# Europos Sąjungos C 232/2010

| | ISSN 1725-521X
  doi:10.3000/1725521X.C_2010.232.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 232 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 53 tomas2010m. rugpjūčio 27d. |

ISSN 1725-521X

doi:10.3000/1725521X.C_2010.232.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 232

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

53 tomas2010m. rugpjūčio 27d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | I   Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės |
| | NUOMONĖS |
| | Regionų komitetas |
| | 84-oji plenarinė sesija, 2010 m. balandžio 14, 15 d. |
| 2010/C 232/01 | Regionų komiteto nuomonė Solidarumas sveikatos srityje. Sveikatos priežiūros skirtumų mažinimas ES | 1 |
| 2010/C 232/02 | Regionų komiteto nuomonė Sprendžiant ES visuomenės senėjimo daromo poveikio klausimą (2009 m. pranešimas apie visuomenės senėjimą) | 7 |
| 2010/C 232/03 | Regionų komiteto perspektyvinė nuomonė Sanglaudos politikos ateitis | 14 |
| 2010/C 232/04 | Regionų komiteto nuomonė Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija | 23 |
| 2010/C 232/05 | Regionų komiteto nuomonė Judumo mieste veiksmų planas | 29 |
| 2010/C 232/06 | Regionų komiteto nuomonė 2009–2010 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai. Šalys kandidatės | 36 |
| 2010/C 232/07 | Regionų komiteto nuomonė PAV ir SPAV direktyvų tobulinimas | 41 |
| 2010/C 232/08 | Regionų komiteto nuomonė Skaitmeninio dividendo nauda visuomenės poreikiams ir ekonomikos augimui ir Ateities interneto viešojo ir privataus sektoriaus partnerystė | 44 |
| 2010/C 232/09 | Regionų komiteto nuomonė Bendrosios didelio poveikio technologijų strategijos plėtotė ES | 49 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

I   Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės

NUOMONĖS

Regionų komitetas

84-oji plenarinė sesija, 2010 m. balandžio 14, 15 d.

2010/C 232/01

Regionų komiteto nuomonė Solidarumas sveikatos srityje. Sveikatos priežiūros skirtumų mažinimas ES

1

2010/C 232/02

Regionų komiteto nuomonė Sprendžiant ES visuomenės senėjimo daromo poveikio klausimą (2009 m. pranešimas apie visuomenės senėjimą)

7

2010/C 232/03

Regionų komiteto perspektyvinė nuomonė Sanglaudos politikos ateitis

14

2010/C 232/04

Regionų komiteto nuomonė Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija

23

2010/C 232/05

Regionų komiteto nuomonė Judumo mieste veiksmų planas

29

2010/C 232/06

Regionų komiteto nuomonė 2009–2010 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai. Šalys kandidatės

36

2010/C 232/07

Regionų komiteto nuomonė PAV ir SPAV direktyvų tobulinimas

41

2010/C 232/08

Regionų komiteto nuomonė Skaitmeninio dividendo nauda visuomenės poreikiams ir ekonomikos augimui ir Ateities interneto viešojo ir privataus sektoriaus partnerystė

44

2010/C 232/09

Regionų komiteto nuomonė Bendrosios didelio poveikio technologijų strategijos plėtotė ES

49

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

I Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės

NUOMONĖS

Regionų komitetas

84-oji plenarinė sesija, 2010 m. balandžio 14, 15 d.

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/1

---

Regionų komiteto nuomonė „Solidarumas sveikatos srityje. Sveikatos priežiūros skirtumų mažinimas ES“

(2010/C 000/01)

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

Įžanga

1.   palankiai vertina Komisijos pasiryžimą remti ir papildyti valstybių narių ir vietos ir regionų valdžios institucijų pastangas sprendžiant problemas, susijusias su sveikatos priežiūros skirtumais Europos Sąjungoje. Labai svarbu tai, kad pripažįstamas sveikatos priežiūros skirtumų tarp valstybių narių ir valstybės viduje keliamo iššūkio mastas. Komisijos požiūris, kad sveikatos priežiūros skirtumai yra iššūkis ES įsipareigojimams, susijusiems su solidarumu, socialine ir ekonomine sanglauda, žmogaus teisėmis bei lygiomis galimybėmis, yra gerai apsvarstytas ir patvirtintas. Tačiau Komisijai reikėjo labiau pabrėžti neseniai į Lisabonos sutartį įtrauktą teritorinės sanglaudos tikslą;

2.   pripažįsta ir vartoja PPO sveikatos apibrėžtį: „sveikata yra visiškos fizinės, protinės ir socialinės gerovės būsena, o ne tik ligos arba negalios nebuvimas“;

3.   primena Komisijai, kad dabar pagal Lisabonos sutarties 3 straipsnį institucijos privalo siekti sukurti Europos piliečių gerovę;

4.   atkreipia Komisijos dėmesį į sero Michael Marmot PPO parengtą pranešimą „Closing the Gap in a Generation – Health Equity through action on the social determinants of health“ („Sumažinti kartos sveikatos priežiūros galimybių skirtumus – Teisingumas sveikatos priežiūros srityje pasitelkiant veiksmus socialinių sveikatą lemiančių veiksnių srityje“. RK mano, kad tai turėtų būti pagrindinis ES šaltinis sprendžiant sveikatos priežiūros nelygių galimybių problemą;

5.   pritaria Komisijos pripažinimui, kad sveikatos priežiūros skirtumų problema yra labai sudėtinga, o jos vystymasis priklauso nuo įvairių faktorių, ypač pripažinimui, kad skirtumai egzistuoja visais lygmenimis tiek Europos, tiek vietos; socialinių skirtumų ir glaudaus ryšio tarp sveikatos ir turto vaidmeniu, nepalankių sąlygų poveikis pažeidžiamų ir socialinę atskirtį patiriančių asmenų grupių sveikatai ir skirtingų socialinės politikos sprendimų poveikiu sveikatos priežiūrai ir socialinei paramai;

6.   palankiai vertina dokumente išlaikytą gana gerą pusiausvyrą tarp Europos bendradarbiavimo ir subsidiarumo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsnį., tačiau norėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagal Lisabonos sutartį skirtumų sveikatos srityje mažinimas turi būti numatytas nacionalinėje sveikatos politikoje;

ES politikos indėlis mažinant sveikatos priežiūros skirtumus

7.   pripažįsta galimą susijusių sričių ES politikos indėlį, laikantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsnyje bei ES Pagrindinių teisių chartijos 35 straipsnyje nurodyto tikslo „[...] kad aukštas žmogaus sveikatos apsaugos lygis būtų užtikrintas apibrėžiant ir įgyvendinant visas Sąjungos politikos kryptis ir veiklas“;

8.   primena, kad „teisė į profilaktinę sveikatos priežiūrą ir teisė į gydymą nacionalinių teisės aktų ir praktikos nustatyta tvarka“ yra įteisinta ES Pagrindinių teisių chartijos 35 straipsnyje;

9.   palankiai vertina bendruosius ES sveikatos strategijos tikslus – remti sveikatos priežiūros prieinamumą ir ligų prevenciją bei skatinti sveiką gyvenimo būdą;

10.   ragina Komisiją užtikrinti Regionų komitetą, kad pasiūlyme dėl direktyvos dėl pacientų teisių į sveikatos priežiūros paslaugas kitose valstybėse narėse bus visapusiškai atsižvelgta į sveikatos skirtumų poveikį, jei šis pasiūlymas turės būti įgyvendinamas;

11.   atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsnyje pabrėžtą reikalavimą gerinti pasienio regionų sveikatos paslaugas, Regionų komitetas ragina teikti paramą skirtingose valstybėse narėse esantiems pasienio regionams, kad būtų rengiamos savanoriškos taisyklės siekiant sumažinti pasienio regionų sveikatos paslaugų skirtumus. Regionų komitetas pabrėžia su tuo susijusias daugumos grupių jau taikomo Europos tarpvalstybinio bendradarbiavimo grupės (ETBG) priemonės teikiamas galimybes. Tačiau Regionų komitetas aiškiai suvokia, kad tarpvalstybinės sveikatos priežiūros susitarimai plačiąja prasme turi būti atidžiai apsvarstyti, siekiant užtikrinti, kad pacientai, vykdami sveikatos priežiūros tikslais į kitas valstybes, dar labiau nepablogintų sveikatos priežiūros paslaugų tose šalyse, kuriose jos jau ir taip yra žemo lygio, nes tokiu būdu dar labiau padidėtų sveikatos būklės skirtumai. Visiems regionams turėtų būti aiškiai užtikrinta, kad tarpvalstybiniai susitarimai sudarys pažeidžiamoms ir mažesnes pajamas gaunančioms visuomenės grupėms palankias sąlygas naudotis sveikatos būklę gerinančiomis priemonėmis tais atvejais, kai šios grupės turi konkuruoti dėl sveikatos priežiūros paslaugų. Tarpvalstybinės sveikatos priežiūros paslaugos turėtų būti prieinamos tik gavus išankstinį patvirtinimą, kad mažas pajamas turintys asmenys turėtų vienodas galimybes naudotis paslaugomis;

12.   palankiai vertina su sveikatos klausimais susijusį Bendrosios žemės ūkio politikos vaidmenį ir pripažįsta tokių programų kaip Pienas mokykloms, Maistas labiausiai socialiai nuskriaustiems asmenims, Vaisiai mokykloms indėlį remiant mitybą ir sveiką gyvenimo būdą. Viešosiose įstaigose, pavyzdžiui, mokyklose ir ligoninėse, teikiamas maistas visų pirma turi būti sveikas, maistingas ir, kai įmanoma, vietinių gamintojų. Komitetas taip pat palankiai vertina galimo BŽŪP ir kitų sričių politikos, susijusios su socialiniais sveikatą lemiančiais veiksniais, poveikio pripažinimą. RK pripažįsta, kad kaimo vietovės susiduria su specifinėmis sveikatos problemomis: nepakankamos galimybės naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis gali lemti sveikatos skirtumus kai kuriose valstybėse narėse, o dėl žemės ūkio ekonomikos ir migracijos sąsajos kai kuriose bendruomenėse gali atsirasti specifinių sveikatos poreikių ir sveikatos skirtumų. Abiem šiais atvejais BŽŪP gali prisidėti prie gyvenimo sąlygų gerinimo, taigi jos vaidmuo yra svarbus;

13.   nesutinka, jog pakanka pasakyti, kad pagal BŽŪP taikomos ES aplinkos ir rinkos politikos priemonės remia įvairias iniciatyvas, kurios gali prisidėti prie sveikatos gerinimo. Nors BŽŪP turi galimybių prisidėti prie padėties pagerinimo, tačiau iš esmės BŽŪP nėra suformuota teikti prioritetą sveikatos pasekmėms arba sveikatos skirtumams, ir todėl turime teisę teigti, kad nesubalansuotas požiūris į pieno produktų ir mėsos gamybą palyginti su vaisių ir daržovių gamyba gali turėti neigiamų pasekmių sveikatai ir sveikatos skirtumams. Šį neatitikimą galima peržiūrėti atliekant BŽŪP reformą, o kiekviename reformos proceso etape turėtų būti atsižvelgta į gerų ir lygiateisių sveikatos rodiklių rėmimo svarbą;

Sveikatos priežiūros skirtumai ir ekonominiai klausimai

14.   apgailestauja, kad Komisijai nepasisekė visapusiškai išnagrinėti besaikio alkoholio ir kitų narkotikų naudojimo poveikio sveikatai ir sveikatos skirtumų didinimui. RK pripažįsta, kad alkoholio problema ypatingas uždavinys politikos formuotojams, kurie turi atsižvelgti į jos įtaką vietos ir regionų ekonomikai, kuri apima ir privačius, ir viešus aspektus. Šiuo požiūriu dera pripažinti, kad alkoholio vartojimo reguliavimas kelia sunkumų, tačiau tai nėra priežastis ignoruoti jo poveikį sveikatai ar skirti mažiau dėmesio piktnaudžiavimui alkoholiu ir kitomis psichiką veikiančiomis medžiagomis;

15.   pripažįsta, kad ES valstybės narės išgyvena rimtą finansų ir ekonomikos krizę ir tai neišvengiamai daro poveikį jų piliečių sveikatai ir gerovei. Nors ir tiesa, kad dėl ekonominės padėties atotrūkis tarp sveikatos rodiklių gali dar labiau padidėti, tačiau tai neturėtų tapti pretekstu nekoreguoti politikos priemonių taip, kad būtų galima kuo geriau spręsti sveikatos skirtumų problemas. Dėl finansų institucijų žlugimo pasaulio mastu valstybėms narėms, regionams ir vietos bendruomenėms tenka užduotis peržiūrėti savo tvarių bendruomenių kūrimo koncepciją. Per daug dėmesio ekonomikos klestėjimui skirianti politika gali lemti sveikatos priežiūros skirtumus. Nors dėl ekonominių sunkumų ekonominė gerovė gali sumažėti, tačiau tai ne kliūtis teikti didesnę pirmenybę ekonominių, socialinių ir sveikatos priežiūros skirtumų mažinimui. Komisija dabar turi galimybę vykdant septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą (ir planuojant biudžetą peržiūrėti prioritetus ir daugiau dėmesio skirti sveikatos priežiūros skirtumų mažinimo priemonėms;

16.   mano, kad dabartiniai ekonominiai sunkumai reiškia, kad didėja ekonominio sveikatos priežiūros paslaugų aspekto ir ekonomikos poveikio sveikai visuomenei svarba. Sveikatos priežiūros paslaugos yra reikšmingos darbo vietų požiūriu ir per susijusius sektorius, pvz., sveikatos mokslinių tyrimų ir inovacijų, kuria ekonominę gerovę, ypač sparčiai augančios ekonomikos šalyse. Be to, dėl ankstyvos mirties ar negalios prarandama darbo jėga, o tai reiškia sumažėja našumas ir didėja našta socialinės paramos sistemoms;

17.   pritaria pripažinimui, kad geresnė visų gyventojų grupių sveikatos būklė labai svarbi, turint omenyje gyventojų senėjimą. Socialinės apsaugos sistemos jau dabar jaučia visuomenės demografijos pokyčių poveikį. Ilgesnė gyvenimo trukmė yra pageidautinas dalykas, tačiau norint užtikrinti tokį socialinės apsaugos sistemų lygį, kokio tikisi europiečiai, reikia dėti daugiau pastangų sprendžiant paslaugų poreikio klausimą. Todėl prioritetą reikėtų teikti prasčiausias perspektyvas turinčių žmonių gyvenimo metų be sveikatos sutrikimų ilginimui. Atsižvelgdamas į socialinių ir ekonominių pokyčių apimtį, kurią lems senėjanti visuomenė, RK norėtų pabrėžti pagyvenusių žmonių priežiūrai gerinti skirtų tyrimų ir taikomosios veiklos svarbą;

ES sanglaudos politikos indėlis mažinant sveikatos priežiūros skirtumus

18.   pritaria tvirtinimui, kad ES sanglaudos politikai ne tik tenka pagrindinis vaidmuo siekiant ES 2020 tikslų – ekonominės ir socialinės sanglaudos, bet ji gali tapti naudinga priemone sprendžiant sveikatos priežiūros skirtumų problemą. Komitetas tikisi, kad strategijoje „Europa 2020“ bus skiriama daug dėmesio kovai su atskirtimi, kuri tuo pačiu galėtų aiškiai sietis su sveikatos priežiūros skirtumais;

19.   mano, kad ES struktūriniai fondai galėtų tapti regioninės plėtros strategijos, skirtos plėsti vietos sveikatos priežiūrą, dalimi. Ne visi Europos piliečiai turi lygias galimybes, įskaitant ir su sveikata susijusias galimybes, kurios sudaro vieną pagrindinių ES sanglaudos politikos ir struktūrinių fondų tikslų;

20.   Regionų komitetas pritaria Komisijoms nustatytoms trims tobulintinoms sritims: gerinti žinias apie šių fondų panaudojimo galimybes šioje srityje, nacionalinės politikos koordinavimą ir techninius šios srities investicijų valdymo pajėgumus. Tačiau tai nebūtinai yra sritys, kurių tobulinimui reikėtų skirti didžiausią dėmesį. Didesnį poveikį visų pirma galėtų turėti regionų ir vietos įstaigų, atsakingų už tiesioginį paslaugų teikimą koordinavimas. Be to, valstybės narės gali turėti techninių pajėgumų, tačiau ne sveikatos priežiūros įstaigose regionų ir vietos lygiu, todėl intervencines priemones reikėtų taikyti atitinkamam lygiui, kad būtų pasiekti pageidaujami rezultatai;

Duomenų rinkimas, stebėsena ir analizė

21.   pritaria pasiūlymui toliau rengti strategijos „Europa 2020“ darbotvarkės įgyvendinimo pažangos vertinimo priemonę, kad būtų atspindėta sveikatos priežiūros skirtumų mažinimo svarba. Sveiko gyvenimo metų skaičiaus rodiklis yra viena sveikatos vertinimo priemonė, tačiau turėtų būti nustatyti papildomi rodikliai, atspindintys atotrūkio tarp sveikiausių ir prasčiausią sveikatą turinčių asmenų mažinimo svarbą;

22.   pritaria pateiktam valstybėse narėse atliekamo duomenų rinkimo ir analizės metodų skirtumų vertinimui. Naudingi yra su sveikata susiję EUROSTATO parengti rodikliai. Be to, mano, kad valstybių narių savitarpio parama keičiantis praktine patirtimi gerinant gyventojų sveikatos priežiūrą yra veiksminga priemonė atotrūkiui tarp valstybių narių mažint;

23.   ragina Komisiją pripažinti, kad migrantų ir migrantų bendruomenių sveikatos rodiklių stebėsena yra ypatingas uždavinys. Laikinų arba migruojančių bendruomenių gyventojų sveikata dažniausiai yra prastesnė ir jie gali patirti konkrečių kliūčių norėdami gauti socialinę paramą. Komunikate migrantai apibrėžiami kaip pažeidžiama grupė. Norint užtikrinti veiksmingą duomenų stebėseną, reikėtų atsižvelgti į konkrečius iššūkius, su kuriais susiduriama vykdant migruojančių arba laikinų bendruomenių sveikatos rodiklių stebėseną;

24.   ragina Komisiją pripažinti lyčių nelygybę sveikatos priežiūros srityje ir remti pagal lytį skirstomų sveikatos duomenų ir lyčių statistinių duomenų rinkimą, stebėseną ir analizavimą. Ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į moterų ir vyrų teisę gauti profilaktinės medicinos paslaugas, kad būtų galima veiksmingai spręsti klausimus dėl skirtumų valstybėse narėse ir tarp jų;

Vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmuo

25.   palankiai vertina vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmens pripažinimą tiek užtikrinant sveikatos rodiklius, tiek ir teikiant paslaugas, susijusias su socialiniais sveikatą lemiančiais veiksniais;

26.   siūlo skirti daugiau dėmesio vietos lygio veiksmams, kuriais skatinamas sveikas gyvenimo būdas ir siekiama užkirsti kelią sveikatą bloginančioms gyvenimo sąlygoms. Kai kurie regionai jau parengė savo strategijas, kuriomis siekiama komunikate nurodytų tikslų ir kuriose apibrėžiama pagrindinė bendros, sveikatą propaguojančios politikos, sistema. Komitetas pabrėžia, kad mokykloms būtinai reikia sveiką mitybą ir sveiką gyvenimo būdą propaguojančių edukacinių programų. Yra daug struktūrų, galinčių sustiprinti prevencinius veiksmus, tačiau daugeliu atvejų veiksmingai prevencijai prireiks konkrečios bendruomenės poreikiams pritaikytų pabrėžtinai vietos lygiu atliekamų veiksmų. Nors sveikatą bloginančių problemų pobūdis visose valstybėse narėse gali būti vienodas, tačiau propaguojant sveiką gyvenimo būdą dažnai reikalingos vietos žiniomis paremtos nežymios intervencinės priemonės. Šios priemonės gali būti veiksmingos daugelio valstybių narių vietovėms – geografiškai atskirtos vietovės gali susidurti su panašiais iššūkiais, pvz., dideliu nedarbo lygiu dėl sunkiosios pramonės gamyklų uždarymo. Planuojant būsimus veiksmus reikėtų bandyti sujungti panašias problemas patiriančias nedideles skirtingose ES dalyse esančias bendruomenes, kurių artimesni kaimynai tokių problemų neturi. Bendradarbiavimas nacionaliniu lygiu gali būti neveiksmingas, jei bus bandoma pasinaudoti patirtimi, įgyta taikant metodus, kurie buvo veiksmingi konkrečiose mažose bendruomenėse;

27.   pritaria Komisijos nuomonei, kad geriau keičiantis informacija ir geriau koordinuojant įvairių valdymo lygmenų politiką įvairiuose sektoriuose, galima imtis efektyvesnių veiksmų ir padaryti didesnį, nuoseklesnį poveikį. Komitetas siūlytų šį požiūrį išreikšti stipriau: toks koordinavimas ir mainai ne tik sudaro sąlygas imtis efektyvesnių veiksmų, bet yra ir svarbi prielaida sveikatos priežiūros skirtumams mažinti. Įsipareigodamos mažinti sveikatos priežiūros skirtumus valstybės narės įgyja puikią progą apsvarstyti bendradarbiavimo lygį nacionaliniu mastu ir pasimokyti iš valstybių narių, kurioms labiausiai sekėsi kurti įvairių valdžios lygių ir skirtingų sektorių partnerystes;

ES lygio bendradarbiavimo struktūros

28.   dar kartą patvirtina jau išreikštą Regionų komiteto suinteresuotumą įtraukti sveikatos priežiūros skirtumų mažinimo klausimus į regionų bendradarbiavimą sveikatos srityje. Regionų komitetas yra pasiryžęs laikytis struktūruotos visų komiteto narių sąveikos principo. Komitetui taip pat svarbu laikytis šio struktūruotos sąveikos principo įsipareigojant bendradarbiauti su GD SANCO ir dalyvauti jo darbe sveikatos priežiūros skirtumų srityje

29.   yra įsitikinęs, kad struktūruotą Regionų komiteto sąveiką turėtų papildyti jo atstovavimas ES sveikatos klausimus nagrinėjančiuose komitetuose ir darbo grupėse. Nors pripažįstama, kad valstybės narės savo nuožiūra skiria atstovus dalyvauti šių grupių darbe, tačiau būtų naudinga peržiūrėti vietos ir regionų lygiu padarytą pažangą kovojant su sveikatos priežiūros skirtumais;

Pažeidžiamos grupės

30.   palankiai vertina pažeidžiamų grupių poreikių pripažinimą ir ypatingą dėmesį, kurio reikalauja skurde gyvenančių žmonių, nepalankiomis sąlygomis gyvenančių migrantų ir tautinių mažumų grupės, neįgalieji, vyresnio amžiaus žmonės ir skurdą patiriantys vaikai;

31.   ragina atsižvelgti į kitų pažeidžiamų grupių poreikius, ypač tuo atveju, kai sveikatos skirtumai išryškėja tik laikui bėgant. Norint užkirsti kelią skirtumams, kurių galima išvengti, būtina suvokti visuomenės pokyčius ir nelygybę, kurią jie gali lemti. Tai gali apimti dėl šeimos iširimo atskirtų suaugusiųjų, nelaisvėje esančių asmenų, specialiosios globos įstaigose gyvenančių žmonių arba kaimo vietovių, kurių ekonominės veiklos pagrindas nyksta, gyventojų poreikius. Reikėtų atsižvelgti ir į skirtingose visuomenės grupėse vyraujančių socialinių ir kultūrinių poveikių supratimo svarbą, nes jis gali turėti labai didelės reikšmės individo elgesiui;

32.   pabrėžia, kad rengiant pažeidžiamoms grupėms remti skirtas priemones, būtina suvokti „migrantų“ nustatymo dviprasmybę. Kalbant apie sveikatos priežiūros skirtumus, bet koks gyventojų judėjimas, nepriklausomai nuo to, ar jis vyksta ES viduje, ar į ES, gali lemti nepalankias socialines sąlygas, nepakankamas galimybes gauti socialinę paramą ir sveikatos priežiūros skirtumus. Gyventojų grupės, kurios juda ES viduje, turi nevienodas galimybes pasinaudoti aprūpinimo būstu paslaugomis ir gali tapti benamiais. Benamystė gali turėti esminį poveikį sveikatai. Reikėtų imtis konkrečių veiksmų, siekiant išnagrinėti ES viduje judančių gyventojų grupių sveikatos priežiūros skirtumus;

Regionų ir vietos vaidmuo teikiant finansavimą ir paslaugas

33.   mano, kad tais atvejais, kai turimi finansiniai srautai yra skirti su sveikata susijusiems tikslams, vietos ir regionų valdžios institucijoms turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti, ar jos daugiau dėmesio skirs sveikatos priežiūros institucijų įgūdžių, žinių ir pajėgumų plėtojimui ar sveikatos priežiūros institucijų infrastruktūros plėtojimui. Kai kuriose valstybėse narėse ir regionuose ar vietovėse, kur infrastruktūra yra nepakankamai išplėtota, prioritetas gali būti teikiamas investicijoms į sveikatos infrastruktūrą, tačiau kitose didelius sveikatos priežiūros skirtumus patiriančiose srityse sveikatos infrastruktūra yra gerai išplėtota. Šiose srityse investicijas gali tekti skirti vietos lygiu tiek sveikatos priežiūros įstaigų, tiek vietos gyventojų įgūdžių, žinių ir gebėjimų plėtojimui;

34.   nors ir pripažįsta, kad nacionaliniu lygmeniu įgyvendinami Bendrijos sveikatos ir saugos darbe teisės aktai teikia galimybių mažinti nacionalinius sveikatos skirtumus saugant darbuotojų sveikatą, tačiau mano, kad regionų ir vietos valdžios institucijos taip pat gali dalyvauti kuriant geriausios praktikos užimtumo srityje modelį. Tai svarbu valdžios institucijoms kaip reikšmingiems savo regionų ir vietovių darbdaviams ir kaip galinčioms daryti poveikį kitų jų regionų ir vietovių organizacijų ir suinteresuotųjų šalių užimtumo praktikai;

35.   pakartoja savo raginimą užtikrinti didesnį teisinį tikrumą visuotinės svarbos socialinių paslaugų teikėjoms, atsižvelgiant į ES konkurencijos taisykles ir tikisi, kad Komisija įtrauks šį pasiūlymą į savo 2010 m. darbo programą. Šiomis aplinkybėmis pažymi Europos Komisijos Pirmininko įsipareigojimą parengti kokybiškų viešųjų paslaugų sistemą;

Rekomendacijos

Regionų komitetas rekomenduoja:

36.   užtikrinti didesnį sveikatos ir gerovės pripažinimą strategijoje „Europa 2020“, kaip pagrindinius veiksnius kovojant su atskirtimi;

37.   sudaryti galimybes panaudoti struktūrinius fondus su sveikatos priežiūros skirtumais susijusioms problemoms spręsti;

38.   įtraukti išsamesnius nei sveiko gyvenimo metų rodiklius į Lisabonos darbotvarkę, ypač tokius rodiklius, kurie atspindi atotrūkį tarp įvairių grupių sveikatos rodiklių;

39.   pripažinti, kad dabartinė finansų krizė dar labiau padidins bedarbių, benamių arba skurde gyvenančių ES piliečių sveikatos skirtumus. Todėl ragina daugiau investuoti į finansavimo programas, pvz., septintąją mokslinių tyrimų programą ir PROGRESS, siekiant padėti vietos ir regionų valdžios institucijoms spręsti su sveikatos priežiūros skirtumais susijusias problemas tiek artimiausiu laikotarpiu pasitraukus iš dabartinių programų, tiek ir ilgesniu laikotarpiu sprendžiant didėjančio atotrūkio tarp sveikatos rodiklių problemą;

40.   ES turi pripažinti ir skleisti informaciją apie Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) socialinių sveikatos veiksnių komisiją bei nacionalinių vyriausybių atsakymus PSO komisijai;

41.   įsipareigoti taikyti atvirą koordinavimo metodą kaip priemonę dalytis geriausios praktikos pavyzdžiais ir gairėmis sprendžiant su sveikatos priežiūros skirtumais susijusias problemas valstybėse narėse, nemenkinant vietos ir regionų lygiu jau atlikto darbo.

2010 m. balandžio 14 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/7

---

Regionų komiteto nuomonė „Sprendžiant ES visuomenės senėjimo daromo poveikio klausimą (2009 m. pranešimas apie visuomenės senėjimą)“

(2010/C 000/02)

I.   ĮŽANGA

REGIONŲ KOMITETAS

1.   teigiamai vertina Komunikatą „Sprendžiant ES visuomenės senėjimo daromo poveikio klausimą“, kuriame pripažįstama, kad visuomenės senėjimas turės didelį poveikį pensijų, sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sistemoms. Komisijos dokumente pabrėžiama, kad valstybių vyriausybės turi mažiau nei dešimt metų pasirengti laikotarpiui, kai demografinio sprogimo (angl. baby-boom) kartos atstovai eis į pensiją. Laukia skubūs darbai, dideli uždaviniai ir nemažai pavojų, todėl būtini konkretūs politiniai sprendimai. Veiksmai, kurių bus imtasi šios kartos atstovų senėjimo klausimams spręsti, turi būti glaudžiai siejami su lyčių lygybės politika, kad būtų atlyginta žala dėl šiuo metu vyresnio amžiaus moterų patiriamo didesnio skurdo ar mažiau palankių socialinių ir ekonominių sąlygų, taip pat dėl menkesnės gyvenimo kokybės, susijusios su didesniu mirtingumu ir didesne priklausomybe, kuriuos dažniausiai lemia su lytimi susiję veiksniai;

2.   dėkoja vietos ir regionų valdžios institucijoms, nevyriausybinėms organizacijoms ir kitiems Komiteto partneriams už didelę pagalbą rengiant šį nuomonės projektą, visų pirma per ECOS komisijos posėdį 2009 m. rugsėjo 4 d., apskritąjį stalą 2009 m. lapkričio 18 d. ir darbo grupės posėdį 2009 m. gruodžio 14 d.;

3.   pabrėžia, kad gyventojų senėjimas yra ne atskiras reiškinys, o didelis demografinis virsmas, lemiantis esmines permainas vietos ir regionų gyventojų skaičiaus ir sudėties požiūriu. Daug ir įvairių faktorių daro poveikį šios demografinės permainos eigai ir mastui (gimstamumas, mirtingumas, judumas ir imigracija). Gyventojų senėjimas yra nepriklausomas procesas. Tai reikia turėti omenyje ir pripažinti prieš imantis veiksmų gyventojų senėjimo poveikiui mažinti;

4.   konstatuoja, kad šiuo metu keturiems darbingo amžiaus žmonėms tenka vienas vyresnis kaip 65 metų amžiaus žmogus, tačiau šis santykis ilgainiui taps du su vienu. Tai ilgalaikės prognozės. Tačiau kaip bebūtų naudinga pasikliauti ilgalaikėmis prognozėmis, demografinio senėjimo problemą reikės spręsti ne rytoj ir ne poryt, šį klausimą reikia spręsti šiandien. Daugiau nei 60 regionų ekonomiškai priklausomi vyresnio amžiaus žmonės sudaro 29 proc., daugiau nei 70 regionų susiduria su spartaus gyventojų mažėjimo problema, kai kuriuose jų gyventojų skaičius per metus sumažėja daugiau nei 1 proc.;

5.   pažymi, kad vyresnio amžiaus moterims, neįgaliesiems ir imigrantams gali būti ypatingai sunku sveikai pasenti, o tokią padėtį reikia taisyti;

6.   laikosi nuomonės, kad gyventojų senėjimas sudaro palankias sąlygas didinti socialinę ir teritorinę sanglaudą ir stiprinti Europos Sąjungą. Tai atitinka svarstymus dėl strategijos „Europa 2020“, kuri grindžiama principu, kad kiekvienas pilietis ir kiekvienas regionas savo privalumais ir ypatybėmis padeda stiprinti Europos Sąjungą. Tai, kad Europos piliečiai senėja, bet išlieka aktyvūs ir geros sveikatos, yra dar neatrastas potencialas. Taigi, svarbu įgyvendinti ne tik vyresnio amžiaus žmonės skirtą politiką, bet ir parengti visiems Europos piliečiams aktualią politiką, kuri būtų skirta visiems gyvenimo etapams. Laikosi nuomonės, kad gyventojų senėjimo klausimą reikėtų spręsti ir įgyvendinant „Europa 2020“strategiją. Komitetas siekia, kad senėjimo teikiamos galimybės būtų panaudotos socialinei, ekonominei ir teritorinei sanglaudai stiprinti. Strategijoje „Europa 2020“teigiama, kad kiekvienas pilietis, kiekvienas regionas savo privalumais ir ypatybėmis padeda stiprinti Europos Sąjungą. Tai, kad Europos piliečiai senėja, bet išlieka aktyvūs ir geros sveikatos, yra dar visiškai nepanaudotas potencialas. Taigi, svarbu įgyvendinti ne tik vyresnio amžiaus žmonės skirtą politiką, bet ir parengti visiems Europos piliečiams aktualią politiką, kuri būtų skirta visiems gyvenimo etapams;

7.   jau anksčiau pastebėjo, kad demografinis visuomenės senėjimo poveikis yra daugiausia regioninio ar vietos pobūdžio. Vietos ir regionų valdžios institucijoms tenka nemažai svarbių užduočių sveikatos, gerovės, mokamos ar nemokamos priežiūros, darbo rinkos ir būsto, (viešojo) transporto ir švietimo paslaugų teikimo srityse. Joms taip pat tenka kūrybiškai ir novatoriškai spręsti su gyventojų senėjimu susijusias problemas regionų lygiu atsižvelgiant į strategijos „Europa 2020“ tikslus. Tai reiškia, kad reikia siekti solidarumo tarp vyresnio amžiaus žmonių ir jaunimo, tarp augančios demografijos regionų ir demografinį nuosmukį išgyvenančių teritorijų, tarp miestų ir kaimų bei tarp regionų ir valstybių narių.

II.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

8.   pasisako už tai, kad būtų užsibrėžti trys teminiai naujos programos prioritetai (angl. new deal) dėl gyventojų senėjimo Europos Sąjungoje poveikio, didžiausią dėmesį skiriant bandomosioms regionų ir (arba) tarpregioninėms iniciatyvoms. Šie prioritetai atitinka Komisijos tikslus. Pabrėžiama svarbiausia vietos ir regionų valdžios institucijų atsakomybė sveikatos ir priežiūros, darbo rinkos ir paslaugų teikimo srityse:

| — | sveikas senėjimas. Šio tikslo siekiama, kad Europos gyventojai galėtų kuo ilgiau išlikti sveikais ir aktyviais, |
| --- | --- |

—

sveikas senėjimas. Šio tikslo siekiama, kad Europos gyventojai galėtų kuo ilgiau išlikti sveikais ir aktyviais,

| — | dalyvavimas darbo rinkoje ir darbingumas. Siekiama sukurti tokią Europos visuomenę, kurioje visiems būtų sudarytos sąlygos visą gyvenimą mokytis, dalyvauti darbo rinkoje, įskaitant galimybę dirbti mokamą / nemokamą darbą, ir prisidėti prie visuomenės vystymo, |
| --- | --- |

—

dalyvavimas darbo rinkoje ir darbingumas. Siekiama sukurti tokią Europos visuomenę, kurioje visiems būtų sudarytos sąlygos visą gyvenimą mokytis, dalyvauti darbo rinkoje, įskaitant galimybę dirbti mokamą / nemokamą darbą, ir prisidėti prie visuomenės vystymo,

| — | paslaugų ir infrastruktūros prieinamumas. Siekiama plėsti senėjantiems gyventojams teikiamų paslaugų pasiūlą. |
| --- | --- |

—

paslaugų ir infrastruktūros prieinamumas. Siekiama plėsti senėjantiems gyventojams teikiamų paslaugų pasiūlą.

9.   pabrėžia, kad šios trys sritys tiesiogiai tarpusavyje susijusios, todėl prašo taikyti horizontalų požiūrį. Sveikai senstantys žmonės gali lengviau pasinaudoti jiems siūlomomis paslaugomis ir infrastruktūra bei turi didesnes galimybes darbo rinkoje. Didesniam darbo našumui užtikrinti labai svarbūs aktyvūs ir sveiki gyventojai bei tinkamos paslaugos ir infrastruktūra, kadangi kokybiškos paslaugos ir infrastruktūra prisideda prie sveikesnio gyventojų senėjimo bei padeda siekti didesnio užimtumo ir darbingumo. Taip pat tvirtai pritaria tokiam požiūriui į lytį, kai sveikas senėjimas užtikrinamas taikant vienodas sąlygas ir vyrams, ir moterims;

10.   sutinka, kad aiški socialinė darbotvarkė apima šiuos tris prioritetus. Europos visuomenė savo solidarumą išreiškia elgesiu su vyresnio amžiaus žmonėmis: be kita ko kovojama su bet kokia diskriminacija (visų pirma dėl amžiaus), naikinamos kliūtys vyresnio amžiaus žmonių dalyvavimui visuomenės gyvenime ir kuriamas veiksmingas socialinės apsaugos tinklas. Šis tinklas padeda užtikrinti orų elgesį su vyresnio amžiaus žmonėmis. Ši socialinė darbotvarkė atsakomybę paskirsto valdžios institucijoms ir jų (socialiniams) partneriams;

11.   pritaria iniciatyvai per kitą Komisijos kadenciją paskelbti Europos aktyvaus senėjimo ir kartų solidarumo metus, į kuriuos betarpiškai būtų įtraukti vaikai, ir mano, kad tokių metų programoje siūlomiems prioritetams ir bandomosioms iniciatyvoms galėtų būti skiriamas didelis dėmesys;

12.   pažymi, kad patirties būtų galima semtis ir iš vietos lygmens dalyvių įgyvendinamų iniciatyvų, kuriomis siekiama aktyvaus piliečių (visų pirma, šios nuomonės kontekste, pačių vyriausių), dalyvavimo visuomenės gyvenime. Siekiant išspręsti visuomenės senėjimo poveikio problemas, būtina bendradarbiauti su pilietine visuomene. Todėl reikia skatinti aktyvų piliečių, socialinių organizacijų, mokslo įstaigų ir privačių struktūrų dalyvavimą. Šių partnerių socialinis iniciatyvumas yra labai vertingas ir gali atlikti lemiamą rengiant ir įgyvendinant siūlomas bandomąsias iniciatyvas;

SVEIKAS SENĖJIMAS

„Kuo ilgiau išlikti sveikiems ir aktyviems“

13.   sveiką senėjimą supranta kaip pastangų, kuriomis stengiamasi sumažinti fiziniu, psichologiniu ir socialiniu požiūriu neigiamą senėjimo proceso poveikį, visumą. Norint senėti sveikai reikia vadovautis visą gyvenimo ciklą (kuris prasideda nuo vaikystės) apimančiu požiūriu. Reikia atkreipti dėmesį į sveikatos problemų, atsirandančių žmogaus gyvenime, priežastis. Taip pat reikia stengtis ieškoti galimybių taikyti veiksmingą prevenciją ir atsižvelgti į žmogaus sveikatai poveikį darančius aplinkos veiksnius;

14.   sveiką Europos gyventojų senėjimą laiko teigiamu (nepriklausomu) poslinkiu ir gerovės ženklu. Sveiko senėjimo uždavinys – mokyti žmones saugoti sveikatą ir savijautą bei sudaryti sąlygas kuo ilgiau aktyviai dalyvauti visuomenės gyvenime pabrėžiant jų socialinės ir ekonominės veiklos naudą. Taigi, šio klausimo esmė ne (biologinis) amžius, o gyvenimo aplinkybės;

15.   teigia, kad sveikas senėjimas padeda sumažinti augančias su gyventojų senėjimu susijusias sąnaudas. Sveikai senstantys žmonės iš tikrųjų gali ilgiau dalyvauti socialiniame ir ekonominiame visuomenės gyvenime. Kad būtų galima skatinti sveiką senėjimą, būtinos naujos socialinės politikos koncepcijos, moksliniai tyrimai ir inovacijos (terapijos ir kitose srityse, pavyzdžiui, techninių pagalbos priemonių), taip pat reikia didesnį dėmesį skirti „vyresniems žmonėms pritaikytam“ miestui arba aplinkai, užtikrinant atitinkamus gaminius. Taip pat svarbu, kad socialinės ir sveikatos priežiūros srityse dirbtų kvalifikuoti specialistai, todėl reikia išplėsti aukštojo ir neaukštojo mokslo programas ir didesnį dėmesį skirti senėjimo klausimui, kad specialistai įgytų žinių ir kvalifikaciją apie įvairius senėjimo aspektus, ir ypač skatinti profesinius profilius, kurie būtų susiję su terapijos, priklausomumo ir sveikatos gerinimo sritimis. Tokiu būdu sveikas senėjimas prisidės prie strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo;

16.   kad būtų galima sumažinti su gyventojų senėjimu susijusias sąnaudas, kompetentingos institucijos turėtų parengti politiką, kuri vyresnio amžiaus asmenims sudarytų sąlygas ir juos skatintų kuo ilgiau gyventi savo namuose;

TIKSLAI

17.   siekia, kad Europos regionai aktyviai ieškoti bendrų sąlyčio taškų tarp skirtingų savo politikos krypčių, susijusių su sveiku senėjimu. Regionai galėtų kartu ieškoti geriausių būdų inovacijoms ir moksliniams tyrimams skatinti bei pažangai šioje srityje stebėti. Norint sėkmingai įgyvendinti šią strategiją, reikės sukurti tikslingą inovacijų politiką. Šiame procese, skirtame sveikam senėjimui skatinti, pagrindinį vaidmenį turės atlikti visos valdžios institucijos ir jų partneriai iš mokslo bendruomenės;

18.   pasisako už regioninį ir tarpregioninį bendradarbiavimą sveiko senėjimo klausimais, kurį reikėtų vykdyti šiomis kryptimis (čia svarbiausia – sveikata, kiti prioritetai – dalyvavimas ekonominiame gyvenime ir paslaugų bei įrangos pasiūla):

| — | ugdyti sveiką gyvenseną nuo pat ankstyvos vaikystės. Norint senatvėje būti sveikam, būtina sveika jaunystė. Kuo anksčiau spręsime sveikatai pavojų keliančias įpročių ir elgsenos problemas (pavyzdžiui, antsvorio, maitinimosi įpročių ir gyvenimo būdo), tuo geresnės bus perspektyvos, |
| --- | --- |

—

ugdyti sveiką gyvenseną nuo pat ankstyvos vaikystės. Norint senatvėje būti sveikam, būtina sveika jaunystė. Kuo anksčiau spręsime sveikatai pavojų keliančias įpročių ir elgsenos problemas (pavyzdžiui, antsvorio, maitinimosi įpročių ir gyvenimo būdo), tuo geresnės bus perspektyvos,

| — | tinkama priežiūra, kad būtų galima greitai grįžti prie įprastinio gyvenimo būdo. Jeigu taip nutinka, kad laikui bėgant iškyla sveikatos problemų, svarbu jas spręsti kuo greičiau ir veiksmingiau, taip pat kuo ekonomiškiau. Tokiu būdu sergantiems žmonėms suteikiamos geriausios galimybės vėl gyventi įprastu ritmu ir toliau dalyvauti socialiniame gyvenime ir profesinėje veikloje; Tai labai padeda žmonėms kuo ilgiau išlikti darbo rinkoje ir teikti socialinę paramą, |
| --- | --- |

—

tinkama priežiūra, kad būtų galima greitai grįžti prie įprastinio gyvenimo būdo. Jeigu taip nutinka, kad laikui bėgant iškyla sveikatos problemų, svarbu jas spręsti kuo greičiau ir veiksmingiau, taip pat kuo ekonomiškiau. Tokiu būdu sergantiems žmonėms suteikiamos geriausios galimybės vėl gyventi įprastu ritmu ir toliau dalyvauti socialiniame gyvenime ir profesinėje veikloje; Tai labai padeda žmonėms kuo ilgiau išlikti darbo rinkoje ir teikti socialinę paramą,

| — | ilgalaikė vyresnio amžiaus žmonių priežiūra. Būtina speciali pagalbos vyresnio amžiaus žmonėms vizija, kadangi jie paprastai yra labiau pažeidžiami, o tai gali turėti didelės įtakos gydymo rezultatams, be to, jų sveikatos problemas kartais lemia keletas įvairių priežasčių. Norint užtikrinti tinkamą sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlą reikia sveikatos srities specialistų, kuriems būtų sudarytos tinkamos tobulinimosi sąlygos modernios ir veiksmingos terapijos srityje, numatant ir kitus su sveikata susijusius aspektus (pavyzdžiui, reabilitacijos). |
| --- | --- |

—

ilgalaikė vyresnio amžiaus žmonių priežiūra. Būtina speciali pagalbos vyresnio amžiaus žmonėms vizija, kadangi jie paprastai yra labiau pažeidžiami, o tai gali turėti didelės įtakos gydymo rezultatams, be to, jų sveikatos problemas kartais lemia keletas įvairių priežasčių. Norint užtikrinti tinkamą sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlą reikia sveikatos srities specialistų, kuriems būtų sudarytos tinkamos tobulinimosi sąlygos modernios ir veiksmingos terapijos srityje, numatant ir kitus su sveikata susijusius aspektus (pavyzdžiui, reabilitacijos).

DALYVAVIMAS DARBO RINKOJE IR DARBINGUMAS

„Mokymasis, darbas ir socialinis aktyvumas visą gyvenimą kiekvienam“

19.   pabrėžia, kad vyresnio amžiaus asmenims turi būti užtikrinta teisė gauti senatvės pajamas, viršijančias skurdo ribą, kad jie galėtų oriai gyventi. Daug vyresnio amžiaus žmonių, ypač moterų, gyvena skurdžiai arba patiria skurdo grėsmę;

20.   konstatuoja, kad socialinis aktyvumas yra labai svarbus, kad vyresnio amžiaus žmonės jaustųsi gerai. Jo pagrindinė sąlyga – dalyvavimas darbo rinkoje. Užimtumo ir našumo lygio didinimas yra kita būtina sąlyga norint apsaugoti ekonomiką ir užtikrinti patikimą valstybės finansų ir socialinės apsaugos sistemų būklę vykstant gyventojų senėjimui. Kiekvienas pilietis, jeigu jam rūpi netolima ateitis, užimtumą turėtų laikyti ne tik teise, bet ir pareiga. Susiklosčius tokioms aplinkybėms darbdaviai ir darbuotojai turi parodyti reikiamą lankstumą. Socialiniai partneriai ir valdžios institucijos taip pat privalo stebėti, kad nebūtų ribojamos galimybės dalyvauti darbo rinkoje. Todėl Regionų komitetas pritaria išsamiai direktyvai dėl kovos su diskriminacija, patiriama siekiant pasinaudoti įvairiomis gėrybėmis ir paslaugomis. Kova su dėl amžiaus patiriama diskriminacija turėtų joje užimti svarbią vietą. Šiuo metu regionų ir tikslinių grupių padėtis labai skiriasi dalyvavimo darbo rinkoje klausimu. Šiandieninė (senstanti) visuomenė turi kiek galima geriau pasinaudoti vyresnio amžiaus žmonių įgūdžiais. Jei bus dedamos pastangos jiems suteikti kokybiškas, t. y. vyresnio amžiaus žmonėms pritaikytas darbo vietas, suinteresuotieji galės dirbti ilgiau. Tai apima ne tik darbo sąlygas, bet ir užduočių įvairovę ir pan. Nepriimtina, kad asmens amžius, arba, pavyzdžiui, jo lytis, etninė kilmė ar negalia taptų kliūtimi jo karjeros raidai ar priežastimi jį pašalinti iš darbo rinkos;

21.   pabrėžia, kad švietimas atlieka svarbų vaidmenį siekiant padidinti darbo našumą ir užimtumo lygį. Atėjo metas paskatinti kultūrinius pokyčius, orientuotus į mokymąsi, profesinę veiklą, taigi – socialinį aktyvumą, kurių pagrindą sudarytų darbas ir įgūdžių ugdymas visą gyvenimą, siekiant užtikrinti nuolatines galimybes įsidarbinti. Tai reiškia, kad reikia užtikrinti galimybes naudotis su paskaitomis bei mokymais susijusiomis paslaugomis bei infrastruktūra. Piliečiai, valdžios institucijos, darbdaviai, darbuotojai ir švietimo įstaigos turėtų pasidalyti su tuo susijusius įsipareigojimus;

22.   mano, kad įgūdžių ugdymo visą gyvenimą tikslu grindžiamas struktūruotas mokymasis ir veikla gali padėti pensijos laikotarpį paversti prie atitinkamų poreikių ir įgūdžių pritaikyto darbo laikotarpiu. „Sidabrinė ekonomika“ (angl. silver economy) suteikia daugybę galimybių gerinti Europos ekonomikos pasiekimus. Savanorystė ir priežiūros veikla taip pat yra tinkamos išeitys, leidžiančios į pensiją išėjusiam žmogui dirbti jam pritaikytą darbą. Svarbiausia tai, kad piliečiai išliktų aktyvūs visą gyvenimą;

23.   mano, kad darbo jėgos (savanoriška) imigracija gali padėti įveikti darbo jėgos trūkumą. Komisija nurodo, kad tinkamai suplanuotos teisėtos imigracijos politika gali padėti iš esmės sumažinti juntamą trūkumą. Sprendžiant šį klausimą reikėtų atkreipti dėmesį į diplomų pripažinimo ir procedūrų supaprastinimo problemą ir kartu pasirūpinti, kad kilmės šalyse neprasidėtų „protų nutekėjimas“;

TIKSLAI

24.   norėtų, kad pagerėtų aktyvių asmenų galimybės įsidarbinti. Svarbu kiek galima geriau pasinaudoti kiekvieno asmens, taigi ir vyresnio amžiaus žmonių, įgūdžiais ir gebėjimais. Sveikata ir sveikos darbo sąlygos yra pagrindiniai žmonių galimybes įsidarbinti lemiantys veiksniai. Už geresnį sukauptų įgūdžių panaudojimą visų pirma atsakingi socialiniai partneriai. Reikia raginti piliečius įsitraukti į mokymosi visą gyvenimą procesą, kad galėtų tinkamai įsitvirtinti ir dalyvauti visuomenės gyvenime turint omenyje tai, kad nuolat kinta reikalavimai ir ekonominiai bei socialiniai iššūkiai. Valdžios institucijos privalo tam sudaryti palankias sąlygas ir taikyti paskatas. Reikėtų maksimaliai panaudoti piliečių ir privataus sektoriaus subjektų kūrybiškumą ir verslumą. Švietimo ir tęstinio mokymo institucijos turi suderinti savo programas su vyresnių žmonių poreikiais, kad jie galėtų įgyti tam reikalingų žinių ir įgūdžių. Itin svarbu vyresnio amžiaus piliečius skatinti ir padėti jiems imtis veiksmų, kad jų įgūdžiai būtų pripažinti ir patvirtinti;

25.   pasisako už darbo našumo ir dalyvavimo darbo rinkoje skatinimą taikant įvairias tikslines priemones ir prie atskirų regionų ir atskirų atitinkamų grupių poreikių pritaikytus modelius. Svarbiausi su šiuo tikslu susiję veiksmai būtų:

| — | investuoti į švietimą, mokymą ir kvalifikacijos įgijimą, kad būtų skatinamas jaunimo judumas į viršų darbo rinkoje, |
| --- | --- |

—

investuoti į švietimą, mokymą ir kvalifikacijos įgijimą, kad būtų skatinamas jaunimo judumas į viršų darbo rinkoje,

| — | skatinti priimti teisės aktus, kurie padėtų geriau derinti profesinę veiklą ir šeiminį gyvenimą; šiuo tikslu būtų galima visų pirma plėtoti ikimokyklinio ugdymo infrastruktūrą, skatinti naudotis vaiko priežiūros arba slaugos atostogomis bei taikyti technologines naujoves, pavyzdžiui, nuotolinį darbą, |
| --- | --- |

—

skatinti priimti teisės aktus, kurie padėtų geriau derinti profesinę veiklą ir šeiminį gyvenimą; šiuo tikslu būtų galima visų pirma plėtoti ikimokyklinio ugdymo infrastruktūrą, skatinti naudotis vaiko priežiūros arba slaugos atostogomis bei taikyti technologines naujoves, pavyzdžiui, nuotolinį darbą,

| — | propaguoti sveikatingumą darbo vietoje. Nors vidutiniška gyvenimo trukmė Europos Sąjungoje ilgėja, gyventojų sveiko gyvenimo trukmė nesikeičia. Darbo rinka turi būti taip sutvarkyta, kad žmonės galėtų joje dalyvauti nepaisant galimų apribojimų ir sveikatos sutrikimų. Tuo tikslu būtina užtikrinti sveiką arba sveikesnę ir geriau įrengtą darbo aplinką, |
| --- | --- |

—

propaguoti sveikatingumą darbo vietoje. Nors vidutiniška gyvenimo trukmė Europos Sąjungoje ilgėja, gyventojų sveiko gyvenimo trukmė nesikeičia. Darbo rinka turi būti taip sutvarkyta, kad žmonės galėtų joje dalyvauti nepaisant galimų apribojimų ir sveikatos sutrikimų. Tuo tikslu būtina užtikrinti sveiką arba sveikesnę ir geriau įrengtą darbo aplinką,

| — | pripažinti ir patvirtinti vyresnio amžiaus piliečių įgūdžius ir patirtį, |
| --- | --- |

—

pripažinti ir patvirtinti vyresnio amžiaus piliečių įgūdžius ir patirtį,

| — | ieškoti galimybių sudaryti palankesnes patekimo į Europos darbo rinką sąlygas profesijų, kurių darbuotojų trūksta (šiuo metu trūkumas jaučiamas kai kuriose priežiūros sektoriaus šakose ir tam tikruose žinioms itin imliuose sektoriuose, tačiau galbūt ateityje darbuotojų trūks ir kitose srityse), atstovams iš trečiųjų šalių. |
| --- | --- |

—

ieškoti galimybių sudaryti palankesnes patekimo į Europos darbo rinką sąlygas profesijų, kurių darbuotojų trūksta (šiuo metu trūkumas jaučiamas kai kuriose priežiūros sektoriaus šakose ir tam tikruose žinioms itin imliuose sektoriuose, tačiau galbūt ateityje darbuotojų trūks ir kitose srityse), atstovams iš trečiųjų šalių.

26.   pabrėžia, kad vyresnio amžiaus darbuotojai dažnai nutaria nebedirbti dėl galimybės prarasti visą pensinę išmoką ar dalį jos tuo atveju, jeigu jie, sulaukę pensinio amžiaus, uždirba papildomų pajamų. Todėl reikia atitinkamuose lygmenyse ištirti galimybes taikyti lankstesnes taisykles šioje srityje;

27.   pabrėžia, kad svarbu ugdyti įmonių, ypač personalo ir įdarbinimo skyrių darbuotojų, sąmoningumą, kad reikia įdarbinti vyresnio amžiaus asmenis, ypač moteris. Reikėtų remti įmones, kurios deda specialias pastangas siekdamos užtikrinti vyresnio amžiaus darbuotojų vidinį judumą, sudaryti jiems lanksčias darbo sąlygas arba priderinti mokymo ar karjeros strategijas prie konkrečių pagyvenusių darbuotojų poreikių. Europos Komisija turėtų rinkti ir skleisti geriausios praktikos pavyzdžius šioje srityje. Nemažiau svarbu apie šiuos klausimus informuoti pačius vyresnio amžiaus darbuotojus ir ugdyti jų sąmoningumą;

PASLAUGŲ IR INFRASTRUKTŪROS PRIEINAMUMAS

„Plėsti paslaugų pasiūlą“

28.   laikosi nuomonės, kad paslaugų ir infrastruktūros pasiūla apima socialinę, ekonominę ir teritorinę (fizinę) infrastruktūrą plačiąja prasme, kuri padeda užtikrinti kolektyvinio gyvenimo kokybę vietos ir regionų lygiu. Todėl būtina aiškiai skirti vietos ir regionų paslaugas ir infrastruktūrą (pavyzdžiui, viešojo transporto, priežiūros, švietimo, viešųjų renginių ar pagalbos teikimo) ir nacionalines priemones (pavyzdžiui, pensiją ir kt.). Paslaugų ir infrastruktūros pasiūlos klausimą reikia spręsti laikantis globalios ir nuoseklios strategijos, kad būtų galima panaudoti socialinį, ekonominį ir geografinį potencialą.

29.   pažymi, kad dabartinė paslaugų ir infrastruktūros pasiūla neatitinka dėl gyventojų senėjimo kintančios paklausos. Politika turi būti nustatoma taip, kad kuo daugiau žmonių galėtų optimaliai naudotis paslaugomis ir infrastruktūra, galinčiomis jiems padėti ilgiau išlikti aktyviais ir dalyvauti visuomenės gyvenime. Didėjanti paklausa ir nepakankami viešieji ištekliai reiškia, kad paslaugų ir infrastruktūros pasiūla turi būti plečiama. Reikėtų maksimaliai panaudoti naujovių diegimo potencialą arba jį naudoti kitaip. Gyventojų senėjimas taip pat kelia dar vieną papildomą problemą, t.y. kaip pasamdyti pakankamą skaičių tinkamos kvalifikacijos darbuotojų, kuriems teks svarbus vaidmuo užtikrinant galimybes naudotis paslaugomis ir įranga; bus naudinga padidinti darbo našumą ir užimtumą, bet prireiks ir kitų strategijų.

30.   pabrėžia, kad vietovėse, kuriose vyksta gilūs demografiniai pokyčiai, nebegalima paslaugų ir infrastruktūros ir toliau siūlyti taip, kaip tai buvo daroma iki šiol. Kalbant apie vadinamąją e. įtrauktį, reikėtų skatinti patikimas ir įvairias prieigos galimybes. Pavyzdžiui, galima numatyti elektronines sveikatos, mokymo, priežiūros ir pagalbos teikimo paslaugas. Tradicinis, dažnai su amžiumi susijęs paslaugų skirstymas į „fizines“ ir elektronines vis labiau nyksta. Ateityje reikėtų parengti novatorišką regionų strategiją, kuri padėtų kiekviename regione sukurti konkretų „fizinių“ paslaugų ir infrastruktūros, kuriomis būtų galima naudotis ir elektroniniu būdu, tinklą; tam tikra pradžia galėtų būti, pvz., telefonų grandinė (grupė žmonių, kurie reikalui esant gali greitai informuoti vienas kitą);

31.   taip pat pabrėžia, kad aukštos kokybės, tinkamai orientuota viešojo transporto sistema yra esminis indėlis išsaugant paslaugų ir infrastruktūros prieinamumą, visų pirma tuo atveju, jei infrastruktūros objektai yra centre ir gerai organizuojant (viešojo) transporto sistemą, paprasčiau užtikrinti jų prieinamumą. Tai pasakytina ne tik apie vyresnio amžiaus žmonėms skirtus infrastruktūros objektus (pavyzdžiui, sveikatos priežiūros įstaigas), bet ir apie mokyklas arba jaunimo ir suaugusiųjų švietimo įstaigas. Atsižvelgiant į šį tikslą, reikia regionų lygiu atitinkamai pritaikyti (viešojo) transporto sistemas;

32.   atkreipia dėmesį į Pasaulio sveikatos organizacijos iniciatyvą, kurios tikslas – populiarinti „sveikus miestus“: juose įrenginiai ir paslaugos yra suderinti su „fizine“ infrastruktūra ir geriau pritaikyti senstančios visuomenės poreikiams. socialinis aktyvumas (vyresnio amžiaus žmonių) yra labai svarbus nustatant su šiuo projektu susijusią politiką. Ši strategija iš esmės atitinka Komiteto rekomendacijas dėl paslaugų ir infrastruktūros prieinamumo;

TIKSLAI

33.   siekia, kad kuo daugiau žmonių galėtų optimaliai naudotis paslaugomis ir infrastruktūra, galinčiomis jiems padėti išlikti aktyviais ir dalyvauti visuomenės gyvenime. Artimiausiais metais turi būti didinama regionų ir vietos lygiu teikiamų paslaugų ir turimos infrastruktūros pasiūla, kad būtų kuo geriau tenkinama besikeičianti paklausa. Paklausą turėtų lemti ne tik amžius, daugiau – gyvenimo būdas. Sveiką gyvenseną propaguojantiems žmonėms reikės mažiau įrenginių ir ne tokios įvairios infrastruktūros palyginti su žalingų įpročių turinčiais žmonėmis;

34.   pasisako už tai, kad tiek pačiuose regionuose, tiek tarp jų būtų stengiamasi kaupti su paslaugų ir infrastruktūros pasiūla susijusias žinias ir jomis keistis. Šioje srityje pagrindinės užduotys yra šios:

| — | stiprinti bendradarbiavimą. Paslaugų ir infrastruktūros pasiūlai plėtoti reikalingas kokybiškas bendradarbiavimas. Postūmį, būtiną jo pagrindui sustiprinti (kiekybiškai ir kokybiškai), suteikia vietos ir regionų lygiu vykdomas valdžios institucijų, mokymo įstaigų, socialinių organizacijų (visų pirma NVO) ir įmonių bendradarbiavimas, |
| --- | --- |

—

stiprinti bendradarbiavimą. Paslaugų ir infrastruktūros pasiūlai plėtoti reikalingas kokybiškas bendradarbiavimas. Postūmį, būtiną jo pagrindui sustiprinti (kiekybiškai ir kokybiškai), suteikia vietos ir regionų lygiu vykdomas valdžios institucijų, mokymo įstaigų, socialinių organizacijų (visų pirma NVO) ir įmonių bendradarbiavimas,

| — | skatinti kūrybišką verslumą, naujovių diegimą ir e. įtrauktį ir į senėjančius Europos gyventojus žvelgti kaip į pagrindinę galimybę padidinti ekonominės veiklos vykdytojų konkurencingumą. Vietos ir regionų lygmens viešojo ir privataus sektorių dalyviams tenka užduotis taikyti novatoriškas koncepcijas ir technologijas siekiant kuo geriau organizuoti ir finansuoti paslaugų ir infrastruktūros pasiūlą. Siekiant šio tikslo galima panaudoti plačiajuostį interneto ryšį ir e. įtrauktį (namų automatizavimui, priežiūros paslaugoms, nuotoliniam prekių įsigijimui ir mokymuisi), taip pat ir vystyti naujas regioninio transporto sistemas ir toliau plėtoti esamas viešojo transporto sistemas, |
| --- | --- |

—

skatinti kūrybišką verslumą, naujovių diegimą ir e. įtrauktį ir į senėjančius Europos gyventojus žvelgti kaip į pagrindinę galimybę padidinti ekonominės veiklos vykdytojų konkurencingumą. Vietos ir regionų lygmens viešojo ir privataus sektorių dalyviams tenka užduotis taikyti novatoriškas koncepcijas ir technologijas siekiant kuo geriau organizuoti ir finansuoti paslaugų ir infrastruktūros pasiūlą. Siekiant šio tikslo galima panaudoti plačiajuostį interneto ryšį ir e. įtrauktį (namų automatizavimui, priežiūros paslaugoms, nuotoliniam prekių įsigijimui ir mokymuisi), taip pat ir vystyti naujas regioninio transporto sistemas ir toliau plėtoti esamas viešojo transporto sistemas,

| — | keisti pasiūlą. Paslaugų ir infrastruktūros pasiūla, taip pat teikiama elektroninėmis priemonėmis kaip neoficialios priežiūros paslaugos, turi būti pritaikyta prie kintančių piliečių poreikių, |
| --- | --- |

—

keisti pasiūlą. Paslaugų ir infrastruktūros pasiūla, taip pat teikiama elektroninėmis priemonėmis kaip neoficialios priežiūros paslaugos, turi būti pritaikyta prie kintančių piliečių poreikių,

| — | skatinti naudotis IRT, kad būtų pasiekta greitesnė senyvo amžiaus žmonių socialinė ir teritorinė įtrauktis. |
| --- | --- |

—

skatinti naudotis IRT, kad būtų pasiekta greitesnė senyvo amžiaus žmonių socialinė ir teritorinė įtrauktis.

BAIGIAMOSIOS IŠVADOS

35.   pasisako už kiekvienam regionui pritaikytą strategiją, kuria būtų siekiama valdyti gyventojų senėjimo poveikį šiais požiūriais: 1. sveikas senėjimas, 2. dalyvavimas darbo rinkoje ir darbingumas, 3. paslaugų ir infrastruktūros prieinamumas. Todėl Regionų komitetas siūlo laikytis globalios strategijos senėjimo klausimu, kadangi šis reiškinys yra neatsiejamas nuo platesnio masto demografinių pokyčių. Ši strategija yra susijusi su visu gyvenimo ciklu, grindžiama siekiu optimaliai panaudoti galimybes ir nustatyta atsižvelgiant į regionų skirtumus. Reikia sukurti naują programą (angl. new deal) gyventojų senėjimo Europos Sąjungoje pasekmėms valdyti, kurią įgyvendinant būtų gerbiama vietos ir regionų valdžios institucijoms tenkanti pareiga pasirūpinti, kad būtų pasiūlyta kūrybiškų ir novatoriškų sprendimų jų regionams;

36.   prašo Komisijos visų pirma:

| — | paraginti visus ES subjektus (nevyriausybines organizacijas, mokymo įstaigas, privačius subjektus ir valdžios institucijas) šiam klausimui skirti daugiau dėmesio, keistis žiniomis, diegti technologines naujoves, skleisti geriausios praktikos pavyzdžius ir plėtoti veiklos strategijas, |
| --- | --- |

—

paraginti visus ES subjektus (nevyriausybines organizacijas, mokymo įstaigas, privačius subjektus ir valdžios institucijas) šiam klausimui skirti daugiau dėmesio, keistis žiniomis, diegti technologines naujoves, skleisti geriausios praktikos pavyzdžius ir plėtoti veiklos strategijas,

| — | regionų lygiu užtikrinti gyventojų senėjimo tendencijos stebėseną ir prognozavimą, į kurį būtina atsižvelgti rengiant ir įgyvendinant bet kokią politiką. Padėtis regionuose smarkiai skiriasi; skirtumai ne itin atsispindi nacionalinėse apžvalgose, bet jie labai svarbūs stengiantis numatyti senėjimo poveikį, |
| --- | --- |

—

regionų lygiu užtikrinti gyventojų senėjimo tendencijos stebėseną ir prognozavimą, į kurį būtina atsižvelgti rengiant ir įgyvendinant bet kokią politiką. Padėtis regionuose smarkiai skiriasi; skirtumai ne itin atsispindi nacionalinėse apžvalgose, bet jie labai svarbūs stengiantis numatyti senėjimo poveikį,

| — | senėjimo klausimą, kuris yra vienas plautas masto demografinių pokyčių elementų, įtraukti į įvairias Europos programas kaip paramos regionų, sektorių, globalioms, novatoriškoms strategijoms priemonę. Regionai norėtų glaudžiai ir tiesiogiai bendradarbiauti su Komisija. |
| --- | --- |

—

senėjimo klausimą, kuris yra vienas plautas masto demografinių pokyčių elementų, įtraukti į įvairias Europos programas kaip paramos regionų, sektorių, globalioms, novatoriškoms strategijoms priemonę. Regionai norėtų glaudžiai ir tiesiogiai bendradarbiauti su Komisija.

37.   siūlo bendradarbiaujant su Komisija įgyvendinti įvairius tarpvalstybinius ar tarpregioninius bandomuosius projektus, kurių pagrindą sudarytų trys pirmiau apibrėžtos prioritetinės kryptys. Pagrindinis šių projektų tikslas būtų keistis žiniomis ir gerąja praktika. Būtų siekiama ne tik atkreipti dėmesį į šį klausimą, bet ir taikyti konkrečius sprendimus bei jais keistis. Kadangi senėjimo klausimas yra globalaus pobūdžio, Komitetas mano, kad labai svarbu žinias skleisti ne tik prioritetinėmis kryptimis, bet horizontaliu būdu – tarp krypčių. Vykdant bandomuosius projektus sudaromos palankios sąlygos kaupti žinias. Projekte dalyvaujantys partneriai programoms įgyvendinti gali visiškai nepriklausomai naudotis įvairiais Bendrijos finansavimo šaltiniais. Brošiūroje „Oraus senėjimo skatinimas Europoje: vietos ir regionų subjektų turimos priemonės“ Komitetas bendradarbiaudamas su AGE pateikė esamų šaltinių apžvalgą (RK, 2009 m.). Tai labai svarbi priemonė rengiantiems projektus. Komiteto nariai parengs atitinkamų pasiūlymų;

38.   apibrėžia šias bandomųjų projektų gaires: bandomaisiais projektais turi būti siekiama generuoti praktines ir mokslines (ir taikomųjų, ir fundamentaliųjų mokslinių tyrimų) žinias, galinčias padėti valdyti ES gyventojų senėjimo poveikį. Fundamentalieji moksliniai tyrimai turėtų padėti ilgalaikėje perspektyvoje sumažinti būsimus priežiūros poreikius. Šioje srityje labai svarbus informacijos šaltinis yra kohortų ir biologinių bankų tyrimai. Kad žinotume, kaip užtikrinti sveiką senėjimą ir taip sumažinti priežiūros poreikius, būtina ištirti senėjimą lemiančius (ląstelių) procesus. Norint paskatinti švietimo įstaigų, (decentralizuotų) valdžios institucijų ir privataus sektoriaus atstovų partnerysčių plėtojimą regioniniu arba tarpregioniniu lygiu, reikia kurti novatoriškas regionų strategijas ir jas praktiškai išbandyti. Socialiniai partneriai, priežiūros ir sveikatinimo įstaigos ir kitos nevyriausybinės organizacijos gali atlikti svarbų vaidmenį šioje srityje. Regionų partnerystės pagrindu galėtų būti konkretūs gebėjimai tam tikroje žinių srityje, skirtingiems regionams būdingi bendradarbiavimo ryšiai arba viename ar kitame regione kylančios konkrečios su senėjimu susijusios problemos. Šiuos projektus būtų galima susieti, pavyzdžiui, su dabartinėmis INTERREG programomis. Be pirmiau nurodytų su kiekviena iš pagrindinių krypčių siejamų užduočių reikia pabrėžti ir šiuos aspektus:

| — | sveikas senėjimas. Siekiama stiprinti priežiūros tinklus (priežiūros paslaugų, teikiamų gyvenimo ciklo metu bendradarbiaujant įvairiems priežiūros partneriams, visuma ir su tuo susiję priežiūros poreikiai) reikia stiprinti mokslinių tyrimų rezultatus panaudojant naujiems preparatams, technologijoms ir paslaugoms kurti ir kuo daugiau dėmesio skiriant praktinei patirčiai, kai vykdomos mokslinių tyrimų programos, |
| --- | --- |

—

sveikas senėjimas. Siekiama stiprinti priežiūros tinklus (priežiūros paslaugų, teikiamų gyvenimo ciklo metu bendradarbiaujant įvairiems priežiūros partneriams, visuma ir su tuo susiję priežiūros poreikiai) reikia stiprinti mokslinių tyrimų rezultatus panaudojant naujiems preparatams, technologijoms ir paslaugoms kurti ir kuo daugiau dėmesio skiriant praktinei patirčiai, kai vykdomos mokslinių tyrimų programos,

| — | dalyvavimas darbo rinkoje ir darbingumas. Siekiama sukurti tokią Europos visuomenę, kurioje visiems būtų sudarytos sąlygos visą gyvenimą mokytis, dalyvauti darbo rinkoje, įskaitant galimybę dirbti mokamą / nemokamą darbą, ir prisidėti prie visuomenės vystymo, |
| --- | --- |

—

dalyvavimas darbo rinkoje ir darbingumas. Siekiama sukurti tokią Europos visuomenę, kurioje visiems būtų sudarytos sąlygos visą gyvenimą mokytis, dalyvauti darbo rinkoje, įskaitant galimybę dirbti mokamą / nemokamą darbą, ir prisidėti prie visuomenės vystymo,

| — | paslaugų ir infrastruktūros prieinamumas. Siekiama kurti kiekvienam regionui pritaikytas strategijas, kad būtų išplėsta paslaugų pasiūla. |
| --- | --- |

—

paslaugų ir infrastruktūros prieinamumas. Siekiama kurti kiekvienam regionui pritaikytas strategijas, kad būtų išplėsta paslaugų pasiūla.

39.   ragina Europos Parlamentą pritarti Regionų komiteto pozicijai, kad šiuo metu aktuali ir skubių veiksmų reikalaujanti senėjimo problema, neatsiejama nuo platesnio masto demografinių pokyčių, būtų sprendžiama regionų lygiu, įgyvendinant regioninius arba tarpregioninius bandomuosius projektus ir kad būtų skatinama imtis tokio pobūdžio iniciatyvų.

2010 m. balandžio 14 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/14

---

Regionų komiteto perspektyvinė nuomonė „Sanglaudos politikos ateitis“

(2010/C 000/03)

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

Įžanga

1.   palankiai vertina tai, kad Europos Komisija anksti pradėjo diskusijas dėl būsimos Europos sanglaudos politikos architektūros po 2013 m., pateikusi šiuos dokumentus: 2007 m. gegužės mėn. − ketvirtąją sanglaudos ataskaitą, 2008 m. rugsėjo mėn. − Žaliąją knygą dėl teritorinės sanglaudos, 2009 m. balandžio mėn. − Barca ataskaitą ir pažangos ataskaitas dėl ekonominės ir socialinės sanglaudos;

2.   džiaugiasi, kad Europos Komisija paprašė Regionų komiteto parengti perspektyvinę nuomonę dėl to, kaip sanglaudos politika galėtų išlikti veiksminga priemone darniam ir tvariam Europos Sąjungos vystymuisi skatinti ir kaip ji priims būsimus ES politikos įgyvendinimo iššūkius;

3.   pabrėžia, kad pagal Lisabonos sutarties nuostatas prioritetinis ES tikslas turi likti ir ateityje plėtoti ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos stiprinimo politiką taip skatinant darnų visos Sąjungos vystymąsi. Ypatingas tikslas yra mažinti skirtingų regionų vystymosi lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimą. Kalbant apie šias vietoves, ypatingą dėmesį reikėtų skirti kaimo vietovėms, su pramonės permainomis susijusioms vietovėms bei didelių ir nuolatinių gamtinių arba demografinių trūkumų turinčioms vietovėms, pavyzdžiui, labai retai apgyvendintiems toliausiai į šiaurę esantiems regionams bei salų, pasienio ir kalnuotoms vietovėms. Reikėtų pripažinti ir miesto vietovių, t. y. ilgalaikį nepriteklių patiriančių miestų ir gyvenviečių, problemas;

4.   todėl mano, kad toliau vystoma Europos sanglaudos politika turi siekti ir ateityje padėti tvariai įveikti vystymosi atsilikimą, stiprinti tvarų augimą ir užimtumą Europos regionuose, remti socialinę aprėptį ir konkurencingumą visose valstybėse narėse ir regionuose, užtikrinti subsidiarumą ir finansavimo galimybes ir toliau didinti Bendrijos politikos veiksmingumą;

5.   mano, kad diskusijos dėl Europos sanglaudos politikos ateities turi vykti pirmiau nei diskusijos dėl Europos finansų sistemos peržiūros, kadangi politinius tikslus būtina nustatyti iki sprendimo dėl lėšų skyrimo priėmimo. Todėl būsimos sanglaudos politikos finansinė programa šioje nuomonėje nenagrinėjama. Tačiau Regionų komitetas jau dabar pasisako už tai, kad vietos ir regionų vadžios institucijos didelę ES biudžeto dalį toliau skirtų struktūrinės politikos finansavimo priemonėms;

Būsimi iššūkiai sanglaudos politikai po 2013 m.

6.   pritaria Komisijos nuomonei, kad ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda iškelia naujus iššūkius, kuriuos reikės atremti atsižvelgiant į praktinius teritorinio vystymosi aspektus, turimus išteklius ir vystymosi strategiją. Paprastai regioninė ir struktūrinė politika turi prisitaikyti prie besikeičiančių problemų ir galimybių. Todėl Regionų komitetas yra įsitikinęs, kad regionų lygmuo, įtraukdamas vietos lygmens subjektus, gali ypač prisidėti sprendžiant tokius klausimus kaip klimato kaita, energijos tiekimo saugumas, demografiniai pokyčiai arba globalizacija, atidžiai derindamas veiksmus su aukštesnių valdžios lygmenų veiksmais. Svarbu užtikrinti daugiapakopio valdymo principų taikymą ir įvairių lygių administracinių struktūrų bendradarbiavimą;

7.   nurodo, kad šie iššūkiai turės poveikį sanglaudos politikai, jei dėl jų tarp Europos regionų padidės ekonominio ir socialinio vystymosi atotrūkis. Todėl reikėtų įvertinti ir tai, kokiu būdu reikia atsižvelgti į naujus iššūkius formuojant sanglaudos politiką. Taip pat reikėtų įvertinti, ar šiuos klausimus reikia spręsti pritaikant teisės aktus, ar bendru politiniu procesu;

8.   pabrėžia, kad Europos sanglaudos politika taip pat padeda spręsti naujas problemas didindama regionų konkurencingumą ir patrauklumą. Pavyzdžiui, remdama ekologines inovacijas, energijos efektyvumo didinimo priemones, atsinaujinančios energijos vystymą, ji jau dabar prisideda prie klimato apsaugos, įvairių klimato kaitos padarinių valdymo ir energetinio saugumo. Toks lankstumas padėjo Europos struktūrinei politikai įveikti naujus iššūkius praeityje, galėtų tai padaryti ir ateityje;

9.   nemano, kad dėl naujų iššūkių reikia iš esmės naujų struktūrinės politikos priemonių ar naujų papildomų tikslų. Sprendžiant naujas problemas nebus apsieita be svarbiausio struktūrinės politikos tikslo – didinti konkurencingumą ir užimtumo lygį visuose Europos regionuose, taip pat pagreitinti iki šiol dar atsiliekančių regionų konvergenciją. Be to, ir po 2013 m. šiam tikslui bus naudojamos Europos struktūrinių fondų lėšos visuose Europos regionuose siekiant užtikrinti ekonominę ir socialinę sanglaudą ir sumažinti atotrūkį tarp regionų ir pačiuose regionuose;

10.   todėl taip pat remia ES teritorinės darbotvarkės tikslus ir pagrindinius žaliosios knygos dėl teritorinės sanglaudos diskusijų rezultatus, kurie kompleksinę regioninę strategiją, kurioje dėmesys sutelkiamas į potencialą, laiko tinkamomis priemonėmis didesnei Europos sanglaudai skatinti. Būsimų iššūkių akivaizdoje Europa negali sau leisti nevystyti bendros skirtingų lygmenų ir skirtingų sektorių politikos. Tik suderinus Europos, nacionalinę ir regionų politiką galima veiksmingai priimti naujus iššūkius;

11.   todėl siūlo nuodugniai apsvarstyti, kokiu mastu būtų galima be kitų priemonių kuo veiksmingiau taikyti ir ES struktūrinių fondų priemones, kad būtų galima pasinaudoti su naujais iššūkiais susijusiomis galimybėmis konvergencijai Europoje paspartinti, Europos konkurencingumui pasaulio mastu pagerinti ir pereiti prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos. Atliekant tokią analizę reikia atsižvelgti į sanglaudos politikos ir 2007–2013 m. Lisabonos strategijos sąveiką, būtent į klausimą, ar struktūrinių fondų lėšų skirstymas pagal minėtos strategijos tikslus turėjo poveikio sanglaudai. Tokia analizė leistų, prireikus, perorientuoti strategines sanglaudos politikos gaires;

12.   pažymi, kad ES struktūriniai fondai jau einamuoju 2007–2013 m. finansavimo laikotarpiu iš esmės prisidėjo prie Lisabonos strategijos įgyvendinimo, nes regionai buvo labiau įtraukti į įgyvendinimo procesą, todėl mano, kad būtina ir toliau Europos struktūrinės politikos potencialą panaudoti atnaujintai Lisabonos strategijai įgyvendinti, o sanglaudos politiką sutelkti į atnaujintos Lisabonos strategijos tikslus, tačiau būtina laikytis pradinio sanglaudos politikos tikslo, t. y. mažinti mažiau išsivysčiusių regionų ir kitų ES vietovių skirtumus. Sanglaudos politikos veiksmingumas ir poveikis iš esmės priklauso nuo atitinkamų makroekonominių sąlygų. Palankios ekonominės ir politinės sąlygos, remiančios konkurencingumą ir užimtumą regionuose yra pagrindas siekiant savaiminio ekonominio augimo regionuose. Šiuo požiūriu sanglaudos politika yra svarbiausia gretutinė politika atsilikusių regionų konkurencingumui stiprinti;

13.   be to, pabrėžia, kad sanglaudos politikos veiksmingumas ir poveikis iš esmės priklauso nuo atitinkamų ekonomikos būklės. Palankių ekonominių ir politinių sąlygų, konkurencingumo ir užimtumo regionuose skatinimas yra esminės svarbos siekiant užtikrinti savarankišką regionų ekonomikos augimą. Šiuo požiūriu sanglaudos politika yra svarbiausia gretutinė politika atsilikusių regionų konkurencingumui stiprinti;

14.   todėl pritaria Europos Komisijos teiginiui komunikate dėl strategijos „Europa 2020“, kad ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda turi išlikti pagrindiniu strategijos „Europa 2020“ prioritetu. Sanglaudos politika ir struktūriniai fondai yra ne tik svarbios Sąjungos politikos priemonės per se, bet ir lemiami veiksniai, skatinantys novatoriško, tvaraus ir kompleksinio augimo įgyvendinimą valstybėse narėse ir regionuose. Kad ši strategija būtų sėkminga, būtina glaudžiai susieti ekonominius, socialinius ir aplinkos politikos tikslus. Tačiau pasiūlytos pavyzdinės iniciatyvos neturėtų apriboti Europos sanglaudos politikos. Struktūriniai fondai turi išlaikyti gebėjimą spręsti problemas regionų lygiu ir negali apsiriboti tik sektorių poreikių tenkinimu;

15.   pabrėžia, kad Europos sanglaudos politika vaidina svarbų vaidmenį tiek skatinant socialinę sanglaudą, tiek mažinant socialinius skirtumus Europos Sąjungoje. Todėl Regionų komitetas atkreipia dėmesį į tai, kad būtent dėl finansų ir ekonomikos krizės socialinio poveikio socialinė sanglauda formuojant politiką turi būti siejama su ekonomine ir teritorine sanglauda ir to nereikėtų pamiršti ateityje. Vis dėlto, reikėtų turėti omenyje tai, kad sanglaudos politika turėtų būti ilgalaikė, kad ja būtų galima reaguoti į trumpalaikius pokyčius, kuriuos lemia ekonominės padėties pablogėjimas;

16.   mano, kad dėl finansų ir ekonomikos krizės poveikio darbo rinkoms į užimtumą orientuota Europos sanglaudos strategija ateityje taps dar svarbesnė. Šios strategijos nepavyks įgyvendinti be svarbiausios Bendrijos darbo rinkos ir užimtumo politikos paramos priemonės – Europos socialinio fondo (ESF). Europos socialinis fondas turi ir ateityje išlikti sanglaudos politikos finansavimo priemone, naudojama įgyvendinant socialinės sanglaudos tikslus. Be to, lėšas iš struktūrinių fondų Europos regionams reikia skirstyti kompleksiškai. ESF turi būti skiriama pakankamai lėšų, kad būtų galima užtikrinti Bendrijos darbo rinkos, užimtumo politikos ir socialinės aprėpties tikslų įgyvendinimą;

17.   mano, kad ypatinga Europos sanglaudos politikos vertė turi būti matuojama jos rezultatais, ir šiomis aplinkybėmis nurodo Regionų komiteto nuomonę dėl sanglaudos politikos sverto poveikio. Europos struktūriniai fondai yra svarbi priemonė siekiant visiems regionams suteikti galimybę išnaudoti savo vidinį potencialą augimui, užimtumui ir klestėjimui. Į bendrus Europos prioritetus orientuotos programos grindžiamos suderintomis vystymo strategijomis ir yra vykdomos decentralizuotai. Taip jos apčiuopiamai padeda plėtoti augimo potencialą vietos ir regionų valdžios institucijų lygmeniu;

18.   pažymi, kad iš daugelio teigiamų Europos sanglaudos politikos rezultatų reikėtų išskirti mokslinių tyrimų ir inovacijų bei žinioms imlių paslaugų skatinimą. Daugelį struktūriniam vystymuisi svarbių projektų, visų pirma kalbant apie mokslinę ir techninę infrastruktūrą ir novatoriškų metodą kūrimą darbo rinkos ir užimtumo politikos srityje, atsiliekančiuose ir kituose Europos regionuose buvo galima įgyvendinti tik ES struktūrinių fondų lėšomis. Tokiu būdu visoje Europoje buvo įgyvendinta daug projektų, kurie puikiai parodo ES struktūrinių fondų paramos pridėtinę vertę Europai. Regionams skirta sanglaudos politika kartu su Europos kompetencijos skatinimu užtikrina, kad Europos inovacijų politika būtų veiksminga pakankamai plačiai ir būtų galima sėkmingai įgyvendinti strategiją „Europa 2020“. Kad būtų galima maksimizuoti ir sustiprinti mokslinių tyrimų ir inovacijų poveikį ir rezultatus regionuose, svarbu užtikrinti inovacijų ir mokslinių tyrimų politikos bei sanglaudos politikos programų ir finansavimo priemonių koordinavimą;

19.   tačiau kartu nurodo, kad Europos struktūriniai fondai daro ne tik tiesioginį poveikį per suteiktą paramą. Jie padeda užtikrinti, kad įvairiais lygmenimis veikiantys suinteresuotieji subjektai, kurie įgyvendina regionines ir struktūrines strategijas, siektų bendrų tikslų. Todėl Regionų komitetas įsitikinęs, kad tokiu būdu gerokai padidinamas ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai pasiekti skirtų Europos, nacionalinių, regioninių ir vietos lygmens lėšų veiksmingumas. Daugiapakopio valdymo sistema, pagal kurią atsakomybė už programų įgyvendinimą remiamose teritorijose yra decentralizuota, užtikrina, kad Europa bendrų tikslų siektų nuosekliomis priemonėmis, ir kartu suteikia galimybes nustatyti prioritetus regionų ir vietos lygiu. Regionų komiteto nuomone, būtent čia ir glūdi finansiniu solidarumu neapsiribojanti Europos struktūrinės politikos pridėtinė vertė;

20.   mano, kad šiuo metu vykdomas paskutinio finansavimo laikotarpio ex-post įvertinimas ir būsimas vidurio laikotarpio įvertinimas turėtų būti panaudoti teigiamam struktūrinių fondų paramos poveikiui ir galimybėms parodyti;

Sanglaudos politikos po 2013 m. principai

21.   pritaria F. Barca ataskaitoje pateiktam teiginiui, kad struktūrinė politika turi būti susieta su bendrais Europos Sąjungos tikslais augimui, gerovei ir sanglaudai didinti bei taikai išsaugoti, todėl mano, kad būtina toliau įgyvendinti šią politiką visuose Europos regionuose ir ypatingą dėmesį skirti silpniausiai išsivysčiusiems regionams. Struktūrinė politika yra vienas Europos integracijos proceso ramsčių, leidžiančių piliečiams susitapatinti su Europos projektu. Todėl būsimos Europos sanglaudos politikos formulė galėtų būti tokia: prie Europos paramos programų, kuriose nustatyti strateginiai parametrai, pridėję regionų ir vietos lygmens kompetenciją spręsti problemas, gautume ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą;

22.   mano, kad būtų tikslinga sukurti metodą, skirtą struktūrinių fondų lėšomis finansuojamų projektų anglies pėdsakui įvertinti ir primygtinai rekomenduoja ateityje planuojant programas atsižvelgti į jų neutralumą anglies dvideginio išsiskyrimo požiūriu. Kaip jau numatyta kai kuriose valstybėse narėse, dėl investicijų neturėtų dar labiau išaugti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis;

23.   atsižvelgdamas į tai, nurodo, kad decentralizuotas sanglaudos politikos metodas davė lauktų rezultatų, todėl turėtų būti išsaugotas. Tačiau reikėtų įvertinti, kokias procedūras būtų galima supaprastinti, kad būtų galima sumažinti su sanglaudos politikos priemonių administravimu susijusią biurokratinę naštą;

24.   pasisako už diferencijuotą koncepciją ir kruopščiai atrinktų ir patikimų rodiklių taikymą sanglaudos politikai įvertinti, kad lėšos būtų panaudotos kuo tikslingiau ir būtų galima parodyti išsamų struktūrinės politikos poveikį;

25.   nurodo, kad ir kitų ES sričių politika daro įtaką ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai, todėl tose srityse taip pat turėtų būti atsižvelgiama į sanglaudos politikos tikslus; dėl šios priežasties ragina Europos Komisiją ex-ante ištirti teisinių ir neteisinių pasiūlymų teritorinį poveikį sritims, turinčioms aiškų teritorinį pobūdį (viešosios paslaugos, transportas, energetika, aplinka, konkurencija, žemės ūkis ir kt.). Regionų komitetas taip pat ragina Europos Komisiją rengiant Penktąją ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos pažangos ataskaitą į šią aplinkybę ypač atsižvelgti. Regionų komitetas ypač palankiai vertina Komisijos pastangas sanglaudos politiką labiau susieti su aiškų teritorinį poveikį turinčia kitų sričių politika ir siekti sinerginio poveikio;

26.   mano, kad ES sanglaudos politika savo turiniu turėtų būti glaudžiai susijusi su teisinėmis ES valstybės pagalbos ir visuotinės ekonominės svarbos paslaugų nuostatomis. Todėl vykdant ES sanglaudos politikos reformą, turėtų būti persvarstyti ir ES valstybės pagalbos teisės aktai. Gali prireikti diferencijuotų sprendimų visų pirma kalbant apie pasaulio mastu konkuruojančias teritorijas ir investicijas į perspektyvias pramonės šakas. RK ragina Komisiją pasinaudoti naujuoju visuotinės ekonominės svarbos paslaugų srities teisniu pagrindu – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 14 straipsniu – ir, be kita ko, patikslinti šių paslaugų finansavimo mechanizmų ir atitinkamų Bendrijos priemonių suderinamumą;

27.   patvirtina, kad partnerystės principas ir su tuo susijęs ekonomikos ir socialinių partnerių bei kitų regiono ir vietos lygmens dalyvių įtraukimas į visus struktūrinių fondų finansavimo etapus siekiant platesnio pritarimo ir intervencijų tikslingumo buvo naudingas, todėl siūlo partnerystei sustiprinti dar labiau skatinti regionų geriausios praktikos mainus. Vis dėlto Regionų komitetas mano, kad išsamesnių teisinių nuostatų dėl partnerystės pobūdžio Europos lygmeniu nereikia;

28.   mano, jog atsižvelgiant į vis labiau mažėjančius finansinius išteklius, būtina nuolat vertinti Europos sanglaudos politikos efektyvumą. Šiuo požiūriu papildomų galimybių įgyvendinti sanglaudos politiką gali suteikti geresnis privačių išteklių panaudojimas. Bet kokiu atveju privačių išteklių naudojimas sanglaudos politikos srityje turi būti paskata, o ne jos pakaitalas;

29.   patvirtina, jog būtina sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinant sanglaudos politiką tam tinkamose srityse naudoti atnaujinamuosius fondus ir labiau nei iki šiol naudoti skolinimo priemones, todėl šiuo požiūriu pripažįsta Europos investicijų banko vaidmenį ir vertina tokias priemones kaip JEREMIE ir JASPERS plėtojant ir įgyvendinant paskolomis grindžiamomis struktūrinių fondų programas;

30.   pasisako už nuoseklesnį subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymą sanglaudos politikoje. Tačiau šie principai neturi apsiriboti tik veiksmingumo kriterijais. Iki šiol buvo sėkmingai taikyta decentralizuota Europos sanglaudos politikos sistema, kai bendradarbiaujant su Komisija nacionaliniu ir regionu lygiu parengtas veiksmų programas autonomiškai įgyvendina nacionalinės, regionų ir vietos institucijos. Šią sistemą reikia išsaugoti ir toliau stiprinti regionų ir smulkesnių administracinių vienetų atsakomybę už Europos sanglaudos politikos įgyvendinimą;

31.   ypač palankiai vertina 2007–2013 m. finansavimo laikotarpiu taikytą strategiškesnio ES struktūrinės politikos valdymo metodą. Valdymo metodas, kai vadovaujamasi tikslais, o ne tinkamumo paramai gauti taisyklėmis, leidžia regionams pasirinkti tinkamiausias priemones bei instrumentus ir, prireikus, juos prisitaikyti savo reikmėms, bet tuo pačiu paisant jų sąsajų su ES masto tikslais;

32.   be to, pakartoja, kad reikia geriau derinti kaimo plėtros (antrasis BŽŪP ramstis) priemones su regionine politika, kad miestas ir kaimas būtų plėtojami nuosekliau. Dėl šio koordinavimo galėtų būti sukurtas ES lygmens strateginis pagrindas, kurį sudarytų bendrosios Bendrijos strateginės gairės, taikomos struktūriniams fondams ir EŽŪFKP;

33.   mano, kad su Europos strateginiais tikslais susijusi ataskaitų teikimo ir kontrolės sistema, skirta įvertinti pažangą ir patikrinti valstybėse narėse taikomų kontrolės ir audito metodų patikimumą, siekiant mažiau, tačiau geriau kontroliuoti, ir aiški bei stabili audito sistema strateginiam valdymui būtų labai naudingos. Tokiu būdu būtų galima išvengti nereikalingos administracinės naštos;

34.   mano, kad Europos regioninės plėtros fondui ir Europos socialiniam fondui pradėtos taikyti vieno fondo finansavimo programos davė gerų rezultatų. Vieno fondo finansavimo principu buvo gerokai supaprastintos tvirtinimo ir persvarstymo procedūros palyginti su anksčiau taikytomis keleto fondų finansuojamomis programomis. Reikiamas lankstumas buvo užtikrintas nustačius taisykles, kad tam tikru mastu pagal programas gali būti įgyvendinamos ir kito fondo finansuojamos priemonės. Fondų ir atitinkamų jų veiksmų programų derinimas turėtų būti toliau stiprinamas, siekiant galutinio tikslo – didesnio ESF ir ERPF papildomumo vietos ir regionų lygiu;

35.   norėtų pabrėžti, kad ir ateityje reikia mažinti biurokratiją ir palaipsniui supaprastinti ES struktūrinių fondų lėšų skyrimo, įsisavinimo, apskaitos bei kontrolės administravimą. Tai turėtų būti vienas būsimų programų rengimo reikalavimų;

36.   pažymi, kad dabartiniu finansavimo laikotarpiu buvo sugriežtinti įgyvendinimo reikalavimai ir finansinės kontrolės taisyklės. Skelbtas supaprastinamas iš dalies tapo sugriežtinimu. Todėl atsirado pernelyg didelė našta. Be to, vėlesnė analizė rodo, kad nukenčia vystomojo darbo veiksmingumas. Dėl šios priežasties Regionų komitetas pasisako už paprastas ir skaidrias, tačiau veiksmingas, kontrolės procedūras. Komitetas mano, kad tam nebūtina kiekvienu finansavimo laikotarpiu atlikti visapusį atitikties vertinimą. Tam turėtų pakakti nusistovėjusių nacionalinio finansavimo taisyklių pripažinimo. Norint supaprastinti procedūras taip pat reikėtų įvertinti audito įstaigų struktūrą, kontrolės standartus ir paklaidos ribos apibrėžtį ir nustatymą. Kai taisyklės ir standartai keičiami atgaline data, kyla painiava ir apsunkinamas atitinkamas administravimas, todėl ateityje to būtina vengti. Papildomai reikėtų ištirti alternatyvią galimybę taikyti bendrąjį proporcingumo principą, kuriuo siekiama priderinti stebėsenos reikalavimus prie struktūrinių fondų lėšomis finansuojamų projektų dydžio;

37.   nurodo, kad pagal Lisabonos sutarties naują nuostatą, pagal kurią valstybės narės taip pat yra atsakingos už ES biudžeto vykdymą, gali atsirasti papildomų galimybių procedūroms supaprastinti. Regionų komitetas mano, kad yra ir kitų būdų supaprastinti procedūras – Komisija galėtų išanalizuoti valstybių narių audito procedūras ir pasvarstyti, ar nebūtų galima sudaryti „pasitikėjimo sutarčių“ ir taip išvengti audito procedūrų dubliavimosi. Smulkių projektų taisyklėms turėtų būti taikomas proporcingumo principas – tai padės sumažinti naštą;

Būsima sanglaudos politikos architektūra po 2013 m.

38.   palankiai vertina tai, kad nuo 2000 m. ES struktūrinė politika, atsisakant ankstesnių tikslų didelės įvairovės ir nemažo skaičiaus konkrečių Bendrijos iniciatyvų, taip pertvarkė paramos sistemą, kad buvo padaryta didelė pažanga aiškumo ir supaprastinimo požiūriais. Šiai pažangai neturėtų vėl iškilti pavojus;

39.   mano, kad tikslų skaičiaus sumažinimas, visų Europos regionų įtraukimas, ypatingą dėmesį skiriant atsiliekantiems regionams, ir kompetencijos sričių padalijimas tarp įvairių lygmenų, suteikiant regionams atsakomybę už decentralizuotą programų kūrimą ir įgyvendinimą, iš esmės pasiteisino;

40.   tačiau yra įsitikinęs, kad pasitelkiant Europos sanglaudos politiką reikia toliau gerinti ekonominę, socialinę ir teritorinę Bendrijos sanglaudą ir jos konkurencingumą, taip stiprinant tvarų ekonomikos augimą, aukštą užimtumo lygį, socialinę aprėptį ir viešųjų paslaugų kokybę bei ir veiksmingumą, ir pabrėžia, kad reikia sudaryti vienodas sąlygas atitinkamoms šalims ir regionams Europoje. Ateityje visų pirma reikėtų padėti atsiliekantiems regionams, neatsižvelgiant į tai, kuriose valstybėse narėse jie yra. Sanglaudos politika padeda į visų sričių ES politines strategijas įtraukti visuomenę vietos ir regionų lygiu;

41.   mano, kad Europos sanglaudos politika daugeliu atvejų tapo ir inovacijų, konkurencingumo bei augimo, taigi ir darbo vietų tvarumo priemone;

42.   pritaria Komisijos nuomonei, kad Europos sanglaudos politika ir toliau turi būti sutelkta į ekonominio atotrūkio mažinimą silpnesniuosiuose naujųjų valstybių narių regionuose. Todėl pritaria atitinkamam sanglaudos politikos priemonių sutelkimui į šias valstybes nares ir regionus. Sanglaudos politika turi padėti stiprinti vidaus rinkos ir Europos integracijos plačiąja prasme teikiamas galimybes. Tačiau būtina užtikrinti, kad ES sanglaudos politika netaptų vien „pinigų pervedimo“ priemone;

43.   mano, kad, stiprinant sanglaudą Europoje, ir ateityje reikės didžiausią Europos struktūrinių fondų lėšų dalį skirti atsiliekantiems regionams, kad būtų pasiekta tolesnė pažanga panaikinant didžiausius regioninius skirtumus. Dabartinis atsiliekančių regionus apibrėžimas – regionai, kuriuose vienam gyventojui tenkantis BVP yra mažesnis nei 75 proc. ES vidurkio pagal NUTS II lygį – pasitvirtino kaip tinkamas kriterijus atrenkant paramai tinkamas vietoves. Norint įvertinti sanglaudos politiką, reikia sukurti rodiklius, kurie būtų žemesni nei NUTS II lygis, kad išryškėtų regioniniai ypatumai ir reali padėtis regionuose;

44.   pritaria tam, kad ir tiems regionai, kurie netenkina maksimaliai remtinų regionų kriterijų, reikėtų teikti pagalbą patikimomis, tinkamomis ir visapusiškomis paramos priemonėmis, kuriose būtų atsižvelgiama į konkrečią šių regionų padėtį, siekiant – taip pat ir visos ES labui – sutelkti ir išlaikyti turimą jų potencialą. Tik taip galima užtikrinti šiuo metu padarytos struktūrinių fondų rėmimo pažangos šiuose regionuose tvarumą. Šiems regionams (įskaitant tuos, kurie yra paveikti vadinamojo statistinio poveikio) turi būti numatytos tinkamos ir teisingos pereinamojo laikotarpio priemonės pagal konvergencijos tikslą, kad būtų išvengta staigaus paramos nutraukimo peržengus 75 proc. ribą ir būtų regionams užtikrintas tolesnis jų konkurencingumo stiprinimas. Bet kuriuo atveju, nepaisant būsimos regioninės politikos struktūros ir jos tikslų, finansinė parama turėtų būti garantuojama tiems regionams, kurie pirmą kartą netenkina paramos gavimo kriterijų pagal konvergencijos tikslą;

45.   palankiai vertina tai, kad Europos Parlamentas ir Europos Komisija aiškiai pripažino ypatingą padėtį tų regionų, kurie po 2013 m. nebegalės gauti maksimalios paramos pagal konvergencijos tikslą;

46.   kartu su Europos Parlamentu ragina Europos Komisiją „atsižvelgiant į teritorinę sanglaudą nustatyti išsamesnę laipsniškos pereinamojo laikotarpio paramos sistemą regionams, kurie netrukus viršys 75 proc. BVP ribą, kad būtų aiškesnė jų padėtis ir užtikrintesnis vystymasis“ (1);

47.   pabrėžia, kad regioninio konkurencingumo bei užimtumo tikslo regionams po 2013 m. turi būti toliau teikiama išsami parama pagal Europos sanglaudos politikoje numatytą finansavimą, nes šiuose regionuose tebėra daug skurdžių vietovių ir socialiniai bei teritoriniai skirtumai šiuose regionuose gilėja visoje Europoje. Šie regionai atlieka svarbų vaidmenį įgyvendinant Lisabonos strategiją. Šių regionų indėlis stiprinant sanglaudą ir konkurencingumą bus ilgalaikis tik tuo atveju, jei pavyks nuolat plėtoti konkurencingumą, inovacijas ir užtikrinti aukštą užimtumo lygį derinant tai su tvarumo reikalavimais;

48.   palankiai vertina tai, kad – kaip nurodė Europos Komisija savo Penktojoje tarpinėje sanglaudos ataskaitoje – dauguma valstybių narių pritarė regioninio konkurencingumo bei užimtumo tikslo išlaikymui ir kad tai taip pat numatyta 2009 m. balandžio mėn. tuometinės už regioninę politiką atsakingos Europos Komisijos narės Danuta Hübner svarstymams skirtame dokumente bei Fabrizio Barca ataskaitoje dėl Europos sanglaudos politikos reformos;

49.   pritaria Europos Komisijai, kad ir struktūriniu požiūriu stipresni regionai, kuriems šiuo metu parama teikiama pagal antrąjį struktūrinių fondų tikslą „Regioninis konkurencingumas ir užimtumas“, privalo didinti savo investicijas į kūrybiškumą ir inovacijas ir spartinti naujų idėjų pavertimą naujais produktais, paslaugomis arba procesais;

50.   mano, kad atsižvelgiant į naujojoje ES sutartyje įtrauktas nuostatas dėl teritorinės sanglaudos, ateityje sanglaudos politikos teritorinio aspekto reikšmė išaugs. Ragina Europos Komisiją svarstant sanglaudos politikos ateitį atsižvelgti į konsultacijų dėl Žaliosios knygos dėl teritorinės sanglaudos metu gautus 400 atsiliepimų (žr. Regionų komiteto nuomonę). Todėl regionai turėtų patys apibrėžti savo stipriąsias puses ir parengti konkrečius poreikius atitinkančias strategijas. Teritorinis vystymas ir ateityje priklausys valstybių narių kompetencijai, ir todėl būtina atsižvelgti į jų galių vidinį pasidalijimą. Įtraukiant regioninį ir vietos lygmenį siekiama užtikrinti į rezultatus orientuotą, turinio ir erdvės požiūriu susijusį teritorinį vystymą ir veiksmingą lėšų panaudojimą;

51.   pritaria tam, kad Europos sanglaudos politikos sistemoje išliktų miestų dimensija. Miestai ir didmiesčių sritys yra svarbi augimo ir inovacijų varomoji jėga. Tačiau kad jie galėtų ir toliau atlikti šį vaidmenį, ateityje taip pat prireiks priemonių užtikrinti miestų ir problemas patiriančių didmiesčių, visų pirma silpniau išsivysčiusiuose ES regionuose, socialinį ir ekonominį stabilumą. Miestai ir didmiesčių sritys taip pat dalyvauja aplinkinių zonų vystymosi procese. Be to, jie sudaro sąlygas naudotis žiniomis, paslaugomis ir prekėmis tinkamu lygiu. Miesto politika turėtų būti plėtojama skatinant miesto zonų vidaus vystymosi veiksnius, taip pat stiprinant miestų centrų santykius ir ryšius;

52.   siūlo sanglaudos politikoje daugiau atsižvelgti į miesto ir kaimo vietovių sąveiką dideliuose veikiančiose ekonominiuose regionuose. Sanglaudos politika yra tinkama priemonė įtvirtinti kompleksinį požiūrį į vystymąsi, kuriuo remiantis galima spręsti problemas, egzistuojančias įvairiose miesto ir kaimo vietovėse ir jų deriniuose. Todėl būtina geriau tarpusavyje koordinuoti Europos struktūrinių fondų ir Europos Žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) tikslus ir priemones. Kadangi regionų problemos siejasi su kiekvieno regiono specifika, pasisakoma už tai, kad kiekvienas regionas, neperžengdamas nustatytų ribų, apibrėžtų savo tikslus ir priemones, kad galėtų pats vadovauti savo plėtotei, pasitelkdamas ES lėšas;

53.   mano, kad reikia daugiau dėmesio skirti kaimo vietovių rėmimui bei kaimo vietovėse esančių mažų ir vidutinio dydžio miestų vaidmeniui. Tik taip galima išspręsti su struktūrų trūkumu, migracinėmis tendencijomis bei gyventojų senėjimu susijusias daugelio Europos Sąjungos kaimo vietovių problemas. Reikia geriau suderinti Europos struktūrinių fondų ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai tikslus ir priemones;

54.   atkreipia dėmesį į tai, kad, taikant Lisabonos sutartimi nustatytą teritorinės sanglaudos principą, ypatingą dėmesį reikėtų skirti ir su pramonės permainomis susijusioms vietovėms ir toms vietovėms, kurių gamtinės ir demografinės sąlygos nuolat yra sunkios, pavyzdžiui, labai retai apgyvendintiems, toliausiai į šiaurę esantiems regionams bei salų, pasienio ir kalnuotoms vietovėms,

55.   pabrėžia, kad pagal trečiąjį struktūrinių fondų tikslą „Europos teritorinis bendradarbiavimas“ suteikta parama pasienio, tarptautiniam ir tarpregioniniam bendradarbiavimui pasitvirtino ir turėtų būti toliau teikiama ir stiprinama po 2013 m. Teritorinis bendradarbiavimas, pasinaudodamas vietos ir regionų valdžios institucijų bendradarbiavimo teikiamu papildomu potencialu, labai prisideda prie Europos Sąjungos konkurencingumo ir jos ekonominės, socialinės, o svarbiausia – socialinės sanglaudos stiprinimo. Šiuo požiūriu dabartines programas, pvz., ESPON, „Regionų ekonominiai pokyčiai“ arba URBACT ateityje reikėtų sujungti kaip horizontalias teritorinio bendradarbiavimo priemones, kurios būtų naudingos visoms trims bendradarbiavimo rūšims. Pasienio regionų atveju, visi regionai, kurie atitinka reikalavimą prisidėti prie ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos, turėtų ir toliau tenkinti pagal Teritorinės sanglaudos tikslą remtino regiono reikalavimus;

56.   šiuo požiūriu pripažįsta Europos Komisijos atliktą darbą kuriant Europos teritorinio bendradarbiavimo grupę (ETBG) ir ragina vietos ir regionų valdžios institucijas taikyti šią priemonę įgyvendinant teritorinį bendradarbiavimą platesniu nei iki šiol mastu, be to ragina Europos Komisiją spręsti dabartiniuose reglamentuose esančius netipinius atvejus, pavyzdžiui, pasienio bendradarbiavimo atveju, kai sudėtinga kurti funkcines regionų jūrinio bendradarbiavimo vietoves (dėl reglamentuose nustatytos 150 km ribos), ir pasiūlymuose dėl būsimos teritorinio bendradarbiavimo formos išsamiau apibrėžti makroregionų vaidmenį, taip pat reikia persvarstyti dabartinę teminių strategijų nustatymo praktiką. Vietos ir regionų valdžios institucijas reikėtų aktyviau įtraukti į šių strategijų rengimą ir įgyvendinimą;

57.   rekomenduoja pagalvoti apie Fabrizio Barca pasiūlymą artimiausiu paramos laikotarpiu nedidelę sanglaudos politikos biudžeto dalį skirti novatoriškoms priemonėms, kurias turėtų tiesiogiai valdyti Europos Komisija, kad būtų skatinamas Bendrijos mastu novatoriškų metodų taikymas regioninėje politikoje;

Sanglaudos politikos įgyvendinimo sistema

58.   mano, kad atsakomybę už veiklos programų, grindžiamų regionų vystymo strategijomis, kurios sudaro bendradarbiavimo ir partnerystės su aukštesnio lygio valdžios institucijomis sistemos dalį, sudarymą ir įgyvendinimą reikia perduoti regionams, nes tokia praktika per keletą programavimo laikotarpių pasiteisino. Todėl bendrų išteklių valdymo, taip pat programavimo bei įgyvendinimo regioniniu lygmeniu sistemą reikėtų išlaikyti ir ateityje. Šiuo požiūriu turi būti sustiprinti subsidiarumo ir proporcingumo principai. Pagaliau, bus galima išnaudoti turimą vystymo potencialą regionų ir vietos lygmeniu ir sutelkti bendram darbui regionų suinteresuotuosius subjektus;

59.   todėl Komitetas labai palankiai vertina siekį išlaikyti regionų kompetenciją vykdant Europos struktūrinę politiką ir nepritaria, kad atsakomybė (pavyzdžiui, dėl produkto parinkimo) būtų perduota Europos lygmeniui;

60.   pritaria, kad būtų tęsiamos ir stiprinamos pastangos mažinti biurokratiją ir supaprastinti procedūras, ir siūlo einamuoju finansavimo laikotarpiu rengiant būsimų administracinių procedūrų tvarką atsižvelgti į Komisijos įsteigtos darbo grupės dėl administravimo supaprastinimo rezultatus ir gana anksti į šį darbą įtraukti Regionų komitetą. Procedūros turi būti kuo paprastesnės ir skaidresnės, ir tai yra svarbios veiksmingo išteklių panaudojimo prielaidos;

61.   mano, kad reikėtų apsvarstyti ir kitas Europos paramos politikos sritis, kurias iki šiol centralizuotai administruoja Europos Komisija, pavyzdžiui, inovacijų finansavimą – galbūt jas būtų galima perduoti decentralizuotai ES struktūrinių fondų sistemai ir regionų valdžios atsakomybei, juolab, kad inovacijų skatinimas jau yra tapęs ES struktūrinių fondų programų kertiniu akmeniu. Savo ruožtu vietos vystymo koncepcijas regionai kuria remdamiesi miestų ir subregionų pavyzdžiu – pateikia savo regionų plėtros strategijas ir ieško nevalstybinių vietos ir regionų suinteresuotų subjektų, kurie galėtų paremti programų įgyvendinimą, kad ES struktūrinės politikos įgyvendinime aktyviai taip pat dalyvautų ir žemesnio nei regioninio lygmens administracija;

62.   pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijos per pastaruosius metus yra sukaupusios nemažai iš esmės teigiamos patirties apie vystymo koncepcijas, regioninį valdymą subregionuose ir kompleksinio miestų vystymo koncepcijas, visa tai Regioninės politikos generalinis direktoratas neseniai priskyrė kategorijai „vietos lygmens vystymosi metodai“. Šia patirtimi jau pasinaudota formuojant ir įgyvendinant 2000–2006 ir 2007–2013 laikotarpių veiklos programas;

63.   mano, kad atsižvelgiant į bendraisiais Europos prioritetais paremtą daugiametę finansavimo politiką, grindžiamą regionų vystymo strategija ir įgyvendinamą regioniniu lygmeniu, ES struktūriniai fondai sukuria pridėtinės vertės palyginti su nacionaline regionine politika. Vien tai, kad programos numatomos įgyvendinti per keletą metų, yra tvirtas pagrindas visiems dalyviams ir teikia jiems visų pirma galimybę vykdyti novatorišką politiką. Be to, atsiranda garantija, kad struktūrinė politika bus vykdoma laikantis strateginių tikslų ir prioritetų, bus išvengta trumpalaikės ar netinkamai suformuluotos finansavimo politikos, dėl to dažnai išlaikančios pasenusias struktūras. Nuo 2000 m. vykdomos septynerių metų programos pasiteisino. Šis programų ciklas jokiomis aplinkybėmis neturėtų sutrumpėti. Regioninė politika yra svarbi Bendrijos politikos dalis, todėl turi būti priešinamasi bet kokiems bandymams ją renacionalizuoti;

64.   pritaria vertinimo praktikai, kuri pagal ES struktūrinių fondų politiką įsitvirtino kaip visų regionų paramos politikos dalis ir sudaro sąlygas nuolat gerinti strategijų ir priemonių kokybę. Visų regionų dalyvavimas Europos struktūrinių fondų paramos programoje sudaro galimybę nacionalinei ir regionų valdžiai keistis patirtimi visoje Europoje ir pasinaudoti geriausia viena kitos praktika. Tuo pačiu toks procesas sukuria plačias ir tvirtas galimybes Europos struktūrinės politikos vystymo tęstinumui;

Vietos ir regionų valdžios institucijų ir Regionų komiteto vaidmuo ateityje

65.   kritiškai vertina tai, kad vis dažniau struktūrinių fondų programos yra įgyvendinamos nacionaliniu lygmeniu, ir todėl siūlo, kad ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos pažangos ataskaitoje būtų reguliariai informuojama apie vietos ir regionų valdžios dalyvavimą įgyvendinant sanglaudos politiką, ir šiuo požiūriu atkreipia dėmesį į Regionų komiteto Lisabonos stebėsenos platformą;

66.   pabrėžia būtinumą toliau stiprinti vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmenį vystant, įgyvendinant ir vertinant sanglaudos politiką ir taip skatinti subsidiarumą ir atsižvelgti į vietos problemas;

67.   siūlo, kad Regionų komitetas ir toliau būtų laikomas partneriu, kuris pačioje pradžioje sudarytų vietos ir regionų valdžios institucijoms galimybes dirbti drauge plačiu mastu Europos lygmeniu formuojant ir įgyvendinant sanglaudos politiką ateityje;

Išvados

68.   kadangi siekiama tolygaus Europos Sąjungos vystymosi mažinant atotrūkį tarp įvairių regionų išsivystymo lygio ir nepalankiausioje padėtyje esančių regionų atsilikimą, ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda yra svarbiausias europinio integracijos modelio elementas, kurį dar labiau sustiprina Lisabonos sutartis; norint įgyvendinti šį tikslą, šis modelis turi išlikti ir po 2013 m.;

69.   sanglaudos politika, kurios esmė – decentralizacija ir daugiapakopis valdymas, yra vienintelė Europos Sąjungos politikos grandis, siejanti strategijos „Europa 2020“ tikslus ir naujus vietos ir regionų valdžiai tenkančius iššūkius. Todėl labai svarbu, kad sanglaudos politika ir toliau būtų tęsiama įgyvendinant ekonomikos augimo, tvarumo ir užimtumo tikslus ir kovojant su klimato kaita. Sanglaudos politika suvienija įvairias valdžios pakopas ir stiprina vietos ir regionų matmenį. Septynios Strategijoje „Europa 2020“ numatytos pavyzdinės iniciatyvos turi būti vertinamos kaip papildomos ir papildančios priemonės;

70.   pagal sanglaudos politiką didžiausia turimų išteklių dalis turi būti ir toliau skiriama jų labiausiai reikalingoms ir didžiausių problemų turinčioms Europos Sąjungos valstybėms narėms ir regionams vystymosi atotrūkiui sumažinti ir tokiu būdu padėti užtikrinti vienodas galimybes visiems regionams bei skatinant europietišką solidarumą. Finansuotinų vietovių nustatymo kriterijai buvo pasirinkti teisingai;

71.   pereinamąjį laikotarpį išgyvenantys regionai taip pat turi gauti specialią paramą, kad nutraukus finansavimą nekiltų pavojus pažangai, kurią jiems pavyko pasiekti pasinaudojus struktūriniais fondais. Ilgalaikis europinės paramos pobūdis turėtų tokiems regionams užtikrinti saugumą toliau vystantis ir sudaryti galimybes spręsti savo pačių konkrečius uždavinius;

72.   Regionų konkurencingumo ir užimtumo tikslas turi ir toliau padėti visiems kitiems Europos Sąjungos regionams pirmiausia skatinti naujovių diegimą, socialinę sanglaudą ir konkurencingumą;

73.   teritorinis bendradarbiavimas dėl jo didelės pridėtinės vertės turi ir ateityje likti vienu iš tikslų remiant pasienio, tarptautinį ir tarpregioninį bendradarbiavimą, ypač siekiant aktyviai prisidėti prie teritorinės sanglaudos Europos Sąjungoje;

74.   sanglaudos politika taip pat galėtų sudaryti galimybes naujiems požiūriams plėtoti regioninės politikos srityje. Todėl vertėtų išnagrinėti galimybę nedidelę būsimų Europos Komisijos išteklių dalį skirti novatoriškoms priemonėms;

75.   visiškai pasiteisino dabartiniai sanglaudos politikos principai dėl daugiapakopio valdymo sistemos, daugiamečio programų planavimo, partnerystės, pastangų telkimo, programų valdymo bei įvertinimo pagal rodiklius. Todėl Komitetas pasisako prieš bet kokį septynerių metų programavimo laikotarpio sutrumpinimą;

76.   dabartinė išteklių valdymo sistema yra pernelyg sudėtinga ir neapsaugota nuo klaidų. Todėl visi dalyviai bendromis pastangomis turi siekti mažinti klaidų galimybę ir supaprastinti išteklių valdymo, taip pat apskaitos ir kontrolės procedūras. Daugiau nei iki šiol turi būti nuveikta ieškant sprendimų, atitinkančių nacionalinę padėtį, ir praktikoje taikant proporcingumo principą;

77.   sanglaudos politikos srityje turi būti išlaikytas subsidiarumo principas, kuris turi būti toliau plėtojamas. Todėl labai svarbu toliau stiprinti vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmenį visais sanglaudos politikos programavimo, įgyvendinimo ir įvertinimo etapais;

78.   vertinant sanglaudos politiką, vietos ir regionų lygmens rezultatams turi tekti dar didesnis vaidmuo nei iki šiol. Todėl Regionų komitetas remia visas pastangas, kad įgyvendinant sanglaudos politiką šių prielaidų būtų laikomasi.

2010 m. balandžio 15 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  2009 m. vasario 20 d. Van Nistelrooj ataskaita.

1

Vgl.http://www.europarl.europa.eu/sidesSearch/search.do?type=REPORT&language=DE&term=6&author=28165.

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/23 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/23

---

Regionų komiteto nuomonė „Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija“

2010/C 000/04

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

1.   Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija (COM(2009) 248 galutinis) yra Europos Sąjungos vystymuisi svarbus dokumentas. Ji sukuria regioninio bendradarbiavimo Baltijos jūros regione pagrindą ir kartu sudaro galimybes kurtis makroregionams Europos Sąjungoje. Europos Sąjungos plėtra paskatino politinę makroregionų kūrimosi tendenciją. Geografiškai artimų valstybių narių tikslai ir problemos yra bendros, ir jos siekia jas spręsti bendradarbiaudamos regionų lygmeniu.

2.   Europos Komisijos komunikate teigiama, kad nors Baltijos jūros regionas yra labai įvairialypis, tačiau jam priklausančių šalių interesai dažnai sutampa ir daugeliu aspektų jos viena nuo kitos priklauso. Be to, komunikate pažymima, kad Baltijos jūros regionas gali būti regioninio bendradarbiavimo modeliu: jame gali būti išbandomos naujos idėjos ir metodai, kurie ilgainiui galėtų būti išplėtoti kaip geriausios praktikos pavyzdžiai. Regionų komitetas norėtų pabrėžti, kad strategija turėtų remti ES sanglaudos politikos tikslus. Regionų ir subregioniniu lygiu esama didelių viešųjų paslaugų ir infrastruktūros skirtumų.

3.   Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija visų pirma yra ES vidaus politikos dalis, apimanti Europos Sąjungos kompetencijai priklausančius ir nepriklausančius veiksmus. Įgyvendinant strategiją svarbiausia, laikantis kompleksinio požiūrio, skatinti geresnį politikos koordinavimą ir didinti teisės aktų veiksmingumą.

4.   Komisijos komunikate teigiama, kad „geresnis Bendrijos programų koordinavimas ir strategiškesnis jų panaudojimas yra svarbiausias aspektas, ypač krizės laikotarpiu, užtikrinantis, kad regiono finansavimas ir politika bus pritaikyti strategijai“. Ne kartą buvo pabrėžta, kad strategija turi sukurti pridėtinę vertę ES. Dabartinės finansinės ir teisinės priemonės taip pat suteikia galimybes glaudžiai bendradarbiauti ir koordinuoti veiklą, taigi, ir imtis efektyvių veiksmų.

5.   Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija yra svarbus dokumentas ne tik Baltijos jūros regionui, bet ir Europoje besiformuojantiems makroregionams. Baltijos jūros regionas yra bandomoji makroregionų formavimosi Europos Sąjungoje erdvė. Strategijos rėmimo ir įgyvendinimo sprendimais Baltijos jūros regione galės pasinaudoti kaip modeliais ir geros praktikos pavyzdžiais kiti potencialūs makroregionai. Baltijos jūros regiono vietos ir regionų subjektai nustatys veiklos praktiką kitiems Europos regionams. Pavyzdžiui, Komisija šiuo metu rengia strategiją Dunojaus regionui. Vyksta diskusijos ir dėl būtinybės parengti atitinkamas strategijas kitiems makroregionams.

6.   Makroregionų formavimasis ES nėra vienareikšmis reiškinys. Žvelgiant iš regionų ir vietos bendruomenių perspektyvos būtinas jų aktyvesnis bendradarbiavimas, kuris apimtų ES įvairių sričių bei sektorių politiką. Makroregionai turi būti regionų, valstybių narių ir ES bendradarbiavimo priemone, o ne tapti nauju instituciniu lygmeniu tarp ES ir valstybių narių. Makroregionai tik tuo atveju sukurs pridėtinę vertę Europos integracijai, jei stiprins nacionalinio, vietos ir regionų lygmens bendradarbiavimą, kuris savo ruožtu padidintų ES politikos veiksmingumą.

7.   Komunikate nurodyta, kad makroregiono dydis priklauso nuo srities. Iš esmės tai ES vidaus strategija, apimanti aštuonias valstybes nares. Tačiau komunikate nurodyta, kad norint išspręsti daugelį regionui kylančių problemų, būtinas glaudus ES ir Rusijos bendradarbiavimas. Regionų komitetas norėtų pabrėžti, kad Norvegija taip pat yra svarbus ES nepriklausantis partneris Baltijos jūros regione. Nemažiau svarbu konstruktyviai bendradarbiauti ir su Baltarusija.

Išorės matmuo

8.   Nors regioninės strategijos yra ES vidaus strategijos, tačiau jos gali būti svarbios ES nepriklausančioms valstybėms, kurios ribojasi su makroregionais. Su Baltijos jūros regionu tiesiogiai ribojasi dvi valstybės – Norvegija ir Rusija. Norvegiją jau sieja glaudūs ryšiai su Baltijos jūros regionu, nes ji yra pasirašiusi EEE susitarimą. Susitarimas užtikrina Norvegijos sąsajas su ES vidaus rinka. Šiuo požiūriu Norvegijos pozicija nesikeis. Tačiau Baltijos jūros strategija apima tam tikras politikos sritis, neįtrauktas į EEE susitarimą. Vienas šių sektorių yra Europos Sąjungos jūrų politika, kuri yra labai svarbi Norvegijai ir kurią įgyvendinant Norvegijai tenka svarbus vaidmuo.

9.   Rusijos pozicija ir jos santykiai su ES yra kitas dalykas. Santykiai plėtojami remiantis atskirais susitarimais ir programomis. Santykių pagrindas – Rusijos Federacijos, ES ir ES valstybių narių bendradarbiavimo ir partnerystės susitarimas (1994 m.). Be to, Rusija ir ES yra sudariusios nemažai susitarimų konkrečiose srityse. Tarp šių šalių yra taip pat numatytas politinių konsultacijų mechanizmas. Įgyvendinant susitarimus nebuvo pasiekta laukta pažanga, todėl nors ir buvo dėtos pastangos, persvarstytas bendradarbiavimo ir partnerystės susitarimas nepriimtas.

10.   Rusijos ir ES santykiai Baltijos jūros regione didele dalimi grindžiami dvišaliais santykiais ir programomis.

11.   Komunikate dėl Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategijos Komisija atkreipia dėmesį į ES Šiaurės dimensijos politiką. Dokumente nurodyta, kad „santykiai su trečiosiomis šalimis turėtų būti palaikomi visų pirma per Šiaurės dimensijos strategiją, tačiau pasiliekant galimybę naudotis alternatyviais kanalais, jei taip yra naudingiau“.

12.   ES politinė strategija – Šiaurės dimensijos politika papildo Baltijos jūros regiono strategiją. Šiaurės dimensijos politika Islandijai sudaro galimybes bendradarbiauti su Baltijos jūros regiono šalimis.

13.   Įgyvendinant strategiją daugiau dėmesio turėtų būti skiriama klausimams, susijusiems su strategijos išorės matmeniu. Baltijos jūros išorės matmenį reikėtų išplėsti ir įtraukti Baltijos jūros baseinui priklausančias Baltarusiją ir Ukrainą. Dalyvaudamos strategijos įgyvendinime jos priartėtų prie Europos vertybių.

14.   Kad Baltijos jūros regiono strategija būtų sėkmingai įgyvendinta, šiame procese turi dalyvauti regione esančios ES nepriklausančios šalys. Pavyzdžiui, aplinkos apsaugos, transporto, logistikos ir nacionalinio saugumo srityse reikalingas bendradarbiavimas ir už ES ribų. Energetikos politika Baltijos jūros regione taip pat yra viena Baltijos jūros regiono politikos sričių, neapsiribojanti ES išorės sienomis.

15.   Baltijos jūros regiono strategija praktikoje įgyvendinama per projektus vietos lygiu. Tam nebūtinai reikalingos plačios politinės sąsajos. Būtent įgyvendinant projektus vietos lygiu galima parodyti abipusę naudą, kurią gali suteikti, pavyzdžiui, bendradarbiavimas su Rusija.

16.   Regionams ir vietos bendruomenėms tenka svarbus vaidmuo įgyvendinant strategijos vidaus ir išorės matmenį. Jų bendradarbiavimas neapsiriboja ES išorės sienomis. Pavyzdžiui, susigiminiavusių miestų programos suteikia galimybes pasinaudoti įvairiomis strategijos dalimis. Kad strategija būtų geriau ir greičiau įgyvendinta, ES ir kiti regiono subjektai turi ieškoti būdų, kaip sustiprinti strategijos išorės matmenį.

17.   Įprastos ES finansavimo programos ir priemonės yra taikomos ir Baltijos jūros regione. Tačiau susiduriama su ypatingu iššūkiu, kaip šiomis priemonėmis būtų galima pasiekti Baltijos jūros regiono strategijos tikslus. Tai yra ypač svarbu, nes Komisija savo komunikate nepateikia pasiūlymų dėl papildomo finansavimo arba kitų papildomų išteklių. Svarbu užtikrinti, kad esami susiję ES ištekliai galėtų būti naudojami dabar ir būsimu programavimo laikotarpiu strategijos tikslams įgyvendinti.

18.   Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija yra ir turi būti grindžiama subsidiarumo principu. Kitaip tariant, strategijoje daugiausia dėmesio turi būti skiriama pirmiausiai tų klausimų sprendimui, kurie negali būti išspręsti nacionaliniu ar vietos lygmeniu. Komunikate strategijos prioritetai pateikiami kaip keturi pagrindiniai uždaviniai:

| — | užtikrinti ekologiškai tvarią aplinką, |
| --- | --- |

—

užtikrinti ekologiškai tvarią aplinką,

| — | didinti regiono klestėjimą, |
| --- | --- |

—

didinti regiono klestėjimą,

| — | skatinti jo prieinamumą ir patrauklumą, |
| --- | --- |

—

skatinti jo prieinamumą ir patrauklumą,

| — | užtikrinti regiono saugą ir saugumą. |
| --- | --- |

—

užtikrinti regiono saugą ir saugumą.

19.   Strategijai įgyvendinti yra skirtas ir su Komisijos komunikatu susijęs atskiras veiksmų planas. Veiksmų planas apima tris lygmenis. Pirmiausiai apibrėžiami keturi ramsčiai, kurie atitinka pirmiau minėtas keturias pagrindines problemas. Ramsčiai suskirstyti į 15 prioritetinių sričių, kurios savo ruožtu suskirstytos į 78 pagrindinius projektus. Prioritetinės sritys buvo atrinktos atsižvelgiant į strategijos įgyvendinimą, pagal tai ar jos padeda siekti strategijos tikslų, arba ar suteikia galimybes išspręsti pagrindines Baltijos jūros regiono problemas. Jos apima temas, kurios yra bendro pobūdžio ir dažnai gana įvairios. Tačiau pagrindiniai projektai yra konkretūs ir praktiškesni.

20.   Rengdama strategiją Komisija išsamiai konsultavosi su suinteresuotaisiais subjektais. Trys pagrindinės konsultavimosi dalys: regiono valstybių vyriausybių ir kitų oficialių struktūrų neoficialūs dokumentai, suinteresuotųjų šalių renginiai, kuriuose savo patirtimi galėjo pasidalyti oficialūs dalyviai, nevyriausybinės organizacijos ir privačiojo sektoriaus atstovai, viešos konsultacijos interneto svetainėje „Europa“, sulaukusios gausaus Baltijos jūros regiono dalyvių skaičiaus.

21.   Iš viso konsultacijose dalyvavo 109 suinteresuotųjų subjektų grupės, įskaitant visas aštuonias regionui priklausančias valstybes nares ir tris ES nepriklausančias valstybes (Rusija, Norvegija ir Baltarusija). Be to, savo nuomonę pareiškė 48 tarpvyriausybinės organizacijos, 31 regionų ir vietos valdžios institucija ir 19 privačiojo sektoriaus atstovų. Konsultacijų metu regionų suinteresuotieji subjektai pateikė labai daug idėjų ir pasiūlymų kaip rengti strategiją.

22.   Konsultacijų dalyviams, visų pirma organizacijų ir vietos bei regionų valdžios institucijų atstovams, reikėtų sudaryti galimybes nuolat dalyvauti strategijos rengimo procese. Regiono komiteto nuomone, ypatingą dėmesį reikia skirti komunikato ir strategijos veiksmų plano įvertinimui ir su jais susijusiai tolesnei veiklai. Komunikate pateiktas pasiūlymas kasmet rengti forumą yra gera idėja, tačiau to nepakanka. Komiteto nuomone, vertinimas turi būti tęstinis procesas, kuriame galėtų dalyvauti visi to pageidaujantys suinteresuotieji subjektai.

23.   Remdamasi konsultacijomis Komisija padarė išvadą, kad nereikia kurti jokių naujų institucijų strategijai įgyvendinti. Baltijos jūros regione esama daug bendradarbiavimo programų ir nėra pagrindo kurti naujų mechanizmų, nes dėl jų tik išaugtų administracinės sąnaudos, o veikla netaptų veiksmingesnė. Šiame regione veikia šimtai įvairių organizacijų ir tinklų. Daugelis jų buvo sukurti dešimtojo dešimtmečio pradžioje pasibaigus Šaltajam karui, kad ES narystės siekiančios valstybės galėtų prisitaikyti prie bendradarbiavimo Europos lygiu.

24.   Nors regione veikė labai daug organizacijų ir tinklų, daugelio jų veikla prarado prasmę ir jie tapo nereikalingi 2004 m. išsiplėtus ES. Ne visos organizacijos, kurios buvo įsteigtos narystei ES skatinti, vėliau rado sau naują vaidmenį ir veiklos sritį. Tačiau Baltijos jūros regiono strategija tokioms organizacijoms gali pasiūlyti naujus uždavinius. Visi suinteresuotieji subjektai turėtų kartu apsvarstyti ir įvertinti, kokiu mastu Baltijos jūros regiono strategijos įgyvendinimui būtų naudingas tinklas.

25.   Kad organizacijos ir tinklai būtų aktyvūs, reikalinga plati informavimo ir komunikacijos kampanija strategijos turiniui ir jos teikiamoms galimybėms viešinti. Komisija savo pasiūlyme šiam aspektui dėmesio neskyrė. Regionų komitetas rekomenduoja Europos Komisijos atstovybėms valstybėse narėse suorganizuoti pakankamai išsamius ir įvairiapusius informacinius renginius.

26.   Vis dėlto Komitetas norėtų pabrėžti, kad išsiplėtus Europos Sąjungai, vietos ir regionų valdžios institucijų bendradarbiavimas tapo glaudesnis, o jų įsteigtos organizacijos ir tinklai tapo aktyvesni. Šios grupės konsultacijų procese parodė ypač didelį suinteresuotumą, o jų išdėstytas požiūris dažnai buvo labai gerai pagrįstas.

27.   Komisijos komunikate teigiama, kad „strategijos nepakanka. Reikia konkrečių, aiškiai matomų veiksmų, kuriais būtų galima išspręsti regionui kylančias problemas. Šiame veiksmų plane Komisija primygtinai ragina, kad valstybės narės ir kitos suinteresuotosios šalys, kaip svarbiausi partneriai, prisiimtų atsakomybę už konkrečias prioritetines sritis ir pagrindinius projektus [...]“.

28.   Regionų komitetas norėtų atkreipti dėmesį, kad šis pageidavimas nebuvo patenkintas pirmame strategijos tvirtinimo etape. Veiksmų plane atsakomybė už prioritetinių sričių įgyvendinimą pirmiausia suteikta valstybėms narėms. Tik viena iš 15 prioritetinių sričių priskirta regiono lygmeniui. Kalbama apie regiono turizmo politikos vystymą, už kurį atsakomybė tenka Meklenburgo-Pomeranijos federacinei žemei. Toje pačioje prioritetinėje srityje atsakomybė už sveikatos propagavimą numatyta Šiaurės dimensijos partnerystei visuomenės sveikatos ir socialinės gerovės srityse (angl. NDPHS). Tikslas – prioritetinių sričių įgyvendinimas glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija.

29.   Tuo metu, kai buvo priimtas komunikatas, nė viename (iš 78) pagrindinių projektų regionams nebuvo suteiktas pagrindinis vaidmuo. Tačiau pagrindiniai projektai ir yra tie projektai, kuriuos įgyvendinant regionai galėtų atlikti svarbų vaidmenį. Regiono komiteto nuomone, ateityje priimant sprendimus dėl pagrindinių projektų vietos ir regionų valdžios institucijoms turėtų būti sudaryta galimybė aktyviai dalyvauti juos įgyvendinant.

Strategijos įgyvendinimas

30.   Regionų komitetas pažymi, kad komunikate mažai dėmesio skiriama strategijos įgyvendinimo proceso apibrėžimui. Baltijos jūros regiono strategija yra bandymas sukurti naujo pobūdžio makroregionų bendradarbiavimą, kurio esmė – įvairių valdžios lygmenų dalyvavimas ir suderinti veiksmai. Regionų komitetas ragina Komisiją ypatingą dėmesį skirti lanksčiam, tačiau kartu ir kryptingam strategijos įgyvendinimui ir valdymui remti.

31.   Komunikate nustatytas įgyvendinimas trimis lygmenimis, kuris iš esmės atitinka daugiapakopio valdymo modelį. Šis metodas atitinka Europos Sąjungoje taikomą Bendrijos modelį. Pasiūlyme strategijos įgyvendinimas susiejamas su standartine ES procedūra. Tarybai numatyta atsakomybė už politikos formavimą remiantis Komisijos rekomendacijomis. Komisijai taip pat tenka užduotis Tarybai teikti reguliarias strategijos įgyvendinimo pažangos ataskaitas. Regionų komiteto nuomone, norint užtikrinti daugiapakopio valdymo įgyvendinimą, svarbu taikyti Bendrijos metodą. Tai užtikrins vietos ir regionų dalyvavimą įgyvendinant strategiją.

32.   Laikantis daugiapakopio valdymo metodo, Komisijai tenka labai svarbus vaidmuo įgyvendinant strategiją. Komisija bus atsakinga „už strategijos koordinavimą, stebėseną, atskaitomybę, įgyvendinimo supaprastinimą ir tolesnę plėtrą. Drauge su regiono suinteresuotosiomis šalimis ji turėtų reguliariai rengti pažangos ataskaitas ir, naudodamasi turimomis iniciatyvos galiomis, prireikus, teikti strategijos ir veiksmų plano pritaikymo pasiūlymus. Koordinuojant reikėtų atsižvelgti į tai, kaip finansinių išteklių panaudojimas prisideda prie strategijos prioritetų įgyvendinimo.“

33.   Komunikate nepateikiami pasiūlymai, kaip galėtų būti organizuojamas su strategija susijęs Komisijos darbas. Pradinis taškas – „programas kuriančios institucijos gali peržiūrėti lėšų skyrimo kriterijus ir padėti atrinkti projektus, atitinkančius strategiją. Be to, prireikus, Komisija mielai priims galimas programų pataisas.“ Atsižvelgiant į Komisijos atsakomybę už daugelį sričių, kyla pavojus, kad Komisijos tarnyboms bus skirta nepakankamai išteklių strategijai įgyvendinti. Galbūt būtų naudinga Komisijoje sudaryti keletą sričių apimančią „specialios paskirties“ pareigūnų grupę, kuri atliktų su strategijos įgyvendinimu susijusį darbą. Kadangi Komisijai tenka ypač svarbus vaidmuo įgyvendinant strategiją, turėtų būti skiriami atitinkami ištekliai planavimui, stebėsenai, koordinavimui ir ataskaitų rengimui.

34.   Trečiasis įgyvendinimo lygmuo apima „partnerius“. Strategijos įgyvendinimui yra labai svarbus praktinio įgyvendinimo lygmuo. Komisijos dokumente tik bendrais bruožais apibūdinamas šis lygmuo. Siekiama įgyvendinimo veiksmus vietos lygiu ir įgyvendinančias institucijas sutelkti siekti strategijos tikslų. Šioje srityje Komisijai taip pat tenka pagrindinis vaidmuo: „Komisija dirbs drauge su kitomis institucijomis, valstybėmis narėmis ir regionais, tarptautinėmis finansų įstaigomis, transnacionalinėmis programų kūrimo struktūromis ir tarpvyriausybinėmis organizacijomis, tokiomis kaip Baltijos jūros aplinkos apsaugos komisija (HELCOM), siekdama išskirti koordinatorius prioritetinėse srityse ir svarbiausius pagrindinių projektų partnerius“.

35.   Komunikate Komisija apibrėžia makroregioną kaip teritoriją, „kuriai priklauso daug administracinių regionų, tačiau kuri turi pakankamai daug bendrų problemų, kad galėtų siekti vieningos jų sprendimų strategijos“. Apibrėžtis veikiau taikoma administraciniams regionams, nei šalims. Tai reiškia, kad regionų ir vietos savivaldos subjektai, kurie sudaro regiono pagrindą, yra ne mažiau svarbūs nei nacionalinė vyriausybė. Regionų komitetas laikosi nuomonės, kad vietos ir regionų lygmens subjektams šiame procese turėtų būti suteikta svarbi funkcija, nes regionų ir vietos lygmuo yra arčiausiai piliečių. Akivaizdus jų įnašas padėtų priartinti strategiją prie piliečių, nes tai yra būtina, kad strategija būtų sėkmingai įgyvendinta. Artumas ir su tuo susijęs legitimumas yra būtina sėkmingo strategijos įgyvendinimo sąlyga. Šiuos principus galima geriausiai taikyti bendradarbiaujant su vietos ir regionų lygmens subjektais.

36.   Be to, vietos ir regionų lygmeniui gerai žinomos Baltijos jūros regiono sąlygos ir poreikiai. Vietos ir regionų lygmens subjektai yra sukaupę ilgametę sėkmingo tarpusavio bendradarbiavimo ir bendradarbiavimo su NVO patirtį. Vertėtų nepamiršti, kad vietos ir regionų subjektai taip pat turi ilgametę trišalės veiklos su Europos Komisija bei valstybių narių vyriausybėmis patirtį administruojant ES finansines priemones ir politiką. Jie apskritai yra kompetentingi įvairių ES sričių politikos organai. Be to, reikia pažymėti, kad vietos ir regionų subjektai parodė didelį susidomėjimą ir aktyviai dalyvavo konsultacijose su suinteresuotaisiais subjektais.

37.   Regionų komitetas tikisi, kad Komisija įvertins svarbų vietos ir regionų subjektų vaidmenį ir gebėjimus įgyvendinant strategiją. Vietos ir regionų lygmeniui turėtų būti suteiktas pripažinto dalyvio vaidmuo daugiapakopio valdymo sistemoje, kai nustatomi ir atrenkami koordinatoriai prioritetinėse srityse ir svarbiausi pagrindinių projektų partneriai.

38.   Komitetas džiaugiasi, kad Europos Parlamento pageidavimu, į ES biudžetą įtraukti asignavimai strategijai remti. Komitetas mano, kad nors asignavimai ganėtinai kuklūs palyginti su poreikiais, tačiau tai yra gera pradžia, ir tikisi, kad ateityje jie bus padidinti. Komiteto nuomone, lėšos visų pirma turėtų būti skirtos regionų ir Baltijos jūros regione esančių gausių suinteresuotųjų grupių gebėjimams ugdyti ir plėsti galimybes dalyvauti gerinant strategijos įgyvendinimą.

39.   Regionų komitetas remia metinio forumo idėją, tačiau mano, kad to nepakanka strategijos įgyvendinimo stebėsenai. Nepakanka „suburti partnerius (taip pat ir iš suinteresuotųjų trečiųjų šalių) strategijos pažangai įvertinti ir aptarti bei rekomendacijoms strategijos įgyvendinimui pateikti“. Strategijos įgyvendinimo priežiūrai taip pat reikalinga išsamesnė strategijos įgyvendinimo vietos lygiu stebėsena. Šiuo požiūriu reikėtų apsvarstyti, kaip geriausia teikti informaciją apie įvairių priemonių rezultatus. Be to, reikėtų rasti būdą, kaip rinkti jau turimus duomenis apie Baltijos jūros regioną, kad būtų lengviau įgyvendinti strategijos tikslus.

40.   Veiksmų plane dažnai minima suinteresuotųjų subjektų įsipareigojimo svarba. Kad strategija būtų sėkmingai įgyvendinta, reikalingas tvirtas regiono lygmens subjektų politinis įsipareigojimas. Labai svarbu užtikrinti ir remti politinį įsipareigojimą. Europos Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija buvo paskelbta ypatingomis sąlygomis – gilaus pasaulinio ekonominio nuosmukio metu.

41.   Ekonomikos nuosmukis padarė didelį poveikį Baltijos jūros ekonominiam regionui. Dar visai neseniai Baltijos jūros ekonominis regionas buvo vienas sparčiausiai augančių regionų Europoje. 2009 m. birželio mėn., tuo metu, kai buvo paskelbtas veiksmų planas, šis regionas buvo tarp labiausiai nukentėjusių nuo krizės. Krizė gali būti vienas veiksnių, kuris paskatins sparčiau įgyvendinti veiksmų planą. Baltijos jūros regiono strategija galėtų suteikti naują postūmį ekonomikos krizei įveikti. Vis dėlto veiksmų plane nurodoma, kad dėl viešųjų finansų krizės gali būti vėluojama įgyvendinti strategijoje numatytas priemones.

42.   Prielaida, kad suinteresuotieji subjektai prisiėmė įsipareigojimus dėl strategijos, grindžiama aktyviu jų dalyvavimu rengiant strategiją. Kalbant apie įsipareigojimus, labai svarbus vaidmuo tenka valstybių narių vyriausybėms. Vyriausybės nustato strategijos tikslus ir nusprendžia dėl jos bendrų principų ir prioritetų. Be to, jos atlieka svarbų vaidmenį skatindamos kitų regiono subjektų suinteresuotumą ir remdamos jų įsipareigojimą. Savo sprendimais vyriausybės turi sukurti sąlygas, skatinančias aktyvų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimą.

43.   Baltijos jūros regione buvo įsteigtos tarpvyriausybinio bendradarbiavimo institucijos. Šiaurės šalių bendradarbiavimui, kuris buvo pradėtas 1950 m., skirta Šiaurės šalių taryba ir Šiaurės šalių ministrų taryba. Trys Baltijos šalys panašiai įsteigė Baltijos šalių ministrų tarybą ir Baltijos šalių tarybą. 1992 m. buvo įsteigtos dvi organizacijos, apimančios visą Baltijos jūros regioną – Baltijos jūros valstybių taryba (BJVT) ir parlamentų nariams atitinkamai skirta Baltijos jūros parlamentinė konferencija (BJPK).

44.   Tarpvyriausybiniam bendradarbiavimui gerinti nereikia kurti naujų institucijų. Veikiau reikėtų užtikrinti, kad esamų institucijų veikla būtų veiksmingesnė ir jos taptų Baltijos jūros regiono strategijos įgyvendinimo platforma. Baltijos jūros regiono strategija savo ruožtu šioms organizacijoms suteiktų naują veiklos sritį.

45.   Organizacijos, apimančios trijų parlamentų narius, galėtų suteikti galimybes politikams aptarti Baltijos jūros regiono politiką. Tai padėtų sustiprinti politinių partijų ir parlamentų narių suinteresuotumą Baltijos jūros regiono politika ir su šia strategija susijusius jų įsipareigojimus. Tai būtų labai svarbus žingsnis įgyvendinant Baltijos jūros regiono strategiją.

46.   Be to, ir kitos bendradarbiavimui Baltijos jūros regione skirtos organizacijos ir organai gali tapti Baltijos jūros regiono strategijos įgyvendinimo platforma, visų pirma užtikrinant suinteresuotųjų subjektų įsipareigojimus. Baltijos jūros regiono strategija gali suteikti postūmį daugelio organizacijų, kurių buvimas prarado prasmę, veiklai.

2010 m. balandžio 14 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/29

---

Regionų komiteto nuomonė „Judumo mieste veiksmų planas“

(2010/C 232/05)

I.   BENDROSIOS PASTABOS

Pagrindimas

1.   2008 m. Regionų komitetas (1) pateikė nuomonę dėl Europos Komisijos žaliosios knygos „Nauja mobilumo mieste kultūra“ (2). Po to, 2009 m. balandžio mėn., buvo parengtas Judumo mieste veiksmų planas
   (3) reaguojant į Europos Parlamento pranešimą savo iniciatyva (4); Regionų komitetas šiame pranešime pritarė nemažai ES lygiu sukurtų judumo mieste iniciatyvų;

2.   Regionų komitetas pritarė modeliui, pagal kurį judumo mieste planai įgyvendinami laikantis tvarių ilgalaikių viešojo sektoriaus tarpusavio partnerysčių ir (arba) viešojo ir privataus sektoriaus partnerysčių susitarimų arba judumo susitarimų, bei paprašė Komisijos pagal Sanglaudos politiką parengti finansavimo priemonę, kuria regionai ir miestai galėtų tiesiogiai naudotis ir kuri paskatintų miestus rengti judumo planus. Atsakomybė už judumo mieste planų parengimą ir įgyvendinimą tektų patiems miestams;

3.   Europos Komisijos taip pat buvo paprašyta prisidėti prie šio proceso finansuojant iniciatyvas, apdovanojimų programas ir keitimąsi geriausia praktika, įvedant ženklą, lygiavertį visoje ES galiojančiai mėlynosios vėliavos programai, pagal kurią apdovanojamos kokybiškas turizmo paslaugas teikiančios pakrantės teritorijos; šis ženklas, remiantis konkrečiais rodikliais, būtų skiriamas miestams, kuriuose taršos lygis yra nedidelis, o spūsčių – mažai;

4.   mano, jog būtinas Europos masto derinimas, ypač susijęs su transporto priemonėms taikomais techniniais reikalavimais (pvz., dyzelino suodžių dalelių filtrų įmontavimu jau esančiose transporto priemonėse), infrastruktūros technine įranga ir transporto paslaugomis bei Europos teršalų išmetimo ir triukšmo standartus atitinkančiu žymėjimu (plokštėmis ir ženklais) dėl transporto priemonių teisės įvažiuoti į žaliąsias zonas;

5.   be to, Regionų komitetas pareiškė (5), kad didesnis dėmesys turėtų būti skirtas judumo mieste socialiniam aspektui, nes tai yra priemonė socialinei ir teritorinei sanglaudai miestuose ir užmiestyje skatinti;

6.   Komisija jau patvirtino Judumo mieste veiksmų planą (6), kuriame siūloma 20 priemonių skatinti vietos, regionų ir nacionalines valdžios institucijas ir padėti joms pasiekti tvaraus judumo mieste tikslus. Pirmą kartą yra pateikiamas išsamus galimos paramos tvariam judumui mieste paketas;

7.   Komisijos pasiūlyti veiksmai turi būti pradėti įgyvendinti per ketverius metus nuo veiksmų plano priėmimo, tačiau Europos Komisija peržiūrės veiksmų plano įgyvendinimą 2012 m. ir tada nuspręs, ar reikia imtis papildomų veiksmų.

Pastabos dėl Europos Komisijos judumo mieste veiksmų plano

8.   Regionų komitetas palankiai vertina tai, kad Europos Komisija jau paskelbė Judumo mieste veiksmų planą, kuriame išdėstyti gyvybiškai svarbūs klausimai, susiję su geresniu judumu mūsų miestuose;

Veiksmų plano ekonominis ir aplinkosauginis pagrįstumas

9.   Europos Komisija nurodė, kad 72 proc. (7) Europos gyventojų gyvena miestuose. Šis skaičius iki 2050 m. padidės iki 84 proc. Transporto tvarumas tapo iššūkiu miestams konkurencingumo (spūstys, transporto sąnaudos) ir aplinkosaugos (oro tarša, triukšmas) požiūriu;

10.   Regionų komitetas pripažįsta esminę judumo mieste ir miesto transporto svarbą Europos ateičiai, nes tai remiasi trimis pagrindiniais tvaraus vystymosi ramsčiais:

| — | ekonominiu ramsčiu, nes transporto spūstys trukdo ekonominiam konkurencingumui (vėlavimai, darantys poveikį prekybai, didesnės prekių vežimo sąnaudos, kt.). Miestai yra ekonominis Europos variklis, nes daugiau kaip 70 proc. ekonominės gerovės Europos Sąjungoje sukuriama miestuose. Tačiau 7 proc. šios gerovės iššvaistoma nelaimingų atsitikimų, spūsčių, žalos sveikatai ir aplinkai sąnaudoms padengti, |
| --- | --- |

—

ekonominiu ramsčiu, nes transporto spūstys trukdo ekonominiam konkurencingumui (vėlavimai, darantys poveikį prekybai, didesnės prekių vežimo sąnaudos, kt.). Miestai yra ekonominis Europos variklis, nes daugiau kaip 70 proc. ekonominės gerovės Europos Sąjungoje sukuriama miestuose. Tačiau 7 proc. šios gerovės iššvaistoma nelaimingų atsitikimų, spūsčių, žalos sveikatai ir aplinkai sąnaudoms padengti,

| — | aplinkosaugos ramsčiu, nes automobilių ir sunkvežimių keliama tarša ir spūstys didmiesčiuose ir miestuose bei tarpmiestinės kelionės yra viena pagrindinių kliūčių Europos Sąjungai sėkmingai pasiekti 20-20-20 tikslą. Variklinis kelių transportas miestuose išmeta 40 proc. šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir iki 70 proc. kitų teršalų. Akivaizdu, kad, įgyvendinus miesto transporto modalinį poslinkį (viešasis transportas yra pagrindinis sprendimas), Europos vystymasis taps tvaresnis, |
| --- | --- |

—

aplinkosaugos ramsčiu, nes automobilių ir sunkvežimių keliama tarša ir spūstys didmiesčiuose ir miestuose bei tarpmiestinės kelionės yra viena pagrindinių kliūčių Europos Sąjungai sėkmingai pasiekti 20-20-20 tikslą. Variklinis kelių transportas miestuose išmeta 40 proc. šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir iki 70 proc. kitų teršalų. Akivaizdu, kad, įgyvendinus miesto transporto modalinį poslinkį (viešasis transportas yra pagrindinis sprendimas), Europos vystymasis taps tvaresnis,

| — | socialiniu ramsčiu, nes geresnės viešojo transporto sistemos ir spūsčių sumažinimas padarys teigiamą poveikį piliečių gyvenimo kokybei ir visuomenės sveikatai; be to, bus sudarytos geresnės galimybės skurdesnių rajonų ir bendruomenių gyventojams patekti į miesto centrą, įsidarbinti, geriau pasinaudoti paslaugomis (sveikatos priežiūros, švietimo) bei kultūros vertybėmis. |
| --- | --- |

—

socialiniu ramsčiu, nes geresnės viešojo transporto sistemos ir spūsčių sumažinimas padarys teigiamą poveikį piliečių gyvenimo kokybei ir visuomenės sveikatai; be to, bus sudarytos geresnės galimybės skurdesnių rajonų ir bendruomenių gyventojams patekti į miesto centrą, įsidarbinti, geriau pasinaudoti paslaugomis (sveikatos priežiūros, švietimo) bei kultūros vertybėmis.

Vaidmuo ir įsipareigojimai

11.   Regionų komitetas pritaria išsamiam subsidiarumo principo suvokimui, kurį pademonstravo Komisija, kuri veiksmų plane pripažįsta, kad už judumo mieste politiką pirmiausia atsako vietos, regionų ir nacionalinės valdžios institucijos, nors vietos lygiu priimti sprendimai dažnai būna susiję su nacionalinės ir ES politikos sukurta struktūra.

12.   Europos Komisija laikosi požiūrio, kad galima daug pasiekti taikant partnerystės principą, kuris visiškai atitinka subsidiarumo principą ir visų valdymo lygių kompetencijos ir atsakomybės sritis;

13.   šiame veiksmų plane pasiūlytos 20 priemonių iš esmės padės miestams ir regionams parengti tvarią judumo politiką bei atspindi daugumą RK anksčiau pateiktų rekomendacijų. Šios priemonės yra:

| — | informacijos ir geriausios praktikos mainai, |
| --- | --- |

—

informacijos ir geriausios praktikos mainai,

| — | informacijos ir gairių judumo mieste planams parengti viešas skelbimas, |
| --- | --- |

—

informacijos ir gairių judumo mieste planams parengti viešas skelbimas,

| — | dialogas su viešojo transporto operatoriais, kad būtų apibrėžti savanoriški įsipareigojimai dėl keleivių teisių, |
| --- | --- |

—

dialogas su viešojo transporto operatoriais, kad būtų apibrėžti savanoriški įsipareigojimai dėl keleivių teisių,

| — | interneto vadovas dėl neteršiančių transporto priemonių ir diskusijos su valstybėmis narėmis dėl priemonių į vairavimo egzaminus įtraukti energiją taupančius vairavimo būdus, |
| --- | --- |

—

interneto vadovas dėl neteršiančių transporto priemonių ir diskusijos su valstybėmis narėmis dėl priemonių į vairavimo egzaminus įtraukti energiją taupančius vairavimo būdus,

| — | judumo mieste observatorija, |
| --- | --- |

—

judumo mieste observatorija,

| — | keletas judumo mieste tyrimų, įskaitant naudojimosi įvairiomis žaliosiomis zonomis Europos Sąjungoje tyrimą. |
| --- | --- |

—

keletas judumo mieste tyrimų, įskaitant naudojimosi įvairiomis žaliosiomis zonomis Europos Sąjungoje tyrimą.

14.   Komisijos judumo mieste veiksmų planas sudaro galimybę sukurti ES struktūrą, skirtą padėti vietos, regionų ir nacionalinėms valdžios institucijoms imtis veiksmų miestuose, kuriuose būtina vystyti tvaraus transporto tinklus ir įgyvendinti naujus technologinius sprendimus atsižvelgiant į kompetencijos ir atsakomybės ribas, įdiegti priemones, kurias įgyvendinus ES piliečiai galėtų naudotis ekologiško transporto rūšimis miestuose ir pasikeistų judumo mieste būdai, siekiant įgyvendinti aplinkosaugos ir konkurencingumo bei socialinės sanglaudos tikslus;

15.   Europos Komisijos veiksmų planą sudaro 6 temos, kurias padiktavo konsultacijos dėl žaliosios knygos. Kiekvieną temą verta pakomentuoti plačiau.

Integruotos politikos propagavimas

16.   Galbūt svarbiausia iš trijų pasiūlytų priemonių šia tema – parama vietos valdžios institucijoms rengiant tvaraus judumo mieste planus, apimančius keleivinį ir krovininį transportą miestuose ir užmiestyje. Šiai priemonei Regionų komitetas yra jau anksčiau tvirtai pritaręs (8).

17.   dar vienas įdomus pasiūlymas, kuriam verta pritarti, – tai pasiūlymas į tvarios energetikos planus, kuriuos turi parengti Merų pakte (9) dalyvaujantys miestai, įtraukti judumo mieste aspektą, kad būtų propaguojamas integruotas požiūris, susiejantis energetiką ir klimato kaitą su tvaraus transporto ir judumo klausimais;

18.   be to, Komisija numato galimybę teikti informaciją apie tvaraus judumo mieste priemonių ir regioninės politikos tikslų sąsają, įskaitant sąsają tarp miesto transporto ir transeuropinio transporto tinklo.

Dėmesys piliečiams

19.   pripažįstama, kad piliečių teisės ir informacija, susijusios su patikimumu, sauga ir pan., yra būtinos siekiant paskatinti piliečius važiuoti autobusais, tramvajais, metro ir kitomis viešojo transporto rūšimis. Komisija ketina nustatyti ES geriausios praktikos pavyzdžius ir pasirūpinti, kad būtų savanoriškai prisiimti įsipareigojimai sustiprinti keleivių teises naudojantis viešuoju transportu – iniciatyva, kurią Regionų komitetas jau yra anksčiau parėmęs (8);

20.   Europos Komisija ketina dirbti su viešojo transporto operatoriais ir kitais subjektais, kad būtų paprasčiau teikiama kelionės informacija, kad galiausiai būtų sukurtas naudotojams skirtas internetinis kelionių viešuoju transportu portalas ES lygiu, ypatingą dėmesį skiriant pagrindinėms TEN-T tinklo bei jų vietos ir regioninėms jungtims, kaip yra anksčiau siūlęs Regionų komitetas (8);

21.   Komisija siūlo pradėti tyrimą, susijusį su naudojimosi žaliosiomis zonomis taisyklėmis visoje ES, kuris turėtų paskatinti keistis gerosios praktikos pavyzdžiais. Šis pasiūlymas paremtas Regionų komiteto siūlymu (8) skirti europinį apdovanojimą už įdomias transporto srities iniciatyvas, kurias galima įgyvendinti ir kitose valstybėse; šis apdovanojimas būtų panašus į ES mėlynosios vėliavos programą ir būtų skiriamas vietovėms, kuriose aplinkos taršos lygis yra žemas, o spūsčių – mažai (Žaliosios vėliavos programa). Europos Komisija siūlo, kad Europos judumo savaitei būtų patobulinta esama apdovanojimo programa ir skirtas specialus apdovanojimas, skatinantis patvirtinti judumo mieste planus;

22.   kadangi energiją taupantis vairavimo būdas yra privaloma profesionalių vairuotojų mokymo ir vairavimo egzaminų dalis, Komisija aptars su valstybėmis narėmis, ar energiją taupantis vairavimo būdas galėtų būti įtrauktas į neprofesionalių vairuotojų vairavimo egzaminą.

Ekologiškas miesto transportas

23.   Europos Komisija mano, kad ES lygio veiksmai gali padėti sustiprinti naujų ir švarių transporto priemonių, technologijų ir alternatyvių degalų rinką. Todėl ji siūlo ir toliau remti iš septintosios bendrosios mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programos finansuojamus mokslinių tyrimų ir demonstracinės veiklos projektus, kad būtų galima į rinką pateikti mažiau teršiančias arba iš viso neteršiančias transporto priemones ir alternatyvius degalus, konkrečiai nurodant Europos ekologiškų automobilių iniciatyvą (10), pagal kurią plėtojamos elektra varomos transporto priemonės ir atitinkama infrastruktūrą miestuose;

24.   bus parengtas internetinis vadovas dėl švarias technologijas naudojančių ir energiją taupančių transporto priemonių, remiant bendrus transporto priemonių, skirtų viešosioms paslaugoms teikti, viešuosius pirkimus;

25.   kai tik bus sukurta ES sistema išorės sąnaudoms internalizuoti, Komisija inicijuos tyrimą dėl internalizavimo miestams aktualių aspektų; šiame tyrime bus apsvarstytas kainodaros sprendimų veiksmingumas ir efektyvumas, dėl kurių vartotojas turi padengti išorės sąnaudas (aplinkosaugos, spūsčių ir kitas sąnaudas).

Didesnis finansavimas

26.   Regionų komitetas (8) konkrečiai rekomendavo paremti pasiūlymą, kad Europos finansavimas ir bendras finansavimas miesto transporto projektams priklausytų nuo to, ar parengti integruoti judumo mieste planai, toliau didinant ES paskatas rengti tokius planus. Regionų komitetas remia nuostatą įgyvendinti Europos finansines priemones sudarant galimybes bendrai finansuoti judumo mieste planus, jeigu yra sudaryti viešojo-viešojo/viešojo-privataus sektorių judumo mieste susitarimai, kurie pritrauktų lėšas iš privačiojo sektoriaus ir vietos, regioninių ir nacionalinių finansavimo programų;

27.   Komisijos veiksmų plane teigiama, kad ES finansavimas, įskaitant EIB priemones, gali svariai paskatinti ir pritraukti privačias lėšas, taip padedant vietos valdžios institucijoms parengti novatoriškas viešojo ir privataus sektorių partnerystės programas. Komisija norėtų padėti valdžios institucijoms ir suinteresuotiesiems subjektams išanalizuoti dabartines finansavimo galimybes ir sukurti novatoriškas viešojo ir privataus sektorių partnerysčių programas;

28.   Be to, Komisija pripažino, kad ji turėtų toliau remti CIVITAS iniciatyvą ir ne tik trečiosios kartos projektus, kurie buvo pradėti įgyvendinti 2008 m., kaip anksčiau jau yra sakęs Regionų komitetas (8).

Keitimasis patirtimi ir žiniomis

29.   Europos Komisija ketina pradėti tyrimą, kaip geriau rinkti duomenis apie miesto transportą ir judumą bei sukurti virtualų forumą keistis informacija, duomenimis ir statistika, stebėti raidą bei lengviau keistis geriausios praktikos pavyzdžiais remiantis jau esamomis iniciatyvomis (11). Šiai priemonei Regionų komitetas jau yra anksčiau pritaręs.

Judumo mieste optimizavimas

30.   Europos Komisija, norėdama palengvinti modalinį perėjimą prie ekologiškesnių transporto rūšių ir efektyvios krovinių logistikos ir kad būtų išsklaidytas nerimas, planuoja 2010 m. surengti konferenciją, skirtą miesto krovininiam transportui. Šiai iniciatyvai Regionų komitetas jau yra anksčiau pritaręs;

31.   Be to, Komisija numato pagalbą, skirtą pažangiosioms transporto sistemoms taikyti, tikėdamasis, kad naudojant tarptinklinius komunikacijos protokolus ir duomenų perdavimą pagerės judumas mieste, pavyzdžiui, elektroninių bilietų išdavimo ir mokėjimo, eismo valdymo, kelionės informacijos ir kt. srityje.

II.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

32.   pritaria Europos Komisijos judumo mieste veiksmų planui ir remia pasiūlytas priemones, kadangi jos nepažeidžia subsidiarumo principo ir pagrindinių vietos, regionų ir nacionalinės valdžios institucijų įsipareigojimų, tikėdamas, kad judumo mieste iššūkiai yra ne mažiau svarbūs už regioninio ir tolimojo susisiekimo transporto infrastruktūrą ir kad visais atvejais šios priemonės sudaro papildomą vienokios ar kitokios regioninės veiklos dalį;

Modalinio perėjimo prie viešojo transporto finansavimas

33.   mano, kad tik technologinių priemonių (naujos variklių technologijos, geresnių degalų ir kitų patobulinimų), kurioms parama teikiama pagal Septintąją bendrąją programą, nepakaks, kad būtų sukurtos kokybiškos, saugios ir prieinamos viešojo transporto sistemos, ir įgyvendintas svarbus modalinis perėjimas, o miestuose sumažėtų spūsčių; būtina skatinti modalinį perėjimą prie visų viešojo transporto rūšių, dviračių ir vaikščiojimo pėsčiomis;

34.   todėl kalbant apie ES finansuojamus projektus, ragina Komisiją skirti reikiamą dėmesį judumo mieste projektams, tenkinantiems aiškius tvarumo kriterijus ir įgyvendinamus ES miestuose ir užmiestyje, pasitelkiant struktūrinius fondus ir sanglaudos politika, Europos investicijų banką ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banką (ERPB);

35.   be to, planuojamoje ES finansinių perspektyvų peržiūroje ragina atsižvelgti į transporto poreikius, visų pirma turint omenyje tai, kad finansuojami judumo mieste planai gali įnešti svarų indėlį į tvarų didmiesčių zonų ekonominį, aplinkos ir socialinį vystymąsi;

36.   remia Europos Parlamento pasiūlymus, kad 2014–2020 finansinėje perspektyvoje turėtų būti išanalizuota galimybė sukurti Europos finansinę priemonę, leidžiančią bendrai finansuoti:

| — | mobilumo mieste planus, ir |
| --- | --- |

—

mobilumo mieste planus, ir

| — | investicijas į judumą mieste ir metropolinėje zonoje, kuris atitiktų ES aplinkosaugos bei socialinius ir ekonominius tikslus. |
| --- | --- |

—

investicijas į judumą mieste ir metropolinėje zonoje, kuris atitiktų ES aplinkosaugos bei socialinius ir ekonominius tikslus.

37.   mano, kad šios priemonės yra pagrįstos, nes sukūrus kokybiškas, saugias, prieinamas ir plataus masto viešojo transporto sistemas Europos miestuose ir užmiestyje būtų galima:

| — | sustiprinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą sumažinus spūstis ir transporto sąnaudas, geriau valdyti keleivių ir prekių srautus, sukurti darbo vietas viešojo transporto sistemoms paremti ir pasiekti tokių investicijų sverto poveikį (12); |
| --- | --- |

—

sustiprinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą sumažinus spūstis ir transporto sąnaudas, geriau valdyti keleivių ir prekių srautus, sukurti darbo vietas viešojo transporto sistemoms paremti ir pasiekti tokių investicijų sverto poveikį (12);

| — | pagerinti aplinkos kokybę sumažinus šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų teršalų išmetimą, sumažinti transporto srautus keliuose ir taupyti energiją (13), pagerinti oro kokybę bei sumažinti žalą sveikatai (kvėpavimo takų, širdies ir kraujagyslių susirgimai); |
| --- | --- |

—

pagerinti aplinkos kokybę sumažinus šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų teršalų išmetimą, sumažinti transporto srautus keliuose ir taupyti energiją (13), pagerinti oro kokybę bei sumažinti žalą sveikatai (kvėpavimo takų, širdies ir kraujagyslių susirgimai);

| — | sustiprinti socialinę ir teritorinę sanglaudą (14) padidinus gyventojų judumą, pirmiausia skurdžiuose priemiesčiuose gyvenančių atskirtų bendruomenių narių, tuo pačiu metu pagerinant miestų centruose gyvenimo bei turistų lankomų vietų sąlygas. |
| --- | --- |

—

sustiprinti socialinę ir teritorinę sanglaudą (14) padidinus gyventojų judumą, pirmiausia skurdžiuose priemiesčiuose gyvenančių atskirtų bendruomenių narių, tuo pačiu metu pagerinant miestų centruose gyvenimo bei turistų lankomų vietų sąlygas.

Kompleksinis požiūris į urbanistikos politiką

38.   mano, kad būtina didesnė Europos visų sričių politikos ir iniciatyvų dermė, o svarbiausia kompleksinis požiūris į urbanistikos ir erdvinio planavimo politiką, kad iniciatyvos spūsčių ir aplinkos taršos problemoms spręsti rengiant kompleksiniu, tvaraus judumo mieste planus didmiesčiuose, neprieštarautų, pavyzdžiui, miestų planavimo ir būsto politikai;

39.   dar kartą pakartoja, kad pritaria tvaraus judumo mieste planų rengimui, bent jau didesniuose miestuose, miestų zonose ir užmiestyje; tokie planai padėtų spręsti prieinamumo visiems gyventojams problemas ir patenkinti krovinių transporto poreikius šiuose rajonuose bei sumažinti spūstis, poveikį aplinkai ir sveikatai;

40.   pritaria skatinamųjų priemonių ES lygiu įgyvendinimui, kad tam tikruose miestuose ir užmiestyje miesto ir didmiesčio transporto projektų Europos finansavimas ir bendras finansavimas būtų skiriamas tik tuo atveju, jeigu yra sudaryti tvaraus judumo mieste planai bei priimti judumo mieste susitarimai, kurie, įgyvendinant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės susitarimus, pritrauktų lėšas iš privačiojo sektoriaus ir vietos, regioninių ir nacionalinių finansavimo programų;

41.   pripažįsta, kad daug miestų jau yra parengę judumo planus, tačiau mano, kad jeigu tokio požiūrio laikysis visi svarbiausi miestai aktyviai dalyvaujant suinteresuotiesiems subjektams, miestai ir toliau galės pritaikyti judumo planus atsižvelgdami į savo aplinkybes, o Komisija galėtų parodyti priemonės pridėtinę vertę ES lygiu;

42.   atkreipia dėmesį į tai, kad kaip ir anksčiau Europos Komisija ragina vietos valdžios institucijas rengti ir įgyvendinti tvaraus judumo mieste planus (15), Europos Komisija turėtų paskatinti valstybes nares siekti, kad šie planai taptų privalomi visiems dideliems miestams arba užmiesčio teritorijoms ir sukurti atitinkamas paskatas miestams ir regionams, kad vietos valdžios institucijos būtų skatinamos rengti tokio pobūdžio planus;

43.   ragina padidinti CIVITAS iniciatyvai skirtą finansavimą, tačiau tik tam, kad pagal CIVITAS iniciatyvą būtų įgyvendinami ne tik demonstracinės veiklos projektai ir keičiamasi geriausios praktikos pavyzdžiais, bet padedama propaguoti judumo mieste planus ir juos įgyvendinti;

44.   ragina Komisiją toliau skatinti rengti ir įgyvendinti judumo mieste planus pradedant kasmet skirti Europos apdovanojimą už įdomias transporto srities iniciatyvas, kurias galima įgyvendinti ir kitose valstybėse narėse; šis apdovanojimas pagal ES žaliosios vėliavos programą būtų skiriamas miestams, kurie, pvz., parengė judumo mieste planus ir sumažino aplinkos taršą ir spūstis mieste arba pasiekė puikių rezultatų transportų rūšių pasiskirstymo srityje (Modal Split);

45.   rekomenduoja Komisijai patvirtinti keletą rodiklių, kuriais remiantis būtų teikiamas miestų žaliosios vėliavos apdovanojimas, tačiau pripažįsta, kad ne visiems miestams bus vienodai lengva sumažinti taršą (oras ir triukšmas) ir spūstis (greitis ir kelionių patikimumas) dėl didelės miestų ypatumų ir miesto transporto charakteristikų įvairovės;

46.   ragina, skiriant apdovanojimą miestams pagal „žaliosios vėliavos“ programą, atsižvelgti ir į ekologiškos mąstysenos skatinimą miestuose, pvz., alternatyvių transporto priemonių naudojimo skatinimą (įrengiant pėsčiųjų ir dviračių takus arba propaguojant kitas alternatyvias transporto priemones ir kt.);

Modalinio perėjimo skatinimas transporto srityje

47.   pripažįsta, kad ES piliečiai, atsižvelgiant į tai, kad jie turi kur kas geriau informuoti klimato kaitos klausimais, gali būti daug labiau linkę pritarti priemonėms, priverčiančioms naudotoją padengti transporto sistemų išorės sąnaudas (aplinkos apsaugos, spūsčių ir kitas sąnaudas) tais atvejais, kai valdžios institucijos neinvestuoja į viešąjį transportą – laikantis principo „teršėjas moka“;

48.   ragina Komisiją skubiai pradėti siūlomą tyrimą dėl miestams aktualių aspektų, susijusių su transporto rūšių išorės sąnaudų internalizavimu, kad būtų patvirtintos priemonės, padėsiančios nustatyti pusiausvyrą tarp skirtingų transporto rūšių (16)
   (17) sąnaudų ir įgyvendinti tausesnes transporto sistemas miestuose;

49.   mano, kad Europos Komisijos gairės dėl įvairių būdų atspindėti judumo išorės sąnaudas transporto kainose skatins visuomenę remti švarias transporto rūšis ir padėti modaliniams poslinkiams, taip pat leis piliečiams suprasti, kad individualios transporto priemonės tik „atrodo“ ekonomiškesnės, kadangi išorės sąnaudos neatsispindi ekonominėse sąskaitose už transportą;

50.   pritaria Komisijos paramai, skirtai moksliniams tyrimams, susijusiems su švariomis, efektyviai energiją naudojančiomis transporto priemonėmis ir alternatyviais degalais, tačiau atkreipia dėmesį į tai, kad nors technologinės naujovės padės vykdyti aplinkosaugos darbotvarkę, reikalinga ir modaliniam poslinkiui pasiekti skirta priemonė, kad būtų galima spręsti aplinkosaugos ir spūsčių problemas miestuose.

Didinti keleivių teises

51.   pritaria Europos Komisijos pasiūlymams dėl keleivių teisių ir informacijos apie saugą ir patikimumą teikimui, bet atsižvelgdamas į tai, kad šie pasiūlymai taikomi tik savanoriškiems įsipareigojimams, pagrįstiems ES geriausia praktika, ragina Komisiją sustiprinti šių pasiūlymų galimą poveikį remiant komunikacijos ir informavimo kampanijas visose valstybėse narėse, bendradarbiaujant su nacionalinės, regionų ir vietos valdžios institucijomis;

52.   ragina į tokias informavimo kampanijas įtraukti informaciją dėl judumo mieste priemonių ir Europos piliečių pasirenkamų judumo būdų poveikio Europos ir jos regionų aplinkai ir ekonominiam konkurencingumui.

2010 m. balandžio 15 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmas pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Nuomonė Žalioji knyga dėl miesto transporto (pranešėjas Albert Bore). CdR 236/2007 fin.

1

Žalioji knyga dėl miesto transporto

(2)  COM(2007) 551.

2

(3)  Nuomonė Judumo mieste veiksmų planas (pranešėjas Albert Bore). CdR 417/2008 fin.

3

Judumo mieste veiksmų planas

(4)  Pranešimas dėl Judumo mieste veiksmų plano (pranešėjas Gilles Samary). INI/2008/2217.

4

(5)  Nuomonė Žalioji knyga dėl teritorinės sanglaudos (pranešėjas Jean-Yves Le Drian). CdR274/2008 fin.

5

Žalioji knyga dėl teritorinės sanglaudos

(6)  COM(2009) 490.

6

(7)  Jungtinės Tautos, World Urbanization Prospects: The 2007 Revision.

7

World Urbanization Prospects: The 2007 Revision

(8)  Žr. 3 išnašą.

8

(9)  www.eumayors.eu

9

(10)  http://ec.europa.eu/research/transport/info/green_cars_initiative_en.html

10

(11)  Pavyzdžiui, www.eltis.org

11

(12)  Viešojo transporto investicijų daugiklio efektas nuo 2 iki 2.5 vietos ir regionų ekonomikai – EB penktoji bendroji programa (2005 m.): Transecon tyrimas.

12

(13)  Miestuose, kuriuose viešajam transportui tenka didelė modalinė dalis galima sutaupyti nuo 400 iki 500 kg degalų, tenkančių vienam gyventojui per metus (Tarptautinė viešojo transporto sąjunga (UITP)).

13

(14)  Žr. 5 išnašą.

14

(15)  Teminė miestų aplinkos strategija – COM (2005) 718

15

(16)  Geležinkelio ir autobusų bilietai keleiviams brangsta greičiau nei naudojimosi asmeniniais automobiliais sąnaudos. Europos aplinkos agentūra. Ataskaita 3/2004.

16

(17)  Darnusis ateities transportas. Siekis sukurti integruotą, technologiškai pažangią ir vartotojams patogią transporto sistemą (pranešėjas Vaino Hallikmagi). CdR 146/2009 fin.

17

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/36 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/36

---

Regionų komiteto nuomonė „2009–2010 m. plėtros strategija ir pagrindiniai uždaviniai. Šalys kandidatės“

(2010/C 000/06)

I   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

Bendrosios rekomendacijos

1.   dar kartą pakartoja, kad ES tikslas – siekti taikos ir tautų klestėjimo bei puoselėti ES vertybes. Būtent dėl šios priežasties Europos Sąjunga atvira visoms Kopenhagos kriterijus atitinkančioms Europos šalims;

2.   pažymi, kad plėtros procesas yra svarbus veiksnys, padedantis užtikrinti taiką ir stabilumą Europos žemyne, ir suteikia šalių kandidačių piliečiams papildomą galimybę pasinaudoti bendros ekonominės erdvės teikiamais pranašumais;

3.   pabrėžia, kad Europos Sąjunga turi patvirtinti, kad yra besąlygiškai įsipareigojusi visoms narystės kriterijus ir narystės sąlygas, nustatytas stabilizacijos ir asociacijos procese, tenkinančioms Europos šalims suteikti narystės perspektyvą;

4.   pažymi, kad integracijos sėkmė priklauso nuo to, kaip konkreti šalis kandidatė rengiasi stojimui ir ar ji atitinka Kopenhagos kriterijus;

5.   pabrėžia, kad visiškai pritaria šalyse kandidatėse įgyvendinamoms priemonėms ir reformoms, skirtoms atitikti stojimo kriterijus;

6.   atkreipia dėmesį į tai, kad esminės reikšmės integracijos procese turi geros kaimynystės santykių ir regionų bendradarbiavimo principų laikymasis; ragina šalis kandidates abipusiai priimtinu būdu spręsti neišspręstas problemas su kaimyninėmis šalimis atsižvelgiant į Europos prioritetus, principus ir vertybes;

7.   nurodo, jog svarbu, kad vietos ir regionų valdžios institucijos ir jų asociacijos dalyvautų integracijos procese ankstyvajame etape, kadangi tai struktūrinis ir labai demokratiškas procesas, kurio negalima įgyvendinti vien tik centriniu lygiu, aktyviai nedalyvaujant visiems valdymo lygmenims ir neatsižvelgiant į subsidiarumo ir artumo piliečiams principus;

KROATIJA

Kroatijos pasiekta pažanga stojimo procese

8.   labai gerai vertina nuolatinę Kroatijos pažangą siekiant atitikti ES narystės kriterijus ir laikantis su stojimu susijusių įsipareigojimų;

9.   džiaugiasi dvišaliu susitarimu, sudarytu siekiant išspręsti sienų ginčą su Slovėnija, ir padėjusiu rasti abipusiai priimtiną sprendimą;

10.   ragina Kroatiją paspartinti savo pastangas siekiant atitikti visus kriterijus ir įgyvendinti svarbiausius tikslus, visų pirma visapusiškai bendradarbiauti su Tarptautiniu baudžiamuoju tribunolu buvusiajai Jugoslavijai (TBTBJ) sprendžiant vis dar probleminius klausimus, ir paspartinti reformas kai kuriuose pagrindiniuose sektoriuose, kadangi tai yra būtina sąlyga norint, kad stojimo derybos būtų baigtos 2010 m.;

11.   mano, kad pasiekta pažanga kovojant su korupcija; vis dėlto pažymi, kad korupcija daugelyje sektorių dar paplitusi ir rekomenduoja Kroatijai dėti papildomas pastangas ir stiprinti už šios problemos sprendimą atsakingų institucijų administracinius gebėjimus bei plėtoti politinės atsakomybės visais lygmenimis kultūrą;

12.   labai palankiai vertina žiniasklaidos laisvei ir pliuralizmui suteiktas teisines garantijas ir džiaugiasi, kad jų laikomasi; vis dėlto pažymi, kad korupciją ir organizuotus nusikaltimus tiriantiems žurnalistams dar iškyla grėsmė ir daromas politinis spaudimas;

13.   reiškia susirūpinimą dėl nepakankamo antidiskriminacinių teisės aktų taikymo. Neseniai sumažintas tam skirtas biudžetas negali būti laikomas dingstimi tik dalinai taikyti teisės aktus. Komitetas pastebi, kad mažumų diskriminacija yra ypatinga problema, kadangi pratiškai apsauga nuo diskriminacijos taikoma ir baudžiamosios bylos dėl diskriminacijos keliamos ne pagal ES modelius;

Vietos ir regionų valdžios institucijų gebėjimų stiprinimas

14.   džiaugiasi, kad 2009 m. gegužės mėn. surengti pirmieji tiesioginiai merų ir prefektų rinkimai vyko sklandžiai, rinkėjai buvo aktyvesni ir išrinkta daugiau moterų politikių;

15.   palankiai vertina priimtą „Nacionalinę 2009–2013 m. strategiją vietos ir regionų valdžios institucijų vadovams ir darbuotojams“ ir pripažįsta jos reikšmę stengiantis gerinti vietos administracijos gebėjimus teikti decentralizuotas paslaugas piliečiams; vis dėlto pabrėžia, kad yra dar daug administracinių procedūrų nesklandumų ir pripažįsta, kad modernaus ir profesionalaus viešojo administravimo teisinis pagrindas dar yra nepakankamas;

16.   pabrėžia, kad decentralizacijos strategija nebuvo priimta dėl nepakankamų įsipareigojimų politiniu lygmeniu, ir apgailestauja, kad bendrai nekoordinuojamas politinis ir techninis bei centrinės administracijos bei vietos ir regionų valdžios institucijų darbas; ragina nacionalines valdžios institucijas įdiegti procedūras, kurios padės joms būti tinkamai atstovaujamoms teisėkūros procese, ir rekomenduoja priimti priemones vietos ir regionų valdžios institucijų ekonominei padėčiai gerinti;

17.   ragina imtis konkretesnių veiksmų siekiant užtikrinti Kroatijos valdžios institucijų darbuotojų mokymosi galimybes ir gerinti profesinius gebėjimus bei žinias nacionaliniu, regionų ir vietos lygmeniu. Siūlo šiuo požiūriu plėsti bendradarbiavimą su ES valstybėmis narėmis siekiant greičiau perimti patyrimą ir įgyvendinti stojimo į ES sutarties sąlygas;

18.   pripažįsta, kad pasiekta įmonių registravimo specialiuose registruose supaprastinimo pažangos, bet pabrėžia, kad vietos ir nacionaliniu mastu verslo sąlygas neigiamai veikia daugybė parafiskalinių mokesčių, korupcija ir viešojo administravimo trūkumai;

19.   laikosi nuomonės, kad vietos ir regionų valdžios institucijos ir jų asociacijos turi dalyvauti Bendrijos teisyno įgyvendinimo procese; be kita ko pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijos turi būti tinkamai pasirengusios prisiimti įsipareigojimus, susijusius su būsimu stojimu į ES, ir pasinaudoti atsiversiančiomis galimybėmis;

BUVUSIOJI JUGOSLAVIJOS RESPUBLIKA MAKEDONIJA

Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos pasiekta pažanga stojimo procese

20.   atkreipia dėmesį į Komisijos rekomendaciją ir 2009 m. ES Bendrųjų reikalų tarybos išvadą ir ragina Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos vyriausybę užtikrinti gerus santykius su kaimyninėmis šalimis ir visų pirma dėti daugiau pastangų, kad derybų keliu, remiant JT, būtų rastas abipusiai priimtinas valstybės pavadinimo klausimo sprendimas;

21.   primena, kad svarbu palaikyti geros kaimynystės santykius, ir ragina Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos vyriausybę dirbti su visais partneriais plečiant regioninį bendradarbiavimą;

22.   palankiai vertina ES sprendimą nuo 2009 m. gruodžio 19 d. leisti Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos piliečiams keliauti be vizų Šengeno erdvėje;

23.   prašo Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos valdžios institucijų toliau dėti pastangas ir įgyvendinti reformas, visų pirma viešojo administravimo ir teisingumo, moterų teisių ir etninių grupių santykių srityse atsižvelgiant į 2001 m. Ohrido pagrindų susitarimą, pagal kurį privaloma užtikrinti įvairioms etninėms grupėms priklausančių gyventojų teises ir juos labiau įtraukti į visuomenės gyvenimą bei administravimą;

24.   džiaugiasi šalies padaryta pažanga stiprinant ir taikant kovos su korupcija priemones, nors šis reiškinys vis dar paplitęs ir išlieka rimta problema; ragina toliau dėti reikalingas pastangas, visų pirma įgyvendinant teisyną;

Vietos ir regionų valdžios institucijų gebėjimų stiprinimas

25.   palankiai vertina tai, kad sudaryta nauja vietos autonomijos komisija;

26.   džiaugiasi, kad pasienio bendradarbiavimas padeda skatinti kaimyninių šalių vietos ir regionų valdžios institucijų dialogą;

27.   džiaugiasi, kad Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro ir Europos Tarybos stebėtojai padarė išvadą, kad 2009 m. prezidento ir savivaldybių rinkimai vyko laikantis daugumo ESBO kriterijų ir tarptautinių demokratiškiems rinkimams taikomų standartų; ragina vyriausybę toliau taikyti likusias ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro rekomendacijas ir tikisi, kad Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija stengsis išaiškinti nustatytus pažeidimus;

28.   ragina tęsti decentralizaciją ir stengtis aktyviau perduoti įgaliojimus savivaldybėms, kadangi tai yra svarbiausi Ohrido pagrindų susitarimo principai, tačiau pažymi, kad reikia sustiprinti savivaldybių įsipareigojimus, visų pirma turint omenyje savivaldybių finansų struktūrą; taip pat pritaria Savivaldybių sąjungos (ZELS), kuri labai prisideda prie decentralizacijos proceso pažangos, dedamoms pastangoms;

29.   džiaugiasi, kad 2009 m. birželio mėn. įsigaliojo įstatymas dėl savivaldybių bendradarbiavimo ir tikisi, kad jis bus veiksmingai taikomas, kaip ir kiti parengti analogiški teisės aktai;

30.   pabrėžia, kad pagerėjo mokesčių surinkimas vietos lygiu ir davė rezultatų veiksmai, skirti stiprinti savivaldybių gebėjimus valdyti turto mokestį, ekonominius išteklius, skolas ir finansų auditą;

31.   pastebi, kad kai kurių savivaldybių, ypač tų, kuriose mažai gyventojų, dar labai riboti administraciniai gebėjimai, visų pirma susiję su ekonominių išteklių valdymu, mokesčiais, finansų auditu, ir apgailestauja dėl vis dar nepakankamo vietos valdžios institucijų skaidrumo ir atskaitingumo;

32.   yra įsitikinęs, kad reikia didesnio centrinio ir vietos lygmenų bendradarbiavimo ir kad savivaldybių reikalų ministerija turėtų dėti didesnes pastangas skatinant decentralizacijos procesą;

33.   reikalauja aktyviau spręsti dabartinę prekybos žmonėmis problemą ir toliau įgyvendinti kovos su prekyba žmonėmis ir nelegalia imigracija nacionalinį veiksmų planą (NVP) bei užtikrinti geresnį šio klausimo koordinavimą vietos lygmeniu;

34.   džiaugiasi, kad savivaldybių darbuotojai yra nuosekliai rengiami įgyvendinti jų lygmeniui skirtus Bendrijos teisyno skyrius ir valdyti ES teikiamus išteklius; ragina toliau dėti pastangas šioje srityje;

35.   pabrėžia, kad toli gražu negalima vertinti patenkinamai nacionalinio ar vietos lygmens administracinių gebėjimų rengti su aplinkos apsauga susijusius teisės aktus ir juos įgyvendinti, ir mano, kad būtina kuo greičiau šią padėtį taisyti, kadangi tai gali turėti neigiamų pasekmių kaimyninių valstybių aplinkai;

TURKIJA

Turkijos pasiekta pažanga stojimo procese

36.   su džiaugsmu konstatuoja, kad šalyje vyksta plataus masto viešos diskusijos įvairiais ir dažnai opiais klausimais, pavyzdžiui, teismų vaidmuo, kurdų kilmės piliečių teisės, alevitų bendruomenės teisės, armijos vaidmuo ar Turkijos santykiai su kaimynais, ir labai palankiai vertina konstruktyvų Turkijos vyriausybės požiūrį į šį dialogą ir vadovavimą jam;

37.   pastebi, kad 2009 m. šalis beveik nepadarė pažangos ir realiai neįgyvendino reformų, todėl ragina vyriausybę imtis politinių iniciatyvų ir siekti konkrečių pokyčių teisėkūros ir teisės aktų įgyvendinimo srityse;

38.   reiškia nusivylimą dėl to, kad šalis, nors ir priėmė Kopenhagos kriterijus atitinkančius teisės aktus, padarė tik mažą pažangą šių teisės aktų įgyvendinimo srityje, visų pirma kalbant apie moterų teises, nediskriminavimą, religijos laisvę, žodžio laisvę, nepakantumą kankinimui ir kovą su korupcija;

39.   reiškia susirūpinimą dėl susidariusios padėties žodžio ir spaudos laisvių srityje, visų pirma po precedento neturinčio atvejo, kai visuomenės informavimo priemonių grupei buvo skirta bauda;

40.   reiškia nusivylimą nedidele pažanga, padaryta religijos laisvės srityje ir ragina šalies vyriausybę priimti tokią teisinę bazę, kuri atitiktų Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją ir Europos žmogaus teisių teismo praktiką bei visoms nemusulmoniškoms religinėms bendruomenėms ir alevitų bendruomenei suteiktų galimybę dirbti nepatiriant nepagrįstų suvaržymų;

41.   apgailestauja, kad tenka konstatuoti, jog Turkijos vyriausybė ir toliau imasi nepakankamai veiksmų mažumų teisėms, kurias garantuoja tarptautinė teisė, užtikrinti; todėl ragina formuoti politiką pagal tarptautinius šios srities modelius ir kviečia politines partijas palaikyti šalies pastangas; be to, ragina Turkiją priimti Europos Tarybos parlamentinės asamblėjos rekomendacijas dėl Gekčeados (Gökçeada) ir Tenedos (Bozcaada)salų mažumą sudarančios graikų bendruomenės atitinkančias priemones siekiant išsaugoti šių dviejų salų daugiakultūrį pobūdį, kaip Graikijos ir Turkijos bendradarbiavimo pavyzdį;

42.   apgailestauja dėl nuolatinių ES ir Turkijos asociacijos sutarties papildomame protokole numatytų įsipareigojimų nevykdymo ir ragina Turkiją pradėti įgyvendinti visą dokumentą, neišskiriant jo dalių;

43.   ragina visus suinteresuotuosius subjektus aktyviai palaikyti vykstančias derybas Kipro klausimu ir konkrečiais veiksmais padėti rasti bendrą sprendimą, t. y. įsteigti dviejų zonų ir dviejų bendruomenių federaciją, kad Kipras, atsižvelgiant į JT Saugumo tarybos sprendimus šiuo klausimu ir į ES sukūrimo principus, turėtų vieno juridinio asmens statusą ir vieną pilietybę. Taip pat ragina sudaryti palankesnes sąlygas ir tinkamą aplinką deryboms išvedant turkų karines pajėgas iš ES valstybės narės Kipro, sprendžiant naujakurių klausimą ir grąžinant užimtą Famagustos zoną jos teisėtiems gyventojams;

44.   pabrėžia, kad Turkija yra svarbi nelegalios imigracijos tranzito šalis; atkreipia dėmesį į perspektyvą atnaujinti derybas, vedamas siekiant su ES sudaryti susitarimą dėl readmisijos, ir pataria iki tol, kol bus pasirašytas susitarimas, visapusiškai taikyti dvišalius susitarimus dėl readmisijos, jau sudarytus su valstybėmis narėmis; ragina Turkijos vyriausybę stiprinti bendradarbiavimą su Europos Sąjunga – įskaitant ir ES išorės sienų kontrolę užtikrinančią Frontex agentūrą – imigracijos valdymo srityje;

45.   kalbant apie kitus regioninius klausimus, RK palankiai vertina Turkijos santykių su kaimyninėmis šalimis pagerėjimą, visų pirma bendrą susitarimą su Armėnija, ir pabrėžia, kad svarbu kuo skubiau ratifikuoti protokolus dėl diplomatinių santykių užmezgimo ir tolesnio abipusių santykių su Armėnija vystymo;

Vietos ir regionų valdžios institucijų gebėjimų stiprinimas

46.   džiaugiasi, kad 2009 m. kovo mėn. įvykę savivaldybių rinkimai iš esmės buvo laisvi ir teisingi;

47.   reiškia nepasitenkinimą dėl lėtos pažangos perduodant užduočių vykdymą vietos valdžios institucijoms, visų pirma dėl funkcionalių miestų tarybų steigimo, o tai yra pagrindinė sąlyga norint stiprinti gyventojų dalyvavimą sprendimų priėmimo vietos lygiu procese;

48.   reikalauja didesnio skaidrumo ir atskaitomybės, visų pirma savivaldybių finansų vidaus ir išorės kontrolės srityse, ir pabrėžia, kad labai svarbu stiprinti decentralizaciją ir savivaldybių gebėjimus vykdyti jiems suteiktus įgaliojimus;

49.   pritaria, kad visiškas užimtumas yra prioritetinis derybų klausimas, pritaria ir nacionalinei Bendrijos teisyno perėmimo programai, bet pastebi, kad galima kalbėti tik apie nedidelę pažangą veiksmingai įgyvendinant konstitucinę politiką ir reformas;

50.   atkreipia dėmesį į specialią Europos Audito Rūmų ataskaitą Nr. 16/2009 dėl pasirengimo narystei pagalbos, kurią Europos Komisija skyrė Turkijai, valdymo, ir ragina Turkiją remiantis stojimo kriterijais įgyvendinti rekomendacijas, užsibrėžti tikslus ir įgyvendinti programas;

51.   pritaria vystymosi agentūrų įsteigimui ir džiaugiasi, kad suinteresuoti vietos ir regionų veiklos vykdytojai dalyvauja rengiant jų visų biudžetus; vis dėlto pažymi, kad atrankos kriterijai yra neaiškūs ir trūksta procedūros skaidrumo;

52.   pažymi, kad regioninės politikos dermė su acquis ir struktūrinių priemonių koordinavimas menkai tepažengė į priekį;

53.   reiškia viltį ir įsitikinimą, kad bus išanalizuoti konkretūs trūkumai ir kritiškos pastabos Turkijos valdžios ir kitų institucijų atžvilgiu ir bus imtasi atitinkamų teisinių bei administracinių priemonių jiems pašalinti.

2010 m. balandžio 14 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/41 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/41

---

Regionų komiteto nuomonė „PAV ir SPAV direktyvų tobulinimas“

(2010/C 000/07)

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

A.   Bendrosios pastabos bei vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmuo

1.   patvirtina, kad Strateginio poveikio aplinkai vertinimo (SPAV) ir Poveikio aplinkai vertinimo (PAV) direktyvos yra labai svarbios vietos ir regionų aplinkos politikai, nes jos padeda išvengti viešųjų arba privačių investicinių programų, planų ir projektų galimų pasekmių aplinkai;

2.   pabrėžia, kad dėl abiejų direktyvų taikymo įmonės ir viešojo administravimo institucijos gali patirti papildomų sąnaudų;

3.   atkreipia dėmesį į tai, kad nė viena šių direktyvų nenustato privalomų aplinkos apsaugos standartų. PAV ir SPAV direktyvų kokybės kontrolės užtikrinimas dažniausiai būna patikėtas nacionalinėms institucijoms;

4.   mano, kad nors PAV ir SPAV direktyvose numatyta nuostata dėl visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir skaidrumo, vis dėlto dar yra spragų, kurias reikia pašalinti, visų pirma kalbant apie viešųjų konsultacijų etapo pradžią, viešosios informacijos pobūdį ir galimybes ją gauti;

5.   atkreipia dėmesį į tai, kad kai kurie šių direktyvų skyriai gali iš dalies sutapti. Nors juose svarstomi skirtingi klausimai, SPAV direktyva taikoma tam tikriems viešiesiems bei privatiems planams ir programoms, o PAV direktyva – tam tikriems valstybės ir privatiems projektams tikrinti, tačiau ne visada aiški riba tarp plano, programos ir projekto ir lieka abejonių, ar vertinimo objektas atitinka kriterijus, pagal kuriuos turėtų būti taikomos abi direktyvos, ar tik viena jų. Todėl vertinimas turi būti atliekamas dviem etapais;

6.   pabrėžia būtinybę abi direktyvas oficialiai susieti su Buveinių direktyva, ypač jos tinkamo vertinimo aspektu, ir Bioįvairovės veiksmų planu ir į jas įtraukti plačiai pripažintus metodus klimato kaitos poveikiui nustatyti;

B.   Poveikio aplinkai vertinimo (PAV) direktyva

7.   patvirtina, kad visos valstybės narės turi išsamias reguliavimo sistemas ir įgyvendina PAV direktyvą, kai kuriais atvejais taiko netgi griežtesnius būtiniausius reikalavimus nei numatyta direktyvoje;

8.   tačiau pažymi, kad reikia tobulinti tam tikras PAV direktyvos sritis ir prašo valstybių narių lygiu surengti ekspertų diskusijas, visų pirma dėl patikrinimo procedūros, visuomenės dalyvavimo, duomenų kokybės, tarpvalstybinių PAV procedūrų, PAV ir kitų direktyvų bei įvairių sričių politikos tarpusavio derinimo;

9.   siūlo 4 straipsnyje ir II bei III prieduose pateiktą patikrinimo mechanizmą supaprastinti ir paaiškinti bei patikslinti III priede nurodytus atrankos kriterijus, taip pat direktyvoje nustatyti ribas, kriterijus arba priežastis. Patirtis rodo, kad nustatydamos ribas kai kurios valstybės narės dažnai nesilaiko joms suteiktų įgaliojimų veikti savo nuožiūra – arba atsižvelgia tik į kai kuriuos III priede nustatytus atrankos kriterijus, arba jų iš karto netaiko kai kuriems projektams. Be to, pasitaiko atvejų, kai neatsižvelgiama į bendrą poveikį ir projektuose taikoma „į dalis suskirstytos“ veiklos praktika, visų pirma didelių investicijų projektuose. Taip pat siūlo detaliai išdėstyti į I ir II priedus įtrauktų projektų techninę charakteristiką, kad taikymo sritis taptų aiškesnė;

10.   rekomenduoja direktyva numatyti privalomą taikymo srities nustatymą, kuris apibrėžtų PAV direktyvoje numatytos informacijos apie aplinką turinį ir jos objektą, bei įdiegti skaidrų konsultantų akreditavimo procesą;

11.   kaip priemonę kokybei, ir kartu PAV veiksmingumui pagerinti, taip pat rekomenduoja direktyvoje aiškiai nurodyti, kad alternatyvių sprendimų vertinimas, PAV galiojimo trukmės nustatymas ir įgyvendinamų projektų galimo didesnio poveikio aplinkai bei nustatytų apsaugos ir korekcinių priemonių veiksmingumo stebėsena yra privalomi;

12.   pabrėžia, kad visuomenei reikia sudaryti galimybes kuo anksčiau ir veiksmingai dalyvauti sprendimų priėmimo procese. Viešosios konsultacijos turėtų prasidėti kuo anksčiau, pavyzdžiui, „taikymo srities nustatymo“ ir „patikrinimo“ etapuose. Be to, reikia parengti būtiniausius reikalavimus, kuriais vadovaujantis suinteresuotoji visuomenė galėtų geriausiai susipažinti su PAV dokumentais;

C.   Strateginio poveikio aplinkai vertinimo (SPAV) direktyva

13.   atkreipia dėmesį į tai, kad apskritai su SPAV direktyvos taikymu ir jos veiksmingumu susijusi padėtis valstybėse narėse yra nevienalytė – skiriasi instituciniu ir teisinių priemonių požiūriu, be to, valstybės narės skirtingai supranta savo vaidmenį (1);

14.   pabrėžia, kad nors dar reikia sukaupti daugiau patirties SPAV direktyvos taikymo srityje, tačiau direktyvoje numatyta nemažai elementų, kuriuos patikėta apibūdinti kiekvienai valstybei narei, ir kurie galėtų būti nurodyti direktyvos apžvalgoje. Atkreipia dėmesį į būtinybę:

| — | aiškiai nustatyti direktyvos taikymo sritį (3 straipsnio 2 dalies a punktas ir 3 dalis) dėl galimo tam tikro plano ar programos poveikio aplinkai; |
| --- | --- |

—

aiškiai nustatyti direktyvos taikymo sritį (3 straipsnio 2 dalies a punktas ir 3 dalis) dėl galimo tam tikro plano ar programos poveikio aplinkai;

| — | geriau apibrėžti, kokia informacija turi būti pateikta aplinkos apsaugos ataskaitoje (5 straipsnis ir I priedas). Teisingo duomenų masto nustatymas ir vertinimo išsamumas bei standartinis aplinkos apsaugos kriterijų sąrašas pagerintų direktyvos veiksmingumą; |
| --- | --- |

—

geriau apibrėžti, kokia informacija turi būti pateikta aplinkos apsaugos ataskaitoje (5 straipsnis ir I priedas). Teisingo duomenų masto nustatymas ir vertinimo išsamumas bei standartinis aplinkos apsaugos kriterijų sąrašas pagerintų direktyvos veiksmingumą;

| — | aplinkos apsaugos ataskaitoje (5 straipsnio 1 dalis) pateikti konkrečią privalomų priimtinų alternatyvų apibrėžtį; |
| --- | --- |

—

aplinkos apsaugos ataskaitoje (5 straipsnio 1 dalis) pateikti konkrečią privalomų priimtinų alternatyvų apibrėžtį;

| — | įdiegti privalomą metodų ir rodiklių, kurie sudarytų galimybę stebėti (vykdyti monitoringą) tam tikrų įgyvendinamų planų ir programų poveikį aplinkai (10 straipsnis) bei apsaugos ir korekcinių priemonių veiksmingumą; |
| --- | --- |

—

įdiegti privalomą metodų ir rodiklių, kurie sudarytų galimybę stebėti (vykdyti monitoringą) tam tikrų įgyvendinamų planų ir programų poveikį aplinkai (10 straipsnis) bei apsaugos ir korekcinių priemonių veiksmingumą;

15.   primena, jog patirtis rodo, kad pradėjus taikyti SPAV vietos ir regionų žemėtvarkoje, susijusios sąnaudos išaugs 0,1–1 proc., o patvirtinimo laikas pailgės 20–25 proc. palyginti su įprasta trukme, todėl į tai turi būti atsižvelgta darant SPAV direktyvos pakeitimus;

16.   mano, jog siekiant užtikrinti veiksmingą SPAV direktyvos įgyvendinimą, reikia ugdyti gebėjimus valstybėse narėse. Tam būtina skatinti gebėjimų stiprinimą, visų pirma organizuojant tikslines SPAV ekspertų įdarbinimo bei mokymo kampanijas ir parengiant praktines gaires;

17.   siūlo imantis bet kurios naujos iniciatyvos remtis subsidiarumo ir proporcingumo principais ir geresniu reguliavimu, skatinti plataus masto diskusijas su visais suinteresuotaisiais subjektais, gerinti gamtos apsaugą, didinti dabartinių procedūrų suderinimo ir supaprastinimo lygį.

18.   pažymi, kad galima sutaupyti laiko ir pinigų bei išvengti darbo dubliavimosi, kadangi visuomenė gali susipažinti su numatomais žemėtvarkos planais per viešuosius klausymus, kurie vyksta dar šių planų rengimo stadijoje; todėl SPAV, kaip visuomenės dalyvavimo sprendimų priėmime priemonė, yra perteklinė. SPAV galėtų būti atliekamas siekiant patikrinti tikslo, taikomų technologijų ar konkretaus, galinčio pakenkti aplinkai projekto poveikio aplinkai alternatyvas.

2010 m. balandžio 15 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Daugiau informacijos apie abiejų direktyvų taikymą ir efektyvumą galima rasti šiose Europos Komisijos studijose:

1

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/eia_study_june_09.pdf

http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/study0309.pdf

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/44 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/44

---

Regionų komiteto nuomonė „„Skaitmeninio dividendo“ nauda visuomenės poreikiams ir ekonomikos augimui“ ir „Ateities interneto viešojo ir privataus sektoriaus partnerystė“

2010/C 000/08

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

Bendros pastabos dėl abiejų komunikatų

1.   palankiai vertina Komisijos komunikatus „Skaitmeninio dividendo“ nauda – visuomenės poreikiams ir ekonomikos augimui ir Ateities interneto valdžios ir privačiojo sektorių partnerystė, kadangi „skaitmeninio dividendo“ naudojimas ir ateities interneto plėtojimas gali labai padėti sumažinti skaitmeninę atskirtį, įgyvendinti Lisabonos strategijos ir ją pakeitusios 2020 m. ES strategijos tikslus ir patenkinti kai kuriuos svarbius socialinius, kultūrinius ir ekonominius Europos piliečių poreikius;

2.   primena, kad jau ne kartą yra pabrėžęs, jog ilgalaikė skaitmeninė atskirtis yra socialinės atskirties ir ekonominio atsilikimo priežastis. Todėl socialiniu ir ekonominiu požiūriu būtina užtikrinti lygias skaitmeninės prieigos ir įgūdžių įgijimo galimybes;

3.   taip pat primena, kad skaitmeninė įtrauktis turi labai didelės reikšmės įgyvendinant iniciatyvoje „i2010 – Europos informacinė visuomenė augimui ir užimtumui skatinti“ (1) numatytus ekonominius ir socialinius tikslus ir Lisabonos strategijos (2) ekonominio ir socialinio vystymosi tikslus;

4.   pabrėžia, kad reikalavimas užtikrinti įperkamą plačiajuosčio ryšio prieigą yra ypač svarbus socialinei ir teritorinei sanglaudai, ekonomikos augimui ir skaitmeninei įtraukčiai Europos Sąjungoje, ypač dabartinės ekonominės ir socialinės krizės sąlygomis;

5.   pažymi, kad dėl panašumo į kitas viešąsias paslaugas, pavyzdžiui, vandens ir energijos tiekimą, plačiajuostis ryšys vis labiau suprantamas kaip viešoji paslauga (3). Todėl plačiajuostis ryšys visiems Europos Sąjungos piliečiams turėtų būti garantuojamas už prieinamą kainą;

6.   pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmuo yra svarbus (tai pripažinta strategijoje „i2010 – Europos informacinė visuomenė augimui ir užimtumui skatinti“), kadangi jos yra ekonomikos augimo vietos lygiu varomoji jėga, jos kuria, naudoja ir turi daug skaitmeninių informacinių produktų ir paslaugų. Kai kuriose valstybėse narėse jos yra ir už šią sritį atsakingos institucijos. Todėl vietos ir regionų valdžios institucijos turėtų visapusiškai ir veiksmingai prisidėti prie informacinės visuomenės valdymo (4);

7.   pabrėžia vietos ir regionų valdžios institucijoms tenkantį svarbų vaidmenį ir atsakomybę užtikrinti galimybę vienodomis sąlygomis ir už prieinamą kainą naudotis didelės spartos plačiajuosčiu ryšiu regionuose, kuriuose pati rinka to padaryti negali; vietos ir regionų valdžios institucijos turėtų įgyvendinti bandomuosius projektus elektroninės prieigos skirtumams sumažinti, ir ieškoti naujų būdų, kaip viešąsias e. paslaugas pritaikyti prie piliečių poreikių (2);

8.   laikosi nuomonės, kad vietos ir regionų valdžios institucijos turėtų plačiai bendradarbiauti siekdamos padidinti viešojo administravimo institucijų sąveiką ir viešųjų paslaugų teikimo veiksmingumą (5);

9.   siūlo visiškai išnaudoti Europos potencialą IRT paslaugų plėtojimui viešajame ir privačiajame sektoriuje ir pasinaudoti IRT kaip priemone vietos ir regionų valdžios institucijų paslaugoms, teikiamoms sveikatos, švietimo, viešosios tvarkos, saugumo ir socialinių paslaugų srityje, pagerinti. ES remiama vietos ir regionų valdžios institucijų ir IRT srityje dirbančių MVĮ viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė teikiant viešąsias IRT paslaugas gali būti puikus pagrindas ugdyti vietos gebėjimus ir skleisti žinias ES mastu (6);

Konkrečios pastabos dėl Komisijos komunikato „Skaitmeninio dividendo“ nauda – visuomenės poreikiams ir ekonomikos augimui

10.   pritaria Komisijai, kad Europoje perėjus nuo analoginio prie skaitmeninio antžeminės televizijos transliavimo dėl efektyvesnio skaitmeninio transliavimo atsiras laisvų ypač vertingų radijo dažnių. Su šiuo „skaitmeniniu dividendu“ susijusios didelės galimybės teikti daug įvairių paslaugų, nes šio diapazono radijo signalai sklinda toli, o įranga gali būti lengvai naudojama patalpose. Taigi Komitetas įsitikinęs, kad tai išskirtinė proga Europoje patenkinti didėjančią radijo dažnių spektro paklausą (radijo dažnių spektro pirmiausia reikia tam, kad kaimo vietovėse imtų veikti belaidis plačiajuostis ryšys, kurį įdiegus būtų sumažinta skaitmeninė atskirtis, ir kad būtų skatinama diegti naujos kartos belaidžio ryšio paslaugas, pavyzdžiui, naujos kartos judrųjį plačiajuostį ryšį) ir remti antžeminio transliavimo plėtrą;

„Skaitmeninis dividendas“ – ekonominio vystymosi priemonė

11.   pažymi, kad, remiantis Komisijos užsakytu tyrimu Europos „skaitmeninio dividendo“ dažnių naudojimo metodas (angl. Exploiting the digital dividend – a European approach), naudojant „skaitmeninio dividendo“ dažnius visoje Europos Sąjungoje per 15 metų galėtų būti sukurta 150–700 mlrd. eurų bendra vertė; šiuo požiūriu pabrėžia, kad, atsižvelgiant į neseniai iš dalies pakeistas elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos nuostatas (7), radijo dažniai yra viešoji gėrybė, turinti didelę socialinę, kultūrinę ir ekonominę vertę;

12.   nurodo, kad galimybė naudotis „skaitmeniniu dividendu“ palengvins plačiajuosčio ryšio paslaugų teikimą visoje Europos Sąjungoje, padės sukurti elektroninių ryšių paslaugų bendrąją rinką ir taps itin svarbiu Europos ekonomikos našumo ir konkurencingumo elementu;

„Skaitmeninis dividendas“ – skaitmeninės atskirties mažinimo priemonė

13.   yra įsitikinęs, kad ilgalaikė skaitmeninė atskirtis trukdo plėtoti ir palaikyti socialinę sanglaudą ir gerovę, sukelia socialinę ir ekonominę atskirtį. Šiuo požiūriu i2010 iniciatyva turėtų padėti pagerinti piliečių ir apskritai visuomenės gyvenimo kokybę; (2)

14.   primena, su kokiais sunkumais susiduria rinkos kai kuriose geografinėse vietovėse diegiant įperkamus didelės spartos plačiajuosčio ryšio tinklus. Todėl Komitetas ragina Komisiją skatinti naudoti laisvus radijo dažnius ir parengti politikos priemones ir gaires, kuriomis, pripažįstant minėtą rinkos nepakankamumą, būtų sudarytos sąlygos tokiose vietovėse imtis valstybės ir viešojo sektoriaus iniciatyvų kurti atvirus tinklus, veikiančius atskirai nuo paslaugų (3);

Spektro atvėrimo nauda viešųjų paslaugų plėtojimui

15.   dar kartą pažymi, kad aukštos kokybės plačiajuosčio ryšio prieiga už prieinamą kainą gali pagerinti vietos ir regionų valdžios institucijų teikiamų paslaugų kokybę, o labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms – padėti platinti savo produkciją. Atokiems, ypač atokiausiems, regionams ir bendruomenėms plačiau paplitusi ir spartesnė prieiga prie plačiajuosčio ryšio paslaugų turėtų būti labai naudinga (8);

16.   mano, kad naudojant „skaitmeninį dividendą“ būtų sudarytos sąlygos plėtoti vadinamąsias „e. valdžios“ paslaugas, kurios būtų teikiamos šiose srityse: naudotojų ryšių su administracinėmis įstaigomis, administracinių įstaigų indėlio į viešųjų diskusijų organizavimą (svarbios viešos informacijos sklaida, vieši forumai, konsultacijos internetu ir apskritai nauji piliečių konsultavimo būdai), įmonių santykių su administracinėmis įstaigomis (socialinių duomenų deklaravimas, informacija apie įdarbinimą, mokesčių ir buhalterinių duomenų perdavimas), elektroninės prekybos metodų taikymo viešiesiems pirkimams (e. pirkimai), naujų darbo ir organizacinių metodų administracinėse įstaigose (darbo reorganizavimas, kooperacinė veikla, nuotolinis darbas). Naudojant „skaitmeninį dividendą“ būtų pašalinti nepatogumai dėl kaimo vietovių atokumo, kadangi būtų užtikrinta sklandesnė administracinių įstaigų ir naudotojų – tiek piliečių, tiek verslo subjektų – komunikacija;

17.   pabrėžia, kad, siekiant Europos sanglaudos politikos ekonominio modernizavimo 2007–2013 m. laikotarpiu, vienas svarbiausių tikslų – didinti valstybių narių, regionų ir miestų patrauklumą užtikrinant juose prieigą ir kokybiškas deramo lygio paslaugas. Komitetas mano, kad šiais veiksmais, skatinančiais mokslinius tyrimus ir inovacijų diegimo gebėjimus, remiamas viešųjų e. paslaugų plėtojimas ir skatinamas žinių ekonomikos augimas (2);

Koordinuotas požiūris Bendrijos lygiu

18.   pažymi, kad, remiantis minėto tyrimo Europos „skaitmeninio dividendo“ dažnių naudojimo metodas duomenimis, iki 2015 m. Europoje užtikrinus tinkamą viso „skaitmeninio dividendo“ dažnių koordinavimą, galimas ekonominis poveikis (kuris iš esmės priklauso nuo tam tikrų paslaugų, pavyzdžiui, pažangiojo antžeminio transliavimo ir belaidžio plačiajuosčio ryšio, paklausos) per 15 metų būtų dar 20–50 mlrd. eurų didesnis;

19.   pažymi ir tai, kad tiek Europos pašto ir telekomunikacijų administracijų konferencija (CEPT (9)), tiek Radijo spektro politikos grupė (RSPG (10)) akcentavo neprivalomą darnaus požiūrio pobūdį. Šį neprivalomą pobūdį lemia daugelis priežasčių: skirtingas valstybių dydis ir topografinės sąlygos, konkurencijos su kitomis paslaugų teikimo platformomis (palydoviniu arba belaidžio tinklo ryšiu) lygis arba radijo dažnių naudojimas Europos Sąjungai nepriklausančiose kaimyninėse šalyse. Be to, Komitetas mano, kad pagal subsidiarumo principą sprendimą dėl kitokio radijo dažnio bangų panaudojimo turi priimti valstybės narės arba tokią galią turinčios vietos ar regionų valdžios institucijos. Vis dėlto Komitetas pripažįsta, kad technines tokio naudojimo sąlygas būtina suderinti Europos lygiu, kad būtų pasiekta kuo didesnė masto ekonomija investicijų srityje ir užtikrintas veiksmingas spektro naudojimas;

20.   mano, kad darnus požiūris į „skaitmeninį dividendą“ yra pateisinamas tuo, kad jis yra neprivalomas ir kad atsižvelgiama į valstybių narių ypatumus ir politiką, kurios jos ketina laikytis. Be to, Komitetas palankiai vertina Komisijos ketinimą priimti sprendimą dėl techninių 800 MHz dažnių juostos naudojimo sąlygų suderinimo neįpareigojant valstybių narių atverti šią juostą naujiems ne transliavimo tikslams;

„Skaitmeninis dividendas“ ir nacionalinė politika žiniasklaidos srityje

21.   pastebi, kad Bendrijos „skaitmeninio dividendo“ politika turės įtakos valstybių narių žiniasklaidos politikai, o konkrečiau – skaitmeninės antžeminės televizijos plėtros politikai. Kiekviena Europos Sąjungos valstybė narė šiuo metu turi atitinkamą nacionalinių televizijos transliavimo kanalų skaičių. Radijo dažnių pojuosčio suteikimas kitoms nei transliavimo paslaugoms vis dėlto kiekvienoje valstybėje narėje turės skirtingos įtakos šiems transliavimo kanalams, todėl gali būti pažeistas principas, pagal kurį valstybės narės turi vienodas galimybes naudotis radijo dažnių spektru. Taigi Komitetas mano, kad įgyvendinant Bendrijos „skaitmeninio dividendo“ politiką būtina atsižvelgti į šį aspektą ir užtikrinti, kad visos valstybės narės turėtų vienodus pajėgumus vykdyti savo nacionalinę skaitmeninės žiniasklaidos vystymo politiką;

22.   pabrėžia esminį žiniasklaidos paslaugų vaidmenį skatinant kultūrų įvairovę, pliuralizmą ir dalyvaujamąją demokratiją, taip pat kuriant ir stiprinant Europos vietos, regionų ir nacionalinių bendruomenių tapatybę; pastebi, kad antžeminė televizija išlieka pagrindiniu šių paslaugų teikimo piliečiams būdu; pripažįsta piliečių lūkesčius ir poreikius dėl programų įvairovės, paslaugų kokybės, mobilumo ir pridėtinės vertės paslaugų teikimo antžeminėmis platformomis;

„Skaitmeninis dividendas“ ir miestų planavimo ir aplinkos apsaugos politika

23.   pažymi, kad norint „skaitmeninį dividendą“ panaudoti belaidžiam ryšiui, reikės įrengti daugiau transliavimo antenų, o tai gali turėti įtakos miestų planavimui ir aplinkai; pastebi, kad už šiuos klausimus paprastai atsakingos vietos ir regionų valdžios institucijos; vis dėlto atkreipia dėmesį, kad būtina rasti tinkamą pusiausvyrą tarp neišvengiamo naujų tinklų diegimo ir minėtų galių naudojimo;

Konkrečios pastabos dėl Komisijos komunikato „Ateities interneto valdžios ir privačiojo sektorių partnerystė“

Moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra

24.   labai teigiamai vertina Komisijos įsipareigojimą, nepaisant akivaizdžių dabartinių laimėjimų, ir toliau remti ateities interneto mokslinius tyrimus ir technologijų plėtrą pagal Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programą ir pataria pasinaudoti Konkurencingumo ir inovacijų bendrąja programa, kuri yra puiki priemonė būsimų interneto taikomųjų sistemų diegimui skatinti. Kaip ir ankstesnėse nuomonėse (11), Komitetas dar aktyviau ragina darniai naudotis Septintąja bendrąja mokslinių tyrimų programa, struktūriniais fondais ir Konkurencingumo ir inovacijų bendrąja programa, kadangi tai itin svarbu ES konkurencingumui užtikrinti ir sanglaudos, mokslinių tyrimų, aukštojo mokslo ir inovacijų sąveikai nacionaliniu ir regionų lygiu (6) pasiekti;

25.   pastebi, kad kai kuriuose sektoriuose, pavyzdžiui, švietimo, inovacijų, mokslinių tyrimų, investicijų ir naujoviškų IRT sprendimų propagavimo sektoriuose, apskritai trūksta koordinavimo. Šiuo požiūriu „į vartotojus orientuotų inovacijų“ koncepcija gali būti svarbiausia tobulinimo priemonė, kurią naudoja vis daugiau Europos regionų ir miestų ir kuri pasirodė esanti pagrindinė investicijų į mokslinius tyrimus, technologijų plėtrą ir naujų inovacijų patekimo į rinką varomoji jėga. Todėl Komitetas ragina Europos Komisijos komunikate šiam klausimui skirti daugiau dėmesio (6);

26.   primena pabrėžęs glaudaus ryšio tarp mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir pramoninės veiklos svarbą ir ragina valstybes nares ir Komisiją dėti visas įmanomas pastangas, kad būtų skatinamas spartus mokslinių tyrimų panaudojimas kasdienėje prekybos ir viešojoje veikloje (6);

27.   primena, kad vietos ir regionų valdžios institucijos gali sukurti novatorišką mokslinių tyrimų aplinką ir ištirti naujas viešojo ir privačiojo sektoriaus institucinio bendradarbiavimo arba tarpvalstybinio regionų bendradarbiavimo galimybes. Šioje srityje be vietos ir regionų valdžios institucijų investicijų reikės ir valstybių narių, ir Europos Sąjungos finansinės paramos (12);

Sąveika

28.   pažymi, kad mūsų dienomis sąveikiųjų platformų, pavyzdžiui, Web 2.0, vystymas tapo naudingesnis, nes jos turi įvairių sudėtingų funkcijų, leidžiančių dalytis informacija ir pasinaudoti pažangia daugybės tinklų sąveika, ir suteikia galimybių pavieniams asmenims arba kolektyviai ar bendradarbiaujant su kitais kurti arba siūlyti turinį. Taigi viešosios administracijos duomenų bazėms nepaprastai svarbu tai, kad masinio duomenų saugojimo technologijos sparčiai vystosi, kadangi šiose duomenų bazėse bus saugomi objektų, kurie identifikuojami pagal internetinį adresą, aprašymai (13);

29.   mano, kad pastangų sudaryti sąlygas inovacijų rinkų kūrimui ir užtikrinti sąveiką ir bendrus standartus sėkmė priklauso nuo nacionalinių, regionų ir vietos valdžios institucijų nuolatinės paramos ir dalyvavimo ir kad šios pastangos turi būti remiamos atitinkamais veiksmais regionų ir vietos lygiu;

Duomenų apsauga ir privatumas

30.   mano, kad kuriant ateities interneto infrastruktūrą ir vystant juo teikiamas paslaugas, bus labai svarbu užtikrinti, kad kiekvienu lygmeniu būtų laikomasi visų saugumo reikalavimų: to reikės, kad būtų optimaliai užtikrintas privatumas ir asmens duomenų apsauga ir būtų užkirstas kelias neteisėtam bet kokios asmeninės informacijos, pavyzdžiui, pirkimo įpročių, sveikatos būklės, ligos istorijos ir pan., atsekamumui ir rūšiavimui (13);

31.   mano, kad privatumo apsaugos užtikrinimas priklauso nuo tam tikrų veiksnių: viešojo sektoriaus institucijų (dauguma jų yra vietos lygmens) susisteminimo, ES teisės aktų derinimo, inovacijoms palankios kultūros skiepijimo valdžios institucijų pareigūnams (pavyzdžiui, taikant bendrą etikos kodeksą) ir IRT pagrįstų taikomųjų sistemų valdymo (13);

32.   ragina rengti darbuotojų profesinio tobulinimo kursus (pavyzdžiui, tinklai, sistemos, saugumas, konfidencialumas), ypač specializuotam techniniam personalui, kuris tiesiogiai susijęs su saugumo procedūromis, kurioms taikoma skirtinga metodologija, ir personalui, kurio darbas apskritai ar netiesiogiai susijęs su naujovių diegimo ir modernizavimo procesu (pavyzdžiui, vartotojams skirtų informatikos pradmenų mokymas) (13);

33.   primena, kad jau yra siūlęs sustiprinti pastangas ir suteikti naują postūmį tinklų saugumo problemų prevencijai, sprendimui ir šalinimui ankstyvajame etape; šią veiklą skatina Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra (ENISΑ) (2);

Būtinybė Europos lygiu imtis bendrų ateities interneto plėtojimo veiksmų

34.   palankiai vertina Komisijos ketinimą Ateities interneto forumą įtraukti į komunikate iškeltų tikslų įgyvendinimą, kadangi būtina derinti veiksmus Europos lygiu, kad būtų išvengta pastangų susiskaidymo ir būtų apibrėžti bendri visiems rūpimi tikslai. Kadangi vietos ir regionų valdžios institucijos yra svarbūs ateities interneto plėtojimo dalyviai, Komiteto nuomone, joms turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti Ateities interneto forume, todėl Komitetas prašo Komisijos parengti pasiūlymų šiuo tikslu.

2010 m. balandžio 15 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmasis pirmininko pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  COM(2005) 229 galutinis.

1

(2)  CdR 5/2008 fin.

2

(3)  CdR 304/2008 fin.

3

(4)  CdR 247/2009 fin.

4

(5)  CdR 10/2009 fin.

5

(6)  CdR 156/2009 fin.

6

(7)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB, OL L 337, 2009 12 18.

7

(8)  CdR 252/2005 fin.

8

(9)  CEPT ataskaita, parengta pagal oficialų Europos Komisijos įgaliojimą apsvarstyti techninius klausimus dėl „skaitmeninio dividendo“ suderinimo galimybių (B dalis), 2008 m. liepos 1 d.

9

(10)  RSPG nuomonė dėl „skaitmeninio dividendo“ poveikio ES radijo dažnių spektro politikai, 2007 m. vasario 14 d. RSPG nuomonė dėl „skaitmeninio dividendo“, 2009 m. rugsėjo 18 d.

10

(11)  CdR 263/2007 fin.

11

(12)  CdR 84/2007 fin.

12

(13)  CdR 247/2009.

13

---

| 27.8.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 232/49 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 232/49

---

Regionų komiteto nuomonė „Bendrosios didelio poveikio technologijų strategijos plėtotė ES“

(2010/C 232/09)

I.   POLITINĖS REKOMENDACIJOS

REGIONŲ KOMITETAS

1.   palankiai vertina Europos Komisijos (Komisijos) iniciatyvą parengti komunikatą „Pasirenkime ateičiai. Bendrosios didelio poveikio technologijų strategijos plėtotė ES“ (DPT komunikatas);

2.   atkreipia dėmesį į tai, kad šios technologijos gali būti labai naudingos piliečiams, įmonėms ir valdžios institucijoms ir galėtų prisidėti prie produktų ir viešųjų paslaugų kokybės gerinimo;

3.   palankiai vertina ir kitus dokumentus bei pranešimus, pavyzdžiui, komunikatą „Nanomokslai ir nanotechnologijos: 2005–2009 m. Europos veiksmų planas“ (Nano ataskaita), kuriuose pritariama būsimai didelio poveikio technologijų (DPT) plėtotei; atkreipia dėmesį į tai, kad DPT komunikate nanotechnologijos pripažįstamos kaip vienos iš penkių strategiškai svarbiausių didelio poveikių technologijų DPT;

4.   atkreipia dėmesį į svarbų vietos ir regionų valdžios vaidmenį propaguojant konstruktyvų dialogą su plačiąja visuomene ir sprendžiant visuomenei rūpimus klausimus kuo arčiau piliečių;

5.   pritaria, kaip nurodyta DPT komunikate, daugiau dėmesio skirti bendro strateginio programavimo ir demonstraciniams projektams, ir kad labiau koordinuoto ir strateginio požiūrio siektų ne tik ES ir valstybės narės, bet ir regionai;

6.   palankiai vertina šiame DPT komunikate daromą nuorodą dėl regioninių inovacijų branduolių ir tinklų kūrimo, kurie yra ypač svarbūs kuriant ir išlaikant pasaulinio lygio inovacijas bei įtvirtinant žinias konkrečiame regione;

7.   pripažįsta DPT svarbą tarptautiniam ES konkurencingumui ir tvariam vystymuisi ir pabrėžia, kad valstybės narės ir kiti regionai turėtų aktyviau keistis patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais;

8.   dar kartą patvirtina sąveikos tarp BP, struktūrinių fondų (SF) ir nacionalinių politikos sričių svarbą siekiant platesnio pobūdžio ES tikslų – konkurencingumo ir sanglaudos;

9.   pripažįsta, kad inovacijoms skirtos valstybės pagalbos sistemos peržiūra yra svarbi ir prašo Komisijos nuolat informuoti apie jos eigą;

10.   pritaria Komisijos pasiūlymui sudaryti aukšto lygio ekspertų grupę, kuriai būtų pavesta sukurti bendrą ilgesniam laikotarpiui skirta DPT strategiją, ir prašo Komisijos kuo anksčiau informuoti apie su šia grupe susijusią veiklą, įskaitant jų tyrimus ir politines rekomendacijas;

11.   pritaria būtinybei, kaip nurodoma Nano ataskaitoje, plėtojant nanotechnologijas įtraukti sveikatos, saugos ir aplinkosaugos aspektus ir užmegzti konstruktyvų dialogą su visais suinteresuotaisiais subjektais;

12.   pripažįsta, kad svarbu atidžiai peržiūrėti esamas europines taisykles, kaip prašo Europos Parlamentas, ir jas suderinti su regioninėmis taisyklėmis ir standartais, kadangi pernelyg didelė taisyklių įvairovė galėtų pakenkti Europos regionų ir valstybių narių tarptautiniam konkurencingumui;

13.   mano, jog pasiūlyti veiksmai – kaip jie pateikti DPT komunikate – nekelia abejonių dėl jų atitikties tiek subsidiarumo, tiek proporcingumo principams;

DPT poveikis konkurencingumui ir inovacijoms

14.   pabrėžia, kad didelio poveikio technologijos yra svarbios, nes sudaro praktinio taikymo pagrindą, gali daryti poveikį naujajam Europos inovacijų veiksmų planui ir sudaro galimybes pagerinti gyvenimo kokybę ir konkurencingumą Europos regionuose;

15.   pripažįsta, kad būtina ne tik nuolat stebėti konkrečių sektorių konkurencingumą, svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad ateityje Europos gerovė vis dažniau priklausys nuo keleto sektorių veiklos; (1)

16.   atkreipia dėmesį į tai, kad skatinant konkrečių žinių taikymą įvairioms paskirtims kelete inovacijų grandinių, užtikrinama naujų darbo vietų visais lygiais kūrimas ir žinios regionams; (1)

17.   ragina peržiūrėti ES mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos bendrąją programą (BP) ir ją labiau pritaikyti prie MVĮ poreikių, kad joms būtų lengviau dalyvauti bendruose Europos projektuose ir atsirastų daugiau galimybių plėtoti DPT regionų lygmeniu;

18.   pripažįsta, kad Europa jau yra mažiau patraukli pramonės investicijoms į šį sektorių;

Visuomeniniai DPT aspektai

19.   pripažįsta, kad, kaip nurodyta DPT komunikate, svarbu suteikti visuomenei žinių ir išugdyti supratimą apie DPT bei parengti aktyvią strategiją, kuri suburtų suinteresuotusius subjektus spręsti visuomenei aktualias problemas ir atvirai informuoti apie naujų technologijų naudą ir pavojus;

20.   primena, kad būtina gerai suprasti ir informuoti apie naujų technologijų naudą ir su jomis susijusią riziką, kaip nurodyta ankstesnėse RK nuomonėse (2), ir kad prireikus turi būti atlikti tyrimai galimiems pavojams, susijusiems su laukiama nauda, išsiaiškinti;

21.   todėl palankiai vertina tvirtesnį Europos etikos grupės vaidmenį vykstant informacija pagrįstoms diskusijoms dėl biotechnologijų ir nanotechnologijų galimybių ir pavojų;

22.   pritaria, kad svarbu atsižvelgti į visuomenės lūkesčius ir problemas, kaip nurodyta nanotechnologijų ataskaitoje ir su ja susijusiuose dokumentuose;

23.   ragina etikos bei socialinius ir ekonominius klausimus spręsti bendradarbiaujant ES, nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu;

24.   mano, kad ES turėtų įsteigti Europos socialinių naujovių darbo grupę, kuri veiktų ne atsietai nuo Europos pramonės politikos, o taptų pagrindiniu jos elementu; (1)

25.   ragina valstybes nares kartu su regionais priimti suderintus bendrus sprendimus dėl inovacijų politikos, dėl šios politikos propagavimo būdų ir priemonių, kad rezultatai atitiktų ir vietos bei regionų lygmens poreikius; (3)

26.   palankiai vertina Komisijos ketinimą prekybos politikoje ir dvišaliuose susitarimuose siekti, kad neleistina subsidijavimo praktika trečiosiose šalyse, taigi ir subsidijų konkurencija, būtų nutraukta. Jei trečiosios šalys to daryti nenori, ES ir valstybės narės turėtų savo technologinius ir ekonominius interesus ginti veiksmingomis priemonėmis, kad būtų užtikrinta, jog didelio poveikio technologijos, o kartu ir žinių ekonomika išliks Europoje;

Infrastruktūra ir sanglauda

27.   prašo daugiau dėmesio skirti informavimui vietos ir regionų lygmeniu ir skatinti infrastruktūros atnaujinimą, nes tai būtini DPT plėtotės ir įgyvendinimo elementai;

28.   nurodo, kad Europos mokslinių tyrimų infrastruktūra iš esmės sutelkta Vakarų Europoje ir šiuo požiūriu turėtų būti skatinamas geresnis geografinis paskirstymas;

29.   pripažįsta, kad būtina Europos lygiu sukurti sistemą ir užtikrinti, kad mokslinių tyrimų infrastruktūra veiktų efektyviau ir būtų pašalintos kliūtys tarptautiniams moksliniams tyrimams;

30.   ragina pagalvoti, ar Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės (ETBG) negalėtų tapti alternatyvia teisine priemone Europos masto mokslinių tyrimų infrastruktūros objektams kurti;

31.   pabrėžia, kad vietos ir regionų valdžios institucijos yra svarbios skatinant bendras mokslinių tyrimų programas, nes vietos ir regionų valdžios institucijos yra pagrindiniai subjektai plėtojant regionų mokslinių tyrimų ir inovacijų strategijas, jos dažnai vadovauja mokslinių tyrimų įstaigoms ir remia novatorišką aplinką;

32.   siūlo numatyti paskatas SF moksliniams tyrimams ir inovacijoms paremti, įskaitant diferencijuotas dotacijas investicijoms į mokslinių tyrimų ir inovacijų projektus;

33.   ragina miestus ir regionus remti žinių ir inovacijų perdavimą iš mokslinės bazės į pramonę, gerinti rizikos kapitalo pasiūlą, taip pat ir tarptautiniu mastu, ir remti tuos subjektus, kurie patentuoja technologinius išradimus ir naudojasi tokiais patentais;

34.   pabrėžia, kad sanglaudos politikai tenka ypatingas vaidmuo remiant inovacijų veiklą regionuose;

35.   atkreipia dėmesį į tai, kad Europos regioninės plėtros fondas (ERPF) gali teikti finansinę paramą įgūdžiams gerinti ir švietimo struktūroms bei sistemoms modernizuoti, finansuodamas verslo inkubatorius ir mokslo parkus ir taip sutvirtindamas MVĮ ir universitetų tarpusavio ryšius;

MVĮ dalyvavimo viešojo ir privataus sektoriaus partnerystėje gerinimas

36.   dar kartą patvirtina, kad Europos pramonės politika turėtų labiau atsižvelgti į didelių ir vidutinių arba mažųjų įmonių sąveiką, ypač į MVĮ ir mokslinių tyrimų centrų bendradarbiavimą (1); pabrėžia ypatingą kvalifikuotos darbo jėgos svarbą tokiam bendradarbiavimui ir pramonės įtvirtinimui regionų lygiu;

37.   primena, koks svarbus yra valstybės institucijų ir privataus sektoriaus tarpusavio bendradarbiavimas, ypatingą dėmesį skiriant universitetų, aukštojo mokslo įstaigų ir mokslinių tyrimų įstaigų dalyvavimui (4); atkreipia dėmesį į tai, kaip svarbu universitetų mokymo programas susieti su technologijomis, kurios reikalingos bet kurio regiono darbo jėgai, taip pat žinioms bei konkurencingumui tame regione užtikrinti;

38.   primygtinai ragina imtis esminių permainų, kai regionai pasinaudoja struktūriniais fondais, ypač skatinti mokslinių tyrimų ir inovacijų paklausą, stiprinti regionų potencialą, vartotojų skatinamas ir atviras inovacijas (5);

Raidos procesas konkrečiuose sektoriuose

39.   pripažįsta, kad kai kuriuose sektoriuose, pavyzdžiui, maisto ir farmacijos (gamtos mokslų), biomedicinos technologijų, automobilių ir aukštųjų technologijų sistemų, jau kartais sukuriamos stulbinančios inovacijos produktų ir rinkodaros srityse (1);

40.   atkreipia dėmesį į tai, kad be taikymo sveikatos, maisto ir pašarų sektoriuje, biotechnologijos teikia ir daug žadančių ateities alternatyvų chemijos pramonei (2);

41.   prašo, kad būtų vystomas įvairios žemės ūkio praktikos sambūvis ne tik siekiant gero ūkininkavimo, bet ir dėl kaimynystėje dirbančių ūkininkų tolerancijos ir pasitikėjimo keičiantis informacija, derinimo ir bendradarbiavimo (2);

42.   pritaria Komisijos veiksmams užtikrinti saugų ir veiksmingą šiuolaikinių biotechnologijų naudojimą besivystančiose šalyse ir jų gebėjimo įvertinti ir valdyti riziką ugdymas, kad būtų remiamas genetinių išteklių išsaugojimas ir tvarus jų naudojimas šiose šalyse (2);

43.   pabrėžia, kad būtina vystyti tinkamus saugos įvertinimo metodus nanotechnologijų srityje ir įgyvendinti tinkamą politiką bei reguliavimo sistemą prieš tolesnį skverbimosi į rinką procesą;

44.   pabrėžia, kad būtina pirmenybę teikti tvirtesnio technologijų tvarumo vertinimo sukūrimui, ypatingą dėmesį skiriant ankstyvajam etapui, gerokai anksčiau nei technologijos pateks į rinką; atkreipia dėmesį į tai, kad galiausiai tai galėtų lemti nepriklausomų rizikos vertinimo ir valdymo bei socialinio poveikio tyrimų metodikų parengimą;

45.   ragina sustiprinti visų Komisijos departamentų prognozavimo funkciją, ypač technologijų srityje, kad būtų lengviau pakankamai anksti nustatyti naujai paaiškėjusius klausimus. Reikia persvarstyti teisės aktų ir politikos svarbą, nuoseklumą ir veiksmingumą, jų įgyvendinimą bei poveikį visuomenei ir ekonomikai. (2)

2010 m. balandžio 14 d., Briuselis

Regionų komiteto pirmininkės pavaduotojas

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 39/2006 fin.

1

(2)  CdR 174/2007 fin.

2

(3)  CdR 283/2008 fin.

3

(4)  CdR 83/2007 fin.

4

(5)  CdR 263/2007 fin.

5

---