, aby čo najdlhšie ostali aktívni a zachovali si dobrý zdravotný stav,

| — | účasť na trhu práce a produktivita práce: zameriava sa na podporu európskeho spolužitia, v rámci ktorého sa každý môže celoživotne vzdelávať, zapájať sa do diania v spoločnosti a prispievať k jej rozvoju, vrátane platenej alebo neplatenej práce, |
| --- | --- |

—

účasť na trhu práce a produktivita práce: zameriava sa na podporu európskeho spolužitia, v rámci ktorého sa každý môže celoživotne vzdelávať, zapájať sa do diania v spoločnosti a prispievať k jej rozvoju, vrátane platenej alebo neplatenej práce,

| — | dostupnosť služieb a zariadení: orientuje sa na prispôsobenie ponuky zariadení pre starnúce obyvateľstvo. |
| --- | --- |

—

dostupnosť služieb a zariadení: orientuje sa na prispôsobenie ponuky zariadení pre starnúce obyvateľstvo.

9.   Upozorňuje na spojitosť týchto troch pilierov a žiada preto horizontálny prístup. Ľudia, ktorí si v staršom veku zachovajú lepší zdravotný stav, môžu vo väčšej miere využívať služby a zariadenia a majú väčšie možnosti uplatnenia na trhu práce. Na zvýšenie produktivity práce je nevyhnutný dobrý zdravotný stav populácie v produktívnom veku a dobrá ponuka služieb a zariadení. Služby a zariadenia môžu navyše prispieť k zachovaniu lepšieho zdravotného stavu v staršom veku, a tým k zvýšeniu účasti občanov na trhu práce a ich produktivity práce. Takisto sa zasadzuje za prístup v duchu rovnosti pohlaví, ktorý podporuje starnutie v zdraví a v rovnakých podmienkach pre ženy aj pre mužov.

10.   Vidí v rámci uvedených troch pilierov jednoznačne sociálny program. Spôsob zaobchádzania so staršími osobami je obrazom solidarity európskej spoločnosti. Ide okrem iného o predchádzanie rôznym formám diskriminácie (predovšetkým diskriminácie na základe veku), odstránenie prekážok, ktoré starším osobám bránia v zapájaní sa do spoločnosti, a poskytovanie cielenej sociálnej záchrannej siete. S ľuďmi, ktorí túto sieť využívajú, by sa navyše malo dôstojne zaobchádzať. Tento sociálny program je spoločnou zodpovednosťou orgánov správy a ich (sociálnych) partnerov.

11.   Pripája sa k iniciatíve vyhlásiť jeden z rokov nadchádzajúceho funkčného obdobia Komisie za „rok solidarity medzi generáciami, dobrého zdravotného stavu a aktívneho života vo vyššom veku“ s plnou účasťou detí, pričom spomínané piliere a navrhované pilotné projekty považuje za jeho dôležitú súčasť.

12.   Uvádza, že ako inšpirácia môžu slúžiť miestni aktéri, ktorí sa snažia o aktívne zapojenie občanov do diania v spoločnosti, pričom v rámci tohto stanoviska ide hlavne o staršie osoby. Na zmiernenie dôsledkov starnutia obyvateľstva je potrebná spolupráca celej občianskej spoločnosti. Ide o aktívnu účasť občanov, organizácií občianskej spoločnosti, odborných inštitúcií a súkromných organizácií. Iniciatíva a účasť týchto subjektov má veľký význam a nezastupiteľnú úlohu pri vytváraní a realizácii navrhovaných pilotných projektov.

STARNUTIE V ZDRAVÍ

„Čo najdlhšie zdraví a aktívni“

13.   Rozumie pod pojmom starnutie v zdraví všetko úsilie zamerané na predchádzanie negatívnym vplyvom telesného, duševného a sociálneho starnutia. Starnutie v zdraví si vyžaduje celistvý prístup k priebehu života, ktorý by začínal v detstve. Pozornosť sa sústreďuje na príčiny zdravotných problémov, ktoré sa v priebehu ľudského života rozvíjajú. Zároveň sa hľadajú možnosti cielenej prevencie, aj pokiaľ ide o faktory okolitého prostredia, ktoré majú vplyv na zdravie jednotlivca.

14.   Vníma starnutie európskeho obyvateľstva jednoznačne ako pozitívny (autonómny) vývoj a znak blahobytu. Koncepcia starnutia v zdraví sa orientuje na otázku, ako si obyvateľstvo môže čo najdlhšie zachovať dobré zdravie, telesnú i duševnú pohodu a ďalej sa aktívne zapájať do života spoločnosti, pričom sa dôraz kladie na spoločenský a hospodársky prínos. Nezameriava sa na (biologický) vek, ale na životnú situáciu.

15.   Poukazuje na to, že starnutie v zdraví ponúka možnosť ako obmedziť rast nákladov v dôsledku starnutia populácie. Čím viac ľudí si v staršom veku zachová dobrý zdravotný stav, tým viac sa môžu spoločensky a hospodársky zapájať do života spoločnosti. Na podnietenie zachovávania si dobrého zdravotného stavu vo vyššom veku sú nevyhnutné nové sociálnopolitické koncepcie, inovácie, výskum (jednotlivých druhov starostlivosti a iných oblastí, ako napríklad technická pomoc), pričom osobitná pozornosť sa musí venovať mestu vhodnému pre starých ľudí, či prostrediu so zodpovedajúcou ponukou výrobkov. Takisto treba podporovať kompetentných odborníkov, najmä v oblasti sociálnej a zdravotnej starostlivosti, rozšírením vzdelávacích programov zameraných na problematiku starnutia v rámci rôznych študijných odborov univerzitného alebo iného typu, aby sme mohli počítať s vyškolenými a kvalifikovanými odborníkmi v rôznych oblastiach problematiky starnutia, pričom treba propagovať najmä odborné profily zamerané na starostlivosť, závislosť a podporu zdravia. Starnutie v zdraví je teda jednoznačným prínosom k stratégii Európa 2020.

16.   Aby sa znížili náklady súvisiace so starnutím populácie, príslušné orgány by mali uplatniť také stratégie, ktoré by starších ľudí motivovali čo najdlhšie zostať doma.

CIELE

17.   Snaží sa o to, aby regióny aktívne hľadali spoločné prvky v rámci svojich politík súvisiacich so starnutím. Spoločne môžeme hľadať najlepší spôsob ako podporiť inováciu a výskum v oblasti starnutia v zdraví a monitorovať dosiahnutý pokrok. Nevyhnutným predpokladom úspechu tohto prístupu je politika orientovaná na inovácie. Orgány správy musia spolu so svojimi partnermi (v oblasti výskumu) prebrať vedenie v podpore starnutia v zdraví.

18.   Vyzýva na spoluprácu tak v rámci jednotlivých regiónov, ako aj medzi nimi a stanovuje tieto hlavné úlohy v oblasti starnutia v zdraví (dôraz sa pritom kladie na zdravie, pričom ďalšie priority sa zameriavajú na účasť na hospodárstve a ponuku služieb a zariadení):

| — | už v mladosti vybudovať základy dobrého zdravotného stavu. Dobrý začiatok je podmienkou udržania si dobrého zdravotného stavu v staršom veku. Čím skôr sa budeme zaoberať zdravotnými rizikami ako je nadváha, zlé stravovacie návyky a životný štýl, tým lepšia bude ďalšia perspektíva; |
| --- | --- |

—

už v mladosti vybudovať základy dobrého zdravotného stavu. Dobrý začiatok je podmienkou udržania si dobrého zdravotného stavu v staršom veku. Čím skôr sa budeme zaoberať zdravotnými rizikami ako je nadváha, zlé stravovacie návyky a životný štýl, tým lepšia bude ďalšia perspektíva;

| — | adekvátna starostlivosť a rýchla reintegrácia. Ak sa v priebehu života náhle objavia zdravotné problémy, je dôležité ich riešiť rýchlo a cielene, čiže nákladovo účinne. Postihnutým jednotlivcom to umožní zaradiť sa naspäť do spoločnosti a zapájať sa do diania v nej, čo významne prispeje okrem iného k zvýšeniu účasti na trhu práce a spoločenskej podpory; |
| --- | --- |

—

adekvátna starostlivosť a rýchla reintegrácia. Ak sa v priebehu života náhle objavia zdravotné problémy, je dôležité ich riešiť rýchlo a cielene, čiže nákladovo účinne. Postihnutým jednotlivcom to umožní zaradiť sa naspäť do spoločnosti a zapájať sa do diania v nej, čo významne prispeje okrem iného k zvýšeniu účasti na trhu práce a spoločenskej podpory;

| — | (dlhodobá) starostlivosť o starších občanov. Starostlivosť o starších si vyžaduje osobitný prístup. Starší ľudia sú v prvom rade zraniteľnejší, čo môže do veľkej miery ovplyvniť úspech poskytovanej starostlivosti. Okrem toho sú zdravotné problémy starších ľudí často výsledkom kombinácie viacerých ochorení. Pri poskytovaní (dlhodobej) starostlivosti starším ľuďom je dôležité, aby pracovníkom v príslušných zariadeniach bola poskytnutá dostatočná doplnková odborná príprava v oblasti moderných a špecificky zameraných ošetrovateľských postupov, ako aj v oblasti ďalších aspektov týkajúcich sa zdravia (ako napríklad rehabilitácia). |
| --- | --- |

—

(dlhodobá) starostlivosť o starších občanov. Starostlivosť o starších si vyžaduje osobitný prístup. Starší ľudia sú v prvom rade zraniteľnejší, čo môže do veľkej miery ovplyvniť úspech poskytovanej starostlivosti. Okrem toho sú zdravotné problémy starších ľudí často výsledkom kombinácie viacerých ochorení. Pri poskytovaní (dlhodobej) starostlivosti starším ľuďom je dôležité, aby pracovníkom v príslušných zariadeniach bola poskytnutá dostatočná doplnková odborná príprava v oblasti moderných a špecificky zameraných ošetrovateľských postupov, ako aj v oblasti ďalších aspektov týkajúcich sa zdravia (ako napríklad rehabilitácia).

ÚČASŤ NA TRHU PRÁCE A PRODUKTIVITA

„Celoživotné vzdelávanie, práca a účasť pre všetkých“

19.   Zdôrazňuje, že starší ľudia musia mať právo na starobný príjem nad hranicou chudoby, aby mohli dôstojne žiť. Mnohí starší ľudia, predovšetkým ženy, žijú v chudobe alebo im chudoba hrozí.

20.   Konštatuje, že zapojenie (do spoločnosti) výrazne prispieva k pocitu telesnej i duševnej pohody starších. Dôležitým predpokladom je pritom zapojenie vo forme účasti na trhu práce. Zvyšovanie účasti na trhu práce a produktivity práce je okrem toho v kontexte starnutia obyvateľstva dôležitou podmienkou zachovania dobrého stavu hospodárstva, verejných financií a sústav sociálneho zabezpečenia. Účasť na dianí v spoločnosti je právom a vzhľadom na to, čo prinesie blízka budúcnosť aj povinnosťou každého občana. Od zamestnávateľov i zamestnancov sa preto vyžaduje potrebná flexibilita. Pre sociálnych partnerov a orgány správy to jednoznačne znamená povinnosť umožniť účasť na trhu práce bez obmedzení. Výbor regiónov týmto podporuje nediskriminačnú smernicu so širokou pôsobnosťou zameranú na dostupnosť rôznych tovarov a služieb, ktorej súčasťou by malo byť potláčanie diskriminácie na základe veku. Medzi jednotlivými regiónmi a cieľovými skupinami v súčasnosti ešte existujú stále výrazné rozdiely v miere účasti na pracovnom procese. Moderná (starnúca) spoločnosť musí optimálne využívať a uplatňovať schopnosti starších ľudí. Ak sa im poskytnú kvalitné a adekvátne pracovné miesta, starší občania budú môcť dlhšie pracovať. Nejde tu však len o samotné pracovné podmienky, ale aj o rozmanitosť pracovných úloh, atď. Obmedzovanie pracovníkov v prístupe na trh práce resp. v kariérnom postupe na základe veku alebo napríklad pohlavia a (etnického) pôvodu alebo zdravotného postihnutia je neprijateľné.

21.   Zdôrazňuje, že vzdelávanie a odborná príprava zohrávajú dôležitú úlohu pri zvyšovaní produktivity práce a účasti na pracovnom trhu. Je čas preorientovať sa na vzdelávanie, prácu, kde by cieľom bolo dosiahnutie celoživotnej zamestnanosti, a účasť na dianí (v spoločnosti) so zameraním na celoživotné nadobúdanie schopností. Znamená to, že sa musí zaručiť prístup k službám a zariadeniam poskytujúcim kurzy, školenia a vzdelávanie. Je to spoločná zodpovednosť občanov, orgánov správy, zamestnávateľov, zamestnancov a odborných inštitúcií.

22.   Domnieva sa, že myšlienka celoživotného vzdelávania zameraného na získavanie schopností a práce môže byť odrazovým mostíkom k obdobiu starobného dôchodku, ktoré by časom získalo povahu obdobia „s upraveným pracovným režimom“. „Strieborná ekonomika“ ponúka mnoho príležitostí na posilnenie hospodárstva. Dobrovoľnícka práca a poskytovanie starostlivosti sú určite hodnotným spôsobom, ako naplniť toto obdobie „s upraveným pracovným režimom“. Najdôležitejšie je, aby občania ostali celý svoj život aktívni.

23.   Zastáva názor, že aj (selektívna) migrácia za prácou môže prispieť k riešeniu nedostatku pracovných síl na trhu. V tejto súvislosti Komisia uvádza, že dobre zorganizovaná politika v oblasti zákonného prisťahovalectva zohráva dôležitú úlohu pri zapĺňaní medzier v ponuke pracovných síl. Zároveň treba venovať pozornosť uznávaniu diplomov a zjednodušeniu administratívnych postupov (pričom netreba zabúdať na hrozbu možných negatívnych dôsledkov úniku mozgov v domovskej krajine).

CIELE

24.   Usiluje sa o zlepšenie zamestnateľnosti celej populácie v produktívnom veku. Schopnosti a zručnosti každého jednotlivca, a teda aj starších osôb, sa musia optimálne využiť. Dobrý zdravotný stav a pracovné podmienky berúce ohľad na zdravie sú kľúčovými faktormi, ktoré ovplyvňujú zamestnateľnosť obyvateľov. Lepšie využitie jestvujúcich schopností je v prvom rade na zodpovednosti sociálnych partnerov. Na občanov, a to mužov i ženy, by sa pritom malo apelovať, aby sa celý život vzdelávali, vďaka čomu by sa pri neustále sa meniacich požiadavkách a výzvach dokázali zmysluplne zapájať do hospodárstva a spoločnosti a našli si v nej svoje miesto. Úlohou verejnej správy je tento proces stimulovať a uľahčovať. Tvorivosť a podnikavosť občanov a súkromných subjektov treba využiť v maximálnej miere. Inštitúcie vzdelávania a ďalšieho vzdelávania musia svoje programy prispôsobiť potrebám starších ľudí, aby im umožnili rozvíjať vedomosti a zručnosti, ktoré sú na to potrebné. Osobitne dôležité je povzbudzovať starších občanov a pomáhať im pri uznávaní a zhodnocovaní ich odborných schopností.

25.   Vyzýva na podporu produktivity práce a účasti na trhu práce prostredníctvom vhodného súboru politických opatrení prispôsobených jednotlivým regiónom a cieľovým skupinám. Konkrétnejšie ide o:

| — | investície do vzdelávania, odbornej prípravy a získavania zručností s cieľom podporiť vzostupnú mobilitu mladých ľudí; |
| --- | --- |

—

investície do vzdelávania, odbornej prípravy a získavania zručností s cieľom podporiť vzostupnú mobilitu mladých ľudí;

| — | stimulovanie opatrení na lepšie zosúladenie pracovného a súkromného života, v rámci čoho by išlo o. i. o zariadenia starostlivosti o deti, rodičovskú dovolenku, dovolenku na ošetrovanie člena rodiny a technologické inovácie (práca z domu); |
| --- | --- |

—

stimulovanie opatrení na lepšie zosúladenie pracovného a súkromného života, v rámci čoho by išlo o. i. o zariadenia starostlivosti o deti, rodičovskú dovolenku, dovolenku na ošetrovanie člena rodiny a technologické inovácie (práca z domu);

| — | podpora udržiavania dobrého zdravotného stavu na pracovisku. Stredná dĺžka života pri narodení v EÚ stúpa, avšak vek, do ktorého si ľudia zachovávajú dobrý zdravotný stav, sa nezvyšuje. Je potrebné prispôsobiť trh práce tak, aby sa ľudia do neho mohli zapájať aj napriek svojim prípadným obmedzeniam a zdravotným problémom. Predpokladom sú dobré resp. lepšie pracovné podmienky z hľadiska ochrany zdravia a lepšie vybavenie; |
| --- | --- |

—

podpora udržiavania dobrého zdravotného stavu na pracovisku. Stredná dĺžka života pri narodení v EÚ stúpa, avšak vek, do ktorého si ľudia zachovávajú dobrý zdravotný stav, sa nezvyšuje. Je potrebné prispôsobiť trh práce tak, aby sa ľudia do neho mohli zapájať aj napriek svojim prípadným obmedzeniam a zdravotným problémom. Predpokladom sú dobré resp. lepšie pracovné podmienky z hľadiska ochrany zdravia a lepšie vybavenie;

| — | uznávanie a zhodnocovanie odborných schopností a pracovných skúseností starších občanov; |
| --- | --- |

—

uznávanie a zhodnocovanie odborných schopností a pracovných skúseností starších občanov;

| — | hľadanie možností na rozumnejšie umožňovanie prístupu pracovníkov z krajín mimo EÚ na európsky trh práce v oblastiach, v ktorých vládne nedostatok pracovných síl (ako v súčasnosti v určitých častiach sektoru poskytovania starostlivosti a niektorých znalostných odvetviach, avšak v budúcnosti pravdepodobne aj v iných sektoroch). |
| --- | --- |

—

hľadanie možností na rozumnejšie umožňovanie prístupu pracovníkov z krajín mimo EÚ na európsky trh práce v oblastiach, v ktorých vládne nedostatok pracovných síl (ako v súčasnosti v určitých častiach sektoru poskytovania starostlivosti a niektorých znalostných odvetviach, avšak v budúcnosti pravdepodobne aj v iných sektoroch).

26.   Zdôrazňuje, že dôvodom, prečo starší pracovníci prestávajú byť aktívni, býva často riziko straty časti alebo všetkých dôchodkových nárokov za to, že po dosiahnutí dôchodkového veku si k dôchodku privyrábajú. V tejto súvislosti je potrebné preskúmať možnosti prijatia flexibilnejších pravidiel na príslušných úrovniach.

27.   Podčiarkuje význam zvyšovania povedomia podnikov, hlavne vedúcich pracovníkov zodpovedných za ľudské zdroje a nábor pracovníkov, o tom, že je potrebné prijímať pracovníkov vyššieho veku, predovšetkým ženy. Je potrebné podporovať podniky, ktoré vyvíjajú osobitné úsilie, aby zabezpečili internú mobilitu pracovníkov vo vyššom veku a poskytovali im flexibilné pracovné podmienky, alebo ktoré zameriavajú odbornú prípravu alebo stratégiu rozvoja na špecifické potreby pracovníkov vo vyššom veku. Európska komisia by mala zhromažďovať a šíriť osvedčené postupy z tejto oblasti. Veľmi dôležité je tiež zvyšovať povedomie a informovať o týchto veciach samotných starších pracovníkov

DOSTUPNOSŤ SLUŽIEB A ZARIADENÍ

„Prispôsobenie ponuky zariadení“

28.   Vníma ponuku služieb a zariadení ako rozsiahlu sociálnu, hospodársku a územnú (fyzickú) infraštruktúru, ktorá prispieva ku kvalite spolužitia na miestnej a regionálnej úrovni. Pritom je vhodné rozlišovať medzi regionálnymi a miestnymi službami a zariadeniami (ako verejná hromadná doprava, poskytovanie starostlivosti, vzdelávanie, stretávanie sa, opatera) a štátnymi sociálnymi systémami (ako starobné dôchodky, atď.). Ponuka služieb a zariadení si vyžaduje celistvý a koherentný prístup, aby bolo možné využiť sociálne, hospodárske a územné príležitosti.

29.   Konštatuje, že aktuálna ponuka služieb a zariadení nie je v súlade s dopytom, ktorí sa mení pod vplyvom starnutia obyvateľstva. Zámerom politických opatrení musí byť, aby ľudia mohli optimálne využívať služby a zariadenia, a vďaka tomu mohli pokračovať v aktívnej účasti na dianí v spoločnosti. Vzhľadom na zvyšujúci sa dopyt a nedostačujúce množstvo verejných financií sa musí prispôsobiť ponuka služieb a zariadení. Inovačný potenciál treba v plnej miere využiť alebo ho nasadiť iným spôsobom. Starnutie obyvateľstva predstavuje okrem toho ďalšiu výzvu pri hľadaní dostatočného počtu kvalifikovaných pracovníkov, ktorí sú kľúčom k udržaniu dostupnosti služieb a zariadení. V tejto oblasti bude prínosom zvýšenie produktivity práce a účasti na trhu práce, avšak popri tom sú potrebné aj iné prístupy.

30.   Zdôrazňuje, že v oblastiach, v ktorých došlo k výrazným demografickým zmenám, už nie je vždy možné poskytovať služby a zariadenia tradičným spôsobom. Je potrebné podporovať iné stabilné spôsoby zaručenia ich dostupnosti, okrem iného aj zameraním na tzv. digitálne začlenenie. Ide tu o digitálne služby ako elektronické zdravotníctvo, elektronické vzdelávanie, elektronickú starostlivosť a elektronickú asistenciu. Tradičný a často s vekom súvisiaci rozdiel medzi fyzickými zariadeniami a elektronickými službami postupne zaniká. V budúcnosti bude potrebný nový prístup zameraný na konkrétne oblasti. Takýto inovatívny prístup by mal viesť k vytvoreniu regionálne prispôsobenej sieti fyzicky, ale aj digitálne dostupných služieb a zariadení. Príkladom tu môžu byť telefonické reťazce.

31.   Zdôrazňuje ďalej, že cielený a kvalitný systém verejnej dopravy do značnej miery prispieva k zabezpečeniu dostupnosti služieb a zariadení, najmä keď sú zariadenia umiestnené centrálne, a teda môžu byť vďaka dobrému systému (verejnej) dopravy ľahšie dostupné. Platí to rovnako pri (opatrovateľských) zariadeniach pre starších, ako aj pri školách a odborných inštitúciách pre mladých a dospelých. Preto je dôležité prispôsobiť systém (verejnej) dopravy jednotlivým regiónom.

32.   Odkazuje na iniciatívu Svetovej zdravotníckej organizácie zameranú na podporu „zdravých miest“, v ktorých sa zariadenia a služby spolu s fyzickou infraštruktúrou prispôsobujú starnúcemu obyvateľstvu. Aktívna účasť (starších) zohráva dôležitú úlohu pri príprave tejto iniciatívy. Tento prístup úzko súvisí s dostupnosťou služieb a zariadení, ktoré výbor presadzuje.

CIELE

33.   Usiluje sa o to, aby čo najviac ľudí mohlo optimálne využívať služby a zariadenia, a vďaka tomu pokračovať v aktívnej účasti na dianí v spoločnosti. Ponuka regionálnych a miestnych služieb a zariadení sa v nasledujúcich rokoch musí prispôsobiť na základe meniaceho sa dopytu. Pritom však platí, že dopyt nemôže vychádzať iba z veku, ale práve zo životného štýlu. Ľudia so zdravým životným štýlom predsa vyžadujú menej zariadení a zariadenia iného druhu ako ľudia s nezdravým štýlom života.

34.   Vyzýva na prehlbovanie znalostí a výmenu skúseností so službami a zariadeniami (v rámci regiónov i medzi nimi). Hlavnou úlohou je:

| — | zlepšiť spoluprácu: na zabezpečenie dobrej ponuky služieb a zariadení je potrebná dobrá spolupráca. Spolupráca na regionálnej a miestnej úrovni medzi orgánmi správy, odbornými inštitúciami, občianskymi organizáciami (predovšetkým mimovládnymi organizáciami) a podnikateľskou sférou má dôležitý vplyv na poskytovanú podporu (z hľadiska kvality i kvantity); |
| --- | --- |

—

zlepšiť spoluprácu: na zabezpečenie dobrej ponuky služieb a zariadení je potrebná dobrá spolupráca. Spolupráca na regionálnej a miestnej úrovni medzi orgánmi správy, odbornými inštitúciami, občianskymi organizáciami (predovšetkým mimovládnymi organizáciami) a podnikateľskou sférou má dôležitý vplyv na poskytovanú podporu (z hľadiska kvality i kvantity);

| — | podporovať tvorivé podnikanie, inováciu a digitálne začlenenie tým, že starnutie európskej populácie sa bude vnímať ako veľká príležitosť na zvýšenie konkurencieschopnosti hospodárskych subjektov: verejné i súkromné subjekty na regionálnej a miestnej úrovni treba podnecovať k tomu, aby využívali nové koncepcie a technológie, a tak optimálnejšie riadili a financovali ponuku služieb a zariadení. Príkladmi v tejto oblasti sú širokopásmové pripojenie a digitálne začlenenie (automatizácia domácností, poskytovanie starostlivosti cez internet, nakupovanie cez internet a výučba cez internet), ako aj vývoj nových regionálnych dopravných systémov a ďalší rozvoj existujúcich systémov verejnej hromadnej dopravy; |
| --- | --- |

—

podporovať tvorivé podnikanie, inováciu a digitálne začlenenie tým, že starnutie európskej populácie sa bude vnímať ako veľká príležitosť na zvýšenie konkurencieschopnosti hospodárskych subjektov: verejné i súkromné subjekty na regionálnej a miestnej úrovni treba podnecovať k tomu, aby využívali nové koncepcie a technológie, a tak optimálnejšie riadili a financovali ponuku služieb a zariadení. Príkladmi v tejto oblasti sú širokopásmové pripojenie a digitálne začlenenie (automatizácia domácností, poskytovanie starostlivosti cez internet, nakupovanie cez internet a výučba cez internet), ako aj vývoj nových regionálnych dopravných systémov a ďalší rozvoj existujúcich systémov verejnej hromadnej dopravy;

| — | zmeniť ponuku: ponuka služieb a zariadení, a to tak elektronických služieb, ako aj neformálnych služieb starostlivosti, sa prispôsobuje meniacemu sa dopytu občanov; |
| --- | --- |

—

zmeniť ponuku: ponuka služieb a zariadení, a to tak elektronických služieb, ako aj neformálnych služieb starostlivosti, sa prispôsobuje meniacemu sa dopytu občanov;

| — | podporovať využívanie IKT: podpora v záujme lepšieho sociálneho a územného začlenenia starších osôb. |
| --- | --- |

—

podporovať využívanie IKT: podpora v záujme lepšieho sociálneho a územného začlenenia starších osôb.

ZÁVERY

35.   Žiada zvoliť regionálne orientovaný prístup k riešeniu dôsledkov starnutia obyvateľstva založený na týchto prvkoch: 1) starnutie v zdraví; 2) účasť na trhu práce a produktivita práce a 3) dostupnosť služieb a zariadení. Výbor regiónov sa týmto zasadzuje za celistvý prístup k starnutiu obyvateľstva ako súčasti širokej demografickej zmeny. Táto koncepcia vychádza z celoživotného prístupu, maximálneho využívania príležitostí a regionálnej diferenciácie. Vznikne tak „nová dohoda“, čiže prístup k riešeniu dôsledkov starnutia obyvateľstva v EÚ, ktorý zohľadní zodpovednosť miestnych a regionálnych orgánov správy poskytovať vo svojom regióne tvorivé a inovatívne riešenia.

36.   Žiada pritom Komisiu, aby venovala osobitnú pozornosť:

| — | podpore všetkých aktérov v rámci EÚ (mimovládnych organizácií, súkromných subjektov a orgánov správy) pri ďalšom zvyšovaní povedomia, výmeny znalostí, technologických inovácií, rozvoji osvedčených postupov a intervenčných stratégií; |
| --- | --- |

—

podpore všetkých aktérov v rámci EÚ (mimovládnych organizácií, súkromných subjektov a orgánov správy) pri ďalšom zvyšovaní povedomia, výmeny znalostí, technologických inovácií, rozvoji osvedčených postupov a intervenčných stratégií;

| — | monitorovaniu a prognózovaniu na regionálnej úrovni, ktoré sú nenahraditeľným zdrojom znalostí potrebných pri vypracovávaní a realizácii politiky. Existujúce veľké regionálne rozdiely ostávajú nepovšimnuté pri monitorovaní jednotlivých krajín, avšak je nevyhnutné zohľadniť ich v prognóze dôsledkov starnutia obyvateľstva; |
| --- | --- |

—

monitorovaniu a prognózovaniu na regionálnej úrovni, ktoré sú nenahraditeľným zdrojom znalostí potrebných pri vypracovávaní a realizácii politiky. Existujúce veľké regionálne rozdiely ostávajú nepovšimnuté pri monitorovaní jednotlivých krajín, avšak je nevyhnutné zohľadniť ich v prognóze dôsledkov starnutia obyvateľstva;

| — | zaradeniu témy starnutia populácie ako súčasti rozsiahlej demografickej zmeny do rôznych programov EÚ v záujme podpory regionálnych, oblastných, integrálnych a inovatívnych prístupov. Regióny v tejto súvislosti žiadajú úzku a priamu spoluprácu s Komisiou. |
| --- | --- |

—

zaradeniu témy starnutia populácie ako súčasti rozsiahlej demografickej zmeny do rôznych programov EÚ v záujme podpory regionálnych, oblastných, integrálnych a inovatívnych prístupov. Regióny v tejto súvislosti žiadajú úzku a priamu spoluprácu s Komisiou.

37.   Navrhuje Komisii spoločne rozbehnúť rôzne nadregionálne a/alebo medziregionálne pilotné projekty zamerané na tri uvádzané piliere. Účelom pilotných projektov je predovšetkým výmena skúseností a osvedčených postupov, pričom nejde len o zvyšovanie povedomia. V rámci týchto projektov sa konkrétne prístupy môžu uplatňovať resp. vymieňať. Vzhľadom na komplexnú povahu problematiky starnutia obyvateľstva kladie výbor dôraz na to, aby sa skúsenosti nevymieňali iba v rámci jednotlivých pilierov, ale určite aj horizontálne medzi jednotlivými piliermi. Pilotné programy by mali podporovať rozvoj znalostí. Pri realizácii rozsiahlych programov môžu partneri na financovanie pilotných projektov nezávisle využívať rôzne zdroje EÚ. V brožúre „Ako podporovať dôstojné starnutie v Európe: nástroje dostupné miestnym a regionálnym aktérom“ výbor spolu so združením AGE ponúka prehľad dostupných zdrojov financovania (Výbor regiónov, 2009). Brožúra je hodnotným nástrojom pri rozbiehaní pilotných projektov. Členovia výboru vypracujú v tejto súvislosti niekoľko návrhov.

38.   Stanovuje rámec pre pilotné projekty. Projekty sa majú zameriavať na nadobúdanie praktických skúseností a vedeckých poznatkov (tak základných, ako aplikovaných), ktoré prispievajú k riešeniu dôsledkov starnutia populácie EÚ. Základný výskum musí z dlhodobého hľadiska prispievať k obmedzeniu budúcej odkázanosti na opateru. V tejto súvislosti sú dôležitým zdrojom informácií skupinové štúdie a biobanky. Na to, aby sme sa dozvedeli, ako môžu ľudia starnúť v zdraví, a tým oddialiť poskytovanie starostlivosti, musíme vedieť, na akých (bunkových) procesoch je starnutie založené. V rámci medziregionálnych a nadregionálnych partnerstiev odborných inštitúcií, (decentralizovaných) orgánov správy a súkromných subjektov, ktoré sa budú vytvárať, bude potrebné rozvíjať a v praxi overovať inovatívne prístupy zamerané na konkrétne oblasti. Dôležitú úlohu môžu pritom zohrávať sociálni partneri, inštitúcie poskytujúce starostlivosť a opateru a ďalšie mimovládne organizácie. Regionálne partnerstvá sa môžu vytvárať na základe konkrétnych znalostných kompetencií alebo reťazcov združení pre spoluprácu, ktoré sú v danom regióne dostupné, ako aj na základe určitého typu problémov spojených so starnutím obyvateľstva, ktoré sa v danom regióne vyskytujú. Jednou z možností je v tomto prípade aj zapájať sa do existujúcich programov INTERREG. Popri uvedených úlohách vyplývajúcich z jednotlivých pilierov, je potrebné vyzdvihnúť aj:

| — | starnutie v zdraví: posilnenie systému poskytovania starostlivosti (poskytovanie starostlivosti, v rámci ktorého spolupracujú rôzni partneri z tohto odvetvia, ktorí aktívne pôsobia počas celého života občana, a dopyt občanov po starostlivosti) zhodnotením výsledkov výskumu v nových výrobkoch, technológiách a službách a využitím skúseností z praxe vo výskumných programoch; |
| --- | --- |

—

starnutie v zdraví: posilnenie systému poskytovania starostlivosti (poskytovanie starostlivosti, v rámci ktorého spolupracujú rôzni partneri z tohto odvetvia, ktorí aktívne pôsobia počas celého života občana, a dopyt občanov po starostlivosti) zhodnotením výsledkov výskumu v nových výrobkoch, technológiách a službách a využitím skúseností z praxe vo výskumných programoch;

| — | účasť na trhu práce a produktivita: zameriava sa na podporu európskeho spolužitia, v rámci ktorého sa každý môže celoživotne vzdelávať, zapájať sa do diania v spoločnosti a prispievať k jej rozvoju, vrátane platenej alebo neplatenej práce; |
| --- | --- |

—

účasť na trhu práce a produktivita: zameriava sa na podporu európskeho spolužitia, v rámci ktorého sa každý môže celoživotne vzdelávať, zapájať sa do diania v spoločnosti a prispievať k jej rozvoju, vrátane platenej alebo neplatenej práce;

| — | dostupnosť služieb a zariadení: rozvíjanie prístupov zameraných na určité oblasti v záujme prispôsobenia ponuky zariadení. |
| --- | --- |

—

dostupnosť služieb a zariadení: rozvíjanie prístupov zameraných na určité oblasti v záujme prispôsobenia ponuky zariadení.

39.   Žiada Európsky parlament, aby podporil výzvu Výboru regiónov riešiť naliehavú a aktuálnu tému starnutia populácie (ako súčasť širokej demografickej zmeny) na regionálnej úrovni prostredníctvom medziregionálnych a nadregionálnych pilotných projektov, a pomohol tieto projekty iniciovať.

V Bruseli 14. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCARCEL SISO

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/14

---

Výhľadové stanovisko Výboru regiónov „Budúcnosť kohéznej politiky“

(2010/C 232/03)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

Úvod

1.   víta skutočnosť, že Európska komisia štvrtou správou o hospodárskej a sociálnej kohézii z mája 2007, Zelenou knihou o územnej súdržnosti zo septembra 2008, správou F. Barcu z apríla 2009 ako aj svojimi správami o pokroku v oblasti hospodárskej a sociálnej kohézie začala včas výmenu názorov o budúcej podobe európskej kohéznej politiky po roku 2013;

2.   je potešený, že ho Európska komisia požiadala o prieskumné stanovisko o tom, ako môže kohézna politika zostať účinným nástrojom pre harmonický a trvalý rozvoj Európskej únie a akým spôsobom môže čeliť budúcim výzvam pri realizácii politiky EÚ v jednotlivých oblastiach;

3.   zdôrazňuje, že podľa ustanovení Lisabonskej zmluvy musí naďalej prvoradým cieľom EÚ aj v budúcnosti zostať politika zameraná na posilnenie hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti s cieľom podnietiť harmonický rozvoj únie ako celku. Osobitným cieľom je však znižovať rozdiely v miere rozvoja rôznych regiónov a zaostávanie najviac znevýhodnených oblastí. Spomedzi príslušných regiónov je potrebné venovať osobitnú pozornosť vidieckym oblastiam, oblastiam postihnutým priemyselnými zmenami, oblastiam, ktoré musia znášať vážne a trvalé prírodné alebo demografické nevýhody, ako napríklad najsevernejším regiónom s veľmi nízkou hustotou zaľudnenia, ako aj ostrovným, pohraničným a horským regiónom. Zohľadniť treba aj problémy dlhodobej chudoby v mestských častiach malých i veľkých miest;

4.   preto zastáva názor, že európska kohézna politika sa do budúcnosti musí vyvíjať tak, aby sa aj naďalej zamerala na pomoc pri trvalo udržateľnom prekonávaní zaostávania v rozvoji, zlepšenie udržateľného rastu a zamestnanosti v regiónoch Európy, na podporu sociálneho začlenenia a konkurencieschopnosti vo všetkých členských štátoch a regiónoch, zachovanie subsidiarity a financovateľnosti a ďalšie zlepšovanie účinnosti politiky Spoločenstva;

5.   vyjadruje názor, že diskusia o budúcnosti európskej kohéznej politiky musí predchádzať diskusii o revízii európskeho finančného rámca, pričom politické ciele musia byť stanovené pred tým, ako budú určené prostriedky, ktoré sa vyčlenia na ich dosiahnutie. Otázky týkajúce sa finančného rámca kohéznej politiky v budúcnosti nie sú predmetom tohto stanoviska. Tieto otázky je potrebné objasniť v rámci plánovanej revízie finančného rámca a rokovaní o nasledujúcom finančnom výhľade. Výbor regiónov sa však už dnes zasadzuje za to, aby aj v budúcnosti bola značná časť rozpočtových prostriedkov EÚ vyčlenená na činnosti štrukturálno-politickej podpory v regionálnych a miestnych orgánoch;

Výzvy pre kohéznu politiku po roku 2013

6.   stotožňuje sa s názorom Európskej komisie, že v súvislosti s hospodárskou, sociálnou a územnou súdržnosťou sa vynárajú nové výzvy, ktoré bude potrebné riešiť s prihliadnutím na konkrétne podmienky rozvoja, dostupné zdroje a stratégie rozvoja príslušného územia. Základnou črtou regionálnej a štrukturálnej politiky je prispôsobenie sa meniacim sa problémom a príležitostiam. Výbor regiónov je preto presvedčený, že regionálna úroveň môže s pomocou komunálnych aktérov prispieť osobitným spôsobom k riešeniu výziev, ako je zmena klímy, istota z hľadiska energetickej politiky, demografický vývoj alebo globalizácia – a to v úzkej spolupráci s úsilím vyšších úrovní. Dôležité je, aby sa uplatňovali zásady viacúrovňového riadenia a aby jednotlivé úrovne verejnej správy navzájom spolupracovali;

7.   poukazuje na skutočnosť, že tieto výzvy sčasti súvisia aj s kohéznou politikou, keď prispievajú k zväčšeniu hospodárskych a sociálnych rozdielov medzi európskymi regiónmi. Preto by sa malo preskúmať, do akej miery je potrebné vo väčšej miere pri stanovovaní kohéznej politiky zohľadniť aj nové výzvy. Zároveň by bolo potrebné preskúmať, či by týmto výzvam nebolo možné čeliť prostredníctvom právnej úpravy alebo všeobecných politických procesov;

8.   zdôrazňuje, že európska kohézna politika môže prispieť aj k zvládnutiu nových výziev tým, že zlepšuje konkurencieschopnosť a atraktivitu regiónov. Už teraz napríklad prispieva k ochrane klímy, odstráneniu rôznych následkov spôsobených zmenou klímy a bezpečnosti dodávok energie tým, že podporuje ekologické inovácie, opatrenia na zvýšenie energetickej účinnosti a rozvoj obnoviteľných zdrojov energie. Európska štrukturálna politika už v minulosti dokázala vďaka svojej pružnosti čeliť novým výzvam, a aj naďalej je toho schopná;

9.   ani vzhľadom na nové výzvy nepociťuje zásadnú potrebu vytvárať nové štrukturálno-politické nástroje alebo formulovať nové, dodatočné ciele. Aj v kontexte nových výziev je potrebný hlavný štrukturálno-politický cieľ, ktorým je zvýšenie konkurencieschopnosti a zamestnanosti vo všetkých európskych regiónoch a urýchlenie konvergencie doteraz zaostávajúcich regiónov. Na tento účel je však potrebné používať prostriedky z európskych štrukturálnych fondov vo všetkých európskych regiónoch aj po roku 2013, s cieľom zabezpečiť hospodársku a sociálnu súdržnosť a obmedziť územné rozdiely medzi regiónmi EÚ a v rámci nich;

10.   podporuje tým aj zámer územnej agendy EÚ a centrálne výsledky diskusie o zelenej knihe o územnej súdržnosti, podľa ktorých sú integrované, regionálne rozvojové stratégie orientované na potenciál sľubné nástroje zamerané na väčšiu súdržnosť v Európe. Európa si vzhľadom na nadchádzajúce výzvy nemôže dovoliť upustiť od spoločnej orientácie politiky, ktorá sa realizuje na rôznych úrovní a v rôznych oblastiach. Len prostredníctvom zosúladenej spolupráce európskej, národnej a regionálnej politiky možno účinne čeliť novým výzvam;

11.   preto sa zasadzuje za to, aby sa dôkladne prehodnotilo, ako možno – okrem ostatných nástrojov – čo najúčinnejšie využiť aj nástroje štrukturálnych fondov EÚ, a to najmä na chopenie sa príležitostí, ktoré nové výzvy ponúkajú, ako napríklad rýchlejšie vzájomné zblíženie Európy, či dosiahnutie vyššej konkurencieschopnosti Európy vo svete a transformácia na hospodárstvo s nízkymi emisiami CO2. Toto hodnotenie by sa malo zaoberať aj vzťahmi medzi kohéznou politikou a Lisabonskou stratégiou na obdobie 2007 – 2013 a otázkou, či malo rozdeľovanie prostriedkov zo štrukturálnych fondov na základe cieľov tejto stratégie vplyv na súdržnosť. Vďaka takémuto prehodnoteniu by sa prípadne mohli preorientovať strategické usmernenia kohéznej politiky;

12.   konštatuje, že štrukturálne fondy EÚ v prebiehajúcom programovom období 2007 – 2013 už v značnej miere prispeli k realizácii Lisabonskej stratégie tým, že regióny vo väčšej miere zahrnuli do jej realizácie. Považuje preto za potrebné využiť potenciál európskej štrukturálnej politiky aj na realizáciu obnovenej Lisabonskej stratégie a zachovať orientáciu kohéznej politiky na ciele obnovenej Lisabonskej stratégie a zároveň zachovať pôvodný cieľ kohéznej politiky, ktorým je vyrovnávanie rozdielov v rozvoji medzi menej rozvinutými oblasťami a zvyškom EÚ. Účinnosť a pôsobenie kohéznej politiky do značnej miery závisí od konkrétnych makroekonomických podmienok. Priaznivé hospodársko-politické rámcové podmienky, ktoré podporujú konkurencieschopnosť a zamestnanosť v regiónoch, sú dôležité na dosiahnutie samostatného hospodárskeho rastu v regiónoch. Kohézna politika sa v tejto súvislosti považuje za najdôležitejšiu korigujúcu politiku zameranú na zvýšenie konkurencieschopnosti zaostávajúcich regiónov;

13.   zdôrazňuje, že účinnosť a pôsobenie kohéznej politiky do značnej miery závisí od hospodárskej situácie. Podpora priaznivých hospodárskych podmienok, konkurencieschopnosti a zamestnanosti v regiónoch má kľúčový význam pre dosiahnutie sebestačného hospodárskeho rastu v regiónoch. Kohézna politika sa v tejto súvislosti považuje za najdôležitejšiu korigujúcu politiku na zvýšenie konkurencieschopnosti zaostávajúcich regiónov;

14.   podporuje preto konštatovanie uvedené v oznámení Európskej komisie k stratégii Európa 2020, že hospodárska, sociálna a územná súdržnosť aj naďalej ostane hlavnou prioritou stratégie Európa 2020. Kohézna politika a štrukturálne fondy nie sú len dôležitými nástrojmi politiky Únie, ale aj rozhodujúcimi katalyzátormi pre realizáciu inovatívneho, udržateľného a integrovaného rastu v členských štátoch a ich regiónoch. Stimulácia úzkeho prepojenia hospodárskych, sociálnych a ekologických cieľov je nevyhnutným predpokladom úspechu tejto stratégie. Navrhnuté hlavné iniciatívy však v žiadnom prípade nesmú obmedzovať európsku kohéznu politiku. Štrukturálne fondy musia byť i naďalej schopné ponúknuť integrované riešenie problémov na regionálnej úrovni a nesmú sa obmedziť len na splnenie podmienok v jednotlivých sektoroch;

15.   zdôrazňuje, že európska kohézna politika vo významnej miere prispieva k podpore sociálnej súdržnosti, ako aj k zníženiu sociálnych rozdielov v Európskej únii. Výbor regiónov preto poukazuje na skutočnosť, že práve vzhľadom na dosah finančnej a hospodárskej krízy v sociálnej oblasti musí byť politika v oblasti sociálnej súdržnosti formovaná v súlade s hospodárskou a územnou súdržnosťou a toto vzájomné prepojenie sa nesmie zanedbať ani v budúcnosti. Treba však prihliadať na skutočnosť, že kohézna politika musí byť dlhodobou politikou, ktorá by však mala byť schopná reagovať aj na dočasné zmeny vyvolané zhoršením hospodárskej situácie;

16.   je presvedčený, že v dôsledku vplyvu finančnej a hospodárskej krízy na trh práce nadobudne európska stratégia súdržnosti zameraná na vytváranie pracovných miest v budúcnosti ešte väčší význam. Na realizáciu tejto stratégie je nevyhnutný Európsky sociálny fond (ESF), ktorý je najdôležitejším nástrojom podpory v oblasti trhu práce a zamestnanosti v Spoločenstve. ESF sa musí aj v budúcnosti zachovať ako finančný nástroj slúžiaci cieľom sociálnej súdržnosti v rámci kohéznej politiky. Okrem toho je potrebné zachovať integrovaný prístup k využívaniu štrukturálnych fondov v európskych regiónoch. ESF musí disponovať dostatočným množstvom finančných prostriedkov, aby bolo možné spoľahlivo dosiahnuť ciele Spoločenstva v oblasti trhu práce a zamestnanosti, ako aj v oblasti sociálneho začlenenia;

17.   zastáva názor, že osobitnú hodnotu európskej kohéznej politiky treba merať na základe jej výsledkov, a poukazuje v tejto súvislosti na stanovisko Výboru regiónov týkajúce sa pákového efektu kohéznej politiky. Európske štrukturálne fondy sú dôležitým nástrojom, ktorý má všetkým regiónom poskytnúť možnosť využiť vlastný vnútorný potenciál rozvoja na dosiahnutie trvalo udržateľného rastu, zamestnanosti a blahobytu. Programy zamerané na spoločné európske priority sú založené na zosúladených rozvojových stratégiách a vykonávajú sa na decentralizovanej úrovni. Tým výrazne prispievajú k uvoľneniu potenciálu rastu v miestnych a regionálnych orgánoch;

18.   konštatuje, že zo širokej škály úspechov európskej kohéznej politiky je nevyhnutné vyzdvihnúť stimuly pre výskum a inováciu, ako aj pre služby náročné na znalosti. Mnohé projekty dôležité pre rozvoj štruktúry – najmä v oblasti vedecko-technickej infraštruktúry a rozvoja inovačných prístupov v oblasti trhu práce a politiky zamestnanosti – bolo možné realizovať v zaostávajúcich i v ostatných európskych regiónoch len prostredníctvom dotácií zo štrukturálnych fondov EÚ. V celej Európe sa tak zrealizovalo už množstvo projektov, ktoré najlepšie ilustrujú prínos dotácií zo štrukturálnych fondov EÚ. Regionálne zameraná kohézna politika je – okrem európskej podpory excelentnosti – ďalším prvkom, ktorý zabezpečuje, že európska inovačná politika rozvinie v dostatočnej miere svoj vplyv potrebný na to, aby sa stratégia Európa 2020 stala úspešnou. V snahe maximalizovať a posilniť dosah a výsledky výskumu a inovácie v regiónoch by sa mal vyzdvihnúť význam koordinácie programov a nástrojov financovania politiky zameranej na výskum a vývoj, ako aj kohéznej politiky;

19.   zároveň poukazuje na skutočnosť, že európske štrukturálne fondy nepôsobia len priamo, prostredníctvom rozdelených dotácií. Podstatnou mierou prispievajú aj k tomu, že sa regionálne a štrukturálno-politické stratégie aktérov konajúcich na rôznych úrovniach verejnej správy zameriavajú na spoločné ciele. Výbor regiónov je preto presvedčený, že sa tým podstatne zvýši celková účinnosť využitia európskych, štátnych, regionálnych a komunálnych prostriedkov určených na hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť. Systém viacúrovňového riadenia s decentralizovanou zodpovednosťou za programy v oblastiach podpory zabezpečuje, že Európa sa bude snažiť dosiahnuť spoločné ciele pomocou koherentných opatrení, a zároveň vytvorí priestor pre regionálne a miestne zameranie. V tom podľa Výboru regiónov spočíva prínos európskej štrukturálnej politiky, ktorý presahuje rámec finančnej solidarity;

20.   zastáva názor, že prebiehajúce kontinuálne následné hodnotenie posledného programového obdobia a blížiace sa strednodobé hodnotenie by sa mali využiť na to, aby sa poukázalo na pozitívny vplyv a potenciál podpory zo štrukturálnych fondov;

Zásady kohéznej politiky po roku 2013

21.   súhlasí s konštatovaním v správe F. Barcu, že štrukturálna politika sa musí zosúladiť s nadradenými cieľmi Európskej únie, ktorými sú zvýšenie rastu a blahobytu, zlepšenie súdržnosti a zachovanie mieru, a nazdáva sa, že túto politiku treba ďalej presadzovať vo všetkých európskych regiónoch, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať menej rozvinutým regiónom. Štrukturálna politika predstavuje nosný pilier európskeho integračného procesu a umožňuje, aby sa občania identifikovali s európskym projektom. Vzorec pre budúcu európsku kohéznu politiku by preto mohol byť takýto: európske programy podpory so strategicky stanovenými rámcami plus regionálne a miestne kompetencie na riešenie problémov rovná sa hospodárska, sociálna a územná súdržnosť;

22.   považuje za užitočné zamyslieť sa nad metódou, ktorá by hodnotila objem emisií CO2 projektov financovaných zo štrukturálnych fondov. Predovšetkým odporúča, aby sa v budúcnosti pri plánovaní sledoval cieľ nulovej bilancie emisií uhlíka. Celkové investície by nemali spôsobiť ďalšie emisie skleníkových plynov. Niektoré členské štáty sa už rozhodli, že budú toto pravidlo uplatňovať.

23.   v tejto súvislosti poukazuje na skutočnosť, že decentralizovaný prístup kohéznej politiky sa osvedčil a mal by zostať naďalej zachovaný. Takisto by bolo potrebné preskúmať, ktoré postupy by sa dali zjednodušiť, aby sa odbúrala byrokracia pri spravovaní kohéznej politiky;

24.   zasadzuje sa za diferencovaný koncept využívania starostlivo vybraných ukazovateľov, ktoré by mali určitú výpovednú hodnotu v hodnotení kohéznej politiky, čo by malo umožniť dosiahnuť cielené využitie prostriedkov a odhaliť vplyv štrukturálnej politiky v plnom rozsahu;

25.   poukazuje na skutočnosť, že aj ostatné oblasti politiky EÚ majú vplyv na hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť, a preto by mali zohľadňovať aj ciele kohéznej politiky. Vyzýva Európsku komisiu, aby vopred uskutočnila štúdie o územnom dosahu legislatívnych či nelegislatívnych návrhov v oblastiach, ktoré majú jasný územný rozmer (verejné služby, doprava, energetika, životné prostredie, hospodárska súťaž, poľnohospodárstvo a pod.). Okrem toho žiada Európsku komisiu, aby tomuto aspektu venovala pri vypracúvaní 5. správy o hospodárskej, sociálnej a územnej kohézii osobitnú pozornosť. Výbor regiónov pritom výslovne víta snahu Komisie lepšie prepojiť kohéznu politiku s ostatnými politikami, ktoré majú zjavný územný dosah, a dosiahnuť synergické efekty;

26.   kohéznu politiku EÚ vníma aj v úzkej vecnej súvislosti s ustanoveniami EÚ o štátnej pomoci a ustanoveniami o službách všeobecného hospodárskeho záujmu. Reforma kohéznej politiky EÚ by preto mala byť spojená aj s preskúmaním právnych predpisov EÚ o štátnej pomoci. Práve v prípade globálne si konkurujúcich lokalít a investícií do priemyselných odvetví budúcnosti môže vzniknúť potreba hľadať diferencované riešenia. Pokiaľ ide o služby všeobecného hospodárskeho záujmu, vyzýva Komisiu, aby ako nový právny základ použila článok 14 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a to najmä na overenie súladu mechanizmov financovania týchto služieb s príslušnými predpismi Spoločenstva;

27.   zdôrazňuje, že sa osvedčila zásada partnerstva a s tým súvisiace začlenenie hospodárskych a sociálnych partnerov a iných aktérov na regionálnej a miestnej úrovni do všetkých štádií prideľovania finančných prostriedkov zo štrukturálnych fondov s cieľom dosiahnuť lepšie prijatie a cielenosť intervencií. Navrhuje v tejto súvislosti vo väčšej miere podporovať medziregionálnu výmenu osvedčených postupov na upevnenie partnerstva. Podrobnejšie právne ustanovenia v súvislosti s vytváraním partnerstiev na európskej úrovni však Výbor regiónov nepovažuje za potrebné;

28.   uznáva, že je potrebné vždy znovu skúmať účinnosť a efektívnosť európskej kohéznej politiky, najmä v kontexte znižujúceho sa množstva finančných prostriedkov. V tejto súvislosti vníma ako ďalšie príležitosti na uplatňovanie kohéznej politiky získanie väčšie množstva finančných prostriedkov zo súkromných zdrojov. Využívanie súkromných zdrojov v oblasti kohéznej politiky by však v každom prípade malo ostať vždy len stimulom a nemalo by byť nikdy náhradou;

29.   v tejto súvislosti zdôrazňuje, že v tých oblastiach, kde je to vhodné treba zjednodušiť využívanie revolvingových fondov v rámci kohéznej politiky, a tým vo väčšej miere ako doteraz vsádzať pri uplatňovaní kohéznej politiky na úverové nástroje. V tejto súvislosti oceňuje úlohu Európskej investičnej banky a nástrojov ako JEREMIE a JASPERS pri rozvoji a realizácii programov štrukturálnych fondov založených na poskytovaní úverov;

30.   zasadzuje sa za dôsledné uplatňovanie zásad subsidiarity a proporcionality v kohéznej politike. Tieto zásady sa však nesmú obmedziť len na úvahy o efektívnosti. Doterajší decentralizovaný systém európskej kohéznej politiky, kedy sa operatívne programy vytvárali na štátnej a regionálnej úrovni v partnerskom dialógu s Komisiou a za realizáciu týchto operatívnych programov zodpovedali štátne, regionálne a miestne orgány, sa osvedčila. Preto tento systém treba zachovať a ďalej rozvíjať v záujme posilnenia regionálnej a miestnej zodpovednosti pri operatívnom uplatňovaní európskej kohéznej politiky;

31.   výslovne víta skutočnosť, že štrukturálna politika EÚ bola počas programového obdobia 2007 – 2013 riadená strategickejšie. Riadenie zamerané na dosiahnutie cieľov namiesto uplatňovania pravidiel oprávnenosti regiónom umožňuje vybrať vhodné nástroje a opatrenia, a v prípade potreby ich aj prispôsobiť bez toho, aby to negatívne ovplyvnilo koherenciu cieľov celej EÚ;

32.   ďalej opätovne zdôrazňuje, že je potrebné lepšie koordinovať aktivity zamerané na rozvoj vidieka v rámci 2. piliera SPP s regionálnou politikou, aby sa rozvoj vidieka a miest lepšie dopĺňali. Táto koordinácia by mohla viesť k vytvoreniu európskeho strategického rámca vo forme strategických usmernení Spoločenstva, ktoré by boli spoločné pre štrukturálne fondy aj EPFRV;

33.   je presvedčený, že predkladanie správ a kontroly dôsledne zamerané na európske strategické ciele slúžiace na hodnotenie pokroku a overovanie spoľahlivosti postupov kontroly a auditu používaných v jednotlivých členských štátoch by vzhľadom na cieľ vykonávať menej, ale lepších kontrol, spolu s prehľadným a stabilným systémom kontroly v plnej miere spĺňali požiadavky prístupu strategického riadenia. Bolo by tak možné predísť zbytočným administratívnym výdavkom;

34.   zastáva názor, že v prípade Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRD) a Európskeho sociálneho fondu (ESF) sa osvedčili aj zavedené programy financované z jedného fondu. V porovnaní s predchádzajúcimi programami založenými na financovaní z viacerých fondov sa vďaka zásade financovania z jedného fondu podstatne zjednodušili povoľovacie postupy, ako aj postupy na zmenu a doplnenie. Prostredníctvom regulácie, na základe ktorej bolo do určitej miery možné v programoch realizovať aj opatrenia financované z ostatných fondov, sa vytvorila aj potrebná flexibilita. Koordináciu medzi fondmi a ich operatívnymi programami treba naďalej zlepšovať, pričom celkovým cieľom je dosiahnuť, aby sa ESF a EFRD na miestnej a regionálnej úrovni lepšie dopĺňali;

35.   zdôrazňuje stálu požiadavku znížiť byrokraciu a dôsledne zjednodušiť administratívne úkony pri prideľovaní, využívaní, vyúčtovaní a kontrole finančných prostriedkov zo štrukturálnych fondov EÚ. Malo by to platiť aj pre ustanovenia budúcich programových období;

36.   konštatuje, že v tomto programovom období boli sprísnené požiadavky na systém uplatňovania a predpisy v oblasti finančnej kontroly. Plánované zjednodušenia mali sčasti presne opačný efekt. Tým vznikla nadmerná záťaž. Následné hodnotenie okrem toho ukazuje, že trpí účinnosť rozvojovej práce. Výbor regiónov sa preto zasadzuje za jednoduchý a transparentný, ale účinný kontrolný postup. Z hľadiska výboru nie je potrebné kontrolovať počas každého programového obdobia podrobne zhodu daného postupu. Uznanie osvedčených národných predpisov v oblasti financovania by malo byť postačujúce. Na účely zjednodušenia je potrebné preskúmať aj štruktúru kontrolných orgánov, normy v oblasti kontroly a zadefinovať a zistiť mieru chýb. Opakované ustanovenie právnych predpisov a noriem so spätnou platnosťou vedie ku komplikáciám, podstatne sťažuje riadnu správu a musí sa v budúcnosti zrušiť. Jednou z ďalších možností by bolo v budúcnosti preštudovať uplatňovanie všeobecnej zásady proporcionality, ktorou by sa požiadavky v oblasti kontroly prispôsobili veľkosti projektov financovaných zo štrukturálnych fondov;

37.   poukazuje na to, že vďaka tomu, že podľa ustanovení novej Lisabonskej zmluvy nesú aj členské štáty zodpovednosť za plnenie rozpočtu EÚ, sa prípadne môžu objaviť nové možnosti zjednodušenia. Navrhuje, aby sa ďalšie zjednodušenie dosiahlo tým, že Komisia preskúma postupy auditu v členských štátoch a zistí, či sa dajú dosiahnuť „dohody o dôvere“ s regiónmi, ktoré by pomohli zabrániť duplicite pri auditoch. Na malé projekty by sa mala uplatňovať zásada primeranosti ustanovení, aby sa zmenšila náročnosť;

Budúca architektúra kohéznej politiky po roku 2013

38.   víta skutočnosť, že štrukturálna politika EÚ dokázala od roku 2000 tým, že sa vzdala veľkého množstva pôvodných cieľov a veľkého počtu špecifických iniciatív Spoločenstva, zreformovať systém finančnej podpory tak, že sa dosiahol pokrok v oblasti transparentnosti a zjednodušenia. Tento výsledok by sa nemal spochybňovať;

39.   zastáva názor, že zameranie na malý počet cieľov, zapojenie všetkých európskych regiónov pri osobitnom zohľadnení zaostávajúcich regiónov a rozdelenie právomocí medzi jednotlivé úrovne, pričom za decentralizovaný rozvoj programov a ich realizáciu zodpovedajú regióny, sa v zásade osvedčilo;

40.   považuje však za nevyhnutné, aby sa prostredníctvom európskej kohéznej politiky aj naďalej zlepšovala hospodárska, sociálna a územná súdržnosť v Spoločenstve, ako aj jeho konkurencieschopnosť, a tým sa zabezpečil udržateľný hospodársky rast, vysoká zamestnanosť a sociálne začlenenie a kvalita a účinnosť verejných služieb. Zdôrazňuje zároveň, že je potrebné zabezpečiť, že sa so všetkými regiónmi bude zaobchádzať rovnako, bez ohľadu na to, v ktorom štáte sa nachádzajú. Kohézna politika je kľúčom k miestnej a regionálnej angažovanosti občanov v celkových politických stratégiách EÚ;

41.   zastáva názor, že európska kohézna politika sa do značnej miery stala aj politikou zameranou na podporu inovácie, konkurencieschopnosti a rastu, a tým aj trvalej zamestnanosti;

42.   súhlasí s hodnotením Komisie, že osobitným ťažiskom európskej kohéznej politiky musí zostať podpora procesu hospodárskej obnovy v slabších regiónoch nových členských štátoch. Z tohto dôvodu sa zasadzuje za príslušnú koncentráciu nástrojov kohéznej politiky na tieto členské štáty a regióny. Kohézna politika by pritom mala napomáhať využiť možnosti, ktoré poskytuje vnútorný trh a európska integrácia. Je však potrebné zabrániť tomu, aby sa kohézna politika EÚ stala len akýmsi nástrojom na transfer prostriedkov;

43.   domnieva sa, že na poslnenie súdržnosti v Európe bude aj v budúcnosti potrebné vyčleňovať najväčšiu časť prostriedkov z európskych štrukturálnych fondov na použitie v regiónoch, ktorých rozvoj zaostáva, aby sa dosiahol ďalší pokrok pri odstraňovaní najväčších regionálnych rozdielov. Na určenie regiónov, ktorých rozvoj zaostáva, sa osvedčila doterajšia prahová hodnota 75 % hrubého domáceho produktu na obyvateľa v pomere k priemeru EÚ na úrovni programu NUTS-II ako vymedzujúce kritérium na výber oblastí, do ktorých budú smerovať dotácie. Na hodnotenie kohéznej politiky by sa mali nájsť ukazovatele na nižšej úrovni ako NUTS-II, ktoré lepšie vyjadrujú regionálne osobitosti a situáciu v regiónoch;

44.   zasadzuje sa za to, aby aj regióny, ktoré už nespĺňajú podmienky poskytovania maximálnej výšky podpory mohli získať podporu prostredníctvom spoľahlivých a primeraných celoplošných nástrojov podpory, ktoré by boli prispôsobené konkrétnej situácii týchto regiónov, aby mohli dlhodobo zmobilizovať existujúci potenciál, aj v záujme celej EÚ. Len tak bude možné zabezpečiť, aby doterajšie úspechy podpory zo štrukturálnych fondov v týchto oblastiach pretrvali. Pre tieto regióny (vrátane regiónov postihnutých tzv. štatistickým efektom) je preto potrebné naplánovať primerané a spravodlivé prechodné ustanovenia v rámci cieľa konvergencie, aby sa zabránilo náhlemu prerušeniu podpory pri prekročení prahu 75 %, a príslušné regióny mali určitú istotu a tak mohli ďalej zvyšovať svoju konkurencieschopnosť. Regiónom, ktoré už nebudú patriť pod konvergenčný cieľ, by v každom prípade mala byť zaručená finančná pomoc, a to bez ohľadu na štruktúru a ciele regionálnej politiky v budúcnosti;

45.   víta skutočnosť, že Európsky parlament a Európska komisia výslovne uznali osobitnú situáciu regiónov, ktoré po roku 2013 prídu o maximálnu výšku podpory v rámci cieľa „konvergencie“;

46.   vyzýva Komisiu, aby spolu s Európskym parlamentom „vypracovala podrobnejší systém postupnej prechodnej pomoci regiónom, ktoré čoskoro prekročia prah 75 % HDP, s cieľom zabezpečiť im jasnejší štatút a väčšiu istotu rozvoja“ (1);

47.   zdôrazňuje, že v regiónoch, pri ktorých sa uplatňuje cieľ „regionálnej konkurencieschopnosti a zamestnanosti“ sa má po roku 2013 pokračovať v celoplošnej podpore v rámci európskej kohéznej politiky, keďže sa v týchto regiónoch vyskytujú výrazné oblasti chudoby, ako aj preto, že sa v týchto regiónoch po celej Európe prehĺbili sociálne a územné rozdiely. Tieto regióny vo významnej miere prispievajú k uplatňovaniu Lisabonskej stratégie. Len ak sa podarí sústavne zosúladiť konkurencieschopnosť, inováciu a vysokú úroveň zamestnanosti s požiadavkami trvalej udržateľnosti, potom budú môcť tieto regióny neustále prispievať k súdržnosti a konkurencieschopnosti;

48.   víta skutočnosť, že – ako oznámila Európska komisia vo svojej piatej správe o pokroku v oblasti súdržnosti – väčšina členských štátov sa vyslovila za pokračovanie cieľa „regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť“, a že rovnaká skutočnosť vyplýva aj z diskusného dokumentu bývalej komisárky pre regionálnu politiku Danuty Hübnerovej z apríla 2009 a zo štúdie Fabrizia Barcu o reforme európskej kohéznej politiky;

49.   súhlasí s Komisiou, že aj štrukturálne silné regióny, ktoré dnes spadajú do druhého cieľa štrukturálnych fondov, „Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť“, musia zvýšiť svoje investície do tvorivosti a inovácie a urýchliť pretváranie nových myšlienok do nových produktov, služieb alebo postupov;

50.   vychádza zo skutočnosti, že vzhľadom na ustanovenia novej zmluvy v EÚ týkajúce sa územnej súdržnosti, bude v budúcnosti zohrávať významnejšiu úlohu územný aspekt. Vyzýva Európsku komisiu, aby pri svojich úvahách o budúcnosti kohéznej politiky zohľadnila aj 400 príspevkov, ktoré dostala počas konzultácií k zelenej knihe o územnej súdržnosti (pozri stanovisko Výboru regiónov). V tejto súvislosti by mali regióny samy definovať svoje silné stránky a vytvárať stratégie prispôsobené konkrétnym potrebám. Územný rozvoj bude aj v budúcnosti patriť do kompetencie členských štátov EÚ, pričom je potrebné zohľadniť interné rozdelenie právomocí v rámci členských štátov. Prostredníctvom zapojenia regionálnych a miestnych úrovní by sa mal zabezpečiť realizovateľný, vecne a priestorovo prepojený územný rozvoj a účinné využitie finančných prostriedkov;

51.   zasadzuje sa za zachovanie mestského rozmeru v rámci európskej kohéznej politiky. Mestá, rovnako ako metropolitné regióny, sú dôležitými hnacími motormi rastu a inovácie. Na splnenie tejto funkcie sú však aj v budúcnosti potrebné opatrenia na sociálnu a hospodársku stabilizáciu miest a problémových mestských oblastí, hlavne v menej rozvinutých regiónoch EÚ. Mestá a metropolitné oblasti sú tiež hnacími motormi šírenia rozvojových procesov v okolitom prostredí. Okrem toho zaisťujú dostupnosť znalostí, služieb a tovaru na primeranej úrovni. Pri tvorbe mestskej politiky sa musí vychádzať z podpory vnútorných faktorov rozvoja mestských oblastí a z utužovania vzťahov a väzieb medzi metropolitnými oblasťami;

52.   navrhuje, aby kohézna politika vo väčšej miere zohľadňovala vzájomné prepojenie mestských a vidieckych oblastí v rámci širšej funkčnej hospodárskej oblasti. Kohézna politika je vhodná na to, aby ponúkla integrované rozvojové východiská, ktoré môžu vyriešiť problémy v rámci rôznych kombinácií mestských a vidieckych oblastí a medzi nimi. Preto je potrebné lepšie zosúladiť ciele a nástroje európskych štrukturálnych fondov a Európskeho poľnohospodárskeho fondu na rozvoj vidieka (EPFRV). Keďže problémy jednotlivých regiónov sa navzájom líšia, navrhuje sa, aby si každý región mohol do určitej miery stanovovať vlastné opatrenia a ciele a tak mohol pomocou prostriedkov EÚ riadiť svoj rozvoj;

53.   zastáva názor, že treba prikladať väčší význam aj podpore vidieckych oblastí, ako aj úlohe malých a stredných miest, ktoré sa nachádzajú vo vidieckych oblastiach. Len tak bude možné čeliť štrukturálnym deficitom a trendom migrácie z vidieka, ako aj demografickému trendu výrazného starnutia obyvateľstva v mnohých vidieckych oblastiach Európskej únie. Pritom je potrebné lepšie zosúladiť ciele a nástroje európskych štrukturálnych fondov a Európskeho poľnohospodárskeho fondu na rozvoj vidieka;

54.   v súvislosti s uplatňovaním zásady územnej súdržnosti, ktorú zavádza Lisabonská zmluva, poukazuje na to, že osobitnú pozornosť treba venovať oblastiam postihnutým priemyselnými zmenami a oblastiam, ktoré musia znášať vážne a trvalé prírodné alebo demografické nevýhody, napr. najsevernejším regiónom s veľmi nízkou hustotou zaľudnenia, ako aj ostrovným, pohraničným, horským a najvzdialenejším regiónom;

55.   zdôrazňuje skutočnosť, že doterajšia podpora cezhraničnej, nadnárodnej a medziregionálnej spolupráce v rámci tretieho cieľa štrukturálnych fondov, „Európskej územnej spolupráce“, sa osvedčila a že by mala pokračovať a zvýšiť sa aj po roku 2013. Územná spolupráca predstavuje mimoriadny prínos k zlepšeniu výkonnosti Európskej únie a jej hospodárskej, sociálnej a najmä územnej súdržnosti tým, že využíva dodatočný potenciál, ktorý vyplýva z prepojenia miestnych a regionálnych orgánov. Doterajšie programy ako ESPON, Regióny pre ekonomickú zmenu alebo URBACT by sa mali v budúcnosti zhrnúť do tzv. „horizontálnych opatrení územnej spolupráce“ v prospech všetkých troch foriem spolupráce. Všetky pohraničné regióny, ktoré spĺňajú podmienku posilňovania hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, by mali mať naďalej nárok na podporu v rámci cieľa územnej spolupráce;

56.   v tejto súvislosti oceňuje prácu Európskej komisie v súvislosti s vytvorením európskeho zoskupenia územnej spolupráce (EZÚS) a vyzýva miestne a regionálne orgány, aby tento nástroj vo väčšej miere ako doteraz využívali pri realizácii územnej spolupráce. Európsku komisiu vyzýva, aby sa zaoberala problematickými časťami súčasného nariadenia, ako napríklad cezhraničným aspektom, ktorý neumožňuje vytvoriť funkčnú oblasť námornej cezhraničnej spolupráce medzi regiónmi (limit 150 km, ktorý stanovuje nariadenie), a aby vo svojich návrhoch týkajúcich sa budúcej formy územnej spolupráce bližšie opísala aj úlohu makroregiónov a tematických stratégií. Pritom sa musí zabezpečiť, že sa miestne a regionálne samosprávy budú viac ako doteraz zapájať do vytvárania a realizácie stratégií;

57.   vyslovuje sa za to, aby sa preskúmal návrh Fabrizia Barcu vyčleniť na nasledujúce programové obdobie menšiu časť rozpočtu kohéznej politiky na inovačné opatrenia, ktoré by priamo riadila Európska komisia, a tým podporiť inovačné prístupy v regionálnej politike;

Systém uplatňovania kohéznej politiky

58.   domnieva sa, že počas viacerých programových období sa osvedčila decentralizovaná zodpovednosť regiónov za vypracovanie operatívnych programov prostredníctvom systému harmonizácie a partnerstva s vyššími úrovňami verejnej správy na základe regionálnych rozvojových stratégií, ako aj zodpovednosť regiónov za realizáciu týchto programov. Systém spoločného hospodárenia s prostriedkami, spolu s programovaním a uplatňovaním na regionálnej úrovni, by sa tak mal zachovať aj v budúcnosti. V tejto súvislosti je potrebné upevniť uplatňovanie zásady subsidiarity a proporcionality. Najmä na regionálnej a miestnej úrovni je možné rozvíjať existujúci potenciál v oblasti rozvoja, a aktivizovať a prepájať miestnych a regionálnych aktérov;

59.   preto sa rozhodne zasadzuje za zachovanie regionálnych právomocí v európskej štrukturálnej politike a proti prenosu kompetencií napríklad výberu projektu na európsku úroveň;

60.   zdôrazňuje, že je potrebné pokračovať v úsilí o zníženie byrokracie a zjednodušenie postupov, a zintenzívniť ho. Navrhuje preto v súčasnom programovom období pri stanovovaní administratívnych postupov zohľadniť výsledky, ku ktorým dospela pracovná skupina Komisie na zjednodušenie administratívnych postupov, a zapojiť Výbor regiónov včas do procesu formovania budúcich administratívnych postupov. Zjednodušené a transparentné postupy sú dôležitým predpokladom pre účinné využitie finančných prostriedkov;

61.   zastáva názor, že by bolo potrebné preskúmať, či by sa do decentralizovaného systému štrukturálnych fondov EÚ a do právomoci regionálnych orgánov nemali začleniť tie časti európskej politiky podpory, ktoré doteraz spravovala Komisia EÚ, napríklad v oblasti podpory inovácie, keďže podpora inovácií v súčasnosti predstavuje základný prvok programov štrukturálnych fondov EÚ. Tým, že regióny pri vypracúvaní svojich regionálnych rozvojových stratégií nadväzujú na miestne koncepcie rozvoja z miest a subregiónov a pri realizácii programov mobilizujú neštátnych regionálnych a miestnych aktérov, zapája sa aj nižšia než regionálna úroveň aktívne do uplatňovania štrukturálnej politiky EÚ;

62.   zdôrazňuje skutočnosť, že miestne a regionálne orgány v posledných rokoch zhromaždili množstvo, spravidla pozitívnych, skúseností v súvislosti s koncepciami rozvoja a zriadením regionálnych správ v subregiónoch a integrovanými koncepciami rozvoja miest, ktoré nedávno zosumarizovalo generálne riaditeľstvo pre regionálnu politiku pod názvom „Miestne metódy rozvoja“. Tieto skúsenosti a ich uplatňovanie už boli zahrnuté do operatívnych programov na obdobie 2000 až 2006 a 2007 až 2013;

63.   domnieva sa, že prostredníctvom systému viacročnej politiky podpory vykonávanej na regionálnej úrovni, zameranej na spoločné európske priority a zároveň založenej na stratégii regionálneho rozvoja, sú štrukturálne fondy EÚ v porovnaní so štátnou regionálnou politikou prínosom. Viacročný charakter programového plánovania predstavuje spoľahlivý rámec pre všetky zúčastnené strany a umožňuje najmä aj zavádzať inovačný politický prístup. Zaručuje zameranie štrukturálnej politiky na strategické ciele a priority a chráni pred hrozbou krátkodobej alebo príliš akčnej politiky podpory, ktorá často zachováva staré štruktúry. Osvedčili sa aj sedemročné programy fungujúce od roku 2000. Programový cyklus by sa v žiadnom prípade nemal skrátiť. Regionálna politika je dôležitou súčasťou politiky Spoločenstva, preto sa musí každý pokus o jej opätovný presun na národnú úroveň odmietnuť;

64.   výslovne víta kultúru hodnotenia, ktorá sa na základe štrukturálnych fondov EÚ vo väčšej miere presadila v politike podpory vo všetkých regiónoch a ktorá umožňuje sústavne zvyšovať kvalitu stratégií a nástrojov. Zapojenie všetkých regiónov do podpory z európskych štrukturálnych fondov prináša výmenu skúseností medzi štátnymi a regionálnymi orgánmi v celej Európe, ako aj možnosť priučiť sa od iných na základe ich osvedčených postupov. V rámci tohto procesu zároveň vzniká rozsiahly a solídny základ pre ďalší rozvoj európskej štrukturálnej politiky.

Budúca úloha miestnych a regionálnych orgánov a Výboru regiónov

65.   kritizuje skutočnosť, že rastie tendencia realizovať programy štrukturálnych fondov na štátnej úrovni, a preto navrhuje v kontexte správ o pokroku v oblasti hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti pravidelne predkladať správy o zapojení miestnych a regionálnych orgánov do uplatňovania kohéznej politiky a v tejto súvislosti poukazuje na prácu platformy Výboru regiónov na monitorovanie Lisabonskej stratégie;

66.   zdôrazňuje, že je potrebné ďalej posilňovať úlohu miestnych a regionálnych orgánov pri rozvoji, uplatňovaní a hodnotení kohéznej politiky v záujme subsidiarity a priblíženia sa občanom;

67.   navrhuje, aby bol Výbor regiónov aj naďalej partnerom pri včasnej a intenzívnej spolupráci s miestnymi a regionálnymi orgánmi na európskej úrovni v rámci budúcej tvorby a uplatňovania kohéznej politiky;

Závery

68.   hospodárska, sociálna a územná súdržnosť je vďaka svojmu cieľu dosiahnuť harmonický rozvoj Európskej únie, zmenšovať rozdiely medzi úrovňami rozvoja v jednotlivých regiónoch a zmenšovať zaostalosť najviac znevýhodnených regiónov hlavnou súčasťou európskeho integračného modelu, ktorý ešte viac posilňuje Lisabonská zmluva, a preto je dôležité, aby sa v nej pokračovalo aj po roku 2013;

69.   kohézna politika je svojím decentralizovaným prístupom a systémom viacúrovňového riadenia jedinou politikou Európskej únie zameranou na prepojenie cieľov stratégie Európa 2020 a nových výziev s miestnymi a regionálnymi orgánmi. Preto by sa kohézna politika mala aj naďalej zameriavať na ciele udržateľného rastu, sociálneho začlenenia, zamestnanosti a boja proti klimatickým zmenám. Kohézna politika spája jednotlivé úrovne správy a posilňuje regionálny a miestny rozmer. Sedem hlavných iniciatív, ktoré sú uvedené v stratégii Európa 2020, treba pritom považovať za dodatočné a doplňujúce opatrenia;

70.   kohézna politika musí aj naďalej sústrediť väčšinu svojich prostriedkov do najchudobnejších a najproblematickejších členských štátov a regiónov Európskej únie, aby pomohla odstrániť zaostávanie v rozvoji a prispieť konkrétnym spôsobom k tomu, že všetky regióny budú mať rovnaké príležitosti a k európskej solidarite. Kritériá používané na určenie dotovaných oblastí sa osvedčili;

71.   aj regióny, ktoré prechádzajú do inej kategórie potrebujú osobitnú podporu, aby sa po zastavení tejto pomoci neohrozili úspechy, ktoré dosiahli pomocou štrukturálnych fondov. Cieľom pokračujúcich európskych intervencií je poskytnúť týmto regiónom istotu rozvoja a reagovať na ich osobitnú situáciu;

72.   Cieľ „Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť“ musí aj naďalej všetky ostatné regióny v Európskej únii podporovať v ich úsilí zlepšiť predovšetkým inováciu, sociálnu súdržnosť a konkurencieschopnosť;

73.   územná spolupráca musí pre svoj veľký európsky prínos aj v budúcnosti zostať cieľom zameraným na podporu cezhraničnej, nadnárodnej a medziregionálnej spolupráce, aby mohla aktívnym spôsobom prispievať k územnej súdržnosti v Európskej únii;

74.   kohézna politika by mohla predvídať aj možnosti rozvoja nových, inovačných prístupov regionálnej politiky. Preto by sa mohla preskúmať možnosť vyčleniť v budúcnosti menšiu časť prostriedkov Európskej komisie na podporu inovačných opatrení;

75.   súčasné zásady kohéznej politiky v súvislosti so systémom viacúrovňového riadenia, viacročného programového plánovania, partnerstva, koncentrácie, programového riadenia založeného na ukazovateľoch a hodnotenia sa osvedčili. Z tohto dôvodu výbor odmieta skrátenie sedemročného programového obdobia;

76.   súčasný systém hospodárenia s prostriedkami je príliš zložitý a náchylný na chyby. Spoločným cieľom všetkých zúčastnených strán preto musí byť naďalej znižovanie mieru chýb, zjednodušiť hospodárenie s prostriedkami a spôsob zúčtovania a kontroly. Z tohto dôvodu je viac než doteraz potrebné nájsť primerané riešenia prispôsobené konkrétnym podmienkam členských štátov, pričom treba v praxi uplatňovať zásadu proporcionality;

77.   je potrebné zachovať subsidiárny prístup kohéznej politiky a ďalej ho rozvíjať. Na to je potrebné predovšetkým väčšmi posilniť úlohu miestnych a regionálnych orgánov vo všetkých fázach programovania, uplatňovania a hodnotenia kohéznej politiky;

78.   výsledky dosiahnuté na miestnej a regionálnej úrovni sa musia vo väčšej miere než doteraz stať hlavným bodom hodnotenia kohéznej politiky. Z tohto dôvodu Výbor regiónov podporuje všetky snahy o zameranie uplatňovania kohéznej politiky na tieto požiadavky.

V Bruseli 15. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Správa Lamberta van Nistelrooija z 20. februára 2009.

1

Pozri http://www.europarl.europa.eu/sidesSearch/search.do?type=REPORT&language=DE&term=6&author=28165.

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/23 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/23

---

Stanovisko Výboru regiónov „Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora“

(2010/C 232/04)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

1.   Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora (KOM(2009) 248 v konečnom znení) je významným dokumentom z hľadiska rozvoja Európskej únie. Vytvára rámec pre regionálnu spoluprácu v Pobaltí a zároveň otvára cestu pre vznik nového makroregiónu v rámci Európskej únie. Rozšírenie Európskej únie podporilo z politický trend vytvárania makroregiónov. Členské krajiny, ktoré sú si z geografického hľadiska blízke, majú rovnaké problémy a ciele, čo vedie k tomu, že sa riešenia usilujú nájsť pomocou regionálnej spolupráce.

2.   Európska komisia v oznámení uvádza, že región Baltského mora je veľmi rôznorodá oblasť, krajiny majú mnoho spoločných záujmov a sú od seba vzájomne závislé najrôznejšími spôsobmi. V oznámení sa ďalej uvádza, že región Baltského mora by mohol byť vzorom regionálnej spolupráce, kde sa môžu časom otestovať a rozvinúť nové myšlienky a prístupy ako príklady najlepšej praxe. Výbor regiónov by chcel zdôrazniť, že stratégia by mala podporovať ciele kohéznej politiky EÚ. Na regionálnej a nižšej úrovni existujú značné rozdiely v oblasti verejných služieb a infraštruktúry.

3.   Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora je v prvom rade záležitosťou vnútornej politiky EÚ, ktorá pokrýva tak činnosti spadajúce do kompetencie EÚ, ako aj činnosti, ktoré sú mimo nej. Cieľom realizácie stratégie je podporiť prostredníctvom uplatňovania integrovaného prístupu lepšiu koordináciu opatrení a účinnejšiu legislatívu.

4.   Komisia v oznámení uvádza, že: „Lepšia koordinácia a strategickejšie využitie programov Spoločenstva sú, najmä v čase krízy, kľúčovými prvkami, ktorými sa zabezpečí, aby finančné prostriedky a politiky v regióne plne prispievali k stratégii.“ Vo viacerých súvislostiach sa už zdôrazňovalo, že táto stratégia musí byť prínosom pre EÚ. Súčasný finančný a právny rámec tiež ponúka množstvo príležitostí na efektívne opatrenia prostredníctvom užšej spolupráce a koordinácie.

5.   Európska stratégia pre región Baltského mora je dokumentom, ktorý je dôležitý nielen pre Pobaltie, ale aj pre iné vznikajúce makroregióny v Európe. Pobaltie je pilotnou oblasťou pre vytváranie makroregiónov v EÚ. Riešenia na podporu a zavádzanie stratégie do praxe, ku ktorým sa dospeje v Pobaltí, budú slúžiť ako vzory a vytvoria osvedčené postupy pre iné potenciálne makroregióny. Aktéri na regionálnej a miestnej úrovni, ktorí pôsobia v regióne Baltského mora, vytvoria postupy pre ostatné regióny v Európe. Komisia napríklad pripravuje strategický dokument pre oblasť Dunaja. Diskutuje sa aj o tom, že je potrebné vypracovať strategické dokumenty pre ostatné makroregióny.

6.   Vznik makroregiónov nie je v EÚ jasnou záležitosťou. Z hľadiska regiónov a miestnych spoločenstiev je potrebné, aby vzájomne intenzívnejšie spolupracovali a túto spoluprácu rozšírili aj na ďalšie oblasti politiky EÚ, medzi ktorými by sa mala prelínať. Makroregióny by sa nemali stať novou inštitucionálnou úrovňou medzi EÚ a členskými krajinami, ale mali by byť nástrojom spolupráce medzi regiónmi, členskými krajinami a EÚ. Makroregióny budú môcť byť pre európsku integráciu prínosom len vtedy, ak posilnia spoluprácu medzi celoštátnou a miestnou a regionálnou úrovňou, a prispejú tak k účinnejšej politike EÚ.

7.   V oznámení sa uvádza, že rozsah makroregiónov sa líši v závislosti od témy. V podstate je to interná stratégia EÚ, ktorá zahŕňa osem členských krajín. V oznámení sa však zdôrazňuje, že na riešenie mnohých regionálnych problémov je nevyhnutná aj úzka spolupráca medzi EÚ a Ruskom. Výbor regiónov by rád poukázal na skutočnosť, že aj Nórsko je významným partnerom v regióne Baltského mora a nie je členom EÚ. Okrem toho treba konštruktívne spolupracovať aj s Bieloruskom.

Vonkajší rozmer

8.   Hoci sú regionálne stratégie internými stratégiami EÚ, majú tiež potenciálny význam pre krajiny, ktoré členmi EÚ nie sú, ale susedia s makroregiónmi. V Pobaltí sú to dve krajiny, ktoré susedia s regiónom Baltského mora: Nórsko a Rusko. Nórsko už je s regiónom Baltského mora prepojené prostredníctvom Dohody o EHP. Táto dohoda umožňuje Nórsku zapojiť sa do vnútorného trhu EÚ. V tejto súvislosti sa postavenie Nórska nezmení. Stratégia pre Pobaltie však zahŕňa aj oblasti politiky, ktoré nie sú súčasťou Dohody o EHP. Jedným z takýchto sektorov je napríklad námorná politika EÚ, ktorá má pre Nórsko veľký význam, a pri uplatňovaní ktorej Nórsko zohráva jednu z hlavných úloh.

9.   Postavenie Ruska a jeho vzťahy s EÚ sú iná záležitosť. Tieto vzťahy upravujú osobitné dohody a programy. Ich základom je Dohoda o partnerstve a spolupráci medzi Ruskou federáciou a EÚ a jej členskými krajinami (1994). Okrem toho existuje veľké množstvo dohôd medzi Ruskom a EÚ, ktoré sa zaoberajú špecifickými otázkami. Existuje tiež mechanizmus politickej konzultácie medzi oboma stranami. Zavádzanie týchto dohôd do praxe nepokročilo tak, ako sa očakávalo, a nepodarilo sa dosiahnuť ani podpísanie revidovanej dohody o partnerstve a spolupráci, a to aj napriek vynaloženému úsiliu.

10.   Vzťahy medzi Ruskom a EÚ v regióne Baltského mora sú do veľkej miery založené na bilaterálnych vzťahoch a programoch.

11.   Oznámenie Komisie o stratégii Európskej únie pre región Baltského mora zdôrazňuje politiku Severnej dimenzie EÚ. Uvádza sa v ňom, že: „... vzťahy s tretími krajinami by sa mali organizovať najmä prostredníctvom Severnej dimenzie s možnosťou využiť alternatívne prepojenia, ak sú užitočné.“

12.   Politika Severnej dimenzie – politická stratégia EÚ – dopĺňa stratégiu pre Pobaltie. A práve prostredníctvom politiky Severnej dimenzie je aj Island zapojený do spolupráce v regióne Baltského mora.

13.   Pri zavádzaní stratégie do praxe by sa mali viac zohľadňovať otázky týkajúce sa vonkajšieho rozmeru stratégie. Rozsah vonkajšieho rozmeru Pobaltia by mal byť rozšírený tak, aby zahŕňal aj krajiny povodia Baltského mora: Bielorusko a Ukrajinu. Užšie zapojenie týchto krajín do implementácie stratégie by ich pomohlo priblížiť k európskym hodnotám.

14.   Úspešné zavádzanie stratégie pre Pobaltie bude závisieť od zapojenia tretích krajín v tomto regióne. V oblastiach ako napríklad životné prostredie, doprava, logistika a národná bezpečnosť je potrebná spolupráca, ktorá presahuje vonkajšie hranice EÚ. Energetická politika v regióne Baltského mora je tiež oblasťou politiky Pobaltia, ktorá prekračuje vonkajšie hranice EÚ.

15.   Zavádzanie stratégie pre Pobaltie do praxe má formu projektov na najnižšej úrovni. Nevyžaduje si to nutne rozsiahle politické prepojenia. A práve tu, v kontexte miestnych praktických projektov, je možnosť ukázať, že spolupráca, napríklad s Ruskom, prináša vzájomný prospech.

16.   Regióny a obce zohrávajú pri uplatňovaní vnútornej a vonkajšej dimenzie stratégie významnú úlohu. Regióny a obce sú zapojené do mnohých partnerstiev, ktoré presahujú vonkajšiu hranicu EÚ. Partnerstvá (družby) miest napríklad často ponúkajú príležitosti využiť rôzne prvky stratégie. Na to, aby sa v stratégii dosiahol pokrok, musia EÚ a iní aktéri regiónu nájsť a vytýčiť možnosti na posilnenie vonkajšieho rozmeru stratégie, aby tak zlepšili jej zavádzanie do praxe.

17.   V regióne Baltského mora sa využívajú bežné finančné programy a nástroje EÚ. Osobitným problémom je využiť tieto nástroje tak, aby slúžili na dosahovanie cieľov, ktoré sú stanovené v stratégii pre Pobaltie. Táto otázka má o to väčší význam, že oznámenie Komisie neobsahuje žiadne návrhy na osobitné financovanie alebo dodatočné zdroje. Treba zabezpečiť, aby príslušné existujúce zdroje EÚ mohli byť teraz a v budúcom programovom období plne využité na dosiahnutie cieľov stratégie.

18.   Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora je (a musí byť) založená na uplatňovaní princípu subsidiarity. Inými slovami, stratégia by sa primárne mala zameriavať na riešenie problémov, ktoré sa nedajú vyriešiť len na celoštátnej alebo miestnej úrovni. Oznámenie predstavuje priority stratégie formou štyroch kľúčových úloh:

| — | zabezpečiť vytvorenie udržateľného životného prostredia, |
| --- | --- |

—

zabezpečiť vytvorenie udržateľného životného prostredia,

| — | posilniť prosperitu regiónu, |
| --- | --- |

—

posilniť prosperitu regiónu,

| — | zlepšiť dostupnosť a atraktívnosť regiónu, |
| --- | --- |

—

zlepšiť dostupnosť a atraktívnosť regiónu,

| — | zabezpečiť bezpečnosť v regióne. |
| --- | --- |

—

zabezpečiť bezpečnosť v regióne.

19.   Na implementáciu stratégie má slúžiť osobitný akčný plán, ktorý je súčasťou oznámenia Komisie. Akčný plán má tri úrovne. Najprv stanovuje štyri piliere, ktoré zodpovedajú už uvedeným štyrom hlavným úlohám. Piliere sú rozdelené do 15 prioritných oblastí, ktoré sú potom rozdelené do 78 hlavných projektov. Prioritné oblasti boli vybrané z hľadiska uplatňovania stratégie, buď na základe toho, že podporujú dosiahnutie cieľov, alebo preto, že poskytujú možnosť riešiť hlavné problémy regiónu Baltského mora. Témy, ktorými sa zaoberajú, sú všeobecné a často pomerne veľmi široké. Naopak, hlavné projekty sú konkrétne a viac prakticky zamerané.

20.   Pri príprave stratégie sa Komisia zapojila do rozsiahleho konzultačného procesu so zainteresovanými stranami, ktorý mal tieto tri hlavné zložky: neoficiálne dokumenty od vlád a iných úradných orgánov v regióne; podujatia pre zainteresované strany s cieľom umožniť úradníkom a účastníkom z mimovládneho a súkromného sektora podeliť sa o svoje skúsenosti; verejné konzultácie prostredníctvom internetovej stránky Europa, do ktorých sa zapojilo množstvo aktérov pôsobiacich v regióne Baltského mora.

21.   Celkovo sa do konzultačného procesu zapojilo 109 zainteresovaných strán, vrátane všetkých ôsmich členských štátov z regiónu a troch štátov, ktoré nepatria do EÚ (Rusko, Nórsko a Bielorusko). Okrem toho svoj názor vyjadrilo 48 medzivládnych organizácií a 31 miestnych a regionálnych orgánov, ako aj 19 zástupcov súkromného sektora. Konzultačný proces priniesol množstvo nápadov a návrhov regionálnych zainteresovaných strán, pokiaľ ide o prípravu stratégie.

22.   Strany, ktoré sa zapojili do konzultácií, najmä zástupcovia organizácií a regionálnych a miestnych orgánov, by mali mať možnosť sústavne sa zapájať do rozvoja stratégie. Výbor regiónov sa domnieva, že je potrebné venovať veľkú pozornosť hodnoteniu a krokom, ktoré vyplynú z oznámenia Komisie a akčného plánu, ktorý je jeho súčasťou. Návrh, ktorý bo obsiahnutý v oznámení, a to každoročne usporiadať fórum, je dobrý, avšak nie je dostačujúci. Výbor sa domnieva, že hodnotenie by malo byť priebežné a všetky zainteresované strany, ktoré majú záujem, by mali mať aj možnosť zapojiť sa do tohto hodnotenia.

23.   Na základe konzultačného procesu Komisia dospela k záveru, že na zavedenie stratégie nie je potrebné vytvárať nové inštitúcie. V regióne Baltského mora už existuje množstvo schém spolupráce, a preto nie je dôvod vytvárať ďalšie, ktoré by mohli len zvýšiť administratívne náklady bez toho, aby prispeli k efektívnej činnosti. V regióne Baltského mora existujú stovky rôznych organizácií a sietí. Mnohé z nich vznikli na začiatku 90. rokov po skončení studenej vojny, aby pomohli krajinám, ktoré sa usilovali o členstvo v EÚ.

24.   Mnohé z týchto početných organizácií a sietí v regióne však stratili opodstatnenie a prestali byť potrebné po rozšírení v roku 2004. Nie všetky organizácie, ktoré boli pôvodne založené na podporu členstva v EÚ, boli schopné nájsť si novú rolu a úlohy. Stratégia pre Pobaltie a jej realizácia môžu takýmto organizáciám poskytnúť nové úlohy. Je potrebné, aby všetky zúčastnené strany spoločne zvážili a posúdili, aká rozsiahla sieť je vhodná na zavádzanie stratégie pre Pobaltie.

25.   Aktívne zapojenie organizácií a sietí si vyžaduje rozsiahlu informačnú a komunikačnú kampaň o obsahovej stránke stratégie a o tom, aké možnosti prináša. Komisia však na tento aspekt vo svojom oznámení neupozorňuje. Výbor regiónov odporúča, aby Komisia požiadala svoje zastúpenia v členských štátoch, aby zorganizovali široké informačné činnosti dostatočného rozsahu.

26.   Výbor by však chcel zdôrazniť, že spolupráca medzi regionálnymi a miestnymi orgánmi sa po rozšírení zintenzívnila a organizácie a siete, ktoré tieto orgány vytvorili, vyvíjajú aktívnejšiu činnosť. Tieto skupiny prejavili počas konzultačného procesu značný záujem a názory, ktoré prezentovali, boli často veľmi dobre pripravené.

27.   Komisia vo svojom oznámení uvádza tiež toto: „Stratégia nestačí. Potrebné sú činy - konkrétne, viditeľné činy - na riešenie problémov, ktoré región ťažia. Vo svojom akčnom pláne preto Komisia trvá na tom, aby členské štáty a iné zainteresované strany prevzali zodpovednosť ako vedúci partneri pre konkrétne prioritné oblasti a hlavné projekty ...“.

28.   Výbor regiónov by rád upozornil na to, že táto požiadavka nebola v prvej schvaľovacej fáze stratégie splnená. Podľa akčného plánu nesú zodpovednosť za zavádzanie prioritných oblastí do praxe v prvom rade členské krajiny. Len jedna z 15 prioritných oblastí bola pridelená regionálnej úrovni, a to tá, ktorá sa týka rozvoja regionálnej politiky cestovného ruchu, kde za koordináciu zodpovedá spolková krajina Mecklenburg-Vorpommern. V tej istej prioritnej oblasti za podporu verejného zdravia zodpovedá partnerstvo v oblasti verejného zdravia a sociálneho blahobytu v rámci Severnej dimenzie (Northern Dimension Partnership in Public Health and Social Wellbeing – NDPHS). Cieľom je, aby sa prioritné oblasti zavádzali do praxe v úzkej spolupráci s Komisiou.

29.   V čase, keď bolo oznámenie zverejnené, nemali regióny vedúcu úlohu ani v jednom z (78) hlavných projektov. Hlavné projekty sú presne tie projekty, kde by regióny mohli zohrávať podstatnú úlohu. Výbor regiónov sa domnieva, že keď sa budú v budúcnosti prijímať rozhodnutia o hlavných projektoch, regióny a obce by mali mať možnosť aktívne sa zapojiť do ich realizácie.

Implementácia stratégie

30.   Výbor regiónov podotýka, že oznámenie len vo veľmi malom rozsahu naznačuje proces implementácie stratégie. Stratégia pre Pobaltie je pilotným projektom nového druhu makroregionálnej spolupráce, ktorej kľúčovými prvkami sú zapojenie aktérov na rôznych úrovniach verejnej správy a koordinovaná činnosť. Výbor regiónov nabáda Komisiu, aby osobitný dôraz kládla na podporu pružnej, ale účelnej realizácie a riadenia stratégie.

31.   V oznámení sa stanovuje trojstupňový prístup k implementácii, ktorý sa do veľkej miery zhoduje s modelom viacúrovňového riadenia. Predložený prístup je v súlade s metódou Spoločenstva, ktorá sa využíva v Európskej únii. Návrh stanovuje, že implementácia je viazaná na štandardné postupy EÚ. Rada, na základe odporúčaní Komisie, nesie zodpovednosť za politický rozvoj. Úlohou Komisie je aj predkladať Rade pravidelne správy o pokroku v rámci stratégie. Výbor sa domnieva, že uplatňovanie metódy Spoločenstva je dôležité, lebo zaručuje, že sa použije viacúrovňové riadenie. To zase zaručí, že miestna a regionálna bude mať svoje miesto v implementácii stratégie.

32.   V súlade so zásadou viacúrovňového riadenia zohráva pri zavádzaní stratégie do praxe kľúčovú rolu Komisia. Komisia bude zodpovedná za „koordináciu, monitorovanie, podávanie správ, uľahčovanie implementácie a následné činnosti. V spolupráci so zainteresovanými stranami regiónu by mala pripravovať pravidelné správy o pokroku a využívať svoju právomoc iniciatívy na predkladanie návrhov na úpravu stratégie a akčného plánu v prípade potreby. Koordinácia by mala mať dohľad nad tým, ako využívanie finančných prostriedkov prispieva k prioritám stratégie.“

33.   Oznámenie neobsahuje žiadne návrhy týkajúce sa organizácie práce Komisie s ohľadom na stratégiu. Východiskovým bodom je, že „orgány zodpovedné za programovanie môžu revidovať kritériá prideľovania a umožňovať výber projektov spojených so stratégiou. Komisia tiež v prípade potreby uvíta príslušné zmeny programov.“ Existuje nebezpečenstvo, že vzhľadom na množstvo oblastí, v ktorých nesie Komisia zodpovednosť, nebude v rámci Komisie vyčlenené dostatočné množstvo prostriedkov na realizáciu tejto stratégie. Mohlo by preto byť užitočné vytvoriť v rámci Komisie viacsektorový pracovný tím zložený z úradníkov, ktorí by sa zaoberali otázkami súvisiacimi so stratégiou. Komisia zohráva pri zavádzaní tejto stratégie do praxe tak významnú úlohu, že by mala mať k dispozícii primerané zdroje na plánovanie, monitorovanie, koordináciu a vypracúvanie správ.

34.   Tretia úroveň implementácie zahŕňa „partnerov“. Praktická realizácia je základom implementácie stratégie. Dokument Komisie poskytuje len stručný opis tejto úrovne. Základnou myšlienkou je, že realizácia v praxi a orgány, ktoré sa na nej podieľajú, musia byť v súlade s cieľmi stratégie. Aj tu zohráva Komisia kľúčovú úlohu: „Komisia bude pracovať v spolupráci s ostatnými inštitúciami, členskými štátmi a regiónmi, medzinárodnými finančnými inštitúciami, medzinárodnými programovacími orgánmi a medzivládnymi organizáciami ako HELCOM s cieľom identifikovať koordinačné orgány na úrovní prioritných oblastí a vedúcich partnerov hlavných projektov.“

35.   Komisia vo svojom oznámení definuje makroregión ako „oblasť pokrývajúcu viacero administratívnych regiónov, avšak s dostatočnou mierou spoločných problémov na to, aby bol jednotný strategický prístup odôvodnený“. Definícia odkazuje na administratívne regióny a nie na krajiny, čo znamená, že aktéri regionálnych a miestnych orgánov sú považovaní za partnerov na rovnakej úrovni ako národné vlády, keďže tvoria základ regiónu. Výbor regiónov zastáva názor, že regionálni a miestni aktéri by mali mať v tomto procese významné miesto. Regionálni a miestni aktéri sú úrovňou, ktorá je najbližšia občanom. Ich zjavný príspevok by mohol priblížiť stratégiu občanom, čo je najdôležitejším predpokladom pre jej úspech. Blízkosť k občanom a legitímnosť sú podmienky, bez ktorých nemožno pomýšľať na úspech tejto stratégie. Tieto zásady sa dajú najlepšie uplatňovať v rámci partnerstva s aktérmi na regionálnej a miestnej úrovni.

36.   Miestna a regionálna úroveň má tiež dobrú znalosť podmienok a potrieb regiónu Baltského mora. Regionálni a miestni aktéri majú dlhoročné využiteľné skúsenosti v oblasti vzájomnej spolupráce a spolupráce s MVO. Stojí za to pripomenúť, že miestni a regionálni aktéri majú aj dlhoročné skúsenosti s tripartitnými aktivitami s Európskou komisiou a vládami členských krajín pri riadení finančných nástrojov EÚ a opatrení. Sú kompetentnými orgánmi, pokiaľ ide o politiku EÚ vo všeobecnosti. Okrem toho treba podotknúť, že regionálni a miestni aktéri prejavili značný záujem a zapojili sa do konzultácií so zainteresovanými stranami.

37.   Výbor regiónov dúfa, že Komisia uzná význam úlohy, ako aj schopností regionálnych a miestnych aktérov pri implementácii stratégie. Regionálna a miestna úroveň by mala mať kľúčové postavenie, ako stály partner v systéme viacúrovňového riadenia, pri identifikácii a výbere koordinačných orgánov na úrovni prioritných oblastí a vedúcich partnerov hlavných projektov.

38.   Výbor regiónov s uspokojením konštatuje, že na žiadosť Európskeho parlamentu boli z rozpočtu EÚ vyčlenené finančné prostriedky na podporu stratégie. Výbor sa domnieva, že tieto prostriedky skromného – v porovnaní s tým, čo je potrebné – rozsahu sú prvým nádejným krokom, a dúfa preto, že v budúcich rokoch bude ich objem vyšší. Výbor sa domnieva, že tieto prostriedky by mali byť špeciálne využité tak, aby rozšírili schopnosti a možnosti regiónov a početných skupín zainteresovaných strán, ktoré pôsobia v regióne Baltského mora, zapojiť sa do procesu zlepšovania realizácie stratégie.

39.   Výbor regiónov podporuje myšlienku každoročne usporiadať fórum, nemyslí si však, že je to dostatočné, pokiaľ ide o monitorovanie uplatňovania stratégie. Nestačí, že fórum „umožní stretnutie partnerov zodpovedných za rôzne aspekty stratégie vrátane partnerov zo zainteresovaných tretích strán zamerané na posúdenie a prediskutovanie pokroku stratégie a ktoré by malo dať odporúčania v oblasti implementácie“. Dohľad nad realizáciou stratégie si vyžaduje aj explicitnejšie monitorovanie v spojení s realizáciou v praxi. Treba nájsť možnosti, ako čo najviac šíriť informácie o výsledkoch jednotlivých opatrení. Takisto treba nájsť spôsob, ako zbierať existujúce údaje o regióne Baltského mora a podporiť tak plnenie cieľov stratégie.

40.   V akčnom pláne sa často poukazuje na význam zapojenia zainteresovaných strán. Úspešná realizácia stratégie si bude vyžadovať silné politické odhodlanie aktérov v regióne. Hlavnou otázkou bude zabezpečiť a dodržať politické záväzky. Stratégia Európskej únie pre región Baltského mora bola zverejnená za mimoriadnych okolností, uprostred vážnej celosvetovej krízy.

41.   Hospodársky región Baltského mora kríza vážne postihla. Ešte prednedávnom bol hospodársky región Baltského mora najrýchlejšie sa rozvíjajúcim regiónom v Európe. Teraz, v júni 2009, v čase, kedy Komisia uverejnila tento akčný plán, je to jeden z regiónov, ktoré kríza postihla najvýraznejšie. Existencia krízy môže byť faktorom, ktorý pomôže urýchliť zavedenie akčného plánu. Stratégia pre Pobaltie by mohla byť novou prísadou v úsilí prekonať túto hospodársku krízu. Na druhej strane sa však v akčnom pláne odhaduje, že by v dôsledku krízy v sektore verejných financií mohlo v porovnaní s harmonogramom dôjsť k omeškaniu pri realizácii opatrení stratégie.

42.   Predpoklad, že zainteresované strany sa zaviažu plniť stratégiu, sa zakladá na aktívnej účasti, ktorou sa prezentovali počas prípravy stratégie. Vlády členských krajín sú na najdôležitejšom mieste, pokiaľ ide o záväzky. Vlády stanovia ciele stratégie a rozhodnú o jej širších usmerneniach a prioritách. Zohrávajú však kľúčovú úlohu aj pri vzbudzovaní záujmu a podporujú prijímanie záväzkov zo strany iných aktérov v regióne. Vlády musia prostredníctvom svojich rozhodnutí vytvoriť podmienky, ktoré povedú zainteresované strany k aktívnej účasti.

43.   V regióne Baltského mora boli vytvorené inštitúcie pre medzivládnu spoluprácu. Spolupráca medzi severskými krajinami, ktorá sa začala v 50. rokoch, má svoje vlastné orgány, konkrétne Severskú radu a Severskú radu ministrov. Obdobne si tri pobaltské krajiny vytvorili Pobaltskú radu ministrov a Pobaltskú radu. V roku 1992 boli vytvorené dve organizácie, ktoré pokrývajú celú oblasť Baltského mora: Rada krajín Baltského mora (CBSS) a príslušný orgán parlamentného zastúpenia, Parlamentná konferencia Baltského mora (BSPC).

44.   Na to, aby sa zintenzívnila medzivládna spolupráca, nie je potrebné vytvárať nové orgány. Je však potrebné, aby boli existujúce inštitúcie účinnejšie a využívali sa ako nástroje na zavedenie stratégie pre Pobaltie. Stratégia by zároveň týmto inštitúciám otvorila nové možnosti činnosti.

45.   Úlohou troch organizácií parlamentného zastúpenia by mohlo byť poskytovať politikom fórum, na ktorom by mohli diskutovať o politike pre Pobaltie. To by pomohlo zvýšiť záujem politických strán a poslancov a posilniť ich úsilie o realizáciu politiky pre Pobaltie. Z hľadiska implementácie stratégie pre Pobaltie by to mohlo mať rozhodujúci význam.

46.   Okrem toho sú ostatné organizácie a orgány pre spoluprácu v regióne Baltského mora potenciálnymi nástrojmi implementácie stratégie pre Pobaltie a, predovšetkým, na zabezpečenie záväzkov zainteresovaných strán dosiahnuť jej ciele. Stratégia pre Pobaltie tiež môže podnietiť k novej činnosti mnohé organizácie, ktoré stratili svoje opodstatnenie.

V Bruseli 14. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCARCEL SISO

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/29

---

Stanovisko Výboru regiónov „Akčný plán mestskej mobility“

(2010/C 232/05)

I.   VŠEOBECNÉ PRIPOMIENKY

Kontext

1.   Výbor regiónov sa v roku 2008 (1) vyjadril k zelenej knihe Komisie: „Za novú kultúru mestskej mobility“ (2). V apríli 2009 prijal Výbor regiónov „Akčný plán mestskej mobility“ (3) ako reakciu na správu z vlastnej iniciatívy Európskeho parlamentu (4), v ktorom privítal početné iniciatívy v oblasti mestskej politiky, ktoré vznikli na úrovni EÚ.

2.   Výbor sa prihovára za model, v ktorom sa plány mestskej mobility realizujú prostredníctvom dlhodobých a trvalo udržateľných dohôd v rámci verejného sektora či verejného a súkromného sektora, alebo dohôd o mobilite a žiadal Komisiu, aby v rámci kohéznej politiky vytvorila nástroj na financovanie priamo dostupný regiónom a mestským oblastiam, ktorý by podnietil mestské oblasti, aby vypracovali plány mobility. Za vytváranie a uplatňovanie plánov mestskej mobility by mali byť zodpovedné samotné mestá.

3.   Výbor žiadal Európsku komisiu, aby k spomenutému procesu prispela financovaním iniciatív, udeľovaním ocenení a sprostredkovaním výmeny osvedčených postupov. Navrhla zaviesť ekvivalent celoeurópskeho označenia „modrá vlajka“ pre kvalitné pobrežné oblasti, ktoré by bolo udeľované na základe špecifických ukazovateľov mestským oblastiam s nízkou úrovňou znečistenia a dopravného preťaženia.

4.   Domnieva sa, že je potrebná harmonizácia na európskej úrovni, najmä pokiaľ ide o technické požiadavky týkajúce sa vozidiel (napr. dodatočné vybavenie existujúcich vozidiel časticovým filtrom), vybavenie infraštruktúry a prepravné služby, ako aj pri označovaní (značky a nálepky) povolenia vjazdu motorových vozidiel do zelených zón podľa súladu s európskymi normami emisií z výfukových plynov a noriem hlučnosti.

5.   Okrem toho Výbor regiónov vyjadril názor (5), že by sa mala venovať väčšia pozornosť sociálnemu rozmeru mestskej mobility, pretože je nástrojom podpory sociálnej a územnej súdržnosti v mestských a prímestských oblastiach.

6.   Komisia nedávno prijala Akčný plán mestskej mobility (6), v ktorom navrhuje dvadsať opatrení na podporu a pomoc miestnym, regionálnym a vnútroštátnym orgánom pri dosahovaní cieľov udržateľnej mestskej mobility. Po prvýkrát predložila komplexný balík na podporu trvalo udržateľnej mestskej mobility.

7.   Opatrenia, ktoré navrhuje Komisia, sa budú uskutočňovať v období štyroch rokov od prijatia akčného plánu, ale Európska komisia prehodnotí v roku 2012 uplatňovanie tohto akčného plánu a posúdi, či sú potrebné ďalšie opatrenia.

Poznámky k akčnému plánu mestskej mobility Európskej komisie

8.   Výbor regiónov je rád, že Európska komisia napokon predložila „Akčný plán mestskej mobility“, ktorý odráža hlavné aktuálne otázky týkajúce sa lepšej mobility v našich mestách.

Hospodárske a environmentálne dôvody pre akčný plán

9.   Európska komisia zistila, že 72 % (7) európskeho obyvateľstva žije v mestských oblastiach. V roku 2050 sa tento podiel zvýši na 84 %. Mestské oblasti riešia problém, ako spraviť dopravu udržateľnou tak z hľadiska konkurencieschopnosti (dopravné preťaženia, náklady na dopravu), ako aj z hľadiska životného prostredia (kvalita vzduchu, hluk).

10.   Výbor regiónov uznáva kľúčový význam mestskej mobility a mestskej dopravy pre budúcnosť Európy, pretože sa dotýkajú troch hlavných pilierov trvalo udržateľného rozvoja:

| — | hospodárskeho piliera, pretože dopravné preťaženie je prekážkou hospodárskej konkurencieschopnosti (zdržanie obchodných transakcií, vyššie náklady na dopravu tovaru, atď.). Mestské oblasti sú hnacím motorom hospodárstva Európy, keďže sa v nich vytvára viac než 70 % hospodárskeho bohatstva EÚ. Sedem percent z tohto bohatstva sa však stráca z dôvodu externých nákladov, ktoré vznikajú následkom preťaženosti dopravných systémov, poškodenia zdravia a škôd na životnom prostredí, |
| --- | --- |

—

hospodárskeho piliera, pretože dopravné preťaženie je prekážkou hospodárskej konkurencieschopnosti (zdržanie obchodných transakcií, vyššie náklady na dopravu tovaru, atď.). Mestské oblasti sú hnacím motorom hospodárstva Európy, keďže sa v nich vytvára viac než 70 % hospodárskeho bohatstva EÚ. Sedem percent z tohto bohatstva sa však stráca z dôvodu externých nákladov, ktoré vznikajú následkom preťaženosti dopravných systémov, poškodenia zdravia a škôd na životnom prostredí,

| — | environmentálneho piliera, pretože znečistenie, ktoré je spôsobené dopravou osobných a nákladných vozidiel a dopravným preťažením v mestských aglomeráciách a mestách, ako aj prímestskou dopravou, je jednou z najväčších prekážok k tomu, aby EÚ úspešne dosiahla „cieľ 20-20-20“. Motorizovaná doprava v mestách spôsobuje 40 % emisií skleníkových plynov uvoľnených z cestnej dopravy celkovo a 70 % emisií iných látok znečisťujúcich ovzdušie. Je zrejmé, že prechod na iné druhy dopravy v mestách (verejná doprava ako hlavné riešenie), prispeje k udržateľnosti rozvoja Európy, |
| --- | --- |

—

environmentálneho piliera, pretože znečistenie, ktoré je spôsobené dopravou osobných a nákladných vozidiel a dopravným preťažením v mestských aglomeráciách a mestách, ako aj prímestskou dopravou, je jednou z najväčších prekážok k tomu, aby EÚ úspešne dosiahla „cieľ 20-20-20“. Motorizovaná doprava v mestách spôsobuje 40 % emisií skleníkových plynov uvoľnených z cestnej dopravy celkovo a 70 % emisií iných látok znečisťujúcich ovzdušie. Je zrejmé, že prechod na iné druhy dopravy v mestách (verejná doprava ako hlavné riešenie), prispeje k udržateľnosti rozvoja Európy,

| — | sociálneho piliera, pretože lepšie systémy verejnej dopravy a zníženie dopravného preťaženia budú mať pozitívny dosah na kvalitu života občanov a ich zdravie. Umožnia tiež znevýhodneným štvrtiam a komunitám lepší prístup do centier miest, a tým aj lepší prístup k pracovným príležitostiam, službám (zdravotníctvo, vzdelávanie) a ku kultúre. |
| --- | --- |

—

sociálneho piliera, pretože lepšie systémy verejnej dopravy a zníženie dopravného preťaženia budú mať pozitívny dosah na kvalitu života občanov a ich zdravie. Umožnia tiež znevýhodneným štvrtiam a komunitám lepší prístup do centier miest, a tým aj lepší prístup k pracovným príležitostiam, službám (zdravotníctvo, vzdelávanie) a ku kultúre.

Úlohy a zodpovednosti

11.   Výbor regiónov víta, že Európska komisia si v plnom rozsahu uvedomuje význam zásady subsidiarity, pretože v akčnom pláne uznáva, že politiky mestskej mobility sú primárnou zodpovednosťou miestnych, regionálnych a vnútroštátnych orgánov, aj keď rozhodnutia prijaté na miestnej úrovni sa často vzťahujú na rámec stanovený regionálnou, vnútroštátnou a európskou politikou.

12.   Európska komisia zastáva názor, že partnerský prístup, pri ktorom sa plne rešpektuje zásada subsidiarity a rozdielne práva a povinnosti jednotlivých zúčastnených úrovní verejnej správy by mohol byť veľkým prínosom.

13.   Dvadsať opatrení navrhnutých v akčnom pláne sa týka hlavne nástrojov, ktoré by pomohli mestám a regiónom vytvoriť si udržateľnú politiku mobility a odrážajú väčšinu odporúčaní, ktoré VR v minulosti navrhol. Týmito nástrojmi sú:

| — | výmena informácií a osvedčených postupov, |
| --- | --- |

—

výmena informácií a osvedčených postupov,

| — | uverejňovanie informácií a usmernení k vypracovaniu plánov mestskej mobility, |
| --- | --- |

—

uverejňovanie informácií a usmernení k vypracovaniu plánov mestskej mobility,

| — | dialóg s prevádzkovateľmi verejnej dopravy s cieľom vymedziť dobrovoľné záväzky týkajúce sa práv cestujúcich, |
| --- | --- |

—

dialóg s prevádzkovateľmi verejnej dopravy s cieľom vymedziť dobrovoľné záväzky týkajúce sa práv cestujúcich,

| — | internetová príručka o ekologických vozidlách a diskusie s členskými štátmi o možnostiach začlenenia energeticky úsporného riadenia vozidiel do vodičských skúšok, |
| --- | --- |

—

internetová príručka o ekologických vozidlách a diskusie s členskými štátmi o možnostiach začlenenia energeticky úsporného riadenia vozidiel do vodičských skúšok,

| — | stredisko monitorovania mestskej mobility, |
| --- | --- |

—

stredisko monitorovania mestskej mobility,

| — | viacero štúdií v oblasti mestskej mobility, vrátane otázky, ako fungujú rôzne druhy „zelených zón“ v EÚ. |
| --- | --- |

—

viacero štúdií v oblasti mestskej mobility, vrátane otázky, ako fungujú rôzne druhy „zelených zón“ v EÚ.

14.   Akčný plán mestskej mobility, ktorý vypracovala Komisia, poskytuje príležitosť stanoviť rámec EÚ na pomoc miestnym, regionálnym a vnútroštátnym orgánom pri ich činnostiach v mestských oblastiach, kde by sa mali rozvinúť siete udržateľnej dopravy a zaviesť nové technologické riešenia, a zároveň rešpektovať právomoci a zodpovednosti. Zároveň by sa mali zaviesť opatrenia, ktoré by občanom EÚ poskytli možnosť využívať v mestských oblastiach „čisté“ druhy dopravy a zmeniť svoje návyky, pokiaľ ide o mobilitu v mestách, aby sa podarilo dosiahnuť ciele v oblasti ochrany životného prostredia a hospodárskej konkurencieschopnosti, ako aj ciele v oblasti sociálnej súdržnosti EÚ.

15.   Akčný plán Európskej komisie stanovuje 6 tém, ktoré vzišli z diskusií o zelenej knihe, z ktorých si každá zaslúži samostatné pripomienky.

Podpora integrovaných politík

16.   Z týchto troch opatrení je pravdepodobne najdôležitejšia podpora, ktorá sa bude poskytovať miestnym orgánom pri tvorbe plánov udržateľnej mestskej mobility vzťahujúcich sa na nákladnú a osobnú dopravu v mestských a prímestských oblastiach. Tento krok bol rozhodujúcim odporúčaním Výboru regiónov (8).

17.   Zaujímavým dodatkom, ktorý si zaslúži podporu, je však návrh rozšíriť plány udržateľnej energetiky, ktoré majú pripraviť mestá zúčastňujúce sa na Dohovore starostov (9), o dimenziu mestskej mobility, a to s cieľom podporovať integrovaný prístup spájajúci energetiku a zmeny klímy s trvalo udržateľnou dopravou a otázkami mobility.

18.   Komisia plánuje poskytnúť informácie o prepojení opatrení v oblasti udržateľnej mestskej mobility a cieľov regionálnej politiky, vrátane prepojenia medzi mestskou dopravou a transeurópskou dopravnou sieťou.

Orientácia na občanov

19.   V oznámení sa uznáva skutočnosť, že práva cestujúcich a dostupnosť informácií o spoľahlivosti, bezpečnosti, atď. sú dôležitými predpokladmi toho, aby sa doprava autobusom, električkou, metrom, a inými typmi verejnej dopravy stala príťažlivejšou. Komisia zamýšľa vybrať osvedčené postupy z celej EÚ a prijať dobrovoľné záväzky na posilnenie práv cestujúcich vo verejnej doprave – je to iniciatíva, ktorú Výbor regiónov už predtým podporil (8).

20.   Európska komisia zamýšľa spolupracovať s prevádzkovateľmi verejnej dopravy a inými orgánmi na uľahčovaní poskytovania informácií s konečným cieľom poskytnúť užívateľom prostredníctvom internetu cestovný portál v oblasti verejnej dopravy na úrovni EÚ, pričom osobitná pozornosť sa bude venovať hlavným uzlom siete TEN-T a ich miestnym a regionálnym prípojom, – ako to Výbor regiónov navrhol v skoršom stanovisku (8).

21.   Komisia navrhuje začať pracovať na štúdii o pravidlách týkajúcich sa prístupu do rozličných druhov zelených zón v celej EÚ, ktorá má viesť k výmene osvedčených postupov. Tento návrh podopiera odporúčanie Výboru regiónov (8) na zavedenie európskeho ocenenia, o ktoré by sa každoročne uchádzali vynikajúce a prenosné projekty a iniciatívy v oblasti dopravy, ktoré by bolo ako súčasť zavedenia ekvivalentu celoeurópskeho označenia „modrá vlajka“ udeľované mestským oblastiam s nízkou úrovňou znečistenia a dopravného preťaženia („zelená vlajka“). Európska komisia pre Európsky týždeň mobility navrhuje, aby sa čo najlepšie využil už existujúci systém udeľovania cien a zaviedlo udeľovanie osobitnej ceny na podporu prijímania plánov udržateľnej mestskej mobility.

22.   Energeticky úsporné riadenie vozidiel sa už stalo povinnou súčasťou výcviku a skúšania vodičov z povolania, preto Komisia prediskutuje s členskými štátmi či a ako by bolo možné začleniť energeticky úsporné riadenie vozidiel do vodičských skúšok neprofesionálnych vodičov.

Ekologickejšia mestská doprava

23.   Európska komisia sa nazdáva, že opatrenia na úrovni EÚ môžu prispieť k posilneniu trhov s novými ekologickými technológiami pre vozidlá a alternatívne palivá. Komisia preto navrhuje naďalej podporovať výskumné a demonštračné projekty financované v rámci 7. rámcového programu pre výskum a technologický rozvoj, aby uľahčila uvádzanie vozidiel s nižšími emisiami alebo bez emisií a alternatívnych palív na trh, s osobitným odkazom na európsku iniciatívu v oblasti ekologických vozidiel (10) so zameraním na elektrické vozidlá a súvisiacu infraštruktúru v mestských oblastiach.

24.   Bude vypracovaná internetová príručka o ekologických a energeticky úsporných vozidlách, ktorá bude poskytovať podporu v rámci spoločného obstarávania vozidiel na verejné účely.

25.   Po vytvorení rámca EÚ na internalizáciu externých nákladov Komisia začne pracovať na štúdii o mestských aspektoch internalizácie, v ktorej bude hodnotiť efektívnosť a účinnosť rôznych cenových riešení pre externé náklady používateľov (na životné prostredie, preťaženosť dopravných systémov a ďalšie náklady).

Posilnenie financovania

26.   Osobitným odporúčaním Výboru regiónov (8) bolo, aby podmienkou získania európskej finančnej podpory a spolufinancovania projektov mestskej dopravy bola existencia integrovaných plánov mestskej mobility, čo by bolo ďalším nástrojom EÚ na podnecovanie vypracovávania plánov. Výbor regiónov podporil zaradenie európskych finančných nástrojov do finančného výhľadu, ktorý umožní spolufinancovanie plánov mestskej mobility pod podmienkou, že budú existovať dohody o mobilite v rámci verejného sektora alebo verejného a súkromného sektora, ktoré umožnia získavať finančné prostriedky zo súkromného sektora a miestnych, regionálnych a národných programov.

27.   V akčnom pláne Komisia tvrdí, že financovanie EÚ, vrátane nástrojov Európskej investičnej banky, môže byť dôležitým impulzom a prispieť k zvýšeniu súkromných finančných prostriedkov – a pomôcť tak vytvoriť inovačné režimy verejno-súkromných partnerstiev. Komisia by chcela pomôcť samosprávam a zúčastneným stranám preskúmať existujúce možnosti financovania a vytvoriť inovačné režimy verejno-súkromných partnerstiev.

28.   Komisia ďalej potvrdila, že bude naďalej podporovať úspešnú iniciatívu CIVITAS, a to aj po tretej generácii projektov, ktoré sa začali v roku 2008, ako sa za to Výbor regiónov v minulosti už zasadzoval (8).

Výmena skúseností a poznatkov

29.   Európska komisia plánuje vypracovať štúdiu o tom, ako sa dá zlepšiť zber údajov v oblasti mestskej dopravy a mobility a zriadiť virtuálnu platformu na výmenu informácií, údajov a štatistík, monitorovanie vývoja a uľahčenie výmeny osvedčených postupov – na základe existujúcich iniciatív (11). Tento krok už Výbor regiónov v minulosti uvítal.

Optimalizácia mestskej mobility

30.   Európska komisia sa snaží uľahčiť prechod na ekologickejšie druhy dopravy a účinnú logistiku v nákladnej doprave, v rámci čoho zorganizuje v roku 2010 konferenciu o mestskej nákladnej doprave. Výbor regiónov víta túto iniciatívu.

31.   Komisia takisto plánuje ponúknuť pomoc pri aplikácii inteligentných dopravných systémov – dúfajme, že s interoperabilnými dátovými komunikačnými protokolmi a prenosom údajov – na zlepšenie mestskej mobility so zameraním napr. na elektronické vydávanie cestovných lístkov a platenie, riadenie premávky, cestovné informácie atď.

II.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

32.   Víta „Akčný plán mestskej mobility“, ktorý predložila Európska komisia, podporuje navrhované opatrenia, ktoré neporušujú zásadu subsidiarity a nezasahujú do hlavných kompetencií miestnych, regionálnych a vnútroštátnych orgánov, a domnieva sa, že riešenie otázok mestskej mobility je rovnako dôležité ako riešenie otázok infraštruktúry v regionálnej a diaľkovej doprave, a v každom prípade si vyžaduje doplňujúce opatrenia v tej či onej oblasti územného a funkčného pôsobenia.

Financovanie prechodu k využívaniu verejnej dopravy

33.   Domnieva sa, že opatrenia zamerané na technológie (technológia nových motorov, dokonalejšie palivá a iné zlepšenia), ktoré sú podporované v rámci siedmeho rámcového programu, nebudú samy osebe postačovať na zabezpečenie vysoko kvalitných bezpečných a dostupných systémov verejnej dopravy, a tým prechod na iné druhy dopravy a menšie dopravné preťaženie v mestských oblastiach. Je nevyhnutné podnecovať prechod na všetky formy verejnej dopravy, bicyklovú dopravu a pešiu chôdzu.

34.   Vyzýva preto Komisiu, aby prostredníctvom štrukturálnych fondov a kohéznej politiky, Európskej investičnej banky (EIB) a Európskej banky pre obnovu a rozvoj (EBRD) venovala patričnú pozornosť mestskej mobilite v tých mestských a prímestských oblastiach EÚ, ktoré spĺňajú kritéria udržateľnosti.

35.   Ďalej v rámci nadchádzajúceho hodnotenia finančného výhľadu pre EÚ nalieha, aby sa zohľadňovali potreby dopravy, predovšetkým kvôli významnému prínosu, ktorý by financované plány mestskej mobility mohli predstavovať v súvislosti s hospodárskym, environmentálnym a sociálnym pilierom trvalo udržateľného rozvoja mestských aglomeráciách.

36.   podporuje odporúčania Európskeho parlamentu, aby bola vo finančnom výhľade na obdobie rokov 2014 – 2020 preskúmaná možnosť vytvoriť európsky finančný nástroj, ktorý by umožňoval spolufinancovať:

| — | plány mestskej mobility a |
| --- | --- |

—

plány mestskej mobility a

| — | investície do mestskej a veľkomestskej mobility, ktoré spĺňajú európske sociálno-hospodárske ciele, ako aj ciele v oblasti životného prostredia. |
| --- | --- |

—

investície do mestskej a veľkomestskej mobility, ktoré spĺňajú európske sociálno-hospodárske ciele, ako aj ciele v oblasti životného prostredia.

37.   Zastáva názor, že tieto opatrenia sú opodstatnené, keďže zabezpečenie vysoko kvalitných bezpečných, dostupných a rozsiahlych systémov verejnej dopravy v európskych mestách a prímestských oblastiach umožní:

| — | posilniť hospodársky rast a konkurencieschopnosť pomocou zníženia dopravného preťaženia a dopravných nákladov, zvýšiť účinnosť riadenia osobnej a nákladnej dopravy, vytvoriť pracovné miesta na podporu systémov verejnej dopravy a pákového účinku takýchto investícií (12), |
| --- | --- |

—

posilniť hospodársky rast a konkurencieschopnosť pomocou zníženia dopravného preťaženia a dopravných nákladov, zvýšiť účinnosť riadenia osobnej a nákladnej dopravy, vytvoriť pracovné miesta na podporu systémov verejnej dopravy a pákového účinku takýchto investícií (12),

| — | zlepšiť kvalitu životného prostredia znižovaním emisií skleníkových plynov a iných znečisťujúcich látok, obmedzovaním cestnej dopravy a úsporami energie (13), zlepšovaním kvality vzduchu a znižovaním zdravotných následkov (srdcovo-cievne choroby a ochorenia dýchacích ciest), |
| --- | --- |

—

zlepšiť kvalitu životného prostredia znižovaním emisií skleníkových plynov a iných znečisťujúcich látok, obmedzovaním cestnej dopravy a úsporami energie (13), zlepšovaním kvality vzduchu a znižovaním zdravotných následkov (srdcovo-cievne choroby a ochorenia dýchacích ciest),

| — | posilniť sociálnu a územnú súdržnosť (14) prostredníctvom zvýšenia mobility obyvateľov, najmä vylúčených komunít žijúcich na chudobných predmestiach, a zároveň zlepšiť v centrách miest prostredie obytných štvrtí a turisticky príťažlivých častí. |
| --- | --- |

—

posilniť sociálnu a územnú súdržnosť (14) prostredníctvom zvýšenia mobility obyvateľov, najmä vylúčených komunít žijúcich na chudobných predmestiach, a zároveň zlepšiť v centrách miest prostredie obytných štvrtí a turisticky príťažlivých častí.

Prijatie integrovaného prístupu k politike zameranej na mestské oblasti

38.   Domnieva sa, že je potrebná väčšia koherentnosť medzi európskymi opatreniami a iniciatívami, a najmä integrovaný prístup k politike zameranej na mestské oblasti a územné plánovanie, aby iniciatívy na boj proti dopravnému preťaženiu a znečisťovaniu životného prostredia prostredníctvom vypracovania integrovaných, udržateľných plánov mestskej mobility v mestských aglomeráciách neboli negované inými opatreniami, napr. v oblasti urbanistického plánovania a výstavby bytov.

39.   Opakuje svoju podporu tvorby plánov udržateľnej mestskej mobility aspoň pre väčšie mestá, mestské a prímestské oblasti, ktoré by riešili otázky dostupnosti pre všetkých obyvateľov a potrieb nákladnej dopravy v týchto oblastiach, ako aj otázky dopravného preťaženia a účinkov na zdravie a životné prostredie.

40.   Zasadzuje sa za zavedenie stimulačných opatrení na úrovni EÚ, napr. aby vo vhodných mestských a prímestských oblastiach podmienkou získania európskej finančnej podpory a spolufinancovania projektov mestskej a metropolitnej dopravy bola existencia plánov udržateľnej mestskej mobility a prijatie dohôd o mobilite v rámci verejného sektora alebo verejného a súkromného sektora, ktoré umožnia získavať finančné prostriedky zo súkromného sektora a miestnych, regionálnych a národných programov.

41.   Uznáva, že mnoho miest už vypracovalo plány mobility, domnieva sa však, že ak by bol tento prístup prijatý vo všetkých veľkých mestských oblastiach s aktívnou účasťou zainteresovaných strán, mestá by aj naďalej mali mať možnosť prispôsobiť plány mobility svojim podmienkam, pričom Komisia by mohla poukázať na prínos konania na úrovni EÚ.

42.   Konštatuje, že Európska komisia – ako už pri predchádzajúcich príležitostiach – vyzvala miestne samosprávy, aby zostavili a realizovali plány trvalo udržateľnej mestskej dopravy (15). Komisia by mala nabádať členské štáty, aby to stanovili ako povinnosť pre všetky veľké mestské alebo prímestské oblasti a vhodným spôsobom motivovať miestne a regionálne orgány, aby tieto plány vypracovali.

43.   Požaduje, aby na iniciatívu CIVITAS bolo vyčlenených viac finančných prostriedkov, ale iba s tým cieľom, aby sa mohla rozvíjať za hranice demonštračných projektov a výmeny osvedčených postupov a pomohla pri podpore a uskutočňovaní plánov mestskej mobility.

44.   Vyzýva Komisiu, aby podnecovala k rozvíjaniu a uskutočňovaniu plánov mestskej mobility zavedením európskeho ocenenia, o ktoré by sa každoročne uchádzali vynikajúce a prenosné projekty a iniciatívy v oblasti dopravy, ktoré by bolo ako súčasť zavedenia celoeurópskeho označenia „zelená vlajka“ udeľované napríklad mestským oblastiam s nízkou úrovňou znečistenia a dopravného preťaženia alebo za dosiahnutie výrazného úspechu pri zmene voľby dopravného prostriedku (tzv. modal split – rozdelenie druhov dopravy).

45.   Odporúča, aby Komisia stanovila súbor ukazovateľov, na základe ktorých by bolo udeľované ocenenie mestská „zelená vlajka“, uvedomuje si však, že dosiahnutie nízkej úrovne znečistenia ovzdušia a nízkej úrovne hluku a dopravného preťaženia (rýchlosť a spoľahlivosť) bude pre mestá problémom, ktorý sa bude líšiť vzhľadom na rozmanitosť charakteristických čŕt miest a mestskej dopravy.

46.   Odporúča, aby sa pri udeľovaní ocenenia „zelená vlajka“ mestám zohľadňovalo aj to, či podporujú ekologické myslenie a/alebo myslenie zamerané na ochranu životného prostredia, napríklad či podporujú využívanie alternatívnych druhov dopravy (budovaním chodníkov pre peších a cyklistov, či propagáciou iných alternatívnych možností atď.).

Podpora prechodu k iným druhom dopravy

47.   Uznáva, že opatrenia, podľa ktorých budú všetky externé náklady na dopravné systémy (na životné prostredie, preťaženosť dopravných systémov a ďalšie náklady) hradiť používatelia podľa zásady znečisťovateľ platí tam, kde verejné orgány neinvestujú do verejnej dopravy, sa stretnú s lepším prijatím u občanov EÚ vzhľadom na to, že si lepšie uvedomujú problematiku klimatických zmien.

48.   Vyzýva Komisiu, aby bezodkladne začala s prácou na navrhovanej štúdii o mestských aspektoch internalizácie externých nákladov jednotlivých druhov dopravy, aby sa mohli prijať opatrenia, ktoré umožnia vyrovnať náklady na rôzne druhy dopravy (16), (17) a dosiahnuť udržateľnejší dopravný systém v mestských oblastiach.

49.   Domnieva sa, že usmernenia Európskej komisie k rôznym možnostiam na vyjadrenie externých nákladov mobility v dopravných cenách podnietia verejnosť k podpore ekologických druhov dopravy a prechod na ich využívanie. Zároveň to pomôže vysvetliť občanom, že individuálna doprava „sa zdá“ byť lacnejšia len preto, že pri kalkulácii jej hospodárnosti nie sú zohľadnené externé náklady.

50.   Víta skutočnosť, že Komisia podporuje výskum v oblasti ekologických, energeticky úsporných vozidiel a alternatívnych palív, zdôrazňuje však, že technologický pokrok síce prispeje k environmentálnej agende, avšak opatrenia na dosiahnutie presunu v oblasti dopravy sú tiež potrebné na riešenie problémov spočívajúcich v znečistení životného prostredia a dopravnom preťažení.

Posilnenie práv cestujúcich

51.   Víta návrh Európskej komisie týkajúci sa práv cestujúcich a dostupnosti informácií o bezpečnosti a spoľahlivosti, keďže sa však budú vzťahovať iba na dobrovoľné záväzky na základe osvedčených postupov v rámci celej EÚ, výbor vyzýva Komisiu, aby posilnila predpokladaný dosah týchto návrhov prostredníctvom kampaní zameraných na informovanie a zvýšenie povedomia vo všetkých členských štátoch v spolupráci s národnými, regionálnymi a miestnymi orgánmi.

52.   Žiada, aby takéto kampane na zvýšenie povedomia zahŕňali informácie o dosahu opatrení pre udržateľnú mestskú mobilitu a výberu spôsobu mobility občanov na životné prostredie a konkurencieschopnosť Európy a jej regiónov.

V Bruseli 15. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Stanovisko na tému „Zelená kniha o mestskej doprave“ (CdR 236/2007 fin).

1

(2)  KOM(2007) 551.

2

(3)  Stanovisko na tému „Akčný plán mestskej mobility“, spravodajca: Albert Bore (CdR 417/2008 fin).

3

(4)  Správa na tému „Akčný plán mestskej mobility“ (spravodajca: Gilles Savary) – 2008/2217 (INI).

4

(5)  Stanovisko na tému „Zelená kniha o územnej súdržnosti“, spravodajca: Jean-Yves Le Drian (CdR274/2008 fin).

5

(6)  KOM(2009) 490.

6

(7)  OSN, vyhliadky svetovej urbanizácie: prepracovanie z roku 2007.

7

(8)  Pozri poznámku pod čiarou 3.

8

(9)  www.eumayors.eu.

9

(10)  http://ec.europa.eu/research/trnasport/info/green_cars_initiative_en.html.

10

(11)  Napríklad – www.eltis.org.

11

(12)  Investície do o verejnej dopravy majú 2 až 2,5 násobný multiplikačný účinok na miestne a regionálne hospodárstvo – 5. rámcový program ES (2005): štúdia Transecon.

12

(13)  V mestách, v ktorých má verejná doprava vysoký modálny podiel, je možné ročne dosiahnuť úsporu paliva okolo 400 až 500 kg na obyvateľa – Medzinárodná únia verejnej dopravy (UITP).

13

(14)  Pozri poznámku pod čiarou 5.

14

(15)  Tematická stratégia pre životné prostredie v mestách – KOM(2005) 718) v konečnom znení.

15

(16)  Ceny cestovných lístkov na vlak a autobus sa zvyšujú rýchlejšie, než náklady na používanie súkromného auta (pozri správu 3/2004 Európskej agentúru pre životné prostredie.

16

(17)  „Udržateľná budúcnosť dopravy: smerom k integrovanému a používateľsky prístupnému systému založenému na technológiách“, spravodajca: Väino Hallikmägi, (CdR 146/2009 fin).

17

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/36 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/36

---

Stanovisko Výboru regiónov „Stratégia rozširovania a hlavné výzvy na roky 2009 – 2010: kandidátske krajiny“

(2010/C 232/06)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

Všeobecné odporúčania

1.   pripomína, že cieľom EÚ je presadzovať mier, svoje hodnoty a blaho svojich národov; presne z tohto dôvodu je EÚ otvorená všetkým európskym krajinám, ktoré spĺňajú kodanské kritériá;

2.   konštatuje, že rozširovanie je kľúčom k zabezpečeniu mieru a stability na európskom kontinente, a občanom kandidátskych krajín umožňuje stať sa súčasťou prosperujúcej spoločnosti, ktorá sa rozvíja vďaka spoločnému hospodárskemu priestoru;

3.   domnieva sa, že Európska únia by mala potvrdiť, že sa jednoznačne zasadzuje za to, aby do EÚ mohli vstúpiť všetky európske krajiny, ktoré spĺňajú kritériá členstva ako aj podmienky zapojenia sa do procesu stabilizácie a pridruženia;

4.   poznamenáva, že úspech integračného úsilia závisí od spôsobu, akým sa jednotlivé kandidátske krajiny pripravia na svoj vstup do EÚ a ako dodržia kodanské kritériá;

5.   zdôrazňuje, že plne podporuje opatrenia a reformy, ktoré zavádzajú kandidátske krajiny s cieľom splniť kritéria členstva;

6.   upozorňuje na to, že zásadný význam v procese integrácie má dodržiavanie zásady dobrých susedských vzťahov a regionálnej spolupráce; vyzýva kandidátske krajiny, aby pretrvávajúce problémy so svojimi susednými štátmi vyriešili spôsobom prijateľným pre obe strany, a to v rámci európskych priorít, zásad a hodnôt;

7.   podotýka, že je dôležité, aby sa miestne a regionálne samosprávy a ich združenia zapájali do procesu integrácie už v počiatočnom štádiu, pretože integrácia predstavuje štrukturálny a v zásade demokratický proces, ktorý sa nedá zrealizovať len na ústrednej úrovni, bez aktívneho zapojenia všetkých úrovní verejnej správy a plného rešpektovania zásady subsidiarity a blízkosti k občanom;

CHORVÁTSKO

Pokrok dosiahnutý v Chorvátsku v rámci prístupového procesu

8.   vyjadruje Chorvátsku uznanie za jeho neustály pokrok v plnení prístupových kritérií Únie, ako aj záväzkov vyplývajúcich z členstva;

9.   vyjadruje spokojnosť s tým, že Chorvátsko uzavrelo so Slovinskom bilaterálnu dohodu, ktorou sa urovnal ich hraničný spor a dospelo sa k vzájomne prijateľnému riešeniu;

10.   vyzýva Chorvátsko, aby zintenzívnilo svoje úsilie a splnilo všetky potrebné hodnotiace kritériá a ciele, najmä pokiaľ ide o plnú spoluprácu s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu (ICTY) v súvislosti s pretrvávajúcimi problematickými prípadmi, a aby urýchlilo reformy v niektorých kľúčových sektoroch, ktoré sú nevyhnutnou podmienkou zavŕšenia prístupových rokovaní v roku 2010;

11.   konštatuje, že Chorvátsko dosiahlo v boji proti korupcii pokrok; podotýka však, že korupcia je v mnohých sektoroch naďalej rozšírená a odporúča, aby Chorvátsko v tejto súvislosti vyvinulo ďalšie úsilie, pričom by malo posilniť administratívne kapacity úradov zodpovedných za boj proti tomuto javu a presadzovať kultúru politickej zodpovednosti na všetkých úrovniach;

12.   vyzdvihuje zavedenie právnych záruk týkajúcich sa slobody a plurality médií, ako aj skutočnosť, že sa tieto záruky rešpektujú; upozorňuje však na vyhrážky a politický tlak, ktorým sú vystavení novinári, ktorí sa snažia preskúmať pozadie prípadov korupcie a organizovanej trestnej činnosti;

13.   vyjadruje obavy v súvislosti s nedostatkami pri uplatňovaní antidiskriminačných právnych predpisov; nedávne krátenie rozpočtových prostriedkov nesmie byť použité ako zámienka na to, aby sa tieto ustanovenia nemuseli uplatňovať v plnom rozsahu; poukazuje na to, že diskriminácia menšín predstavuje osobitný problém, pretože ochrana pred diskrimináciou a súdne stíhanie diskriminácie nie sú v praxi zosúladené s modelmi EÚ;

Posilnenie kapacít miestnych a regionálnych samospráv

14.   vyjadruje potešenie nad skutočnosťou, že prvé priame voľby starostov a prefektov, ktoré sa konali v máji 2009, prebehli hladko, vyznačovali sa vyššou volebnou účasťou a rozšírili politické zastúpenie žien;

15.   víta prijatie národnej stratégie na roky 2009 – 2013 týkajúcej sa odbornej prípravy zodpovedných predstaviteľov a zamestnancov miestnych a regionálnych samospráv a vyzdvihuje jej význam v rámci posilňovania miestnych administratívnych kapacít na poskytovanie decentralizovaných služieb občanom; upozorňuje však na výrazné nedostatky pretrvávajúce v administratívnych postupoch a konštatuje, že právny základ pre budovanie modernej a profesionálnej verejnej správy ešte nie je optimálny;

16.   podotýka, že na prijatie decentralizačnej stratégie chýbala politická vôľa, a vyjadruje poľutovanie nad nedostatočnou všeobecnou koordináciou medzi politickou a technickou úrovňou, ako aj medzi ústrednou správou a miestnymi samosprávami; vyzýva štátne orgány, aby zaviedli postupy, ktoré samosprávam umožnia dostatočné zastúpenie v legislatívnom procese, a odporúča, aby boli prijaté opatrenia na zlepšenie hospodárskej situácie miestnych a regionálnych samospráv;

17.   domnieva sa, že by sa mali prijať konkrétnejšie opatrenia, pokiaľ ide o poskytovanie odbornej prípravy a zlepšenie odborných spôsobilostí a poznatkov pracovníkov verejných orgánov na národnej, regionálnej a miestnej úrovni; navrhuje rozvinúť v tejto súvislosti spoluprácu s členskými štátmi EÚ, aby bolo možné rýchlejšie využiť ich skúsenosti a rýchlo splniť podmienky zmluvy o pristúpení;

18.   vyzdvihuje pokrok pri úsilí zjednodušiť zápis podnikov do príslušných registrov, ale upozorňuje, že podnikateľské prostredie negatívne ovplyvňuje vysoký počet nedaňových poplatkov na národnej a miestnej úrovni, korupcia a nedostatky vo verejnej správe;

19.   domnieva sa, že miestne a regionálne samosprávy a ich združenia by sa mali podieľať na procese implementácie acquis Spoločenstva; zdôrazňuje tiež, že miestne a regionálne samosprávy musia byť dobre pripravené prevziať záväzky vyplývajúce z budúceho členstva a využívať možnosti, ktoré im toto členstvo bude poskytovať;

BÝVALÁ JUHOSLOVANSKÁ REPUBLIKA MACEDÓNSKO

Pokrok dosiahnutý v Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko v rámci prístupového procesu

20.   všíma si odporúčanie Komisie a závery Rady pre všeobecné záležitosti z decembra 2009 a nabáda vládu Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko, aby zabezpečila dobré susedské vzťahy a najmä aby pod záštitou OSN zintenzívnila úsilie pri rokovaniach zameraných na hľadanie vzájomne prijateľného riešenia otázky názvu svojej krajiny;

21.   pripomína význam dobrých susedských vzťahov a vyzýva vládu Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko, aby spolupracovala so všetkými partnermi na ďalšom rozvoji regionálnej spolupráce;

22.   víta rozhodnutie EÚ, na základe ktorého môžu občania Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko od 19. decembra 2009 cestovať v schengenskom priestore bez víz;

23.   žiada orgány Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko, aby pokračovali v reformnom úsilí, najmä pokiaľ ide o reformu verejnej správy, súdnictva, práv žien a vzťahov medzi etnikami v súlade s Ochridskou dohodou z roku 2001, ktorá zaručuje práva osôb rôzneho etnického pôvodu a ich rozsiahlejšie zapojenie do verejného života a verejnej správy;

24.   s uspokojením víta pokrok, ktorý táto krajina dosiahla v posilňovaní a zavádzaní rámca na boj proti korupcii do praxe, hoci tento jav je naďalej rozšírený a stále predstavuje vážny problém; je potrebné ďalej pokračovať v tomto úsilí, predovšetkým pokiaľ ide o uplatňovanie právneho rámca;

Posilnenie kapacít miestnych samospráv

25.   víta zriadenie novej komisie pre miestnu samosprávu;

26.   oceňuje využívanie cezhraničnej spolupráce na stimulovanie dialógu medzi miestnymi a regionálnymi orgánmi susedných krajín;

27.   vyjadruje potešenie nad skutočnosťou, že pozorovatelia vyslaní Úradom pre demokratické inštitúcie a ľudské práva Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE/ODIHR), ako aj pozorovatelia Rady Európy dospeli k záveru, že prezidentské a komunálne voľby, ktoré sa konali v roku 2009, splnili väčšinu kritérií OBSE a medzinárodných noriem týkajúcich sa demokratických volieb; vyzýva vládu, aby pokračovala v realizácii zvyšných odporúčaní OBSE/ODIHR a očakáva, že podrobne prešetrí zistené porušenia;

28.   podporuje pokračovanie v decentralizačnom úsilí a rozsiahlejší presun právomocí na obce, čo je hlavnou zásadou Ochridskej rámcovej dohody; upozorňuje však, že obciam sa musí poskytnúť väčšia podpora, najmä pokiaľ ide o ich finančný rámec; podporuje snahy Únie obcí (ZELS), ktorá sa výrazne angažuje v úsilí o napredovanie procesu decentralizácie;

29.   víta nadobudnutie účinnosti zákona o spolupráci medzi obcami (v júni 2009) a očakáva, že tento zákon sa bude efektívne uplatňovať spolu s príslušnými právnymi predpismi, ktoré sa pripravujú;

30.   poukazuje na zlepšenie postupu vyberania miestnych poplatkov, ako aj na opatrenia prijaté v záujme posilnenia kapacít obcí na spravovanie majetkových daní, vlastných finančných zdrojov, verejného dlhu a finančného auditu;

31.   podotýka, že niektoré obce, najmä obce s nízkym počtom obyvateľov, majú len obmedzené administratívne kapacity na riadenie svojich finančných prostriedkov, daní a finančného auditu, a vyjadruje poľutovanie nad nedostatkami v otázkach transparentnosti a zodpovednosti, ktoré v miestnych samosprávach naďalej pretrvávajú;

32.   je presvedčený, že je potrebná lepšia spolupráca medzi ústrednou a miestnou úrovňou, a že ministerstvo miestnych samospráv by sa malo viac usilovať o podporu procesu decentralizácie;

33.   vyzýva, aby sa vynaložilo viac úsilia na boj proti novým formám obchodovania s ľuďmi tým, že sa bude ďalej implementovať národný akčný plán boja proti obchodovaniu s ľuďmi a nelegálnemu prisťahovalectvu a zabezpečí lepšia koordinácia na miestnej úrovni;

34.   s uspokojením konštatuje, že zamestnanci miestnych samospráv postupne získavajú odborné poznatky potrebné na implementáciu častí acquis týkajúcich miestnej úrovne a na riadenie zdrojov získavaných z EÚ; vyjadruje svoju podporu ďalšiemu úsiliu v tomto smere;

35.   podotýka, že administratívne kapacity na vypracovanie a implementáciu environmentálnych právnych predpisov nie sú ani zďaleka postačujúce, či už ide o národnú alebo miestnu úroveň, a zdôrazňuje, že je potrebné túto situáciu napraviť, pričom treba zohľadniť aj prípadné vplyvy na životné prostredie susedných krajín;

TURECKO

Pokrok dosiahnutý v Turecku v rámci prístupového procesu

36.   s uspokojením konštatuje, že prebieha rozsiahla diskusia o celom rade otázok, ktoré boli tradične považované za citlivé, ako je napr. úloha súdnictva, práva občanov kurdského pôvodu, práva alevitského spoločenstva, postavenie armády a vzťahy Turecka so susednými štátmi; vyjadruje uznanie tureckej vláde za jej konštruktívny postoj a za opatrenia prijaté na začatie tohto dialógu;

37.   podotýka, že v roku 2009 Turecko takmer vôbec nepokročilo v konkrétnych reformách, a vyzýva vládu, aby svoje politické iniciatívy pretavila na skutočné zmeny v právnych predpisoch a pri ich následnej implementácii;

38.   s poľutovaním konštatuje, že hoci táto krajina prijala právne predpisy, ktoré sú v súlade s kodanskými kritériami, ich implementácia je stále nedostatočná, najmä čo sa týka práv žien, nediskriminácie, slobody náboženstva a prejavu, nulovej tolerancie voči mučeniu a potláčania korupcie;

39.   je znepokojený situáciou v oblasti slobody prejavu a tlače, najmä v nadväznosti na bezprecedentnú pokutu udelenú istej mediálnej skupine;

40.   vyjadruje sklamanie nad nedostatočným pokrokom dosiahnutým v otázkach slobody náboženstva a vyzýva vládu, aby prijala právny rámec, ktorý bude v súlade s Európskym dohovorom o ľudských právach a judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva, a ktorý zabezpečí, že všetky nemoslimské, ako aj alevitské náboženské spoločenstvá budú môcť pôsobiť bez toho, aby boli neoprávnene obmedzované;

41.   s poľutovaním konštatuje, že turecká vláda má naďalej námietky voči dodržiavaniu práv menšín, ktoré stanovuje medzinárodné právo; vyzýva preto, aby Turecko zosúladilo svoju politiku v tejto oblasti s medzinárodnými modelmi a žiada politické strany, aby podporili toto úsilie; okrem toho vyzýva Turecko, aby prijalo opatrenia v súlade s odporúčaniami Parlamentného zhromaždenia Rady Európy o gréckej menšine na ostrovoch Imbros (Gökçeada) a Tenedos (Bozcaada), s cieľom zachovať multikultúrnu povahu obidvoch ostrovov ako vzor spolupráce medzi Gréckom a Tureckom;

42.   vyjadruje nesúhlas s pretrvávajúcimi porušeniami záväzkov vyplývajúcich z dodatkového protokolu k dohode o pridružení medzi EÚ a Tureckom, a vyzýva tureckú stranu, aby tento dokument implementovala v celom jeho rozsahu a bez diskriminácie;

43.   vyzýva všetky príslušné strany, aby jednoznačne podporili prebiehajúce rokovania týkajúce sa cyperskej otázky, a aby konkrétnym spôsobom prispeli k celkovému vyriešeniu tohto problému, ktoré bude založené na systéme konfederácie dvoch zón a spoločenstiev s jednotnou identitou a medzinárodnou právnou subjektivitou, v súlade s príslušnými rozhodnutiami Bezpečnostnej rady OSN, ako aj s hlavnými zásadami EÚ; taktiež ich vyzýva, aby podporili vytvorenie vhodnej atmosféry na rokovania tým, že sa z Cypru – členského štátu EÚ – stiahnu turecké jednotky, vyrieši sa otázka osadníkov a uzavretá oblasť Famagusta sa navráti jej legitímnym obyvateľom;

44.   upozorňuje na význam Turecka ako tranzitnej krajiny v otázke nelegálneho prisťahovalectva; poukazuje na perspektívu opätovného otvorenia rokovaní, ktoré Turecko vedie v snahe uzavrieť readmisnú dohodu s EÚ, a odporúča mu, aby dovtedy, kým dôjde k prijatiu tejto dohody, plne implementovalo bilaterálne readmisné dohody, ktoré už uzavrelo s členskými štátmi; vyzýva tureckú vládu, aby posilnila svoju spoluprácu s EÚ v otázkach riadenia prisťahovalectva, ako aj spoluprácu s agentúrou Frontex, ktorá zabezpečuje dohľad nad vonkajšími hranicami;

45.   pokiaľ ide o ďalšie otázky spojené s týmto regiónom, VR víta pokrok v oblasti vzťahov Turecka s jeho susedmi, najmä spoločnú dohodu s Arménskom, a zdôrazňuje, že je potrebné rýchlo ratifikovať protokoly o vytvorení diplomatických kontaktov a ďalšom rozvoji bilaterálnych vzťahov s Arménskom. VR očakáva, že Turecko bude aj naďalej pokračovať v úsilí zameranom na vytvorenie dobrých susedských vzťahov a mierové riešenie problémov;

Posilnenie kapacít miestnych samospráv

46.   vyjadruje potešenie nad skutočnosťou, že miestne voľby, ktoré sa konali v marci 2009, boli vo všeobecnosti slobodné a spravodlivé;

47.   vyjadruje nespokojnosť nad pomalým pokrokom v otázke presunu právomocí na miestne orgány, najmä čo sa týka vytvorenia funkčných obecných rád, ktoré sú nevyhnutným predpokladom posilnenia účasti obyvateľstva na procese prijímania rozhodnutí v miestnych samosprávach;

48.   požaduje zvýšenú transparentnosť a zodpovednosť, najmä v oblasti vnútornej a vonkajšej kontroly financií miestnych orgánov, pričom poukazuje na význam decentralizácie a posilnenia kapacít miestnych orgánov na vykonávanie právomocí, ktoré im prislúchajú;

49.   súhlasí s prioritným zameraním sa na plnú zamestnanosť v rámci rokovaní, ako aj s prijatím národného programu na prevzatie acquis; podotýka však, že sa dosiahol len na slabý pokrok, pokiaľ ide o efektívnu konkretizáciu jednotlivých politických opatrení a ústavných reforiem;

50.   poukazuje na osobitnú správu Európskeho dvora audítorov č. 16/2009 o riadení predvstupovej pomoci, ktorú Európska komisia poskytla Turecku, a vyzýva, aby Turecko zrealizovalo odporúčania, pričom by si malo stanoviť ciele a splniť jednotlivé programy podľa kritérií členstva;

51.   víta vytvorenie rozvojových agentúr a skutočnosť, že regionálni a miestni aktéri sa podieľajú na vypracovaní ich rozpočtov; poukazuje však na nejasnosti týkajúce sa výberových kritérií a nedostatočne transparentný postup;

52.   upozorňuje na skutočnosť, že proces zosúlaďovania s acquis Spoločenstva v oblasti regionálnej politiky a koordinácie štrukturálnych nástrojov stagnuje na nízkej úrovni;

53.   vyjadruje nádej a presvedčenie, že turecké orgány a ostatné inštitúcie uvedené nedostatky a kritické poznámky komplexne zanalyzujú a prijmú primerané právne a administratívne opatrenia na ich odstránenie.

V Bruseli 14. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISOS

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/41 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/41

---

Stanovisko Výboru regiónov „Zlepšenie smernice EIA a smernice SEA“

(2010/C 232/07)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

A.   Všeobecné pripomienky a úloha regionálnych a miestnych orgánov

1.   Potvrdzuje význam smerníc EIA a SEA ako základných nástrojov politiky životného prostredia na miestnej a regionálnej úrovni vzhľadom na to, že predchádzajú negatívnym vplyvom programov, plánov alebo projektov verejných alebo súkromných investícií na životné prostredie.

2.   Zdôrazňuje, že uplatňovanie oboch týchto smerníc môže spôsobiť podnikom a verejnej správe dodatočné náklady.

3.   Poukazuje však na to, že ani jedna zo smerníc nestanovuje povinné normy v oblasti životného prostredia a zabezpečenie kontroly kvality EIA a SEA sa prenecháva vnútroštátnym orgánom.

4.   Pripúšťa, že hoci je v smerniciach EIA a SEA zaručené zapojenie verejnosti a transparentnosť procesu prijímania rozhodnutí, existujú nedostatky, ktoré ešte treba vyriešiť. Ide najmä o úvodnú fázu verejnej konzultácie, formu a prístup verejnosti k informáciám.

5.   Upozorňuje na skutočnosť, že niektoré časti týchto dvoch smerníc sa prekrývajú. Napriek tomu, že smernice sa zaoberajú rozdielnou problematikou, smernica SEA sa uplatňuje „smerom nahor“ na určité verejné a súkromné plány a programy a smernica EIA na kontrolu verejných a súkromných projektov, pričom vymedzenie definície plánu, programu a projektu nie je vždy jasné. Je tiež nejasné, či predmet posudzovania spĺňa kritériá na uplatnenie oboch smerníc alebo len jednej. Posudzovanie sa preto musí uskutočniť v dvoch krokoch.

6.   Vydvihuje potrebu zaviesť do oboch smerníc formálne väzby so smernicou o biotopoch, hlavne jej aspektom vhodného hodnotenia, a s akčným plánom pre biodiverzitu, ako aj jednoznačnú metodológiu na určenie dôsledkov klimatických zmien.

B.   Smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie (EIA)

7.   Potvrdzuje, že všetky členské štáty vytvorili úplné regulačné rámce a uplatňujú smernicu EIA, pričom v niektorých prípadoch štáty prekročili minimálne požiadavky stanovené smernicou.

8.   Zisťuje však, že v niektorých oblastiach pôsobnosti treba smernicu EIA upraviť a požaduje, aby členské štáty viedli odbornú diskusiu, najmä pokiaľ ide o skríning, účasť verejnosti, kvalitu informácií, cezhraničné postupy EIA a koordináciu smernice EIA s inými smernicami a politikami.

9.   Je toho názoru, že mechanizmus skríningu, vymedzený v článku 4 a zároveň v prílohe II a III, by sa mal zjednodušiť a objasniť spresnením kritérií výberu uvedených v prílohe III a zavedením prahových hodnôt, kritérií alebo spúšťacích mechanizmov do smernice. Niektoré členské štáty pri stanovovaní prahových hodnôt často prekračujú svoju mieru slobody v rozhodovaní tým, že zohľadňujú len niektoré kritériá výberu uvedené v prílohe III alebo už vopred vylučujú niektoré projekty. Okrem toho stále existuje niekoľko prípadov, v ktorých sa nezohľadňujú kumulatívne účinky, a uplatňujú sa postupy „rozkúskovania projektov“, najmä v prípade veľkých investičných plánov. Navrhuje tiež, aby sa podrobne opisovali technické špecifikácie projektov uvedených v prílohe I a II, čím sa ujasní konkrétny rozsah pôsobnosti.

10.   Odporúča, aby bola do smernice zavedená povinnosť určovania rozsahu, v rámci ktorého sa vymedzuje obsah a rozsah záležitostí, ktoré sa majú zahrnúť do informácií o životnom prostredí smernice EIA, ako aj transparentný postup na akreditáciu poradcov, ak sa využívajú.

11.   Ďalej odporúča, aby bolo v smernici ako opatrenie, ktoré prispeje ku kvalite smernice EIA a následne k jej účinnosti, špecifikované povinné posudzovanie alternatívnych variantov, obdobie platnosti EIA a povinnosť vykonať monitorovanie značného vplyvu, ktorý môže mať realizácia projektov na životné prostredie, ako aj účinnosti stanovených ochranných a nápravných opatrení.

12.   Zdôrazňuje, že verejnosť musí mať včasné a účinné možnosti na to, aby sa mohla zúčastniť na rozhodovacom procese. Verejná konzultácia by mala začať čo najskôr, napríklad v štádiu určovania rozsahu a v štádiu skríningu. Takisto by sa mali vypracovať minimálne požiadavky na čo najlepšie sprístupňovanie dokumentácie o EIA dotknutej verejnosti.

C.   Smernica o strategickom environmentálnom posudzovaní (SEA)

13.   Upozorňuje na skutočnosť, že celkový obraz o uplatňovaní a účinnosti smernice SEA vo všetkých členských štátoch je rôznorodý pokiaľ ide o inštitucionálne a právne úpravy postupu SEA a o spôsob, akým členské štáty vnímajú úlohu, ktorú majú zohrávať (1).

14.   Vyzdvihuje, že hoci je ešte potrebné získať ďalšie skúsenosti pokiaľ ide o uplatňovanie smernice SEA, existuje celý rad prvkov smernice, ktorých popis je prenechaný členským štátom a ktoré môžu byť špecifikované v rámci revízie. Upozorňuje na potrebu:

| — | jednoznačne vymedziť rozsah uplatňovania smernice (článok 3 ods. 2 písm. a) a ods. 3)pokiaľ ide o účinky, ktoré môže mať plán alebo program na životné prostredie, |
| --- | --- |

—

jednoznačne vymedziť rozsah uplatňovania smernice (článok 3 ods. 2 písm. a) a ods. 3)pokiaľ ide o účinky, ktoré môže mať plán alebo program na životné prostredie,

| — | lepšie určiť, ktoré informácie by mala environmentálna správa obsahovať (článok 5 a príloha I). Určenie správneho rozsahu údajov, úrovne podrobnosti posudzovania a štandardný súbor environmentálnych kritérií môžu zlepšiť účinnosť smernice, |
| --- | --- |

—

lepšie určiť, ktoré informácie by mala environmentálna správa obsahovať (článok 5 a príloha I). Určenie správneho rozsahu údajov, úrovne podrobnosti posudzovania a štandardný súbor environmentálnych kritérií môžu zlepšiť účinnosť smernice,

| — | povinne uviesť v environmentálnej správe (článok 5 ods. 1) konkrétne vymedzenie pojmu primerané alternatívy, |
| --- | --- |

—

povinne uviesť v environmentálnej správe (článok 5 ods. 1) konkrétne vymedzenie pojmu primerané alternatívy,

| — | zaviesť povinnosť vytvoriť metódy a ukazovatele, ktoré by umožňovali kontrolu významných účinkov (článok 10) vykonávania plánov a programov na životné prostredie, ako aj účinnosti stanovených ochranných a nápravných opatrení. |
| --- | --- |

—

zaviesť povinnosť vytvoriť metódy a ukazovatele, ktoré by umožňovali kontrolu významných účinkov (článok 10) vykonávania plánov a programov na životné prostredie, ako aj účinnosti stanovených ochranných a nápravných opatrení.

15.   Pripomína, že zo skúseností vyplýva, že začlenenie smernice SEA do regionálneho a miestneho územného plánovania zvyšuje prevádzkové náklady približne o 0,1 až 1 % a čas schvaľovania takýchto plánov sa oproti zvyčajnej dobe trvania predlžuje o 20 až 25 %, a preto zmeny, ktoré prináša smernica SEA, by mali brať tieto skutočnosti do úvahy.

16.   Považuje za potrebné rozšíriť v členských štátoch kapacitu na to, aby sa zabezpečila účinná implementácia smernice SEA. Na tento účel je potrebné výrazne podporiť posilnenie kapacít, najmä prostredníctvom cielených kampaní na získavanie a školenie odborníkov v oblasti SEA a vypracovanie usmerňujúcich dokumentov.

17.   Vyjadruje názor, že všetky prijaté iniciatívy by mali dodržiavať zásadu subsidiarity, proporcionality a obsahovať lepšiu právnu úpravu, iniciovať širokú diskusiu so všetkými zainteresovanými stranami, zlepšiť ochranu životného prostredia, zvýšiť mieru harmonizácie a zjednodušiť existujúce postupy.

18.   Poznamenáva, že je možné ušetriť čas a peniaze a dvojitú prácu, pretože počas prípravy územných plánov dostanú občania už pri verejnom vypočutí príležitosť získať informácie o plánovaných riešeniach. Preto je SEA ako opatrenie na zabezpečenie účasti verejnosti zbytočná. SEA sa môže uplatňovať na overovanie alternatív, pokiaľ ide o stanovenie účelu, použité technológie alebo vplyvy na životné prostredie pri konkrétnom a potenciálne ekologicky škodlivom objekte.

V Bruseli 15. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Viac informácií o uplatňovaní a účinnosti oboch smerníc nájdete v týchto štúdiách Európskej komisie:

1

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/eia_study_june_09.pdf,

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/study0309.pdf.

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/44 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/44

---

Stanovisko Výboru regiónov na tému „Premena digitálnej dividendy na spoločenské výhody a hospodársky rast“ a „Verejno-súkromné partnerstvo v oblasti budúceho internetu“

(2010/C 232/08)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

Pripomienky týkajúce sa oboch oznámení

1.   víta oznámenia Komisie na tému „Premena digitálnej dividendy na spoločenské výhody a hospodársky rast“ a „Budovanie verejno-súkromného partnerstva v oblasti budúceho internetu“, keďže využívanie digitálnej dividendy a rozvoj budúceho internetu môže výrazným spôsobom prispieť k preklenutiu digitálneho rozdelenia ako aj k plneniu cieľov Lisabonskej stratégie a na ňu nadväzujúcej stratégie EÚ 2020 a uspokojiť niektoré dôležité sociálne, kultúrne a ekonomické potreby európskych občanov;

2.   pripomína, že už opakovane dôrazne upozornil na to, že pretrvávajúce digitálne rozdelenie vedie k sociálnemu vylúčeniu a hospodárskemu zaostávaniu. Vytvorenie rovnosti príležitostí v digitálnej oblasti je preto zo sociálneho i hospodárskeho hľadiska nevyhnutné;

3.   ďalej pripomína, že digitálna integrácia zohráva rozhodujúcu úlohu pri dosahovaní hospodárskych a sociálnych cieľov iniciatívy „i2010 – Európska informačná spoločnosť pre rast a zamestnanosť“ (1), a tým aj cieľov Lisabonskej agendy týkajúcich sa hospodárskeho a sociálneho rozvoja (2);

4.   zdôrazňuje, že požiadavka širokopásmového pripojenia za prijateľných podmienok je nevyhnutným predpokladom sociálnej a územnej súdržnosti a hospodárskeho rastu ako aj digitálnej integrácie v Európskej únii, a to najmä v kontexte súčasnej hlbokej hospodárskej a sociálnej krízy;

5.   poznamenáva, že ako služba porovnateľná s inými verejnými službami, k akým patria dodávky vody a elektriny, sa širokopásmové pripojenie čoraz väčšmi vníma ako „verejná služba“ (3). Preto by širokopásmové pripojenie malo byť k dispozícii za rozumné ceny všetkým občanom Európskej únie;

6.   vyzdvihuje v súlade so stratégiou i2010 pre európsku informačnú spoločnosť význam miestnych a regionálnych orgánov, ktoré sú hnacou silou hospodárskeho rastu na miestnej úrovni a vytvárajú, využívajú a vlastnia mnohé digitálne informačné výrobky a služby. V niektorých členských štátoch sú zároveň príslušnými zodpovednými orgánmi v tejto oblasti. Preto by mali byť miestne a regionálne orgány v plnej miere a účinne zapojené do riadenia informačnej spoločnosti (4);

7.   v tejto súvislosti zdôrazňuje kľúčovú úlohu a zodpovednosť miestnych a regionálnych samospráv pri zabezpečovaní širokopásmového prístupu za primeranú cenu a spravodlivé podmienky v regiónoch, kde trhové mechanizmy zlyhali, pri riadení pilotných projektov na odstránenie veľkých rozdielov v dostupnosti IKT a vytváraní nového prístupu k elektronickým verejným službám zameraným na občanov (2);

8.   nazdáva sa, že miestne a regionálne orgány by sa mali zapojiť do širokej spolupráce na zlepšenie interoperability vo verejnej správe a do zefektívnenia poskytovania služieb verejnej správy (5);

9.   odporúča, aby sa naplno využil potenciál Európy v oblasti rozvoja služieb IKT vo verejnom i súkromnom sektore. IKT treba využívať ako prostriedok na zlepšenie služieb, ktoré miestne a regionálne orgány poskytujú v oblasti zdravotníctva, vzdelávania, zabezpečovania verejného poriadku, bezpečnosti a sociálnych služieb. Európskou úniou podporované verejno-súkromné partnerstvá medzi miestnymi a regionálnymi orgánmi a MSP zamerané na rozvoj IKT v oblasti verejných služieb využívajúcich IKT môžu byť základom procesu budovania zručností a znalostí na miestnej úrovni v celej EÚ (6);

Konkrétne pripomienky k oznámeniu Komisie na tému „Premena digitálnej dividendy na spoločenské výhody a hospodársky rast“

10.   pridáva sa ku konštatovaniu Komisie, že prechod z analógovej televízie na digitálnu pozemnú televíziu v Európe uvoľní veľmi hodnotné rádiové frekvencie vďaka väčšej efektívnosti digitálneho prenosu signálu pri vysielaní. Táto „digitálna dividenda“ má sľubný potenciál poskytovať širokú paletu služieb, pretože rádiové signály v tomto rozsahu majú ďaleký dosah a zariadenia, ktoré tieto frekvencie využívajú, sa dajú ľahko používať v budovách. Výbor je preto presvedčený, že to pre Európu predstavuje jedinečnú príležitosť uspokojiť rastúce požiadavky na rádiové frekvenčné spektrum, najmä poskytnúť bezdrôtové širokopásmové pripojenie vo vidieckych oblastiach, ktoré umožní zmenšiť digitálne rozdelenie, a podporiť šírenie nových bezdrôtových služieb, ako sú širokopásmové mobilné služby ďalšej generácie a rozvoj pozemného vysielania;

Digitálna dividenda – nástroj hospodárskeho rozvoja

11.   berie na vedomie, že podľa štúdie s názvom „Exploiting the digital dividend – a European approach“ („Európsky prístup k digitálnej dividende“) vypracovanej na žiadosť Komisie sa celková hodnota, ktorá by sa mohla dosiahnuť vďaka digitálnej dividende v priebehu 15 rokov v celej Európskej únii, odhaduje na 150 až 700 miliárd EUR. V tejto súvislosti zdôrazňuje, že podľa ustanovení nedávno revidovaného spoločného regulačného rámca pre elektronické komunikačné siete a služby (7) sú rádiové frekvencie verejným majetkom s významnou spoločenskou, kultúrnou a hospodárskou hodnotou;

12.   konštatuje, že prístup k digitálnej dividende uľahčí poskytovanie širokopásmových služieb v celej EÚ, a tým prispeje k vytvoreniu jednotného trhu s elektronickými komunikačnými službami a zároveň vytvorí kľúčový prvok produktivity a konkurencieschopnosti európskeho hospodárstva;

Digitálna dividenda – nástroj na preklenutie digitálneho rozdelenia

13.   vyjadruje presvedčenie, že pretrvávajúce veľké rozdiely v oblasti IKT prekážajú rozvoju a zachovaniu sociálnej súdržnosti a prosperity a spôsobujú sociálne a ekonomické vylúčenie. V tejto súvislosti by mala iniciatíva i2010 prispieť k zlepšeniu kvality života občanov a vôbec k lepšej spoločnosti (2);

14.   pripomína ťažkosti, ktorým čelia trhy pri poskytovaní cenovo dostupného vysokorýchlostného širokopásmového pripojenia v určitých geografických oblastiach. Výbor vyzýva Komisiu, aby presadzovala využívanie rádiových frekvencií, ktoré by sa mali uvoľniť, na rozvoj politických opatrení a usmernení, v ktorých sa bude prihliadať na zlyhanie trhových mechanizmov a ktoré uľahčia iniciatívy štátneho a verejného sektora na vytváranie otvorených sietí, ktoré budú funkčne oddelené od služieb v týchto oblastiach (3);

Výhody otvoreného spektra pre rozvoj verejných služieb

15.   opakovane zdôrazňuje, že vysokokvalitný širokopásmový prístup za rozumné ceny môže zvýšiť dostupnosť a kvalitu služieb poskytovaných miestnymi a regionálnymi orgánmi, pričom pre mikropodniky, malé podniky a stredné podniky bude jednoduchšie ponúkať produkty na predaj. Izolované regióny a spoločenstvá, a to najmä tie najvzdialenejšie, by mali získať značné výhody vďaka rozšírenejšiemu a rýchlejšiemu prístupu k širokopásmovým službám (8);

16.   nazdáva sa, že využitie digitálnej dividendy umožní rozvoj tzv. služieb elektronickej verejnej správy, ktoré by sa uplatnili najmä v týchto oblastiach: vzťahy užívateľov s verejnou správou, príspevok verejnej správy k oživeniu verejnej debaty (šírenie základných verejných údajov, verejné fóra, konzultácie online, a všeobecnejšie nové mechanizmy konzultácie s občanmi), vzťahy podnikov s verejnou správou (poskytovanie sociálnych údajov, oznamovanie prijatia do pracovného pomeru, prenos daňových a účtovných údajov), uplatnenie techniky elektronického obchodovania na verejné obstarávanie a verejnú ponuku (e-obstáravanie), nové spôsoby práce a organizácie v rámci verejnej správy (rekvalifikácia, tímová práca, práca na diaľku). Využívanie digitálnej dividendy by umožnilo kompenzáciu znevýhodnení vidieckych oblastí v dôsledku izolovanosti vďaka lepšej komunikácii medzi verejnou správou a užívateľmi, a to tak súkromnými osobami, ako aj podnikmi;

17.   zdôrazňuje, že jednou z hlavných myšlienok cieľa modernizácie hospodárstva európskej kohéznej politiky na obdobie rokov 2007 – 2013 je zvýšenie príťažlivosti členských štátov, regiónov a miest zabezpečením prístupových komunikácii a služieb zodpovedajúcej kvality a úrovne. Výbor sa domnieva, že dynamizáciou výskumných a inovačných kapacít tento postup podporuje rozvoj elektronických verejných služieb a rast hospodárstva založeného na vedomostiach (2);

Koordinovaný prístup na úrovni Spoločenstva

18.   berie na vedomie, že podľa štúdie „Exploiting the digital dividend – a European approach“ („Európsky prístup k digitálnej dividende“) by vhodná európska koordinácia digitálnej dividendy ako celku, ak by sa dosiahla do roku 2015, v priebehu 15 rokov zvýšila jej potenciál hospodárskeho vplyvu o ďalších 20 až 50 miliárd EUR, pričom táto suma by závisela od skutočnej úrovne budúceho dopytu po vyspelých službách, ako je pozemné vysielanie a bezdrôtové širokopásmové pripojenie;

19.   berie tiež na vedomie, že Európska konferencia poštových a telekomunikačných administratív (CEPT) (9) ako aj skupina pre politiku rádiového frekvenčného spektra (RSPG) (10) trvajú na nezáväznej povahe akéhokoľvek harmonizovaného prístupu. Možno uviesť viacero dôvodov v prospech tejto požadovanej nezáväznosti: rozdiely vyplývajúce z rozmerov a topografie jednotlivých štátov, úroveň hospodárskej súťaže s inými platformami poskytovania služieb ako satelit alebo káblová sieť, alebo i využívanie rádiových frekvencií v krajinách susediacich s EÚ, ktoré však nie sú jej členmi. Výbor sa ďalej nazdáva, že v zmysle zásady subsidiarity je v právomoci členských štátov – resp. miestnych a regionálnych orgánov, ak majú takého právomoci – rozhodnúť o pridelení istého rádiofrekvenčného pásma na špecifické používanie. Uznáva však, že je potrebné koordinovať technické požiadavky na európskej úrovni, aby sa dosiahli maximálne úspory z rozsahu v oblasti investícií a aby sa zaručilo efektívne využívanie frekvenčného spektra;

20.   nazdáva sa, že harmonizovaný prístup k digitálnej dividende je opodstatnený, ak nebude stanovovať záväzné požiadavky a zohľadní špecifiká členských štátov a ich plánovaných politických opatrení. Výbor víta aj zámer Komisie rozhodnúť o harmonizácii podmienok využívania pásma 800 MHz, pričom sa členským štátom neukladá povinnosť sprístupniť toto pásmo na iné spôsoby využitia, než je vysielanie;

Digitálna dividenda a mediálna politika jednotlivých štátov

21.   konštatuje, že politika EÚ v oblasti digitálnej dividendy sa odrazí na mediálnej politike členských štátov, a konkrétnejšie v oblasti rozvoja digitálnej terestriálnej televízie. Každý členský štát Európskej únie v súčasnosti disponuje zodpovedajúcim počtom vysielaní s celoštátnym pokrytím. Pridelenie podpásma na iné spôsoby využitia, než je vysielanie, však ovplyvní pokrytie, ktoré sa bude líšiť v závislosti od členského štátu, čím sa ohrozí zásada rovnakého prístupu každého členského štátu k rádiovému frekvenčnému spektru. Výbor sa nazdáva, že politika EÚ v oblasti digitálnej dividendy musí zohľadniť tento problém a zaručiť, aby všetky členské štáty mali k dispozícii primerané kapacity na rozvoj svojej mediálnej politiky v oblasti rozvoja digitálnych médií;

22.   vyzdvihuje kľúčový význam mediálnych služieb pre podporu kultúrnej rozmanitosti, pluralizmu a participatívnej demokracie, a to aj pre vytváranie a posilňovanie identity miestnych, regionálnych a národných spoločenstiev v Európe. Konštatuje, že terestriálna televízia ostáva i naďalej najdôležitejším prostriedkom poskytovania služieb občanom. Uznáva očakávania a potreby občanov, pokiaľ ide o pestrosť programov, kvalitu služieb, mobilitu a poskytovanie služieb s veľkým prínosom aj prostredníctvom pozemných platforiem;

Digitálna dividenda a politika v oblasti urbanistického plánovania a ochrany životného prostredia

23.   konštatuje, že využitie digitálnej dividendy na bezdrôtovú komunikáciu si vyžiada inštaláciu väčšieho počtu antén než v prípade rozhlasového a televízneho vysielania, čo ovplyvní urbanistické plánovanie a životné prostredie. Rovnako poznamenáva, že miestne a regionálne orgány nesú vo všeobecnosti zodpovednosť za tieto oblasti. Upozorňuje na potrebu nájsť správnu rovnováhu medzi nevyhnutným rozvojom nových sietí a vykonávaním týchto právomocí;

Konkrétne pripomienky k oznámeniu Komisie na tému „Verejno-súkromné partnerstvo v oblasti budúceho internetu“

Výskum a vývoj

24.   chváli Komisiu za jej záväzok ďalej podporovať výskum a technologický rozvoj v oblasti budúceho internetu prostredníctvom 7. rámcového programu, a to nad rámec doterajších skvelých výsledkov, a radí využívať program pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP), ktorý považuje za vynikajúcu platformu na podporu šírenia budúcich aplikácií internetu. Konkrétne výbor žiada, podobne ako vo svojich predchádzajúcich stanoviskách (11), koordinované využívanie 7. rámcového programu (7. RP), štrukturálnych fondov a programu pre konkurencieschopnosť a inováciu (PKI), pretože je to nevyhnutné z hľadiska konkurencieschopnosti EÚ a vzájomnej súčinnosti medzi kohéznou politikou, politikou v oblasti výskumu, vyššieho vzdelávania a inovácií na národnej a regionálnej úrovni (6);

25.   upozorňuje na všeobecnú nedostatočnú koordináciu úsilia vo viacerých rozličných oblastiach, ako je vzdelávanie, inovácia, výskum, investície a uvádzanie inovatívnych riešení založených na IKT na trh. Dôležitým nástrojom na zlepšenie môže byť v tejto súvislosti koncepcia inovácie orientovanej na užívateľa, ktorú využíva čoraz väčší počet regiónov a miest v celej Európe a ktorá sa ukázala ako hlavná hnacia sila podporujúca investície do výskumu a vývoja a uvádzanie inovácií na trh. Z tohto dôvodu žiada, aby Európska komisia vo svojom oznámení presadzovala túto koncepciu dôraznejšie (6);

26.   pripomína, že v minulosti už zdôraznil význam úzkeho prepojenia výskumu a vývoja s priemyselnými postupmi. Preto vyzýva členské štáty a Komisiu, aby vynaložili všemožné úsilie na podporu rýchleho prenosu výsledkov výskumu do dennej praxe v obchodnej i verejnej sfére (6);

27.   pripomína, že miestne a regionálne orgány môžu vytvoriť inovačné podmienky pre výskum a preskúmať nové možnosti pre nadviazanie inštitucionálnej spolupráce medzi verejným a súkromným sektorom, ako aj cezhraničnej regionálnej spolupráce. Okrem investícií zo strany miestnych a regionálnych orgánov si to však bude vyžadovať aj finančnú podporu zo strany členských štátov a EÚ (12);

Interoperabilita

28.   konštatuje, že rozvoj interaktívnych platforiem, ako napríklad Web 2.0, sa dnes stal oveľa užitočnejším, a to vďaka svojim komplexným funkciám umožňujúcim výmenu informácií a rozšírenej interoperabilite medzi množstvom sietí, čo otvára možnosti na vytvorenie alebo poskytovanie obsahu, buď jednotlivo alebo prostredníctvom spolupráce alebo kolektívnych formátov. V tejto súvislosti je rýchly rozvoj technológií masového uchovávania údajov nevyhnutnou podmienkou existencie databáz orgánov verejnej správy, ktoré budú obsahovať popis objektov identifikovaných na základe ich internetovej adresy (13);

29.   nazdáva sa, že úspech vynaloženého úsilia o uľahčenie vzniku trhov s inováciami, dosiahnutie interoperability a vytvorenie spoločných noriem závisí od sústavnej podpory a účasti vnútroštátnych, regionálnych a miestnych orgánov a zdôrazňuje, že toto úsilie musia dopĺňať opatrenia na regionálnej a miestnej úrovni;

Bezpečnosť údajov a ochrana súkromia

30.   konštatuje, že vo fáze budovania infraštruktúry pre internet budúcnosti a vytvárania služieb, ktoré budú jeho súčasťou, bude nevyhnutné zabezpečiť, aby boli splnené všetky bezpečnostné požiadavky na všetkých úrovniach, aby sa tak zabezpečila optimálna úroveň ochrany súkromia a osobných údajov a zabránilo sa nepovolenému sledovaniu všemožných osobných údajov a profilovaniu, vrátane nákupných zvyklostí, zdravotného stavu, zdravotných záznamov a pod (13);

31.   nazdáva sa, že zaručenie rešpektovania súkromia závisí od určitých faktorov, medzi ktoré patrí aj štrukturalizácia orgánov verejného sektora (väčšina z nich je na miestnej úrovni), súlad legislatívy v EÚ, podpora inovatívnej kultúry medzi úradníkmi verejných orgánov, vrátane používania spoločného etického kódexu, a riadenie aplikácií založených na IKT (13);

32.   žiada rozsiahle vzdelávacie opatrenia pre všetkých zamestnancov, hlavne však pre odborný technický personál (napríklad siete, systémy, bezpečnosť, ochrana osobných údajov), personál priamo zapojený do bezpečnostných procesov, pri ktorých sa využívajú rôzne metódy, ako aj pre personál všeobecne alebo nepriamo zapojený do inovačných a modernizačných procesov (napríklad základné školenia o výpočtovej technike pre spotrebiteľov) (13);

33.   pripomína, že v minulosti už odporúčal posilniť a podporiť včasnú prevenciu, riešenie a odstraňovanie bezpečnostných problémov sietí a informácií, čo je úlohou Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA) (2);

Potreba spoločných opatrení na európskej úrovni na podporu rozvoja budúceho internetu

34.   víta zámer Komisie zapojiť „fórum pre budúci internet“ (FIF) do realizácie návrhov naplánovaných v oznámení, keďže koordinácia opatrení na európskej úrovni je potrebná, aby bolo možné zabrániť roztrieštenosti snáh a určiť spoločné ciele vo verejnom záujme. Keďže miestne a regionálne orgány sú dôležitými aktérmi v rámci rozvoja budúceho internetu, výbor sa nazdáva, že by mali mať možnosť zapojiť sa do FIF, a žiada Komisiu, aby predložila návrhy v tomto zmysle.

V Bruseli 15. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  KOM(2005) 229 v konečnom znení.

1

(2)  CdR 5/2008 fin.

2

(3)  CdR 304/2008 fin.

3

(4)  CdR 247/2009 fin.

4

(5)  CdR 10/2009 fin.

5

(6)  CdR 156/2009 fin.

6

(7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, Ú. v. EÚ L 337, 18.12.2009.

7

(8)  CdR 252/2005 fin.

8

(9)  22. správa CEPT – Správa CEPT v rámci mandátu, ktorým ju poverila Komisia, o technických otázkach vzhľadom na možnosti harmonizácie pre digitálnu dividendu (časť B), 1. júla 2008.

9

(10)  Stanovisko skupiny pre politiku rádiového frekvenčného spektra s názvom „Vplyv digitálnej dividendy na politiku EÚ v oblasti rádiového frekvenčného spektra“ zo 14. februára 2007 a stanovisko RSPG k digitálnej dividende z 18. septembra 2009.

10

(11)  CdR 263/2007 fin.

11

(12)  CdR 84/2007 fin.

12

(13)  CdR 247/2009.

13

---

| 27.8.2010 | SK | Úradný vestník Európskej únie | C 232/49 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

SK

Úradný vestník Európskej únie

C 232/49

---

Stanovisko Výboru regiónov na tému „Vyvíjanie spoločnej stratégie pre základné podporné technológie v EÚ“

(2010/C 232/09)

I.   POLITICKÉ ODPORÚČANIA

VÝBOR REGIÓNOV

1.   víta iniciatívu Európskej komisie vypracovať oznámenie na tému „Príprava na budúcnosť: vyvíjanie spoločnej stratégie pre základné podporné technológie v EÚ“;

2.   konštatuje, že tieto technológie majú potenciál stať sa cenným prínosom pre občanov, podniky a verejnú správu a mohli by prispieť k vylepšeniu produktov a zvýšeniu kvality verejných služieb;

3.   víta doplňujúce odkazy a správy, ako je napríklad oznámenie na tému „Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005 – 2009“, ktoré podporujú ďalší rozvoj základných podporných technológií (KET – key enabling technologies); berie na vedomie, že v oznámení o KET sú nanotechnológie označené za jednu z piatich strategicky najvýznamnejších základných podporných technológií;

4.   poukazuje na to, že miestne a regionálne orgány majú kľúčovú úlohu pri podnecovaní informovaného dialógu so širokou verejnosťou a pri riešení obáv občanov na úrovni, ktorá im je čo najbližšie;

5.   schvaľuje, že sa v oznámení o KET kladie väčší dôraz na spoločné strategické programovanie a demonštračné projekty, ako aj na strategickejší a koordinovaný postup nielen zo strany EÚ a členských štátov, ale tiež zo strany jednotlivých regiónov;

6.   víta, že sa v oznámení o KET spomína podpora regionálnych inovačných zoskupení a sietí, ktoré majú rozhodujúci význam pre rozvoj a zachovanie inovačnej činnosti na svetovej úrovni a napomáhajú pevnému ukotveniu poznatkov v danom regióne;

7.   uznáva, že základné podporné technológie majú veľký význam pre medzinárodnú konkurencieschopnosť a trvalo udržateľný rozvoj EÚ, zdôrazňuje, že by sa mala zintenzívniť výmena skúseností a osvedčených postupov medzi členskými štátmi a ostatnými európskymi regiónmi, a vyzdvihuje význam využívania osvedčených postupov z celého sveta;

8.   znovu zdôrazňuje význam vytvárania synergie medzi rámcovým programom, štrukturálnymi fondmi a štátnou politikou vo vzťahu k širším cieľom EÚ v oblasti konkurencieschopnosti a súdržnosti;

9.   uznáva, že je potrebné preskúmať rámec štátnej pomoci týkajúcej sa inovácie a žiada Komisiu, aby ho informovala o ďalšom vývoji;

10.   podporuje návrh Komisie zriadiť expertnú skupinu na vysokej úrovni, ktorá bude poverená vytvorením spoločnej dlhodobejšej stratégie v oblasti základných podporných technológií, a žiada Komisiu, aby výbor od samého začiatku informovala o vývoji týkajúcom sa tejto skupiny vrátane jej analýz a politických odporúčaní;

11.   súhlasí s tým, že pri rozvoji nanotechnológií je potrebné zohľadniť otázky týkajúce sa zdravia, bezpečnosti a životného prostredia a nadviazať dialóg so všetkými zúčastnenými stranami, ako sa uvádza v správe o nanotechnológiách;

12.   uznáva, že je dôležité pozorne preskúmať právne predpisy existujúce na európskej úrovni, ako to požaduje Európsky parlament, a zosúladiť ich s regionálnymi právnymi predpismi a normami, pretože prílišná rôznorodosť právnych predpisov môže byť pre medzinárodnú konkurencieschopnosť európskych regiónov a členských štátov nevýhodou;

13.   domnieva sa, že navrhované kroky, ako sú uvedené v oznámení o základných podporných technológiách, nie sú v rozpore so zásadou subsidiarity či proporcionality;

Vplyv základných podporných technológií na konkurencieschopnosť a inovácie

14.   zdôrazňuje význam základných podporných technológií pri vytváraní základov praktických aplikácií, ich možnú úlohu v rámci nového európskeho plánu pre inovácie a ich možnosť zvýšiť kvalitu života a konkurencieschopnosť v európskych regiónoch;

15.   uznáva, že hoci by sa naďalej mala venovať pozornosť konkurencieschopnosti jednotlivých sektorov, treba povedať, že prosperita Európy bude v budúcnosti čoraz viac závislá od medzisektorových aktivít (1);

16.   konštatuje, že podpora veľkej rozmanitosti aplikácií niektorých poznatkov vo viacerých inovačných reťazcoch by mohla viesť k vytvoreniu nových pracovných miest na všetkých úrovniach a zaistiť poznatky pre regióny (1);

17.   vyzýva, aby bol rámcový program EÚ pre výskum a technologický rozvoj preskúmaný a lepšie prispôsobený potrebám malých a stredných podnikov s cieľom uľahčiť tak ich účasť na spoločných európskych projektoch a poskytnúť väčší potenciál na rozvoj základných podporných technológií na regionálnej úrovni;

18.   konštatuje, že Európa sa už priemyselným investorom v tejto oblasti začína zdať menej príťažlivá;

Spoločenské aspekty základných podporných technológií

19.   uznáva dôležitosť, ktorá sa v oznámení o KET pripisuje informovanosti občanov o základných podporných technológiách a ich pochopeniu, ako aj proaktívnej stratégii, ktorá by spojila zainteresované subjekty v záujme riešenia obáv verejnosti a otvorene informovala o výhodách a rizikách nových technológií;

20.   pripomína, že je potrebné: dobre pochopiť výhody a riziká nových technológií a informovať o nich, ako sa uvádza aj v predchádzajúcich stanoviskách VR (2), a v prípade potreby uskutočniť štúdie, ktoré by mali slúžiť na lepšie pochopenie rizík vo vzťahu k očakávaným výhodám;

21.   víta v tejto súvislosti skutočnosť, že bola posilnená úloha európskej skupiny pre etiku v rámci odbornej diskusie o možnostiach a rizikách biotechnológií a nanotechnológií;

22.   súhlasí s tým, že je dôležité riešiť spoločenské očakávania a obavy, ako sa uvádza v správe o nanotechnológiách a v sprievodných dokumentoch;

23.   nabáda, aby sa podporovala spolupráca medzi EÚ a národnou a regionálnou úrovňou v etických a sociálno-ekonomických otázkach;

24.   domnieva sa, že EÚ by mala zriadiť európsku pracovnú skupinu pre sociálnu inováciu, ktorá by nebola nezávislá od priemyselnej politiky EÚ, ale predstavovala by jej ústredný prvok (1);

25.   vyzýva členské štáty, aby koordinovaným spôsobom a spoločne so svojimi regiónmi prijali rozhodnutia o svojej inovačnej politike, ako aj o nástrojoch a mechanizmoch použitých na jej stimuláciu, a to tak, aby výsledky tejto politiky reagovali aj na súčasné potreby na miestnej a regionálnej úrovni (3);

26.   víta zámer Komisie usilovať sa v rámci obchodnej politiky a bilaterálnych dohôd o to, aby boli ukončené neprípustné subvencie tretích krajín a tým aj preteky v subvencovaní. Pokiaľ tretie krajiny nebudú ochotné na takúto dohodu pristúpiť, mala by aj Európska únia a jej členské štáty chrániť svoje technologické resp. hospodárske záujmu účinnými opatreniami, aby sa zabezpečilo, že základné podporné technológie, a s nimi aj spoločnosť založená na vedomostiach, zostanú aj naďalej v Európe;

Infraštruktúra a súdržnosť

27.   žiada, aby sa venovala väčšia pozornosť informovanosti na regionálnej a miestnej úrovni a podnecovaniu na modernizáciu infraštruktúry, čo sú nevyhnutné faktory rozvoja a implementácie základných podporných technológií;

28.   poukazuje na to, že európske výskumné infraštruktúry sa nachádzajú prevažne v západnej Európe, a preto by sa malo podporiť lepšie geografické rozdelenie;

29.   uznáva, že je potrebné vytvoriť rámec na európskej úrovni, ktorý by zabezpečil lepšie fungovanie výskumných infraštruktúr a odstránil bariéry v medzinárodnom výskume;

30.   žiada, aby sa osobitne zohľadnila situácia európskeho zoskupenia územnej spolupráce (EZÚS) ako ďalšieho právneho nástroja na vytváranie výskumných infraštruktúr európskeho rozmeru;

31.   podčiarkuje význam miestnych a regionálnych orgánov pri podporovaní spoločných výskumných programov: tieto orgány sú kľúčovými subjektmi pri rozvoji regionálnych stratégií v oblasti výskumu a inovácií, často spravujú výskumné inštitúcie a podporujú inovačné prostredie;

32.   navrhuje doplňujúce iniciatívy v rámci štrukturálnych fondov, prostredníctvom ktorých by sa podporoval výskum a inovácie vrátane rôznych grantových sadzieb zvýhodňujúcich investovanie do výskumných a inovačných projektov;

33.   nabáda mestá a regióny, aby podporovali prenos poznatkov a inovácií z vedeckej základne do priemyslu, zlepšili poskytovanie rizikového kapitálu, a to aj pre cezhraničnú spoluprácu, a podporovali užívateľov pri patentovaní technologických vynálezov a pri využívaní takýchto patentov;

34.   vyzdvihuje osobitnú úlohu kohéznej politiky pri podporovaní inovačnej činnosti v regiónoch;

35.   poznamenáva, že Európsky fond regionálneho rozvoja (ERDF) môže poskytnúť finančnú podporu na rozvoj zručností a modernizáciu vzdelávacích štruktúr a systémov formou financovania podnikateľských inkubátorov a vedeckých parkov, čím by sa umožnilo prepojenie medzi malými a strednými podnikmi a univerzitami;

Zvýšenie účasti malých a stredných podnikov na verejno-súkromných partnerstvách

36.   znovu zdôrazňuje, že európska priemyselná politika by mala venovať osobitnú pozornosť interakcii medzi veľkými a strednými či malými podnikmi, a to najmä medzi malými a strednými podnikmi a výskumnými centrami (1), podčiarkuje rozhodujúci význam kvalifikovanej pracovnej sily pre túto interakciu a pre ukotvenie priemyslu na úrovni regiónu;

37.   pripomína podstatnú úlohu, ktorú má spolupráca verejných inštitúcií a súkromného sektora, a to s osobitným zameraním na zapojenie univerzít, vyšších odborných škôl a výskumných ústavov (4), konštatuje, že v záujme udržania poznatkov a konkurencieschopnosti v danom regióne je dôležité, aby boli vzájomne prepojené univerzitné študijné programy a technológie, ktoré sú z hľadiska pracovnej sily v regióne relevantné;

38.   požaduje výrazný posun vo využívaní štrukturálnych fondov v regiónoch, a to najmä smerom k posilneniu dopytu po výskume a inovácii, podpore otvorených iniciatív a iniciatív zo strany užívateľov ako regionálneho potenciálu (5);

Vývoj v špecifických sektoroch

39.   uznáva, že v niektorých sektoroch, ako je napríklad potravinársky a farmaceutický sektor (vedy o živej prírode), biomedicínska technológia, automobilové a technicky vyspelé systémy, už občas dochádza k úžasným inováciám výrobkov aj marketingu (1);

40.   poukazuje na to, že biotechnológie okrem využitia v oblasti verejného zdravia, v potravinách a krmivách ponúkajú aj sľubné alternatívy v chemickom priemysle (2);

41.   žiada ďalší rozvoj koexistencie rôznych poľnohospodárskych postupov, a to nielen v záujme dobrých poľnohospodárskych postupov, ale aj tolerancie a dôvery pri výmene informácií, koordinácii a spolupráci medzi susediacimi poľnohospodármi (2);

42.   víta aktivity Komisie zamerané na zaistenie bezpečného a účinného používania modernej biotechnológie v rozvojových krajinách a na podporu schopnosti týchto štátov posúdiť a zvládnuť riziká, aby sa tak napomohlo zachovaniu a udržateľnému využívaniu genetických zdrojov v týchto krajinách (2);

43.   zdôrazňuje potrebu vypracovať primerané metódy hodnotenia bezpečnosti pre oblasť nanotechnológií a zaviesť adekvátne politické opatrenia a regulačný rámec skôr, ako dôjde k ďalšiemu prenikaniu na trh;

44.   zdôrazňuje potrebu uprednostniť rozsiahlejšie hodnotenie udržateľnosti technológií a osobitne sa zamerať na počiatočné štádium dlho pred tým, než dosiahnu hranicu vstupu na trh. Poznamenáva, že by to prípadne mohlo viesť k vypracovaniu nezávislého metodologického rámca pre hodnotenie a riadenie rizika a iného rámca pre štúdie o sociálnom vplyve;

45.   žiada, aby všetky útvary Európskej komisie plnili funkciu včasného predvídania vznikajúcich problémov, predovšetkým v oblasti technológie, čím by sa umožnila skorá identifikácia vznikajúcich problémov. Je potrebné preskúmať relevantnosť, súlad a účinnosť legislatívy a politiky, ich uplatňovanie, ako aj spoločenské a hospodárske účinky (2).

V Bruseli 14. apríla 2010

Prvý podpredseda Výboru regiónov

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 39/2006 fin.

1

(2)  CdR 174/2007 fin.

2

(3)  CdR 283/2008 fin.

3

(4)  CdR 83/2007 fin.

4

(5)  CdR 263/2007 fin.

5

---