# Europeiska unionens C 193/2010

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.C_2010.193.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 193 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | femtiotredje årgången16 juli 2010 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.C_2010.193.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 193

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

femtiotredje årgången16 juli 2010

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN
  Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan


  Det nittonde sammanträdet ägde rum i Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010. |
| 2010/C 193/01 | Protokoll från sammanträdet måndagen den 29 mars 2010 | 1 |
| Högtidligt öppningssammanträde | 1 |
| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde | 1 |
| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning | 1 |
| Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter | 1 |
| Godkännande av förslaget till föredragningslista (AP/100.638) | 1 |
| Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens artonde sammanträde (OJ C 68, 18.3.2010) | 1 |
| Meddelanden från medordförandena inbegripet beslut från presidiets sammanträde den 28 mars 2010 | 1 |
| Uttalande av Andris Piebalgs, kommissionsledamot med ansvar för utveckling | 2 |
| Frågestund med kommissionen | 2 |
| Kommissionens åtgärder med avseende på de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens artonde sammanträde i Luanda (Angola) | 3 |
| Diskussion med kommissionen – ögonkontaktsförfarande | 3 |
| Regionala strategidokument | 3 |
| Landstrategidokument | 3 |
| 2010/C 193/02 | Protokoll från sammanträdet tisdagen den 30 mars 2010 | 4 |
| Brådskande fråga 1: Återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer | 4 |
| Klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna | 4 |
| Den sociala effekten av den globala krisen | 4 |
| Globala fonden för aids, malaria och tuberkulos | 4 |
| 2010/C 193/03 | Protokoll från sammanträdet måndagen den 31 mars 2010 | 5 |
| Uttalande av Paul Bunduku-Latha, biträdande minister för ekonomi, handel, industri och turism (Gabon), ordförande för AVS-rådet. | 5 |
| Uttalande av Angel Lossada, biträdande minister för utrikesfrågor, (Spanien), rådets tjänstgörande ordförande. | 5 |
| Frågestund med rådet | 5 |
| Diskussion med rådet – ögonkontaktsförfarande | 6 |
| Situationen i Somalia: diskussion utan resolution | 6 |
| Rapport från ekonomiska och sociala partner | 6 |
| Ekonomiska partnerskapsavtal – lägesrapport: diskussion utan resolution | 6 |
| Bananer – Avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna: diskussion med förklaring | 6 |
| De yttersta randområdenas roll i den regionala utvecklingen: diskussion utan resolution | 7 |
| Brådskande fråga 2: Stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan | 7 |
| 2010/C 193/04 | Protokoll från sammanträdet torsdagen den 1 april 2010 | 8 |
| Justering av protokollet från sammanträdet onsdagen den 31 mars 2010 (för- och eftermiddag) | 8 |
| Sammanfattande rapporter från arbetsgrupperna och debatt om migration | 8 |
| Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de rapporter som lagts fram av de tre ständiga utskotten | 8 |
| Omröstning om de brådskande resolutionsförslagen | 8 |
| Omröstning om förslagen till slutsatser om regionstrategidokumenten | 9 |
| Förklaring | 9 |
| Övriga frågor | 9 |
| Tid och plats för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens tjugonde sammanträde. | 9 |
| Bilaga I —   Alfabetisk förteckning över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter | 10 |
| Bilaga II —   Deltagarlista från sammanträdet den 29 mars–1 april 2010 i Teneriffa (Spanien) | 15 |
| Bilaga III —   Protokoll från sammanträdet måndagen den 29 mars 2010 | 19 |
| Bilaga IV —   Antagna resolutioner | 20 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN
  Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan


  Det nittonde sammanträdet ägde rum i Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010.

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan

Det nittonde sammanträdet ägde rum i Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010.

2010/C 193/01

Protokoll från sammanträdet måndagen den 29 mars 2010

1

Högtidligt öppningssammanträde

1

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde

1

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

1

Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter

1

Godkännande av förslaget till föredragningslista (AP/100.638)

1

Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens artonde sammanträde (OJ C 68, 18.3.2010)

1

Meddelanden från medordförandena inbegripet beslut från presidiets sammanträde den 28 mars 2010

1

Uttalande av Andris Piebalgs, kommissionsledamot med ansvar för utveckling

2

Frågestund med kommissionen

2

Kommissionens åtgärder med avseende på de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens artonde sammanträde i Luanda (Angola)

3

Diskussion med kommissionen – ögonkontaktsförfarande

3

Regionala strategidokument

3

Landstrategidokument

3

2010/C 193/02

Protokoll från sammanträdet tisdagen den 30 mars 2010

4

Brådskande fråga 1: Återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer

4

Klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna

4

Den sociala effekten av den globala krisen

4

Globala fonden för aids, malaria och tuberkulos

4

2010/C 193/03

Protokoll från sammanträdet måndagen den 31 mars 2010

5

Uttalande av Paul Bunduku-Latha, biträdande minister för ekonomi, handel, industri och turism (Gabon), ordförande för AVS-rådet.

5

Uttalande av Angel Lossada, biträdande minister för utrikesfrågor, (Spanien), rådets tjänstgörande ordförande.

5

Frågestund med rådet

5

Diskussion med rådet – ögonkontaktsförfarande

6

Situationen i Somalia: diskussion utan resolution

6

Rapport från ekonomiska och sociala partner

6

Ekonomiska partnerskapsavtal – lägesrapport: diskussion utan resolution

6

Bananer – Avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna: diskussion med förklaring

6

De yttersta randområdenas roll i den regionala utvecklingen: diskussion utan resolution

7

Brådskande fråga 2: Stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan

7

2010/C 193/04

Protokoll från sammanträdet torsdagen den 1 april 2010

8

Justering av protokollet från sammanträdet onsdagen den 31 mars 2010 (för- och eftermiddag)

8

Sammanfattande rapporter från arbetsgrupperna och debatt om migration

8

Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de rapporter som lagts fram av de tre ständiga utskotten

8

Omröstning om de brådskande resolutionsförslagen

8

Omröstning om förslagen till slutsatser om regionstrategidokumenten

9

Förklaring

9

Övriga frågor

9

Tid och plats för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens tjugonde sammanträde.

9

Bilaga I —   Alfabetisk förteckning över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter

10

Bilaga II —   Deltagarlista från sammanträdet den 29 mars–1 april 2010 i Teneriffa (Spanien)

15

Bilaga III —   Protokoll från sammanträdet måndagen den 29 mars 2010

19

Bilaga IV —   Antagna resolutioner

20

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan Det nittonde sammanträdet ägde rum i Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010.

| 16.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 193/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 193/1

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 29 MARS 2010

(2010/C 193/01)

(Sammanträdet öppnades kl. 11.10)

Högtidligt öppningssammanträde

Följande talade till församlingen:

Paulino Rivero, regeringschef för Kanarieöarnas regionregering, Charles Milupi, medordförande för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen, Louis Michel, medordförande för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen och Miguel Angel Moratinos, Spaniens utrikesminister.

(Sammanträdet ajournerades kl. 13.00 och återupptogs kl. 15.25)

ORDFÖRANDE: MICHEL

Medordförande

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde

Medordföranden hälsade samtliga deltagare välkomna.

1.   Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

Medordföranden meddelade att förteckningen över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter, som översänts av AVS-ländernas myndigheter och Europaparlamentets talman, skulle bifogas protokollet.

2.   Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter

Medordföranden meddelade att AVS-ländernas myndigheter hade sänt en förteckning över de icke-parlamentariska ledamöterna. Han föreslog, i enlighet med artikel 17.1 i partnerskapsavtalet och artikel 1 i den gemensamma parlamentariska församlingens arbetsordning, att dessa ledamöter skulle registreras och att deras namn skulle föras upp på en förteckning som skulle bifogas protokollet.

Den gemensamma parlamentariska församlingen samtyckte till detta.

Den gemensamma parlamentariska församlingen beslutade att de närvarande företrädarna från Madagaskar (Norbert-Richard) och Niger (Goukoye) skulle ha observatörsstatus vid denna sammanträdesperiod med rätt att uttala sig i frågor som berörde deras länder, men utan rösträtt.

3.   Godkännande av förslaget till föredragningslista (AP/100.638)

Föredragningslistan godkändes i den form som framgår av detta protokoll.

4.   Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens artonde sammanträde (OJ C 68, 18.3.2010)

Protokollet justerades.

5.   Meddelanden från medordförandena inbegripet beslut från presidiets sammanträde den 28 mars 2010

Medordföranden redogjorde för resultatet från presidiets sammanträde den 28 mars 2010.

Medordföranden föreslog att den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde kunde hållas mellan den 2–6 december 2010 för att inte sammanfalla med toppmötet mellan EU och Afrika den 29 och 30 november 2010. Församlingen godkände denna ändring som skulle bekräftas officiellt påföljande torsdag, den 1 april.

Medordföranden meddelade att tidsfristen för inlämnande av ändringsförslag och för frågor om omröstningsförfaranden var följande:

| — | Ändringsförslag till de resolutionsförslag som ingår i rapporterna från de ständiga utskotten: Måndagen den 29 mars kl. 18.00. |
| --- | --- |

—

Ändringsförslag till de resolutionsförslag som ingår i rapporterna från de ständiga utskotten: Måndagen den 29 mars kl. 18.00.

| — | Ändringsförslag som avser förslag till kompromissresolutioner och andra brådskande förslag till resolutioner som ska gå till omröstning: tisdagen den 30 mars kl. 15.00. |
| --- | --- |

—

Ändringsförslag som avser förslag till kompromissresolutioner och andra brådskande förslag till resolutioner som ska gå till omröstning: tisdagen den 30 mars kl. 15.00.

| — | Frågor om omröstningsförfaranden: Onsdagen den 31 mars 2010 kl. 18.00 i skriftlig form. |
| --- | --- |

—

Frågor om omröstningsförfaranden: Onsdagen den 31 mars 2010 kl. 18.00 i skriftlig form.

Följande yttrade sig:
  Leinen, Assarid Imbarcaouane (Mali), Martínez Martínez, Czarnecki, Kaawa (Demokratiska republiken Kongo) och William (Seychellerna).

6.   Uttalande av Andris Piebalgs, kommissionsledamot med ansvar för utveckling

Medordföranden hälsade kommissionsledamoten välkommen och tackade honom för hans engagemang i den gemensamma parlamentariska församlingen.

Kommissionsledamot Piebalgs gjorde sitt uttalande.

7.   Frågestund med kommissionen

Medordföranden presenterade ämnet.

Totalt 36 frågor hade ställts till kommissionen.

Kommissionen hade tidigare lämnat skriftliga svar på frågorna, och kommissionsledamot Piebalgs besvarade muntligen följdfrågorna från följande frågeställare:

| | Fråga 1 från Robert Goebbels om effektiviteten i biståndet till Haiti. |
| --- | --- |

Fråga 1 från Robert Goebbels om effektiviteten i biståndet till Haiti.

| | Fråga 3 från Françoise Castex om stöd till hälsosektorn i halvtidsöversynen av tionde EUF. |
| --- | --- |

Fråga 3 från Françoise Castex om stöd till hälsosektorn i halvtidsöversynen av tionde EUF.

| | Fråga 11 från Michèle Striffler (företrädd av Maurice Ponga) om Malaria 2010, allmän tillgång och de hälsorelaterade millennieutvecklingsmålen. |
| --- | --- |

Fråga 11 från Michèle Striffler (företrädd av Maurice Ponga) om Malaria 2010, allmän tillgång och de hälsorelaterade millennieutvecklingsmålen.

| | Fråga 12 från Norbert Neuser om brist på vårdpersonal i AVS-länderna. |
| --- | --- |

Fråga 12 från Norbert Neuser om brist på vårdpersonal i AVS-länderna.

| | Fråga 13 från Jo Leinen om förfalskade läkemedel i AVS-länderna. |
| --- | --- |

Fråga 13 från Jo Leinen om förfalskade läkemedel i AVS-länderna.

| | Fråga 17 från Michael Cashman (företrädd av Zita Gurmai) om diskriminering av sexuella minoriteter. |
| --- | --- |

Fråga 17 från Michael Cashman (företrädd av Zita Gurmai) om diskriminering av sexuella minoriteter.

| | Fråga 18 från Catherine Bearder (företrädd av Liam Aylward) om millennieutvecklingsmål för människor med funktionsnedsättning. |
| --- | --- |

Fråga 18 från Catherine Bearder (företrädd av Liam Aylward) om millennieutvecklingsmål för människor med funktionsnedsättning.

| | Fråga 22 från Gabriele Zimmer om EU mekanismen för vatteninvesteringar i AVS-staterna. |
| --- | --- |

Fråga 22 från Gabriele Zimmer om EU mekanismen för vatteninvesteringar i AVS-staterna.

| | Fråga 5 från Anneli Jäätteenmäki (företrädd av Toine Manders) om EUF-finansiering av jordbruk och landsbygdsutveckling i AVS-länderna. |
| --- | --- |

Fråga 5 från Anneli Jäätteenmäki (företrädd av Toine Manders) om EUF-finansiering av jordbruk och landsbygdsutveckling i AVS-länderna.

| | Fråga 29 från Ole Christensen om den gemensamma jordbrukspolitiken och snedvridning av handel. |
| --- | --- |

Fråga 29 från Ole Christensen om den gemensamma jordbrukspolitiken och snedvridning av handel.

| | Fråga 30 från Enrique Guerrero Salom om kommissionens åtagande för jordbrukssektorn i kampen mot klimatförändringen. |
| --- | --- |

Fråga 30 från Enrique Guerrero Salom om kommissionens åtagande för jordbrukssektorn i kampen mot klimatförändringen.

| | Fråga 23 från Waven William (Seychellerna) om hållbar förvaltning av fiskeriet enligt de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna. |
| --- | --- |

Fråga 23 från Waven William (Seychellerna) om hållbar förvaltning av fiskeriet enligt de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna.

| | Fråga 6 från Patrice Tirolien om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet 2008-2013 (10:e EUF). |
| --- | --- |

Fråga 6 från Patrice Tirolien om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet 2008-2013 (10:e EUF).

| | Fråga 25 från Gabriel Mato Adrover (företrädd av María Rosa Estaras Farragut) om kommissionens meddelande från juni 2009 betitlat ”Länka samman Afrika och Europa – Stärkt samarbete på transportområdet”. |
| --- | --- |

Fråga 25 från Gabriel Mato Adrover (företrädd av María Rosa Estaras Farragut) om kommissionens meddelande från juni 2009 betitlat ”Länka samman Afrika och Europa – Stärkt samarbete på transportområdet”.

| | Fråga 32 från Maria da Graça Carvalho om strategiskt partnerskap mellan EU:s yttre Atlantregioner och de angränsande AVS-länderna. |
| --- | --- |

Fråga 32 från Maria da Graça Carvalho om strategiskt partnerskap mellan EU:s yttre Atlantregioner och de angränsande AVS-länderna.

| | Fråga 33 från Maurice Ponga om regionalt samarbete – förbättra samarbetet mellan AVS-länderna och EU:s ”utposter”. |
| --- | --- |

Fråga 33 från Maurice Ponga om regionalt samarbete – förbättra samarbetet mellan AVS-länderna och EU:s ”utposter”.

| | Fråga 14 från David Martin om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs) i bilaterala handelsavtal. |
| --- | --- |

Fråga 14 från David Martin om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs) i bilaterala handelsavtal.

| | Fråga 15 från Judith Sargentini om migration. |
| --- | --- |

Fråga 15 från Judith Sargentini om migration.

| | Fråga 19 från Zita Gurmai om fri information och kommunikation. |
| --- | --- |

Fråga 19 från Zita Gurmai om fri information och kommunikation.

| | Fråga 24 från Margaret Kamar (Kenya) om samarbete mot internationell terrorism. |
| --- | --- |

Fråga 24 från Margaret Kamar (Kenya) om samarbete mot internationell terrorism.

| | Fråga 4 från Fiona Hall om Europeiska utvecklingsfondens budgetering. |
| --- | --- |

Fråga 4 från Fiona Hall om Europeiska utvecklingsfondens budgetering.

| | Fråga 7 från Assarid Imbarcaouane (Mali) om flexibilitetsinstrumentet Vulnerability Flexibility Instrument. |
| --- | --- |

Fråga 7 från Assarid Imbarcaouane (Mali) om flexibilitetsinstrumentet Vulnerability Flexibility Instrument.

| | Fråga 26 från Toine Manders om valövervakningsuppdrag som ett permanent instrument för den gemensamma parlamentariska församlingen. |
| --- | --- |

Fråga 26 från Toine Manders om valövervakningsuppdrag som ett permanent instrument för den gemensamma parlamentariska församlingen.

| | Fråga 34 från Kader Arif om en konsekvent politik för utveckling. |
| --- | --- |

Fråga 34 från Kader Arif om en konsekvent politik för utveckling.

| | Fråga 2 från Filip Kaczmarek om EU och snabbinsatsstyrkor för naturkatastrofer. |
| --- | --- |

Fråga 2 från Filip Kaczmarek om EU och snabbinsatsstyrkor för naturkatastrofer.

| | Fråga 9 från Michel Gahler om olagliga försök till expropriering av europeiska investerare i Bamako, Mali. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Michel Gahler om olagliga försök till expropriering av europeiska investerare i Bamako, Mali.

| | Fråga 10 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia.

| | Fråga 16 från Ana Gomes om mänskliga rättigheter i Cabinda. |
| --- | --- |

Fråga 16 från Ana Gomes om mänskliga rättigheter i Cabinda.

| | Fråga 20 från Olle Schmidt om Dawit Isaak. |
| --- | --- |

Fråga 20 från Olle Schmidt om Dawit Isaak.

| | Fråga 21 från Ibrahim Bundu (Sierra Leone) om konsekvenserna av Sierra Leones svaga statsrättsliga ställning. |
| --- | --- |

Fråga 21 från Ibrahim Bundu (Sierra Leone) om konsekvenserna av Sierra Leones svaga statsrättsliga ställning.

| | Fråga 27 från Horst Schnellhardt om valet i Republiken Guinea i juni 2010. |
| --- | --- |

Fråga 27 från Horst Schnellhardt om valet i Republiken Guinea i juni 2010.

| | Fråga 36 från Michèle Rivasi om uppföljning av resolutionen om situationen i Madagaskar. |
| --- | --- |

Fråga 36 från Michèle Rivasi om uppföljning av resolutionen om situationen i Madagaskar.

8.   Kommissionens åtgärder med avseende på de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens artonde sammanträde i Luanda (Angola)

Kommissionsledamot Piebalgs hänvisade till ett dokument som hade delats ut och som beskriver kommissionens uppföljning av de resolutioner som antogs i Luanda (Angola).

ORDFÖRANDE: MILUPI

Medordförande

9.   Diskussion med kommissionen – ögonkontaktsförfarande

Följande yttrade sig:
  Schmidt, Hoarau, William (Seychellerna), Manirakiza (Burundi), Deerpalsing (Mauritius), Carvalho, Gomes, Durant, Tirolien, Naib (Eritrea), Sylla (Mali), Martínez Martínez, Manders och Sall (Senegal).

Kommissionsledamoten besvarade de frågor som togs upp av de olika ledamöterna.

10.   Regionala strategidokument

Medordföranden meddelade att den gemensamma parlamentariska församlingen skulle anta förslag till slutsatser från utskottet för ekonomiska frågor, finanser och handel på torsdagen.

Utskottets medordföranden gjorde en presentation av de regionala strategidokumenten, följt av medrapportörerna till de sex strategidokumenten enligt följande:

| — | Västindien: Everistus Jean-Marie (Saint Lucia) och David Martin. |
| --- | --- |

—

Västindien: Everistus Jean-Marie (Saint Lucia) och David Martin.

| — | Östra och södra Afrika samt Indiska oceanen: Waven William (Seychellerna) och Elie Hoarau. |
| --- | --- |

—

Östra och södra Afrika samt Indiska oceanen: Waven William (Seychellerna) och Elie Hoarau.

| — | Södra Afrikas utvecklingsgemenskap: Ernest Mwansa (Zambia) och Hans-Peter Mayer (företrädd av Michael Gahler). |
| --- | --- |

—

Södra Afrikas utvecklingsgemenskap: Ernest Mwansa (Zambia) och Hans-Peter Mayer (företrädd av Michael Gahler).

| — | Centralafrika: Kutekala Kaawa (Demokratiska republiken Kongo) och Kader Arif. |
| --- | --- |

—

Centralafrika: Kutekala Kaawa (Demokratiska republiken Kongo) och Kader Arif.

| — | Västafrika: Aminu Waziri Tambuwal (Nigeria) och Charles Goerens (frånvarande). |
| --- | --- |

—

Västafrika: Aminu Waziri Tambuwal (Nigeria) och Charles Goerens (frånvarande).

| — | Stillahavsområdet: Sainu Vaipulu (Tonga) och Frank Engel. |
| --- | --- |

—

Stillahavsområdet: Sainu Vaipulu (Tonga) och Frank Engel.

Följande yttrade sig:
  Carvalho, Czarnecki, Hamatoukour (Kamerun), Hall, Nedelcheva, Guerrero Salom och Hoarau.

Kommissionsledamoten besvarade ledamöternas synpunkter och frågor.

11.   Landstrategidokument

Följande yttrade sig:
  Mporogomyi (Tanzania) och Mugambe (Uganda).

Kommissionsledamoten besvarade de frågor som tagits upp av de olika ledamöterna.

(Sammanträdet avslutades kl. 19.20.)

Charles MILUPI och

Louis MICHEL

Medordförande

Mohammed Ibn CHAMBAS och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 16.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 193/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 193/4

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 30 MARS 2010

(2010/C 193/02)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.05)

ORDFÖRANDE: MILUPI

Medordförande

1.   Brådskande fråga 1: Återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer

Andris Piebalgs, kommissionsledamot med ansvar för utveckling, och Margareta Wahlström, generalsekreterarens särskilda representant för minskning av katastrofrisker – FN:s internationella strategi för minskning av katastrofrisker, framförde sina presentationer.

Följande yttrade sig:
  Ronzulli, Jiménez (Dominikanska republiken), Tirolien, Hamatoukour (Kamerun), De Sarnez, Durant, Toga (Etiopien), Legutko, Assarid Imbarcaouane (Mali), Hoarau, Baldeh (Gambia), Noel (Grenada), Kaczmarek, Ramotar (Guyana), Guerrero Salom, Nicholson, Zanicchi, Goebbels, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Ponga, Sall (Senegal), Zwiefka och Gomes.

Domenico Rosa (Europeiska kommissionen) besvarade ledamöternas kommentarer och frågor.

2.   Klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna

Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel.

Rapport av Buti Manamela (Sydafrika) och Frank Engel

Buti Manamela (Sydafrika) och Frank Engel presenterade sin rapport.

Följande yttrade sig:
  Awudu Mbaya (Kamerun), Carvalho, Guerrero Salom, Toga (Etiopien), Jensen, Amon-Ago (Elfenbenskusten), Ramotar (Guyana), Klass, Mugambe (Uganda), Leinen, Nicholson, Gurmai, Djimai (Tchad), Mwansa (Zambia), Roithová, William (Seychellerna), Sall (Senegal) och Rosa (Europeiska kommissionen).

Manamela (Sydafrika) och Engel avrundade diskussionen.

ORDFÖRANDE: MICHEL

Medordförande

3.   Den sociala effekten av den globala krisen

Utskottet för sociala frågor och miljö

Rapport av Gibson Hlophe (Swaziland) och Juan Fernando López Aguilar

Gibson Hlophe (Swaziland) och Norbert Neuser (för Juan Fernando López Aguilar) presenterade rapporten.

Följande yttrade sig:
  Ronzulli, Gurmai, Rivasi, Amon-Ago (Elfenbenskusten), Czarnecki, Nedelcheva, Ramotar (Guyana), Christensen, Sithole (Moçambique), Händel, Bauer, William (Seychellerna), Hall, Tapsoba (Burkina Faso), Gomes, Schnellhardt, Deerpalsing (Mauritius) och Rosa (Europeiska kommissionen).

Hlophe (Swaziland) och Neuser avrundade diskussionen.

4.   Globala fonden för aids, malaria och tuberkulos

Svend Robinson, chefsrådgivare vid den globala fonden presenterade ämnet.

Följande yttrade sig:
  Hamatoukour (Kamerun), Papalii (Samoa), Bundu (Sierra Leone), Castex, Tiheli (Lesotho), Baradandikanya (Burundi), Bullman, Milupi (medordförande), Seriche Dougan (Ekvatorialguinea) och Mwansa (Zambia).

Robinson besvarade de frågor som togs upp under diskussionen.

(Sammanträdet avslutades kl. 12.50.)

Charles MILUPI och

Louis MICHEL

Medordförande

Mohammed Ibn CHAMBAS och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 16.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 193/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 193/5

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 31 MARS 2010

(2010/C 193/03)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.10)

ORDFÖRANDE: MICHEL

Medordförande

1.   Uttalande av Paul Bunduku-Latha, biträdande minister för ekonomi, handel, industri och turism (Gabon), ordförande för AVS-rådet.

Paul Bunduku-Latha uttalade sig för AVS-rådet.

2.   Uttalande av Angel Lossada, biträdande minister för utrikesfrågor, (Spanien), rådets tjänstgörande ordförande.

Angel Lossada uttalade sig för rådet.

3.   Frågestund med rådet

Åtta frågor hade lämnats in till AVS-rådet.

Paul Bunduku-Latha besvarade följande frågor och följdfrågor:

| | Fråga 1 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia. |
| --- | --- |

Fråga 1 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia.

| | Fråga 2 från Olle Schmidt och Catherine Bearder (frånvarande) om Murray Watson och Patrick Amukhuma. |
| --- | --- |

Fråga 2 från Olle Schmidt och Catherine Bearder (frånvarande) om Murray Watson och Patrick Amukhuma.

| | Fråga 3 från Waven William (Seychellerna) om stöd till AVS-länder som drabbats av piratverksamhet. |
| --- | --- |

Fråga 3 från Waven William (Seychellerna) om stöd till AVS-länder som drabbats av piratverksamhet.

| | Fråga 4 från Filip Kaczmarek om utnämning av en särskild representant om sexuellt våld mot kvinnor och barn i beväpnade konflikter. |
| --- | --- |

Fråga 4 från Filip Kaczmarek om utnämning av en särskild representant om sexuellt våld mot kvinnor och barn i beväpnade konflikter.

| | Fråga 5 från Gabriel Mato Adrover om att stärka regionalt samarbete mellan AVS-länderna och EU:s randområden genom att skapa samarbetsområden. |
| --- | --- |

Fråga 5 från Gabriel Mato Adrover om att stärka regionalt samarbete mellan AVS-länderna och EU:s randområden genom att skapa samarbetsområden.

| | Fråga 6 från Ole Christensen om biobränsle. |
| --- | --- |

Fråga 6 från Ole Christensen om biobränsle.

| | Fråga 7 från Marielle De Sarnez om regional representation i AVS-EU-förhandlingar. |
| --- | --- |

Fråga 7 från Marielle De Sarnez om regional representation i AVS-EU-förhandlingar.

| | Fråga 8 från Toine Manders om unga fotbollsspelare som kommer från Afrika till EU. |
| --- | --- |

Fråga 8 från Toine Manders om unga fotbollsspelare som kommer från Afrika till EU.

| | Författarna till frågorna 4, 5 och 8 var inte närvarande. |
| --- | --- |

Författarna till frågorna 4, 5 och 8 var inte närvarande.

| | Tjugoen frågor hade lämnats in till Europeiska unionens råd. |
| --- | --- |

Tjugoen frågor hade lämnats in till Europeiska unionens råd.

| | Angel Lossada besvarade följande frågor och följdfrågor: |
| --- | --- |

Angel Lossada besvarade följande frågor och följdfrågor:

| | Fråga 14 från Kader Arif om liberalisering av finansiella tjänster inom ramen för ekonomiska partnerskapsavtal. |
| --- | --- |

Fråga 14 från Kader Arif om liberalisering av finansiella tjänster inom ramen för ekonomiska partnerskapsavtal.

| | Fråga 9 från Isabelle Durant om Haiti. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Isabelle Durant om Haiti.

| | Fråga 11 från Iva Zanicchi om katastrofhjälp – skydd av försvunna haitiska barn. |
| --- | --- |

Fråga 11 från Iva Zanicchi om katastrofhjälp – skydd av försvunna haitiska barn.

| | Fråga 19 från Horst Schnellhardt om militär operation utanför Somalias kust. |
| --- | --- |

Fråga 19 från Horst Schnellhardt om militär operation utanför Somalias kust.

| | Fråga 20 från Olle Schmidt och Catherine Bearder (frånvarande) om Murray Watson och Patrick Amukhuma. |
| --- | --- |

Fråga 20 från Olle Schmidt och Catherine Bearder (frånvarande) om Murray Watson och Patrick Amukhuma.

| | Fråga 13 från Assarid Imbarcaouane om Lissabonfördraget och Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

Fråga 13 från Assarid Imbarcaouane om Lissabonfördraget och Cotonouavtalet.

| | Fråga 15 från Françoise Castex om millennieutvecklingsmål nr 5. |
| --- | --- |

Fråga 15 från Françoise Castex om millennieutvecklingsmål nr 5.

| | Fråga 22 från Waven William (Seychellerna) om Klimatförändringar – Mål för koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

Fråga 22 från Waven William (Seychellerna) om Klimatförändringar – Mål för koldioxidutsläpp.

| | Fråga 26 från Licia Ronzulli om den digitala klyftan. |
| --- | --- |

Fråga 26 från Licia Ronzulli om den digitala klyftan.

| | Fråga 27 från Ole Christensen om biobränsle. |
| --- | --- |

Fråga 27 från Ole Christensen om biobränsle.

| | Angel Lossada besvarade följande frågor och följdfrågor tillsammans: |
| --- | --- |

Angel Lossada besvarade följande frågor och följdfrågor tillsammans:

| | Fråga 10 från Anneli Jäätteenmäki (frånvarande) om EU-insatser och samordning i krissituationer, och fråga 12 från Patrice Tirolien om att inrätta ett europeiskt instrument för civilskydd. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Anneli Jäätteenmäki (frånvarande) om EU-insatser och samordning i krissituationer, och fråga 12 från Patrice Tirolien om att inrätta ett europeiskt instrument för civilskydd.

| | Fråga 17 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia, och fråga 18 från Margaret Kamar om Somalia. |
| --- | --- |

Fråga 17 från Teshome Toga (Etiopien) om Somalia, och fråga 18 från Margaret Kamar om Somalia.

| | Fråga 25 från Gabriel Mato Adrover om inrättandet av ett ”ett europeiskt-afrikanskt atlantiskt samarbetsområde” som omfattar EU:s randområden (Kanarieöarna, Azorerna och Madeira) och ett antal angränsande AVS-länderna, och fråga 29 från Maria da Graça Carvalho om transportförbindelser mellan randområdena och Kontinentaleuropa och angränsande tredjeländer. |
| --- | --- |

Fråga 25 från Gabriel Mato Adrover om inrättandet av ett ”ett europeiskt-afrikanskt atlantiskt samarbetsområde” som omfattar EU:s randområden (Kanarieöarna, Azorerna och Madeira) och ett antal angränsande AVS-länderna, och fråga 29 från Maria da Graça Carvalho om transportförbindelser mellan randområdena och Kontinentaleuropa och angränsande tredjeländer.

| | Fråga 21 från Jo Leinen om AVS-ländernas klimatpolitik, och fråga 23 från Fiona Hall om klimatförändringsåtgärder efter COP 15. |
| --- | --- |

Fråga 21 från Jo Leinen om AVS-ländernas klimatpolitik, och fråga 23 från Fiona Hall om klimatförändringsåtgärder efter COP 15.

| | Författarna till frågorna 24, 28 och 16 var inte närvarande och fick därför inga svar. |
| --- | --- |

Författarna till frågorna 24, 28 och 16 var inte närvarande och fick därför inga svar.

ORDFÖRANDE: MILUPI

Medordförande

4.   Diskussion med rådet – ögonkontaktsförfarande

Innan den öppna diskussionen med rådet rapporterade Paul Bunduku-Latha och Angel Lossada om översynen av Cotonouavtalet.

Följande yttrade sig:
  Carvalho, Schmidt, Mitchell, Martin, Sall (Senegal), William (Seychellerna), Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Hamatoukour (Kamerun), Naib (Eritrea), Manirakiza (Burundi) och Deerpalsing (Mauritius).

Paul Bunduku-Latha och Angel Lossada besvarade de frågor som togs upp.

5.   Situationen i Somalia: diskussion utan resolution

Boubacar Gaoussou Diarra, chef för Afrikanska unionens uppdrag i Somalia (Amisom), och Mohamed Nur, talman i Somalias övergångsparlament, gjorde uttalanden.

Följande yttrade sig:
  Kaczmarek, Naib (Eritrea), Castex, Toga (Etiopien), Michel, Assarid Imbarcaouane (Mali), Sargentini, Mugambe (Uganda), Callanan, Händel, Gitura (Kenya), Lisek och Rosa (Europeiska kommissionen).

Abdullahi (Nigeria) uttalade sig om situationen i Nigeria och fördömde Libyens inblandning i den oberoende staten Nigerias interna angelägenheter (genom att föreslå att landet skulle delas i två).

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.50 och återupptogs kl. 15.10)

ORDFÖRANDE: MILUPI

Medordförande

På begäran av Miguel Angel Martínez Martínez höll församlingen en tyst minut för att uttrycka sitt deltagande för offren i bombangreppet i Moskva den 29 mars 2010.

6.   Rapport från ekonomiska och sociala partner

Föredragning av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) och företrädare för det regionala civila samhället.

Jahier, ordförande för EESK:s AVS–EU-uppföljningskommitté, och Kimera, medlem av EESK:s uppföljningskommitté, höll sina anföranden.

Följande yttrade sig:
  Mporogomyi (Tanzania), William (Seychellerna) och Durant.

7.   Ekonomiska partnerskapsavtal – lägesrapport: diskussion utan resolution

Följande yttrade sig:
  Machado (Europeiska kommissionen), Hamatoukour (Kamerun), Schnellhardt, Sylla (Mali), Carvalho, Arif, Rinaldi, Sithole (Moçambique), Sargentini, Mporogomyi (Tanzania), Sturdy, William (Seychellerna), Abdullahi (Nigeria), Zimmer, Tapsoba (Burkina Faso) och Malahoo Forte (Jamaica).

8.   Bananer – Avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna: diskussion med förklaring

Följande yttrade sig:
  Jean Marie (Santa Lucia), Owona Kono (Kamerun), Cologan (ordförande europeiska sammanslutningen för bananproducenter), Machado (Europeiska kommissionen), Mato Adrover, Tirolien, Rinaldi, Amon-Ago (Elfenbenskusten), Durant, Mugambe (Uganda), Sturdy, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Hoarau, Gahler, Malahoo Forte (Jamaica), Arif, Ponga och Ramotar (Guyana).

ORDFÖRANDE: MICHEL

Medordförande

9.   De yttersta randområdenas roll i den regionala utvecklingen: diskussion utan resolution

Församlingen informerades om att presidiets AVS-ledamöter skulle överväga det gemensamma förslaget till resolution mer i detalj, i avvaktan på ett beslut om dess innehåll.

Följande yttrade sig:
  Casas (regional minister för yttre förbindelser i Kanarieöarnas regering), Laissy (Europeiska kommissionen), Owona Kono (Kamerun), Mato Adrover, Tirolien, William (Seychellerna), Alfonsi, Hoarau, Ponga, Martínez Martínez och Carvalho.

10.   Brådskande fråga 2: Stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan

Följande yttrade sig:
  Rosa (Europeiska kommissionen), Naib (Eritrea), Toga (Etiopien), Guerrero Salom, Gahler, Schmidt, Durant, Mugambe (Uganda), Händel, Mporogomyi (Tanzania), Gurmai, Schnellhardt, Wlosowicz, Estaras Ferragut, Zanicchi, Hamdi (Sudan), Carvalho och Manamela (Sydafrika).

(Sammanträdet avslutades kl. 19.00.)

Charles MILUPI och

Louis MICHEL

Medordförande

Mohammed Ibn CHAMBAS och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 16.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 193/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 193/8

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TORSDAGEN DEN 1 APRIL 2010

(2010/C 193/04)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.05)

ORDFÖRANDE: MILUPI

Medordförande

Medordförande Milupi meddelade att medordförande Michel hade ersatts av Arif.

1.   Justering av protokollet från sammanträdet onsdagen den 31 mars 2010 (för- och eftermiddag)

Protokollet justerades.

2.   Sammanfattande rapporter från arbetsgrupperna och debatt om migration

Följande rapporter från arbetsgrupperna presenterades:

| — | Jo Leinen om förnybar energi och vattenförsörjning |
| --- | --- |

—

Jo Leinen om förnybar energi och vattenförsörjning

| — | Glen Benedict Noel (Grenada) om hållbar turism |
| --- | --- |

—

Glen Benedict Noel (Grenada) om hållbar turism

| — | Mariya Nedelcheva om migration i regionen |
| --- | --- |

—

Mariya Nedelcheva om migration i regionen

Presentationen av denna arbetsgrupp följdes av en diskussion med ögonkontaktförfarandet.

Följande yttrade sig:
  Gahler, Mato Adrover, Ponga, Assarid Imbarcaouane (Mali), Guerrero Salom, William (Seychellerna), Jensen, Hamatoukour (Kamerun), Zimmer och Ould Guelaye (Mauretanien).

Rapportören avrundade diskussionen.

3.   Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de rapporter som lagts fram av de tre ständiga utskotten

Medordföranden påminde församlingen om omröstningsförfarandet.

| — | Klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna
  Rapport av Buti Manamela (Sydafrika) och Frank Engel |
| --- | --- |

—

Klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna

Rapport av Buti Manamela (Sydafrika) och Frank Engel

Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (AVS-EU/100.642)

En delad omröstning om skäl A begärdes av PPE- och ALDE-grupperna, och skälet antogs.

Ett muntligt ändringsförslag lades fram av Manamela (Sydafrika) till ändringsförslag 1, och ändringsförslaget antogs.

En separat omröstning om artiklarna 10, 13 och 16 begärdes, och alla förkastades.

Den ändrade resolutionen antogs.

| — | Den sociala effekten av den globala krisen
  Rapport av Gibson Hlophe (Swaziland) och Juan Fernando López Aguilar |
| --- | --- |

—

Den sociala effekten av den globala krisen

Rapport av Gibson Hlophe (Swaziland) och Juan Fernando López Aguilar

Utskottet för sociala frågor och miljö (AVS-EU/100.640)

En delad omröstning om punkt 6 begärdes av S&D-gruppen, och punkten antogs.

Ett muntligt ändringsförslag lades fram av Horst Schnellhardt om att lägga till en ny punkt 19a, och förkastades.

Den ändrade resolutionen antogs.

4.   Omröstning om de brådskande resolutionsförslagen

| — | Brådskande resolutionsförslag om återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer (AVS-EU/100.726/comp) |
| --- | --- |

—

Brådskande resolutionsförslag om återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer (AVS-EU/100.726/comp)

Tre muntliga ändringsförslag lades fram av Assarid Imbarcaouane (Mali) till led 4, punkt 2b och punkt 2c, var för sig, och antogs.

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt.

| — | Brådskande resolution om stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan (AVS-EU/100.725) |
| --- | --- |

—

Brådskande resolution om stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan (AVS-EU/100.725)

Ett muntligt ändringsförslag lades fram av Mugambe (Uganda) till skäl B, och antogs.

Ett muntligt ändringsförslag lades fram av Michael Gahler till skäl E, och antogs.

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt.

5.   Omröstning om förslagen till slutsatser om regionstrategidokumenten

| — | Slutsatserna till regionstrategidokumenten antogs med acklamation. |
| --- | --- |

—

Slutsatserna till regionstrategidokumenten antogs med acklamation.

6.   Förklaring

| — | Förklaringen om avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna antogs med acklamation. |
| --- | --- |

—

Förklaringen om avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna antogs med acklamation.

Medordföranden tillkännagav att förklaringen om de yttersta randområdena, som man fattat beslut om vid presidiets sammanträde söndagen den 29 mars 2010, inte skulle gå till omröstning eftersom presidiets AVS-ledamöter behövde ytterligare samråd med sina rådgivare och valkretsar.

7.   Övriga frågor

William (Seychellerna) talade om det kommande femte regionala sammanträdet i Seychellerna i juli 2010.

Malahoo Forte (Jamaica) talade om församlingens organisation. Medordförande Milupi, medordförande Arif och Assarid Imbarcaouane (Mali) gav svar.

8.   Tid och plats för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens tjugonde sammanträde.

Det tjugonde sammanträdet kommer att hållas den 2–5 december 2010 i Kinshasa (Demokratiska republiken Kongo).

(Sammanträdet avslutades kl. 10.45)

Charles MILUPI och

Kader ARIF (medordförande)

Medordförande

Mohamed Ibn CHAMBAS och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

BILAGA I

ALFABETISK FÖRTECKNING ÖVER DEN GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGENS LEDAMÖTER

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| MILUPI (ZAMBIA), medordförande | MICHEL, medordförande |
| BOTSWANA (vice ordf.) | ARIF (vice ordf.) |
| BURUNDI (vice ordf.) | ŠŤASTNÝ (vice ordf.) |
| KAMERUN (vice ordf.) | HOARAU (vice ordf.) |
| KONGO, Republiken (vice ordf.) | KLASS (vice ordf.) |
| COOKÖARNA (vice ordf.) | NICHOLSON (vice ordf.) |
| GUYANA (vice ordf.) | McAVAN (vice ordf.) |
| LESOTHO (vice ordf.) | RONZULLI (vice ordf.) |
| LIBERIA (vice ordf.) | GOERENS (vice ordf.) |
| MALI (vice ordf.) | SCOTTA' (vice ordf.) |
| SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA (vice ordf.) | ROITHOVÁ (vice ordf.) |
| TANZANIA (vice ordf.) | OUZKÝ (vice ordf.) |
| TUVALU (vice ordf.) | RIVASI (vice ordf.) |
| ANGOLA | ALFONSI |
| ANTIGUA OCH BARBUDA | ALVES |
| BAHAMAS | BAUER |
| BARBADOS | BEARDER |
| BELIZE | BOVÉ |
| BENIN | BULLMANN |
| BURKINA FASO | CALLANAN |
| KAP VERDE | CARVALHO |
| CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN | CASA |
| TCHAD | CASINI |
| KOMORERNA | CASPARY |
| KONGO (Demokratiska republiken) | CASTEX |
| ELFENBENSKUSTEN | CHRISTENSEN |
| DJIBOUTI | COELHO |
| DOMINICA | DE KEYSER |
| DOMINIKANSKA REPUBLIKEN | DELVAUX |
| EKVATORIALGUINEA | DE MITA |
| ERITREA | DE SARNEZ |
| ETIOPIEN | DURANT |
| FIJI | ENGEL |
| GABON | ESTARÀS FERRAGUT |
| GAMBIA | FERREIRA, Elisa |
| GHANA | FERREIRA, João |
| GRENADA | FORD |
| GUINEA | GAHLER |
| GUINEA-BISSAU | GRIESBECK |
| HAITI | GUERRERO SALOM |
| JAMAICA | HALL |
| KENYA | HÄNDEL |
| KIRIBATI | HANNAN |
| MADAGASKAR | HAUG |
| MALAWI | JADOT |
| MARSHALLÖARNA (Republiken) | JENSEN |
| MAURETANIEN | JOLY |
| MAURITIUS | KACZMAREK |
| MIKRONESIEN (federationen) | KORHOLA |
| MOÇAMBIQUE | KUHN |
| NAMIBIA | LEGUTKO |
| NAURU (Republiken) | LE PEN |
| NIGER | LÓPEZ AGUILAR |
| NIGERIA | McMILLAN-SCOTT |
| NIUE | MANDERS |
| PALAU | MARTIN |
| PAPUA NYA GUINEA | MARTÍNEZ MARTÍNEZ |
| RWANDA | MATO ADROVER |
| SAINT KITTS OCH NEVIS | MAYER |
| SAINT LUCIA | MITCHELL |
| SAMOA | MOREIRA |
| SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE | NEDELCHEVA |
| SENEGAL | NEUSER |
| SEYCHELLERNA | ROSSI |
| SIERRA LEONE | SCHLYTER |
| SALOMONÖARNA | SCHMIDT |
| SOMALIA | SCHNELLHARDT |
| SYDAFRIKA | SCICLUNA |
| SUDAN | SENYSZYN |
| SURINAM | SPERONI |
| SWAZILAND | STRIFFLER |
| ÖSTTIMOR | STURDY |
| TOGO | TIROLIEN |
| TONGA | TOIA |
| TRINIDAD OCH TOBAGO | VLASÁK |
| UGANDA | WIELAND |
| VANUATU | ZANICCHI |
| ZIMBABWE | ZIMMER |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

MILUPI (ZAMBIA), medordförande

MICHEL, medordförande

BOTSWANA (vice ordf.)

ARIF (vice ordf.)

BURUNDI (vice ordf.)

ŠŤASTNÝ (vice ordf.)

KAMERUN (vice ordf.)

HOARAU (vice ordf.)

KONGO, Republiken (vice ordf.)

KLASS (vice ordf.)

COOKÖARNA (vice ordf.)

NICHOLSON (vice ordf.)

GUYANA (vice ordf.)

McAVAN (vice ordf.)

LESOTHO (vice ordf.)

RONZULLI (vice ordf.)

LIBERIA (vice ordf.)

GOERENS (vice ordf.)

MALI (vice ordf.)

SCOTTA' (vice ordf.)

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA (vice ordf.)

ROITHOVÁ (vice ordf.)

TANZANIA (vice ordf.)

OUZKÝ (vice ordf.)

TUVALU (vice ordf.)

RIVASI (vice ordf.)

ANGOLA

ALFONSI

ANTIGUA OCH BARBUDA

ALVES

BAHAMAS

BAUER

BARBADOS

BEARDER

BELIZE

BOVÉ

BENIN

BULLMANN

BURKINA FASO

CALLANAN

KAP VERDE

CARVALHO

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

CASA

TCHAD

CASINI

KOMORERNA

CASPARY

KONGO (Demokratiska republiken)

CASTEX

ELFENBENSKUSTEN

CHRISTENSEN

DJIBOUTI

COELHO

DOMINICA

DE KEYSER

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN

DELVAUX

EKVATORIALGUINEA

DE MITA

ERITREA

DE SARNEZ

ETIOPIEN

DURANT

FIJI

ENGEL

GABON

ESTARÀS FERRAGUT

GAMBIA

FERREIRA, Elisa

GHANA

FERREIRA, João

GRENADA

FORD

GUINEA

GAHLER

GUINEA-BISSAU

GRIESBECK

HAITI

GUERRERO SALOM

JAMAICA

HALL

KENYA

HÄNDEL

KIRIBATI

HANNAN

MADAGASKAR

HAUG

MALAWI

JADOT

MARSHALLÖARNA (Republiken)

JENSEN

MAURETANIEN

JOLY

MAURITIUS

KACZMAREK

MIKRONESIEN (federationen)

KORHOLA

MOÇAMBIQUE

KUHN

NAMIBIA

LEGUTKO

NAURU (Republiken)

LE PEN

NIGER

LÓPEZ AGUILAR

NIGERIA

McMILLAN-SCOTT

NIUE

MANDERS

PALAU

MARTIN

PAPUA NYA GUINEA

MARTÍNEZ MARTÍNEZ

RWANDA

MATO ADROVER

SAINT KITTS OCH NEVIS

MAYER

SAINT LUCIA

MITCHELL

SAMOA

MOREIRA

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

NEDELCHEVA

SENEGAL

NEUSER

SEYCHELLERNA

ROSSI

SIERRA LEONE

SCHLYTER

SALOMONÖARNA

SCHMIDT

SOMALIA

SCHNELLHARDT

SYDAFRIKA

SCICLUNA

SUDAN

SENYSZYN

SURINAM

SPERONI

SWAZILAND

STRIFFLER

ÖSTTIMOR

STURDY

TOGO

TIROLIEN

TONGA

TOIA

TRINIDAD OCH TOBAGO

VLASÁK

UGANDA

WIELAND

VANUATU

ZANICCHI

ZIMBABWE

ZIMMER

UTSKOTTET FÖR POLITISKA FRÅGOR

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA, medordförande | CASA, medordförande |
| PAPALII (SAMOA), (vice ordf.) | KORHOLA, (vice ordf.) |
| DAYORI (BENIN), (vice ordf.) | CASTEX, (vice ordf.) |
| ANTIGUA OCH BARBUDA | ALFONSI |
| CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN | CALLANAN |
| IBOVI (KONGO, Republiken) | CASINI |
| AMON-AGO (ELFENBENSKUSTEN) | DE KEYSER |
| DJIBOUTI | DE MITA |
| TOGA (ETIOPIEN) | DURANT |
| SINGH (FIJI) | FERREIRA, Elisa |
| ROGOMBE (GABON) | GAHLER |
| GUINEA | GRIESBECK |
| RAMOTAR (GUYANA) | HANNAN |
| BEAUPLAN (HAITI) | HÄNDEL |
| TIHELI (LESOTHO) | KACZMAREK |
| MOSES (LIBERIA) | LE PEN |
| NORBERT-RICHARD (MADAGASKAR) | MANDERS |
| ASSARID IMBARCAOUANE (MALI) | MARTÍNEZ MARTÍNEZ |
| NAMBALU (NAMIBIA) | MOREIRA |
| NAURU | NICHOLSON |
| NIUE | ROITHOVÁ |
| PAPUA NYA GUINEA | SCOTTA' |
| HAMDI-H-OSMAN (SUDAN) | SCHMIDT |
| Van GENDEREN (SURINAM) | SPERONI |
| KLASSOU (TOGO) | STRIFFLER |
| HLONGWANE (ZIMBABWE) | WIELAND |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA, medordförande

CASA, medordförande

PAPALII (SAMOA), (vice ordf.)

KORHOLA, (vice ordf.)

DAYORI (BENIN), (vice ordf.)

CASTEX, (vice ordf.)

ANTIGUA OCH BARBUDA

ALFONSI

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

CALLANAN

IBOVI (KONGO, Republiken)

CASINI

AMON-AGO (ELFENBENSKUSTEN)

DE KEYSER

DJIBOUTI

DE MITA

TOGA (ETIOPIEN)

DURANT

SINGH (FIJI)

FERREIRA, Elisa

ROGOMBE (GABON)

GAHLER

GUINEA

GRIESBECK

RAMOTAR (GUYANA)

HANNAN

BEAUPLAN (HAITI)

HÄNDEL

TIHELI (LESOTHO)

KACZMAREK

MOSES (LIBERIA)

LE PEN

NORBERT-RICHARD (MADAGASKAR)

MANDERS

ASSARID IMBARCAOUANE (MALI)

MARTÍNEZ MARTÍNEZ

NAMBALU (NAMIBIA)

MOREIRA

NAURU

NICHOLSON

NIUE

ROITHOVÁ

PAPUA NYA GUINEA

SCOTTA'

HAMDI-H-OSMAN (SUDAN)

SCHMIDT

Van GENDEREN (SURINAM)

SPERONI

KLASSOU (TOGO)

STRIFFLER

HLONGWANE (ZIMBABWE)

WIELAND

UTSKOTTET FÖR EKONOMISK UTVECKLING, FINANSER OCH HANDEL

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| KUTEKALA KAAWA (KONGO, Demokratiska republiken), medordförande | CARVALHO, medordförande |
| MUGAMBE (UGANDA), (vice ordf.) | LEGUTKO, (vice ordf.) |
| BUNDU (SIERRA LEONE), (vice ordf.) | ALVES, (vice ordf.) |
| PINTO (ANGOLA) | ARIF |
| BAHAMAS | BOVÉ |
| BELIZE | BULLMANN |
| COOKÖARNA | CASPARY |
| MALABO (EKVATORIALGUINEA) | ENGEL |
| KASSA TEKLE (ERITREA) | FORD |
| USEINI (GHANA) | GOERENS |
| MALAHOO FORTE (JAMAICA) | GUERRERO SALOM |
| AIPIRA (MALAWI) | HOARAU |
| OULD GUELAYE (MAURETANIEN) | JENSEN |
| DEERPALSING (MAURITIUS) | KUHN |
| ABDULLAHI (NIGERIA) | MARTIN |
| PALAU | MATO ADROVER |
| POLISI (RWANDA) | MAYER |
| SAINT KITTS OCH NEVIS | McMILLAN-SCOTT |
| JEAN MARIE (SAINT LUCIA) | MICHEL |
| SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE | MITCHELL |
| SALL (SENEGAL) | SCHLYTER |
| WILLIAM (SEYCHELLERNA) | ŠŤASTNÝ |
| MANAMELA (SYDAFRIKA) | SCICLUNA |
| VAIPULU (TONGA) | STURDY |
| TUVALU | TIROLIEN |
| MWANSA (ZAMBIA) | ZANICCHI |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

KUTEKALA KAAWA (KONGO, Demokratiska republiken), medordförande

CARVALHO, medordförande

MUGAMBE (UGANDA), (vice ordf.)

LEGUTKO, (vice ordf.)

BUNDU (SIERRA LEONE), (vice ordf.)

ALVES, (vice ordf.)

PINTO (ANGOLA)

ARIF

BAHAMAS

BOVÉ

BELIZE

BULLMANN

COOKÖARNA

CASPARY

MALABO (EKVATORIALGUINEA)

ENGEL

KASSA TEKLE (ERITREA)

FORD

USEINI (GHANA)

GOERENS

MALAHOO FORTE (JAMAICA)

GUERRERO SALOM

AIPIRA (MALAWI)

HOARAU

OULD GUELAYE (MAURETANIEN)

JENSEN

DEERPALSING (MAURITIUS)

KUHN

ABDULLAHI (NIGERIA)

MARTIN

PALAU

MATO ADROVER

POLISI (RWANDA)

MAYER

SAINT KITTS OCH NEVIS

McMILLAN-SCOTT

JEAN MARIE (SAINT LUCIA)

MICHEL

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

MITCHELL

SALL (SENEGAL)

SCHLYTER

WILLIAM (SEYCHELLERNA)

ŠŤASTNÝ

MANAMELA (SYDAFRIKA)

SCICLUNA

VAIPULU (TONGA)

STURDY

TUVALU

TIROLIEN

MWANSA (ZAMBIA)

ZANICCHI

UTSKOTTET FÖR SOCIALA FRÅGOR OCH MILJÖ

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| SITHOLE (MOÇAMBIQUE), medordförande | RIVASI, medordförande |
| KENYA, (vice ordf.) | BAUER, (vice ordf.) |
| NOEL (GRENADA), (vice ordf.) | NEDELCHEVA, (vice ordf.) |
| BRATHWAITE (BARBADOS) | BEARDER |
| MOTLHALE(BOTSWANA) | CHRISTENSEN |
| TAPSOBA(BURKINA FASO) | COELHO |
| MANIRAKIZA (BURUNDI) | DELVAUX |
| HAMATOUKOUR (KAMERUN) | DE SARNEZ |
| ALMADA (KAP VERDE) | ESTARAS FERRAGUT |
| DARBO(TCHAD) | FERREIRA, João |
| KOMORERNA | HALL |
| DOMINICA | HAUG |
| JIMÉNEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN) | JADOT |
| BALDEH (GAMBIA) | JOLY |
| GUINEA-BISSAU | KLASS |
| KIRIBATI | LÓPEZ AGUILAR |
| MARSHALLÖARNA | McAVAN |
| MIKRONESIEN (federationen) | NEUSER |
| NIGER | OUZKÝ |
| SALOMONÖARNA | RONZULLI |
| SOMALIA | ROSSI |
| HLOPE (SWAZILAND) | SCHNELLHARDT |
| MPOROGOMYI (TANZANIA) | SENYSZYN |
| ÖSTTIMOR | TOIA |
| TRINIDAD OCH TOBAGO | VLASÁK |
| TOSUL (VANUATU) | ZIMMER |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

SITHOLE (MOÇAMBIQUE), medordförande

RIVASI, medordförande

KENYA, (vice ordf.)

BAUER, (vice ordf.)

NOEL (GRENADA), (vice ordf.)

NEDELCHEVA, (vice ordf.)

BRATHWAITE (BARBADOS)

BEARDER

MOTLHALE(BOTSWANA)

CHRISTENSEN

TAPSOBA(BURKINA FASO)

COELHO

MANIRAKIZA (BURUNDI)

DELVAUX

HAMATOUKOUR (KAMERUN)

DE SARNEZ

ALMADA (KAP VERDE)

ESTARAS FERRAGUT

DARBO(TCHAD)

FERREIRA, João

KOMORERNA

HALL

DOMINICA

HAUG

JIMÉNEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN)

JADOT

BALDEH (GAMBIA)

JOLY

GUINEA-BISSAU

KLASS

KIRIBATI

LÓPEZ AGUILAR

MARSHALLÖARNA

McAVAN

MIKRONESIEN (federationen)

NEUSER

NIGER

OUZKÝ

SALOMONÖARNA

RONZULLI

SOMALIA

ROSSI

HLOPE (SWAZILAND)

SCHNELLHARDT

MPOROGOMYI (TANZANIA)

SENYSZYN

ÖSTTIMOR

TOIA

TRINIDAD OCH TOBAGO

VLASÁK

TOSUL (VANUATU)

ZIMMER

---

BILAGA II

DELTAGARLISTA FRÅN SAMMANTRÄDET DEN 29 MARS–1 APRIL 2010 I TENERIFFA (SPANIEN)

| MILUPI (Zambia), medordförande | MICHEL, medordförande (2)
   (3)
   (4) |
| --- | --- |
| PINTO (Angola)
  BRATHWAITE (Barbados)
  FERNANDEZ (Belize)
  DAYORI (Benin)
  MOTLHALE (Botswana) (vice ordf.)
  TAPSOBA (Burkina Faso)
  MANIRAKIZA (Burundi) (vice ordf.)
  HAMATOUKOUR (Kamerun) (vice ordf.)
  ALMADA (Kap Verde)
  DARBO (Tchad)
  IBOVI (Kongo, Republiken) (vice ordf.)
  KUTEKALA KAAWA (Kongo, Demokratiska republiken)
  AMON-AGO (Elfenbenskusten)
  SOUBANE (Djibouti)
  JIMÉNEZ (Dominikanska republiken)
  SERICHE DOUGAN (Ekvatorialguinea)
  NAIB (Eritrea)
  TOGA (Etiopien)
  ROGOMBE (Gabon)
  BALDEH (Gambia)
  KUMI (Ghana) (1)

  NOEL (Grenada)
  RAMOTAR (Guyana) (vice ordf.)
  BEAUPLAN (Haiti)
  MALAHOO FORTE (Jamaica)
  KEMBI-GITURA (Kenya) (1)

  TIHELI (Lesotho) (1) (vice ordf.)
  KOLLIE (Liberia) (vice ordf.)
  AIPIRA (Malawi)
  ASSARID IMBARCAOUANE (Mali) (vice ordf.)
  OULD GUELAYE (Mauretanien)
  DEERPALSING (Mauritius)
  SITHOLE (Moçambique)
  NAMBALU (Namibia)
  ABDULLAHI (Nigeria)
  POLISI (Rwanda) (vice ordf.)
  JEAN-MARIE (Saint Lucia)
  STRAKER (Saint Vincent och Grenadinerna) (vice ordf.)
  PAPALII (Samoa)
  SALL (Senegal)
  WILLIAM (Seychellerna)
  BUNDU (Sierra Leone)
  MA'AHANUA (Salomonöarna) (1)

  AWALE (Somalia)
  MANAMELA (Sydafrika)
  TAHA (Sudan) (1)

  Van GENDEREN (Surinam) (1)

  HLOPE (Swaziland)
  MPOROGOMYI (Tanzania) (vice ordf.)
  KLASSOU (Togo)
  VAIPULU (Tonga)
  NELESONE (Tuvalu) (vice ordf.)
  MUGAMBE (Uganda)
  TOSUL (Vanuatu)
  MWANSA (Zambia)
  HLONGWANE (Zimbabwe) | ALFONSI
  ARIF (vice ordf.) (2)
   (4)
   (5)

  AYLWARD (för BEARDER)
  BAUER
  BULLMANN
  CALLANAN
  CARVALHO
  CASTEX
  CHRISTENSEN
  CZARNECKI (för FORD)
  DE SARNEZ (2)
   (3)
   (4)

  DURANT
  ENGEL
  ESTARAS FERRAGUT
  GAHLER
  GERINGER DE OEDENBERG (för MOREIRA)
  GOEBBELS (för DE KEYSER)
  GOMES (för FERREIRA, Elisa) (2)
   (3)

  GUERRERO SALOM
  GURMAI (för TOIA)
  HALL (2)
   (3)
   (4)

  HÄNDEL
  HAUG
  HIGGINS (för KUHN)
  HOARAU (vice ordf.)
  JENSEN
  KACZMAREK
  KLASS (vice ordf.)
  KORHOLA
  LEGUTKO
  LEINEN (för ALVES)
  LISEK (för DELVAUX)
  LULLING (för STRIFFLER)
  MANDERS
  MARTIN
  MARTÍNEZ MARTÍNEZ
  MATO ADROVER (3)
   (4)
   (5)

  MITCHELL
  NEDELCHEVA
  NEUSER
  NICHOLSON (vice ordf.)
  OUZKÝ (vice ordf.) (3)
   (4)
   (5)

  PONGA (för CASPARY)
  PREDA (för COELHO)
  RINALDI (för GOERENS) (4)

  RIVASI (vice ordf.) (3)
   (4)
   (5)

  ROITHOVÁ (vice ordf.)
  RONZULLI (vice ordf.)
  SARGENTINI (för SCHLYTER) (2)
   (3)
   (4)

  SCHMIDT
  SCHNELLHARDT
  SCICLUNA
  SENYSZYN
  SPERONI
  ŠŤASTNÝ (vice ordf.)
  STURDY
  TIROLIEN
  WIELAND
  WŁOSOWICZ (för HANNAN)
  ZANICCHI
  ZIMMER
  ZWIEFKA (för CASA) (3)
   (4)
   (5) |
| OBSERVATÖRER: |
| KUBA

  MARICHAL |
| MADAGASKAR

  NORBERT-RICHARD (1) |
| NIGER

  GOUKOYE (1) |

MILUPI (Zambia), medordförande

MICHEL, medordförande (2)
   (3)
   (4)

PINTO (Angola)

BRATHWAITE (Barbados)

FERNANDEZ (Belize)

DAYORI (Benin)

MOTLHALE (Botswana) (vice ordf.)

TAPSOBA (Burkina Faso)

MANIRAKIZA (Burundi) (vice ordf.)

HAMATOUKOUR (Kamerun) (vice ordf.)

ALMADA (Kap Verde)

DARBO (Tchad)

IBOVI (Kongo, Republiken) (vice ordf.)

KUTEKALA KAAWA (Kongo, Demokratiska republiken)

AMON-AGO (Elfenbenskusten)

SOUBANE (Djibouti)

JIMÉNEZ (Dominikanska republiken)

SERICHE DOUGAN (Ekvatorialguinea)

NAIB (Eritrea)

TOGA (Etiopien)

ROGOMBE (Gabon)

BALDEH (Gambia)

KUMI (Ghana) (1)

NOEL (Grenada)

RAMOTAR (Guyana) (vice ordf.)

BEAUPLAN (Haiti)

MALAHOO FORTE (Jamaica)

KEMBI-GITURA (Kenya) (1)

TIHELI (Lesotho) (1) (vice ordf.)

KOLLIE (Liberia) (vice ordf.)

AIPIRA (Malawi)

ASSARID IMBARCAOUANE (Mali) (vice ordf.)

OULD GUELAYE (Mauretanien)

DEERPALSING (Mauritius)

SITHOLE (Moçambique)

NAMBALU (Namibia)

ABDULLAHI (Nigeria)

POLISI (Rwanda) (vice ordf.)

JEAN-MARIE (Saint Lucia)

STRAKER (Saint Vincent och Grenadinerna) (vice ordf.)

PAPALII (Samoa)

SALL (Senegal)

WILLIAM (Seychellerna)

BUNDU (Sierra Leone)

MA'AHANUA (Salomonöarna) (1)

AWALE (Somalia)

MANAMELA (Sydafrika)

TAHA (Sudan) (1)

Van GENDEREN (Surinam) (1)

HLOPE (Swaziland)

MPOROGOMYI (Tanzania) (vice ordf.)

KLASSOU (Togo)

VAIPULU (Tonga)

NELESONE (Tuvalu) (vice ordf.)

MUGAMBE (Uganda)

TOSUL (Vanuatu)

MWANSA (Zambia)

HLONGWANE (Zimbabwe)

ALFONSI

ARIF (vice ordf.) (2)
   (4)
   (5)

AYLWARD (för BEARDER)

BAUER

BULLMANN

CALLANAN

CARVALHO

CASTEX

CHRISTENSEN

CZARNECKI (för FORD)

DE SARNEZ (2)
   (3)
   (4)

DURANT

ENGEL

ESTARAS FERRAGUT

GAHLER

GERINGER DE OEDENBERG (för MOREIRA)

GOEBBELS (för DE KEYSER)

GOMES (för FERREIRA, Elisa) (2)
   (3)

GUERRERO SALOM

GURMAI (för TOIA)

HALL (2)
   (3)
   (4)

HÄNDEL

HAUG

HIGGINS (för KUHN)

HOARAU (vice ordf.)

JENSEN

KACZMAREK

KLASS (vice ordf.)

KORHOLA

LEGUTKO

LEINEN (för ALVES)

LISEK (för DELVAUX)

LULLING (för STRIFFLER)

MANDERS

MARTIN

MARTÍNEZ MARTÍNEZ

MATO ADROVER (3)
   (4)
   (5)

MITCHELL

NEDELCHEVA

NEUSER

NICHOLSON (vice ordf.)

OUZKÝ (vice ordf.) (3)
   (4)
   (5)

PONGA (för CASPARY)

PREDA (för COELHO)

RINALDI (för GOERENS) (4)

RIVASI (vice ordf.) (3)
   (4)
   (5)

ROITHOVÁ (vice ordf.)

RONZULLI (vice ordf.)

SARGENTINI (för SCHLYTER) (2)
   (3)
   (4)

SCHMIDT

SCHNELLHARDT

SCICLUNA

SENYSZYN

SPERONI

ŠŤASTNÝ (vice ordf.)

STURDY

TIROLIEN

WIELAND

WŁOSOWICZ (för HANNAN)

ZANICCHI

ZIMMER

ZWIEFKA (för CASA) (3)
   (4)
   (5)

OBSERVATÖRER:

KUBA

MARICHAL

MADAGASKAR

NORBERT-RICHARD (1)

NIGER

GOUKOYE (1)

Övriga:

| ANGOLA

  ALEXANDRE
  KABANGU
  MENDES DOS SANTOS
  SIMBRÃO da CARVALHO | BENIN

  ALIA
  SEIDOU ADAMBI | BURKINA FASO

  OUEDRAOGO
  OUOBA |
| --- | --- | --- |
| BURUNDI

  BARADANDIKANYA
  GAHIMBARE
  HARUSHINGINGO
  KAVURE
  NIYONGERE | KAMERUN

  AWUDU MBAYA
  KOMBO
  OWONA KONO | TCHAD

  DJIMAI
  MALLOUM |
| KONGO (Republiken)

  BALOU
  BOUNKOULOU
  MBOYI
  MOKA | KONGO (Demokratiska republiken)

  BETYNA NGILASE
  KAMBAYI
  MABAYA GIZI AMINE
  NENGA GAMANDA | EKVATORIALGUINEA

  NFA NDONG NSENG
  OLO BAHANONDE |
| ETIOPIEN

  ABERA
  AHMEDIN
  GEBRE-CHRISTOS | GABON

  MESSONE
  NGOYO MOUSSAVOU | GAMBIA

  JAGNE |
| GHANA

  KUMI | HAITI

  JOAZILE | MALI

  BA
  CISSE
  SYLLA |
| MAURETANIEN

  BILAL
  KAMARA
  OULD HAMOUL
  OULD ZAMEL | MAURITIUS

  GUNNEESSEE | MOÇAMBIQUE

  DOS SANTOS LUCAS |
| NIGERIA

  BARAYA | RWANDA

  AYINKAMIYE | SAMOA

  CHAN TUNG |
| SENEGAL

  DEMBA DIOP
  EL WALY DIOP | SIERRA LEONE

  BUYA
  JUMU
  TORTO | SYDAFRIKA

  DAVIDSON
  SIBHIDLA
  SOOKLAL |
| SWAZILAND

  DLAMINI | TOGO

  GBONE | UGANDA

  DOMBO
  KATENTA-APULI
  OGWAL ATIM |
| ZIMBABWE

  MLOTSHWA
  MNKANDHLA | | |

ANGOLA

ALEXANDRE

KABANGU

MENDES DOS SANTOS

SIMBRÃO da CARVALHO

BENIN

ALIA

SEIDOU ADAMBI

BURKINA FASO

OUEDRAOGO

OUOBA

BURUNDI

BARADANDIKANYA

GAHIMBARE

HARUSHINGINGO

KAVURE

NIYONGERE

KAMERUN

AWUDU MBAYA

KOMBO

OWONA KONO

TCHAD

DJIMAI

MALLOUM

KONGO (Republiken)

BALOU

BOUNKOULOU

MBOYI

MOKA

KONGO (Demokratiska republiken)

BETYNA NGILASE

KAMBAYI

MABAYA GIZI AMINE

NENGA GAMANDA

EKVATORIALGUINEA

NFA NDONG NSENG

OLO BAHANONDE

ETIOPIEN

ABERA

AHMEDIN

GEBRE-CHRISTOS

GABON

MESSONE

NGOYO MOUSSAVOU

GAMBIA

JAGNE

GHANA

KUMI

HAITI

JOAZILE

MALI

BA

CISSE

SYLLA

MAURETANIEN

BILAL

KAMARA

OULD HAMOUL

OULD ZAMEL

MAURITIUS

GUNNEESSEE

MOÇAMBIQUE

DOS SANTOS LUCAS

NIGERIA

BARAYA

RWANDA

AYINKAMIYE

SAMOA

CHAN TUNG

SENEGAL

DEMBA DIOP

EL WALY DIOP

SIERRA LEONE

BUYA

JUMU

TORTO

SYDAFRIKA

DAVIDSON

SIBHIDLA

SOOKLAL

SWAZILAND

DLAMINI

TOGO

GBONE

UGANDA

DOMBO

KATENTA-APULI

OGWAL ATIM

ZIMBABWE

MLOTSHWA

MNKANDHLA

| | AVS–EU-rådet

  BUNDUKU-LATHA, biträdande minister för ekonomi, handel, industri och turism (Gabon), ordförande för AVS-rådet
  MORATINOS, utrikesminister (Spanien), rådets tjänstgörande ordförande.
  LOSSADA, biträdande utrikesminister, (Spanien) |
| --- | --- |

AVS–EU-rådet

BUNDUKU-LATHA, biträdande minister för ekonomi, handel, industri och turism (Gabon), ordförande för AVS-rådet

MORATINOS, utrikesminister (Spanien), rådets tjänstgörande ordförande.

LOSSADA, biträdande utrikesminister, (Spanien)

| | EUROPEISKA KOMMISSIONEN

  PIEBALGS, kommissionsledamot med ansvar för utveckling |
| --- | --- |

EUROPEISKA KOMMISSIONEN

PIEBALGS, kommissionsledamot med ansvar för utveckling

| | AU

  ANNADIF
  BOKILO |
| --- | --- |

AU

ANNADIF

BOKILO

| | AVS-ambassadörskommittén

  MAKONGO, ordförande |
| --- | --- |

AVS-ambassadörskommittén

MAKONGO, ordförande

| | EESK

  JAHIER
  DANTIN
  BAIZOU
  KING |
| --- | --- |

EESK

JAHIER

DANTIN

BAIZOU

KING

| | UNISDR

  WAHLSTRÖM, generalsekreterarens särskilda representant för minskning av katastrofrisker – FN:s internationella strategi för minskning av katastrofrisker |
| --- | --- |

UNISDR

WAHLSTRÖM, generalsekreterarens särskilda representant för minskning av katastrofrisker – FN:s internationella strategi för minskning av katastrofrisker

| | COMESA

  NKANAGU |
| --- | --- |

COMESA

NKANAGU

| | CTA

  BOTO
  BURGUET |
| --- | --- |

CTA

BOTO

BURGUET

| | AVS-SEKRETARIATET

  CHAMBAS, medgeneralsekreterare |
| --- | --- |

AVS-SEKRETARIATET

CHAMBAS, medgeneralsekreterare

| | EU-SEKRETARIATET

  AGUIRIANO NALDA, medgeneralsekreterare |
| --- | --- |

EU-SEKRETARIATET

AGUIRIANO NALDA, medgeneralsekreterare

---

(1)  Landet företräddes av en person som inte är parlamentsledamot.

(2)  Närvarande den 29 mars 2010

(3)  Närvarande den 30 mars 2010

(4)  Närvarande den 31 mars 2010

(5)  Närvarande den 1 april 2010

---

BILAGA III

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 29 MARS 2010

Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter

| 1. | GHANA
  Nana Bema KUMI
  Ambassadör
  Ghanas ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

1.

Nana Bema KUMI

Ambassadör

Ghanas ambassad, Bryssel

| 2. | KENYA
  James KEMBI-GITURA
  Ambassadör
  Kenyas ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

2.

James KEMBI-GITURA

Ambassadör

Kenyas ambassad, Bryssel

| 3. | LESOTHO
  Mamoruti A. TIHELI
  Ambassadör
  Lesothos ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

3.

Mamoruti A. TIHELI

Ambassadör

Lesothos ambassad, Bryssel

| 4. | MADAGASKAR
  Ibrahim NORBERT-RICHARD
  Chargé d’Affaires a.i.
  Madagaskars ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

4.

Ibrahim NORBERT-RICHARD

Chargé d’Affaires a.i.

Madagaskars ambassad, Bryssel

| 5. | NIGER
  Colonel Abdoulkarim GOUKOYE
  Porte-parole du Conseil Suprême pour la restauration de la Démocratie
  Niger |
| --- | --- |

5.

Colonel Abdoulkarim GOUKOYE

Porte-parole du Conseil Suprême pour la restauration de la Démocratie

Niger

| 6. | SALOMONÖARNA
  Joseph MA'AHANUA
  Ambassadör, Bryssel
  Salomonöarnas ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

6.

Joseph MA'AHANUA

Ambassadör, Bryssel

Salomonöarnas ambassad, Bryssel

| 7. | SUDAN
  Ambassadör Hamid TAHA
  biträdande missionschef
  Sudans ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

7.

Ambassadör Hamid TAHA

biträdande missionschef

Sudans ambassad, Bryssel

| 8. | SURINAM
  Olten Lionel Van GENDEREN
  Rådgivare,
  Surinams ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

8.

Olten Lionel Van GENDEREN

Rådgivare,

Surinams ambassad, Bryssel

| 9. | TUVALU
  Panapasi NELESONE
  Ambassadör,
  Tuvalus ambassad, Bryssel |
| --- | --- |

9.

Panapasi NELESONE

Ambassadör,

Tuvalus ambassad, Bryssel

---

BILAGA IV

ANTAGNA RESOLUTIONER

| — | Resolution om klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna (AVS-EU/100.642/10/slutlig) | 20 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om den globala krisens sociala konsekvenser (AVS-EU/100.640/10/slutlig) | 25 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer (AVS-EU/100.726/10/slutlig) | 31 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan (AVS-EU/100.725/10/slutlig) | 34 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Förklaring om avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna | 38 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Regionala strategidokument – slutsatser |
| --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Västindien | 41 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Östra och södra Afrika samt Indiska oceanen | 45 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC) | 48 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Centralafrika | 51 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Västafrika | 53 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Stillahavsregionen | 55 |
| --- | --- | --- |

—

RESOLUTION (1)

om klimatförändringarnas finansiella och ekonomiska konsekvenser för AVS-länderna

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

vid sammanträdet på Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010,

med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000 där det internationella samfundet gemensamt fastställt kriterier för att utrota fattigdom, de s.k. millennieutvecklingsmålen,

med beaktande av deklarationen om att integrera anpassningen till klimatförändringar i utvecklingssamarbetet, antagen av miljöministrarna i OECD:s medlemsstater den 4 april 2006,

med beaktande av den fjärde utvärderingsrapporten från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC), som offentliggjordes i Valencia i Spanien den 17 november 2007,

med beaktande av sin resolution om frågor i anslutning till en tryggad livsmedelsförsörjning i AVS-länder och AVS/EU-samarbetets roll, som antogs i Ljubljana den 20 mars 2008 (2),

med beaktande av sin resolution om klimatförändringens sociala och miljömässiga konsekvenser i AVS-länderna, som antogs i Prag den 9 april 2009 (3),

med beaktande av de resolutioner som antogs den 10 juli 2009 vid G8-toppmötet och klimat- och energimötet inom ramen för Major Economies Forum i L'Aquila i Italien,

med beaktande av Världsbankens ”World Development Report 2010: Development and Climate Change”, som offentliggjordes i Washington den 15 september 2009,

med beaktande av sin resolution om klimatförändringar, som antogs i Luanda den 2 december 2009 (4),

med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 10-11 december 2009,

med beaktande av resultatet av FN:s klimatkonferens i Köpenhamn den 7-18 december 2009,

med beaktande av rapporten från utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (AVS-EU/100.642/10/slutlig), och av följande skäl:

| A. | Förändringar i det globala klimatet har skett under alla tider, och detta är ett naturligt fenomen. Den globala uppvärmning som vi ser i dag och den konstaterade förlusten av biologisk mångfald sker dock i en sådan hastighet och omfattning att det uppenbart finns ett orsakssamband med mänsklig verksamhet. |
| --- | --- |

A.

Förändringar i det globala klimatet har skett under alla tider, och detta är ett naturligt fenomen. Den globala uppvärmning som vi ser i dag och den konstaterade förlusten av biologisk mångfald sker dock i en sådan hastighet och omfattning att det uppenbart finns ett orsakssamband med mänsklig verksamhet.

| B. | I många utvecklingsländer är klimatförändringarna ett allvarligt hot mot ansträngningarna för att minska fattigdomen, främja de mänskliga rättigheterna, freden och säkerheten, tillgången på vatten och föda och för att förverkliga millennieutvecklingsmålen. |
| --- | --- |

B.

I många utvecklingsländer är klimatförändringarna ett allvarligt hot mot ansträngningarna för att minska fattigdomen, främja de mänskliga rättigheterna, freden och säkerheten, tillgången på vatten och föda och för att förverkliga millennieutvecklingsmålen.

| C. | Under de senaste århundradena har den globala medeltemperaturen stigit med cirka 0,74 °C. IPCC förutspår att temperaturen kommer att fortsätta att stiga med mellan 1,1 °C och 6,4 °C beroende på scenario. |
| --- | --- |

C.

Under de senaste århundradena har den globala medeltemperaturen stigit med cirka 0,74 °C. IPCC förutspår att temperaturen kommer att fortsätta att stiga med mellan 1,1 °C och 6,4 °C beroende på scenario.

| D. | De mänskliga, sociala, finansiella och ekonomiska konsekvenserna av dessa förändringar kommer att påverka förverkligandet av millennieutvecklingsmålen inom många sektorer, bland annat inom jordbruk, boskapsuppfödning, marina verksamheter, turism, infrastruktur och sjuk- och hälsovård. Dessa förändringar hotar att utplåna många ursprungsbefolkningar, öar och skogar som utgör ett materiellt och immateriellt världsarv. |
| --- | --- |

D.

De mänskliga, sociala, finansiella och ekonomiska konsekvenserna av dessa förändringar kommer att påverka förverkligandet av millennieutvecklingsmålen inom många sektorer, bland annat inom jordbruk, boskapsuppfödning, marina verksamheter, turism, infrastruktur och sjuk- och hälsovård. Dessa förändringar hotar att utplåna många ursprungsbefolkningar, öar och skogar som utgör ett materiellt och immateriellt världsarv.

| E. | Utvecklingsländerna har bidragit minst till klimatförändringarna men är de länder som kommer att drabbas hårdast av de allvarliga följderna. De globala utvecklingstrenderna riskerar att hämmas eller till och med tillintetgöras av klimatförändringarna, eftersom dessa förväntas förstöra utvecklingsländernas produktionspotential. |
| --- | --- |

E.

Utvecklingsländerna har bidragit minst till klimatförändringarna men är de länder som kommer att drabbas hårdast av de allvarliga följderna. De globala utvecklingstrenderna riskerar att hämmas eller till och med tillintetgöras av klimatförändringarna, eftersom dessa förväntas förstöra utvecklingsländernas produktionspotential.

| F. | Utvecklingsländernas svaga offentliga finanser, höga offentliga skulder och starka beroende av monokulturer för export gör dem sårbara för chocker utifrån. Dessa länder är kraftig beroende av produktion från primärsektorn, som utgör den största nationella inkomstkällan, vilket gör att de riskerar att drabbas hårdast av klimatförändringarna. |
| --- | --- |

F.

Utvecklingsländernas svaga offentliga finanser, höga offentliga skulder och starka beroende av monokulturer för export gör dem sårbara för chocker utifrån. Dessa länder är kraftig beroende av produktion från primärsektorn, som utgör den största nationella inkomstkällan, vilket gör att de riskerar att drabbas hårdast av klimatförändringarna.

| G. | På hushållsnivå kommer klimatförändringarna att leda till minskad individuell, finansiell, social och fysisk trygghet samt ökad fattigdom och utsatthet, särskilt bland de mest utsatta grupperna, medan de på makronivå troligen kommer att öka behovet av offentliga satsningar och samtidigt minska statsintäkterna. |
| --- | --- |

G.

På hushållsnivå kommer klimatförändringarna att leda till minskad individuell, finansiell, social och fysisk trygghet samt ökad fattigdom och utsatthet, särskilt bland de mest utsatta grupperna, medan de på makronivå troligen kommer att öka behovet av offentliga satsningar och samtidigt minska statsintäkterna.

| H. | Klimatförändringarna riskerar att förvärra bristen på resurser, såsom beboelig mark, dricksvatten och odlingsbar mark, samt utgöra en grogrund för nya konflikter, otrygghet och migrationsströmmar. Dessa problem kan i sin tur öka den globala instabiliteten. |
| --- | --- |

H.

Klimatförändringarna riskerar att förvärra bristen på resurser, såsom beboelig mark, dricksvatten och odlingsbar mark, samt utgöra en grogrund för nya konflikter, otrygghet och migrationsströmmar. Dessa problem kan i sin tur öka den globala instabiliteten.

| I. | Jordbruksproduktionen, som sysselsätter 70 procent av befolkningen i de minst utvecklade länderna, hotas redan av stigande temperaturer och förändrade nederbördsmönster, vilket bidrar till minskade och oförutsägbara skördar. Icke hållbara odlingsmetoder försämrar dessutom jordarna ytterligare och möjligen permanent. |
| --- | --- |

I.

Jordbruksproduktionen, som sysselsätter 70 procent av befolkningen i de minst utvecklade länderna, hotas redan av stigande temperaturer och förändrade nederbördsmönster, vilket bidrar till minskade och oförutsägbara skördar. Icke hållbara odlingsmetoder försämrar dessutom jordarna ytterligare och möjligen permanent.

| J. | Nästan samtliga av världens uppskattningsvis en miljard undernärda människor lever i landsbygdsområden och är beroende av tillgång på odlingsbar mark och skördar för sitt uppehälle och därmed för sin överlevnad. |
| --- | --- |

J.

Nästan samtliga av världens uppskattningsvis en miljard undernärda människor lever i landsbygdsområden och är beroende av tillgång på odlingsbar mark och skördar för sitt uppehälle och därmed för sin överlevnad.

| K. | Marin verksamhet förändras på grund av stigande havsnivåer och ett allt surare havsvatten som skadar den biologiska mångfalden och hotar de lokala fiskarnas utkomst, intäkterna från turism i kustområden och bredden i kustländernas näringsverksamhet. Turism i industriell skala är i sig själv ofta en verksamhet som inte är miljömässigt hållbar och därför bör omprövas. |
| --- | --- |

K.

Marin verksamhet förändras på grund av stigande havsnivåer och ett allt surare havsvatten som skadar den biologiska mångfalden och hotar de lokala fiskarnas utkomst, intäkterna från turism i kustområden och bredden i kustländernas näringsverksamhet. Turism i industriell skala är i sig själv ofta en verksamhet som inte är miljömässigt hållbar och därför bör omprövas.

| L. | Klimatförändringarnas konsekvenser för jordbruk och marin verksamhet utgör ett ödesdigert hot mot livsmedelsförsörjningen. |
| --- | --- |

L.

Klimatförändringarnas konsekvenser för jordbruk och marin verksamhet utgör ett ödesdigert hot mot livsmedelsförsörjningen.

| M. | Akuta risker förknippade med klimatförändringarna är ofta oförutsägbara, förödande och kan utplåna de primära näringarnas produktion, den fysiska infrastrukturen och turistnäringen samt orsaka stora förluster av människoliv. |
| --- | --- |

M.

Akuta risker förknippade med klimatförändringarna är ofta oförutsägbara, förödande och kan utplåna de primära näringarnas produktion, den fysiska infrastrukturen och turistnäringen samt orsaka stora förluster av människoliv.

| N. | Små östater under utveckling drabbas oftast hårdast av akuta risker och lider dessutom av den geografiska nackdelen av att vara låglänta. När havsnivåerna stiger riskerar de därför att successivt ätas upp av havet och till sist helt översvämmas. |
| --- | --- |

N.

Små östater under utveckling drabbas oftast hårdast av akuta risker och lider dessutom av den geografiska nackdelen av att vara låglänta. När havsnivåerna stiger riskerar de därför att successivt ätas upp av havet och till sist helt översvämmas.

| O. | Instabila klimatförhållanden kommer att innebära att vissa regioner utses till ”högriskområden”, vilket gör dem mindre attraktiva för utländska investeringar. |
| --- | --- |

O.

Instabila klimatförhållanden kommer att innebära att vissa regioner utses till ”högriskområden”, vilket gör dem mindre attraktiva för utländska investeringar.

| P. | Ekonomiska aktörer som konstant främjar sina egna intressen på bekostnad av det globala klimatet, den lokala miljön, olika livsmiljöer och den sociala välfärden, hålls sällan ansvariga för de skador de åsamkar. |
| --- | --- |

P.

Ekonomiska aktörer som konstant främjar sina egna intressen på bekostnad av det globala klimatet, den lokala miljön, olika livsmiljöer och den sociala välfärden, hålls sällan ansvariga för de skador de åsamkar.

| Q. | I en globaliserad värld med globala vinster måste även företagens ansvar bli globalt, liksom skyldigheten att kompensera för skador och förluster. |
| --- | --- |

Q.

I en globaliserad värld med globala vinster måste även företagens ansvar bli globalt, liksom skyldigheten att kompensera för skador och förluster.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska församlingen beklagar misslyckandet vid FN:s klimatkonferens i Köpenhamn den 7–18 december 2009 där man inte nådde fram till en övergripande rättsligt bindande internationell överenskommelse. Detta visar att det i princip råder enighet om vilken typ av utmaningar vi står inför men att det är svårt att nå enighet om hur dessa ska hanteras. Församlingen noterar att EU under förhandlingarna i Köpenhamn inte backade från sina mål och uppmanar därför EU att som ledande aktör ta sitt fulla ansvar i de fortsatta insatserna för att uppnå ett bindande avtal under den konferens som ska hållas i Cancún den 29 november–10 december 2010. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska församlingen beklagar misslyckandet vid FN:s klimatkonferens i Köpenhamn den 7–18 december 2009 där man inte nådde fram till en övergripande rättsligt bindande internationell överenskommelse. Detta visar att det i princip råder enighet om vilken typ av utmaningar vi står inför men att det är svårt att nå enighet om hur dessa ska hanteras. Församlingen noterar att EU under förhandlingarna i Köpenhamn inte backade från sina mål och uppmanar därför EU att som ledande aktör ta sitt fulla ansvar i de fortsatta insatserna för att uppnå ett bindande avtal under den konferens som ska hållas i Cancún den 29 november–10 december 2010.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att det krävs omfattande globala insatser, inte minst i de mest industrialiserade och utvecklade länderna, för att begränsa den globala uppvärmningen med hjälp av samordnade, samverkande, långtgående och proaktiva strategier för att mildra och anpassa sig till uppvärmningens effekter. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att det krävs omfattande globala insatser, inte minst i de mest industrialiserade och utvecklade länderna, för att begränsa den globala uppvärmningen med hjälp av samordnade, samverkande, långtgående och proaktiva strategier för att mildra och anpassa sig till uppvärmningens effekter.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att klimatförändringarna kommer att leda till minskad produktionspotential och export samt minskade statsintäkter i utvecklingsländerna, vilket kommer att göra deras ekonomier mer sårbara. Församlingen vidhåller att åtgärder måste vidtas för att stödja de hållbara och produktiva jordbruksmetoder som redan finns lokalt, så att livsmedelsförsörjningen tryggas och onödig erosion och utarmning av jordarna undviks. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att klimatförändringarna kommer att leda till minskad produktionspotential och export samt minskade statsintäkter i utvecklingsländerna, vilket kommer att göra deras ekonomier mer sårbara. Församlingen vidhåller att åtgärder måste vidtas för att stödja de hållbara och produktiva jordbruksmetoder som redan finns lokalt, så att livsmedelsförsörjningen tryggas och onödig erosion och utarmning av jordarna undviks.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att investera i rena och alternativa energikällor och i teknik som är avsedd att förbättra energieffektiviteten för att dra nytta av alla fördelar som dessa kan ge på arbetsmarknaden, för energitryggheten och den biologiska mångfalden och följaktligen för livsmedelstryggheten. Församlingen framhåller särskilt behovet av att öka användningen av förnybar energi, framför allt solenergi, samt mer vattenhushållande jordbruksmetoder. Församlingen uppmanar även kommissionen att stödja innovativa lösningar, exempelvis skapandet av ”gröna bälten” runt städerna, för att tillgodose stadsbefolkningens grundläggande livsmedelsbehov i utvecklingsländerna. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att investera i rena och alternativa energikällor och i teknik som är avsedd att förbättra energieffektiviteten för att dra nytta av alla fördelar som dessa kan ge på arbetsmarknaden, för energitryggheten och den biologiska mångfalden och följaktligen för livsmedelstryggheten. Församlingen framhåller särskilt behovet av att öka användningen av förnybar energi, framför allt solenergi, samt mer vattenhushållande jordbruksmetoder. Församlingen uppmanar även kommissionen att stödja innovativa lösningar, exempelvis skapandet av ”gröna bälten” runt städerna, för att tillgodose stadsbefolkningens grundläggande livsmedelsbehov i utvecklingsländerna.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att tillsammans genomföra ett omfattande offentligt, EU-finansierat forskningsprogram som engagerar innovativa företag och forskningscentrum som är specialiserade på utveckling av effektiva nya tekniker för att utnyttja förnybar energi och andra rena energikällor vars patent och produktionsprocesser är kostnadsfritt tillgängliga för företagare och offentliga företag i EU- och AVS-länderna. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att tillsammans genomföra ett omfattande offentligt, EU-finansierat forskningsprogram som engagerar innovativa företag och forskningscentrum som är specialiserade på utveckling av effektiva nya tekniker för att utnyttja förnybar energi och andra rena energikällor vars patent och produktionsprocesser är kostnadsfritt tillgängliga för företagare och offentliga företag i EU- och AVS-länderna.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU, inom ramen för dess utvecklingssamarbete, och AVS-länderna att utveckla tekniska partnerskap för att underlätta användningen av ren teknik i AVS-länderna och främja forskning och utveckling av liknande teknik i AVS-länderna, eventuellt genom att inleda ett AVS-EU-energiinitiativ. På ett mer allmänt plan framhåller församlingen att det är nödvändigt att klargöra och förstärka äganderätten i AVS-länderna för att skapa ytterligare utvecklingspotential som bygger på privat egendom och dess utnyttjande för produktion och som säkerhet. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU, inom ramen för dess utvecklingssamarbete, och AVS-länderna att utveckla tekniska partnerskap för att underlätta användningen av ren teknik i AVS-länderna och främja forskning och utveckling av liknande teknik i AVS-länderna, eventuellt genom att inleda ett AVS-EU-energiinitiativ. På ett mer allmänt plan framhåller församlingen att det är nödvändigt att klargöra och förstärka äganderätten i AVS-länderna för att skapa ytterligare utvecklingspotential som bygger på privat egendom och dess utnyttjande för produktion och som säkerhet.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker vikten av att privata ekonomiska aktörer tar ett socialt ansvar medan de befinner sig i AVS-länderna. De bör framför allt respektera befolkningens sociala rättigheter och lönerättigheter samt naturresurser, omgivningar, livsmiljöer, naturlandskap, flora och fauna i de länder där de är verksamma och som lokalbefolkningen lever av. Församlingen framhåller särskilt företagens samhällsansvar när det gäller exploatering av naturresurs bör förbättras. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker vikten av att privata ekonomiska aktörer tar ett socialt ansvar medan de befinner sig i AVS-länderna. De bör framför allt respektera befolkningens sociala rättigheter och lönerättigheter samt naturresurser, omgivningar, livsmiljöer, naturlandskap, flora och fauna i de länder där de är verksamma och som lokalbefolkningen lever av. Församlingen framhåller särskilt företagens samhällsansvar när det gäller exploatering av naturresurs bör förbättras.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att stöd till klimatrelaterade verksamheter ska utgöra extra medel utöver bidragsgivares långsiktiga åtaganden när det gäller nivåerna för det offentliga utvecklingsbiståndet, och att det tydligt ska redovisas vilka medel som tilldelas via dessa båda separata kanaler. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att stöd till klimatrelaterade verksamheter ska utgöra extra medel utöver bidragsgivares långsiktiga åtaganden när det gäller nivåerna för det offentliga utvecklingsbiståndet, och att det tydligt ska redovisas vilka medel som tilldelas via dessa båda separata kanaler.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar initiativet från Bolivias president Evo Morales Ayma att organisera en konferens för världens folk om klimatförändringarna och Moder Jords rättigheter i Cochabamba i Bolivia den 19-21 april 2010 som en del av det internationella arbetet på vägen från Köpenhamn till Cancún. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar initiativet från Bolivias president Evo Morales Ayma att organisera en konferens för världens folk om klimatförändringarna och Moder Jords rättigheter i Cochabamba i Bolivia den 19-21 april 2010 som en del av det internationella arbetet på vägen från Köpenhamn till Cancún.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att infriandet av de internationella åtagandena i fråga om millennieutvecklingsmålen kräver att de industrialiserade länderna respekterar sina åtaganden om att ge ett offentligt utvecklingsbistånd på 0,7 procent av sin BNP. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att infriandet av de internationella åtagandena i fråga om millennieutvecklingsmålen kräver att de industrialiserade länderna respekterar sina åtaganden om att ge ett offentligt utvecklingsbistånd på 0,7 procent av sin BNP.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater att hjälpa de små östaterna inom AVS att hantera de problem som orsakas av klimatförändringarna i deras jordbruks- och havs-/fiskesektorer, inklusive livsmedelstrygghet, genom att främja utvecklingen av gröna ekonomier via tekniköverföring och tillhandahållande av ytterligare resurser för att finansiera deras strategier för anpassning och mildrande. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater att hjälpa de små östaterna inom AVS att hantera de problem som orsakas av klimatförändringarna i deras jordbruks- och havs-/fiskesektorer, inklusive livsmedelstrygghet, genom att främja utvecklingen av gröna ekonomier via tekniköverföring och tillhandahållande av ytterligare resurser för att finansiera deras strategier för anpassning och mildrande.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att de summor som krävs för att bekämpa konsekvenserna av klimatförändringarna i utvecklingsländerna inte kan uppbringas enbart från länder som använder offentliga medel, utan att den privata sektorn också måste bidra med resurser. Församlingen välkomnar därför medlemsstaternas initiativ att införa frivilliga avgifter på utsläpp från luft- och sjöfart och kräver en konsekvent beskattning av internationella godstransporter som ska tillämpas i proportion till föroreningsvolymen och intensiteten hos varje transportsätt. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att de summor som krävs för att bekämpa konsekvenserna av klimatförändringarna i utvecklingsländerna inte kan uppbringas enbart från länder som använder offentliga medel, utan att den privata sektorn också måste bidra med resurser. Församlingen välkomnar därför medlemsstaternas initiativ att införa frivilliga avgifter på utsläpp från luft- och sjöfart och kräver en konsekvent beskattning av internationella godstransporter som ska tillämpas i proportion till föroreningsvolymen och intensiteten hos varje transportsätt.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser en princip om att den ansvariga aktören betalar som en logisk utvidgning av principen om att förorenaren betalar. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser en princip om att den ansvariga aktören betalar som en logisk utvidgning av principen om att förorenaren betalar.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att EU och de medlemsstater som har ett direkt medlemskap i G20 förhandlar med G20-gruppen och OECD:s partner och mer allmänt inom de globala finansiella institutionerna, för att uppnå en överenskommelse om behovet av en global avgift som ska användas för att finansiera globala kollektiva nyttigheter, inklusive för att bekämpa de värsta konsekvenserna av klimatförändringarna. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att EU och de medlemsstater som har ett direkt medlemskap i G20 förhandlar med G20-gruppen och OECD:s partner och mer allmänt inom de globala finansiella institutionerna, för att uppnå en överenskommelse om behovet av en global avgift som ska användas för att finansiera globala kollektiva nyttigheter, inklusive för att bekämpa de värsta konsekvenserna av klimatförändringarna.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen finner det oroande att varken något AVS-land eller någon grupp av AVS-länder förutom Sydafrika sitter med vid G20-bordet. Församlingen anser att en ny modell för hållbart global styre inte kan utvecklas utan ökat deltagande från de fattigaste länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen finner det oroande att varken något AVS-land eller någon grupp av AVS-länder förutom Sydafrika sitter med vid G20-bordet. Församlingen anser att en ny modell för hållbart global styre inte kan utvecklas utan ökat deltagande från de fattigaste länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS- och EU-länderna att genomföra de internationellt sett bästa metoderna när de utarbetar sin lagstiftning för att uppnå hållbar utveckling, minska koldioxidutsläppen, främja renare energitekniker och användning av förnybar energi. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS- och EU-länderna att genomföra de internationellt sett bästa metoderna när de utarbetar sin lagstiftning för att uppnå hållbar utveckling, minska koldioxidutsläppen, främja renare energitekniker och användning av förnybar energi.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådets ordförandeskap och Afrikanska unionen. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådets ordförandeskap och Afrikanska unionen.

RESOLUTION (5)

om den globala krisens sociala konsekvenser

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

vid sammanträdet på Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010,

med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

med beaktande av målen i partnerskapsavtalet mellan gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) och alla dess ändringar,

med beaktande av Förenta nationernas millennieutvecklingsmål, särskilt åtagandet om att upprätta ett globalt partnerskap för utveckling, och slutsatserna och rekommendationerna från FN:s högnivåmöte i New York den 25 september 2008,

med beaktande av Monterreyöverenskommelsen, som antogs vid Förenta nationernas internationella konferens om utvecklingsfinansiering den 21–22 mars 2002, samt Dohaförklaringen om finansiering av utveckling, som antogs den 2 december 2008 vid den internationella uppföljningskonferensen om utvecklingsfinansiering med syfte att se över genomförandet av Monterreyöverenskommelsen,

med beaktande Parisförklaringen om biståndseffektivitet av den 2 mars 2005 och Accra-handlingsplanen, som antogs vid högnivåforumet om biståndseffektivitet i Accra den 2-4 september 2008,

med beaktande av Europeiska kommissionens meddelande av den 8 april 2009 med titeln ”Att hjälpa utvecklingsländerna hantera finanskrisen” (6),

med beaktande av de deklarationer som utfärdades av G20 efter dess sammanträden om finanskrisen i Washington den 15 november 2008, London den 2 april 2009 och Pittsburgh den 24–25 september 2009,

med beaktande av de resolutioner som antogs den 10 juli 2009 vid G8-toppmötet i L’Aquila i Italien,

med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 10-11 december 2009,

med beaktande av vädjan från Världsbankens ordförande Robert B. Zoellick till industriländerna om att de ska avsätta 0,7 procent av sina stimulanspaket till en sårbarhetsfond för utvecklingsländerna,

med beaktande av Världshälsoorganisationens rapport från 2008 med titeln ”Primary health care: now more than ever”,

med beaktande av IMF-rapporten från mars 2009 med titeln ”The implications of the global financial crisis for low-income countries”,

med beaktande av deklarationen från världstoppmötet om livsmedelssäkerhet i Rom den 16-18 november 2009,

med beaktande av resolutionen med titeln ”The effects of the global economic and financial crisis on the African economies: strategies and measures to face them”, som antogs av den afrikanska parlamentariska unionen vid dess 32:a konferens i Ouagadougou den 19-20 november 2009,

med beaktande av sin resolution om finanskrisens konsekvenser för AVS-staterna, som antogs i Luanda den 3 december 2009 (7),

med beaktande av rapporten från utskottet för sociala frågor och miljön (AVS-EU/100.640/10/slutlig), och av följande skäl:

| A. | Den rådande krisen är exceptionell. Den är en kombination av en social kris, miljökris, energikris, ekonomisk och finansiell kris och livsmedelskris. Utvecklingsmodellen måste anpassas efter detta så att den blir effektiv och öppen. |
| --- | --- |

A.

Den rådande krisen är exceptionell. Den är en kombination av en social kris, miljökris, energikris, ekonomisk och finansiell kris och livsmedelskris. Utvecklingsmodellen måste anpassas efter detta så att den blir effektiv och öppen.

| B. | FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) beräknar att antalet människor i världen som lider av svält har nått en miljard och att det totala antalet svältande människor har ökat med 100 miljoner på grund av den globala krisen. Antalet människor som lever i fattigdom kan öka med 90 miljoner till december 2010. |
| --- | --- |

B.

FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) beräknar att antalet människor i världen som lider av svält har nått en miljard och att det totala antalet svältande människor har ökat med 100 miljoner på grund av den globala krisen. Antalet människor som lever i fattigdom kan öka med 90 miljoner till december 2010.

| C. | De flesta AVS-länder är beroende av export av basvaror och naturresurser. Krisen har lett till minskade exportintäkter för många utvecklingsländer, minskade överföringar av medel till dessa länder och minskade utländska direktinvesteringar. |
| --- | --- |

C.

De flesta AVS-länder är beroende av export av basvaror och naturresurser. Krisen har lett till minskade exportintäkter för många utvecklingsländer, minskade överföringar av medel till dessa länder och minskade utländska direktinvesteringar.

| D. | Utvecklingsländerna står också inför en minskning av penningöverföringarna från utvandrade arbetstagare till deras ursprungsländer och en minskning av det offentliga utvecklingsbiståndet, som av Förenta nationerna beräknades till 20 miljoner US-dollar per år mindre än vad som utlovades vid G8-mötet om bistånd till Afrika i Gleneagles 2005. |
| --- | --- |

D.

Utvecklingsländerna står också inför en minskning av penningöverföringarna från utvandrade arbetstagare till deras ursprungsländer och en minskning av det offentliga utvecklingsbiståndet, som av Förenta nationerna beräknades till 20 miljoner US-dollar per år mindre än vad som utlovades vid G8-mötet om bistånd till Afrika i Gleneagles 2005.

| E. | Konsekvenserna för AVS-länderna av de olika kriserna kommer att äventyra uppnåendet av millennieutvecklingsmålen. |
| --- | --- |

E.

Konsekvenserna för AVS-länderna av de olika kriserna kommer att äventyra uppnåendet av millennieutvecklingsmålen.

| F. | Hiv/aids är inte bara en hälsofråga eftersom sjukdomens spridning har skapat en pandemi med sociala, ekonomiska och demografiska konsekvenser i alla länder. |
| --- | --- |

F.

Hiv/aids är inte bara en hälsofråga eftersom sjukdomens spridning har skapat en pandemi med sociala, ekonomiska och demografiska konsekvenser i alla länder.

| G. | Den ekonomiska och finansiella krisen kommer sannolikt att öka förlusten av utbildad arbetskraft från AVS-länderna, vilket kommer att förvärra effekterna av krisen på lång sikt. |
| --- | --- |

G.

Den ekonomiska och finansiella krisen kommer sannolikt att öka förlusten av utbildad arbetskraft från AVS-länderna, vilket kommer att förvärra effekterna av krisen på lång sikt.

| H. | AVS-länderna bär inte skulden, men tillhör dem som drabbas hårdast av dessa effekter, vilket även gäller i fråga om klimatförändringarna. Den finansiella och ekonomiska krisen orsakades bland annat av avregleringen av de finansiella och ekonomiska marknaderna. |
| --- | --- |

H.

AVS-länderna bär inte skulden, men tillhör dem som drabbas hårdast av dessa effekter, vilket även gäller i fråga om klimatförändringarna. Den finansiella och ekonomiska krisen orsakades bland annat av avregleringen av de finansiella och ekonomiska marknaderna.

| I. | Anställningsvillkoren försämras till följd av krisen. Arbetslösheten har ökat med upp till 59 miljoner världen över och mer än 200 miljoner arbetstagare lider av extrem fattigdom till följd av den finansiella och ekonomiska krisen, i både AVS- och EU-länderna. |
| --- | --- |

I.

Anställningsvillkoren försämras till följd av krisen. Arbetslösheten har ökat med upp till 59 miljoner världen över och mer än 200 miljoner arbetstagare lider av extrem fattigdom till följd av den finansiella och ekonomiska krisen, i både AVS- och EU-länderna.

| J. | De utsatta grupperna i samhället, framför allt ungdomar, måste bära bördan av krisens effekter på medellång och lång sikt. Den redan alltför höga andelen arbetslösa bland ungdomar kommer att fortsätta att öka. |
| --- | --- |

J.

De utsatta grupperna i samhället, framför allt ungdomar, måste bära bördan av krisens effekter på medellång och lång sikt. Den redan alltför höga andelen arbetslösa bland ungdomar kommer att fortsätta att öka.

| K. | Effekterna av den globala ekonomiska krisen på utvecklingsländer med ”medelinkomster” och på deras sociala utvecklingsprogram får inte förbises. |
| --- | --- |

K.

Effekterna av den globala ekonomiska krisen på utvecklingsländer med ”medelinkomster” och på deras sociala utvecklingsprogram får inte förbises.

Mångfacetterade konsekvenser av krisen

| 1. | Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att EU måste spela en avgörande roll för att mildra effekterna av krisen i AVS-länderna, med tanke på dess ställning som främsta handelspartner till AVS-länderna, främsta källa till privata investeringar och världens största givare av offentligt utvecklingsbistånd. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att EU måste spela en avgörande roll för att mildra effekterna av krisen i AVS-länderna, med tanke på dess ställning som främsta handelspartner till AVS-länderna, främsta källa till privata investeringar och världens största givare av offentligt utvecklingsbistånd.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar givarländerna att utnyttja denna unika kris som katalysator för att ytterligare utforska de möjligheter som finns när det gäller fler och innovativa finansieringskällor för utveckling, exempelvis en internationell skatt på finansiella transaktioner, och identifiera nya för att utvecklingsländerna ska kunna diversifiera sina intäktskällor och genomföra effektiva, konkreta och fungerande utgiftsprogram. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar givarländerna att utnyttja denna unika kris som katalysator för att ytterligare utforska de möjligheter som finns när det gäller fler och innovativa finansieringskällor för utveckling, exempelvis en internationell skatt på finansiella transaktioner, och identifiera nya för att utvecklingsländerna ska kunna diversifiera sina intäktskällor och genomföra effektiva, konkreta och fungerande utgiftsprogram.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen fruktar att krisen kommer att hota millennieutvecklingsmålen och att finanskrisen kommer att bli en utvecklingskris, och kräver därför respekt för och uppfyllande av EU-medlemsstaternas åtagande om att öka det offentliga utvecklingsbiståndet till 0,56 procent av BNI till 2010 och till 0,7 procent till 2015. Församlingen uppmanar medlemsstaterna att uppfylla dessa åtaganden genom att införliva dem i bindande nationell lagstiftning och kräver samordnade åtgärder och förstärkta utvecklingsprogram för att skydda de befintliga anslagen för offentligt utvecklingsbistånd till hälso- och sjukvård, utbildning och social trygghet. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen fruktar att krisen kommer att hota millennieutvecklingsmålen och att finanskrisen kommer att bli en utvecklingskris, och kräver därför respekt för och uppfyllande av EU-medlemsstaternas åtagande om att öka det offentliga utvecklingsbiståndet till 0,56 procent av BNI till 2010 och till 0,7 procent till 2015. Församlingen uppmanar medlemsstaterna att uppfylla dessa åtaganden genom att införliva dem i bindande nationell lagstiftning och kräver samordnade åtgärder och förstärkta utvecklingsprogram för att skydda de befintliga anslagen för offentligt utvecklingsbistånd till hälso- och sjukvård, utbildning och social trygghet.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att utnyttja europeisk finansiering så effektivt som möjligt i syfte att uppnå millennieutvecklingsmålen genom ett noggrannare val av målsektorer i landsstrategidokumenten och de nationella vägledande programmen. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att utnyttja europeisk finansiering så effektivt som möjligt i syfte att uppnå millennieutvecklingsmålen genom ett noggrannare val av målsektorer i landsstrategidokumenten och de nationella vägledande programmen.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar vikten av de principer om biståndseffektivitet som fastställs i Parisförklaringen och Accra-handlingsplanen, samt principerna om samordning av biståndsgivare i EU:s uppförandekodex för arbetsfördelningen på området utvecklingspolitik (8). Församlingen uppmanar AVS–EU:s ministerråd att vid sitt sammanträde i juni 2010 förnya sitt åtagande i detta avseende. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar vikten av de principer om biståndseffektivitet som fastställs i Parisförklaringen och Accra-handlingsplanen, samt principerna om samordning av biståndsgivare i EU:s uppförandekodex för arbetsfördelningen på området utvecklingspolitik (8). Församlingen uppmanar AVS–EU:s ministerråd att vid sitt sammanträde i juni 2010 förnya sitt åtagande i detta avseende.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU:s och AVS-ländernas regeringar att kämpa tillsammans för att utrota skatteflykt, olagliga kapitalflöden och penningtvätt och betonar behovet av att stödja kapacitetsuppbyggnaden i AVS-staterna, inklusive de nationella skattesystemen och rättsväsendet, för att omfördela rikedomen på ett bättre sätt. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU:s och AVS-ländernas regeringar att kämpa tillsammans för att utrota skatteflykt, olagliga kapitalflöden och penningtvätt och betonar behovet av att stödja kapacitetsuppbyggnaden i AVS-staterna, inklusive de nationella skattesystemen och rättsväsendet, för att omfördela rikedomen på ett bättre sätt.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder genomförandet av internationell praxis i skattefrågor, särskilt uppfyllandet av principerna om öppenhet och utbyte av information mellan de AVS-stater som har förpliktat sig att uppfylla dem. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder genomförandet av internationell praxis i skattefrågor, särskilt uppfyllandet av principerna om öppenhet och utbyte av information mellan de AVS-stater som har förpliktat sig att uppfylla dem.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på behovet av att sänka kostnaderna för penningöverföringar, särskilt i en tid då utvandrare lider svårt av krisen och inte kan överföra lika mycket till sina ursprungsländer. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på behovet av att sänka kostnaderna för penningöverföringar, särskilt i en tid då utvandrare lider svårt av krisen och inte kan överföra lika mycket till sina ursprungsländer.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen påpekar att regionalt samarbete bör spela en central roll i arbetet för att övervinna effekterna av krisen. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen påpekar att regionalt samarbete bör spela en central roll i arbetet för att övervinna effekterna av krisen.

Förbättrade sociala sektorer

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar den roll som sociala trygghetssystem spelar för att mildra fattigdomen och kräver att sociala trygghetsmekanismer skapas och utvecklas. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar den roll som sociala trygghetssystem spelar för att mildra fattigdomen och kräver att sociala trygghetsmekanismer skapas och utvecklas.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär på kort sikt att mottagande regeringar och biståndsgivare ska fokusera på säkerhetsnät för att förhindra att människor faller ned i fattigdom. Församlingen stöder upprättandet av ett globalt varningssystem för fattigdom, en internationell fond för snabba åtgärder som skulle ge ett säkerhetsnät till världens mest utsatta människor. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär på kort sikt att mottagande regeringar och biståndsgivare ska fokusera på säkerhetsnät för att förhindra att människor faller ned i fattigdom. Församlingen stöder upprättandet av ett globalt varningssystem för fattigdom, en internationell fond för snabba åtgärder som skulle ge ett säkerhetsnät till världens mest utsatta människor.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar sårbarhets-FLEX-mekanismen (V-FLEX) från Europeiska kommissionen, som har till syfte att ge stöd för att säkra anslagen till de sociala åtgärderna. Församlingen uppmanar kommissionen och AVS-ländernas regeringar att vid halvtidsöversynen av landsstrategidokumenten och de regionala strategidokumenten ta tillfället i akt att undersöka möjligheterna att stärka de sociala sektorerna och öka resurserna för den andra ”delen” av V-FLEX så att det återstående finansieringsgapet i de aktuella AVS-staterna kan vara helt finansierat 2010. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar sårbarhets-FLEX-mekanismen (V-FLEX) från Europeiska kommissionen, som har till syfte att ge stöd för att säkra anslagen till de sociala åtgärderna. Församlingen uppmanar kommissionen och AVS-ländernas regeringar att vid halvtidsöversynen av landsstrategidokumenten och de regionala strategidokumenten ta tillfället i akt att undersöka möjligheterna att stärka de sociala sektorerna och öka resurserna för den andra ”delen” av V-FLEX så att det återstående finansieringsgapet i de aktuella AVS-staterna kan vara helt finansierat 2010.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck regeringar och biståndsgivare att prioritera stöd för grundläggande sociala behov och att förbättra stödet till utsatta barn och kvinnor som har drabbats hårt av krisen, ”riskungdomar”, arbetstagare med låg lön eller låg utbildning samt migrerande arbetstagare, arbetstagare på landsbygden och funktionshindrade personer. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck regeringar och biståndsgivare att prioritera stöd för grundläggande sociala behov och att förbättra stödet till utsatta barn och kvinnor som har drabbats hårt av krisen, ”riskungdomar”, arbetstagare med låg lön eller låg utbildning samt migrerande arbetstagare, arbetstagare på landsbygden och funktionshindrade personer.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att ansträngningar bör göras för att minska spädbarns- och mödradödligheten i Afrika söder om Sahara, där dessa millennieutvecklingsmål kanske inte kommer att uppnås. Församlingen erinrar också om att utbildning och hälso- och sjukvård bör ha en central plats i utvecklingspolitiken och betonar att den nuvarande situationen inte bör rättfärdiga någon minskning av de nationella utgifterna och det internationella biståndet till dessa sektorer. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att ansträngningar bör göras för att minska spädbarns- och mödradödligheten i Afrika söder om Sahara, där dessa millennieutvecklingsmål kanske inte kommer att uppnås. Församlingen erinrar också om att utbildning och hälso- och sjukvård bör ha en central plats i utvecklingspolitiken och betonar att den nuvarande situationen inte bör rättfärdiga någon minskning av de nationella utgifterna och det internationella biståndet till dessa sektorer.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att hälso- och sjukvårdsprogram, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa, främjande av jämställdhet mellan män och kvinnor, kvinnors egenmakt samt barns rättigheter bör vara i centrum av AVS–EU:s utvecklingspolitik, särskilt i regioner där könsbaserat våld är vanligt och där kvinnor och barn riskerar att smittas av hiv/aids eller vägras tillgång till information, prevention och/eller behandling. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att hälso- och sjukvårdsprogram, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa, främjande av jämställdhet mellan män och kvinnor, kvinnors egenmakt samt barns rättigheter bör vara i centrum av AVS–EU:s utvecklingspolitik, särskilt i regioner där könsbaserat våld är vanligt och där kvinnor och barn riskerar att smittas av hiv/aids eller vägras tillgång till information, prevention och/eller behandling.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringarna i AVS-länderna och EU att vidta åtgärder som är särskilt inriktade på att integrera ungdomar och kvinnor i samhället och öka deras fullständiga deltagande i ekonomin. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringarna i AVS-länderna och EU att vidta åtgärder som är särskilt inriktade på att integrera ungdomar och kvinnor i samhället och öka deras fullständiga deltagande i ekonomin.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att skapandet av sysselsättning bör underlättas genom en förbättrad högre utbildning, inklusive yrkesutbildning och livslångt lärande. Församlingen kräver förbättrad lika tillgång till och möjlighet till kompetensutveckling och kvalitetsutbildning. Församlingen kräver också att tillgången till krediter (inklusive mikrofinansiering) underlättas, för att stimulera skapandet av sysselsättning och mikroföretag, vilket kan blåsa nytt liv i lokala ekonomier. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att skapandet av sysselsättning bör underlättas genom en förbättrad högre utbildning, inklusive yrkesutbildning och livslångt lärande. Församlingen kräver förbättrad lika tillgång till och möjlighet till kompetensutveckling och kvalitetsutbildning. Församlingen kräver också att tillgången till krediter (inklusive mikrofinansiering) underlättas, för att stimulera skapandet av sysselsättning och mikroföretag, vilket kan blåsa nytt liv i lokala ekonomier.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar behovet av att skydda arbetstagarnas rättigheter och kräver att fler åtgärder vidtas för att bekämpa barnarbete och arbetslöshet bland ungdomar. Församlingen uppmanar de berörda aktörerna att utveckla strategier för att reagera på kriser på nationell nivå och sektorsnivå genom social dialog. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar behovet av att skydda arbetstagarnas rättigheter och kräver att fler åtgärder vidtas för att bekämpa barnarbete och arbetslöshet bland ungdomar. Församlingen uppmanar de berörda aktörerna att utveckla strategier för att reagera på kriser på nationell nivå och sektorsnivå genom social dialog.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att anständiga arbetsvillkor måste vara det centrala när nya arbetstillfällen skapas för att man ska kunna komma förbi problemet med de ”arbetande fattiga”. Därför bör en regional tillväxtstrategi med fokus på sysselsättning och frågor som hör samman med anständiga arbetsvillkor införlivas i halvtidsöversynen av AVS-ländernas landsstrategidokument. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att anständiga arbetsvillkor måste vara det centrala när nya arbetstillfällen skapas för att man ska kunna komma förbi problemet med de ”arbetande fattiga”. Därför bör en regional tillväxtstrategi med fokus på sysselsättning och frågor som hör samman med anständiga arbetsvillkor införlivas i halvtidsöversynen av AVS-ländernas landsstrategidokument.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar givarländerna att stödja AVS-ländernas diversifiering av sina ekonomier så att de blir mindre beroende av en enda produkt. Församlingen erinrar om behovet av att investera i infrastruktur och regionala anslutningsprojekt och insisterar på att ett partnerskap med likvärdiga parter bör vägleda handelspolitiken, i syfte att skapa stabila ekonomier på regional och lokal nivå. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar givarländerna att stödja AVS-ländernas diversifiering av sina ekonomier så att de blir mindre beroende av en enda produkt. Församlingen erinrar om behovet av att investera i infrastruktur och regionala anslutningsprojekt och insisterar på att ett partnerskap med likvärdiga parter bör vägleda handelspolitiken, i syfte att skapa stabila ekonomier på regional och lokal nivå.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska församlingen påpekar behovet av att utvärdera investeringar i utvecklingsländerna när det gäller hållbarhet och att behålla varaktiga och hälsosamma miljö- och levnadsvillkor. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska församlingen påpekar behovet av att utvärdera investeringar i utvecklingsländerna när det gäller hållbarhet och att behålla varaktiga och hälsosamma miljö- och levnadsvillkor.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar på nytt att kunskapsflykten är en alarmerande verklighet som hotar vägen mot utveckling och utsikterna för de minst utvecklade länderna genom att inverka negativt på bassektorerna hälsa och sanitet, utbildning och den offentliga sektorns uppbyggnad. Församlingen förordar därför cirkulär migration. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar på nytt att kunskapsflykten är en alarmerande verklighet som hotar vägen mot utveckling och utsikterna för de minst utvecklade länderna genom att inverka negativt på bassektorerna hälsa och sanitet, utbildning och den offentliga sektorns uppbyggnad. Församlingen förordar därför cirkulär migration.

Tryggad livsmedelsförsörjning

| 23. | Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar att livsmedelskrisen nyligen har visat att jordbruket har försummats under alltför lång tid och att undernäringen omgående måste hanteras genom långsiktiga åtgärder. Församlingen uppmanar med eftertryck de berörda länderna, biståndsgivarna och internationella institutionerna att uppmuntra till investeringar i livsmedelstrygghet och jordbruk och anser att Europeiska kommissionen vid halvtidsöversynen av landsstrategidokumenten inom ramen för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och Europeiska utvecklingsfonden bör ta tillfället i akt att diskutera med mottagarländerna om behovet av att flytta jordbruk och fiske högre upp på dagordningen. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar att livsmedelskrisen nyligen har visat att jordbruket har försummats under alltför lång tid och att undernäringen omgående måste hanteras genom långsiktiga åtgärder. Församlingen uppmanar med eftertryck de berörda länderna, biståndsgivarna och internationella institutionerna att uppmuntra till investeringar i livsmedelstrygghet och jordbruk och anser att Europeiska kommissionen vid halvtidsöversynen av landsstrategidokumenten inom ramen för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och Europeiska utvecklingsfonden bör ta tillfället i akt att diskutera med mottagarländerna om behovet av att flytta jordbruk och fiske högre upp på dagordningen.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att subventionerade livsmedelsexporter från EU bör kanaliseras mot regioner där det finns en akut livsmedelsbrist. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att subventionerade livsmedelsexporter från EU bör kanaliseras mot regioner där det finns en akut livsmedelsbrist.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar utländska investeringar i jordbruk när dessa främjar utveckling och bidrar till att bygga upp lokal kapacitet för att omvandla råvaror (särskilt jordbruksprodukter) till bearbetade produkter. Församlingen är emellertid oroad över den rådande trenden där vissa länder hyr mark i utvecklingsländer för att importera produktion från dessa länder, och insisterar på att sådana avtal bör vara öppna för insyn och att en del av produktionen bör stanna i de producerande länderna. Församlingen uttrycker sin oro när det gäller spekulation i livsmedel. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar utländska investeringar i jordbruk när dessa främjar utveckling och bidrar till att bygga upp lokal kapacitet för att omvandla råvaror (särskilt jordbruksprodukter) till bearbetade produkter. Församlingen är emellertid oroad över den rådande trenden där vissa länder hyr mark i utvecklingsländer för att importera produktion från dessa länder, och insisterar på att sådana avtal bör vara öppna för insyn och att en del av produktionen bör stanna i de producerande länderna. Församlingen uttrycker sin oro när det gäller spekulation i livsmedel.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att teknisk, finansiell och mänsklig kapacitet ska stärkas i syfte att främja små jordbrukare, lokala marknader och moderna odlingstekniker i AVS-länderna så att de blir mindre sårbara för effekterna av volatila världsmarknader. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att teknisk, finansiell och mänsklig kapacitet ska stärkas i syfte att främja små jordbrukare, lokala marknader och moderna odlingstekniker i AVS-länderna så att de blir mindre sårbara för effekterna av volatila världsmarknader.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att prioritera utvecklingen av jordbrukssektorn, fisket och livsmedelstryggheten och göra detta till en målsektor vid upprättandet av landsstrategidokument och nationella vägledande program. Församlingen betonar att man måste hantera frågan om produktion och distribution av livsmedel för att förhindra svält i AVS-länderna och föreslår även att stadsjordbruk ska utvecklas. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att prioritera utvecklingen av jordbrukssektorn, fisket och livsmedelstryggheten och göra detta till en målsektor vid upprättandet av landsstrategidokument och nationella vägledande program. Församlingen betonar att man måste hantera frågan om produktion och distribution av livsmedel för att förhindra svält i AVS-länderna och föreslår även att stadsjordbruk ska utvecklas.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU att diskutera med regionala fiskeförvaltningsorganisationer för att uppnå ett hållbart fiske och utveckla AVS-ländernas egen kapacitet att bearbeta sin fisk. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU att diskutera med regionala fiskeförvaltningsorganisationer för att uppnå ett hållbart fiske och utveckla AVS-ländernas egen kapacitet att bearbeta sin fisk.

Klimatförändringar

| 29. | Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att 100 miljarder US-dollar per år behövs fram till 2020 för att hjälpa utvecklingsländerna att hantera klimatförändringarna och uppmanar AVS-länderna att upprätta sina egna prioriteringar för att bekämpa klimatförändringarna genom att inrätta nationella anpassningsprogram. Församlingen insisterar på att medlen inte bör komma från redan planerade budgetar för utvecklingsbistånd utan att det bör vara nya och extra medel. |
| --- | --- |

29.

Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att 100 miljarder US-dollar per år behövs fram till 2020 för att hjälpa utvecklingsländerna att hantera klimatförändringarna och uppmanar AVS-länderna att upprätta sina egna prioriteringar för att bekämpa klimatförändringarna genom att inrätta nationella anpassningsprogram. Församlingen insisterar på att medlen inte bör komma från redan planerade budgetar för utvecklingsbistånd utan att det bör vara nya och extra medel.

| 30. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att arbetet för att mildra effekterna av klimatförändringarna innebär en enorm utmaning för utvecklingsländerna, men att detta även bör ge tillfälle till att främja grön teknik med biståndsgivarnas finansiella och tekniska stöd i syfte att utveckla länderna (grön utveckling) genom tekniköverföring (solenergi osv.) och för att skapa gröna arbetstillfällen. |
| --- | --- |

30.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att arbetet för att mildra effekterna av klimatförändringarna innebär en enorm utmaning för utvecklingsländerna, men att detta även bör ge tillfälle till att främja grön teknik med biståndsgivarnas finansiella och tekniska stöd i syfte att utveckla länderna (grön utveckling) genom tekniköverföring (solenergi osv.) och för att skapa gröna arbetstillfällen.

| 31. | Den gemensamma parlamentariska församlingen beklagar att Köpenhamnstoppmötet inte ledde fram till ett rättsligt bindande avtal och kräver därför en gemensam AVS–EU-strategi för ett verkligt åtagande inom ramen för nästa COP 16 i Mexiko. |
| --- | --- |

31.

Den gemensamma parlamentariska församlingen beklagar att Köpenhamnstoppmötet inte ledde fram till ett rättsligt bindande avtal och kräver därför en gemensam AVS–EU-strategi för ett verkligt åtagande inom ramen för nästa COP 16 i Mexiko.

| 32. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller vikten av att främja en världsallians för att bekämpa klimatförändringarna, vilken skulle ha till syfte att ge mer stöd till de fattigaste utvecklingsländerna som är mer exponerade för klimatförändringarna, särskilt de minst utvecklade länderna och små östater under utveckling. |
| --- | --- |

32.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller vikten av att främja en världsallians för att bekämpa klimatförändringarna, vilken skulle ha till syfte att ge mer stöd till de fattigaste utvecklingsländerna som är mer exponerade för klimatförändringarna, särskilt de minst utvecklade länderna och små östater under utveckling.

| 33. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådets ordförandeskap, Afrikanska unionen och Panafrikanska parlamentet. |
| --- | --- |

33.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådets ordförandeskap, Afrikanska unionen och Panafrikanska parlamentet.

RESOLUTION (9)

om återuppbyggnad och återhämtning efter katastrofen i Haiti, och kopplingen mellan fattigdom och naturkatastrofer

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

vid sammanträdet på Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010,

med beaktande av artikel 17.2 i arbetsordningen,

med beaktande av G7-toppmötet i Iqaluit (Kanada) den 6 februari 2010,

med beaktande av resultaten av den internationella givarkonferensen ”Towards a New Future for Haiti” i New York den 31 mars 2010,

med beaktande av slutsatserna från den förberedande ministerkonferensen i Montreal den 25 januari 2010,

med beaktande av debatten om jordbävningen i Haiti, som hölls i Europaparlamentet den 20 januari 2010, med Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Catherine Ashton,

med beaktande av slutsatserna från rådets (utrikesfrågor) extrainsatta möte i Bryssel den 18 januari 2010,

med beaktande av Förenta nationernas stabiliseringsuppdrag i Haiti (Minustah), och av följande skäl:

| A. | En jordbävning som uppmätte 7,3 på Richterskalan drabbade Haiti den 12 januari 2010 och orsakade katastrofala skador i Port-au-Prince, Jacmel och andra bosättningar i regionen. Den följdes av ett stort antal efterskalv som fortsatte att drabba landet. |
| --- | --- |

A.

En jordbävning som uppmätte 7,3 på Richterskalan drabbade Haiti den 12 januari 2010 och orsakade katastrofala skador i Port-au-Prince, Jacmel och andra bosättningar i regionen. Den följdes av ett stort antal efterskalv som fortsatte att drabba landet.

| B. | Vid jordbävningen uppskattas 200 000 personer ha omkommit, 250 000 skadats och mer än 3 miljoner berörts direkt. Förenta nationernas stabiliseringsuppdrag i Haiti (Minustah) drabbades hårt och sörjer 146 döda och 170 personer som har rapporterats saknade. |
| --- | --- |

B.

Vid jordbävningen uppskattas 200 000 personer ha omkommit, 250 000 skadats och mer än 3 miljoner berörts direkt. Förenta nationernas stabiliseringsuppdrag i Haiti (Minustah) drabbades hårt och sörjer 146 döda och 170 personer som har rapporterats saknade.

| C. | FN:s kontor för samordning av humanitära frågor (OCHA) har rapporterat att upp till en miljon människor i hela landet behöver tak över huvudet, särskilt med tanke på att regnsäsongen snart börjar, och att upp till 500 000 personer är på flykt inom landet. |
| --- | --- |

C.

FN:s kontor för samordning av humanitära frågor (OCHA) har rapporterat att upp till en miljon människor i hela landet behöver tak över huvudet, särskilt med tanke på att regnsäsongen snart börjar, och att upp till 500 000 personer är på flykt inom landet.

| D. | Redan före jordbävningen den 12 januari 2010 hade landet ödelagts av orkaner och tropiska stormar 2008, vilka orsakade skador som beräknades uppgå till 15 procent av BNP. |
| --- | --- |

D.

Redan före jordbävningen den 12 januari 2010 hade landet ödelagts av orkaner och tropiska stormar 2008, vilka orsakade skador som beräknades uppgå till 15 procent av BNP.

| E. | Före jordbävningen var livsmedelsförsörjningen osäker för omkring 1,8 miljoner människor, i ett land där nästan 60 procent av befolkningen bor på landsbygden och 70 procent (12 miljoner människor) lever på mindre än två US-dollar om dagen. |
| --- | --- |

E.

Före jordbävningen var livsmedelsförsörjningen osäker för omkring 1,8 miljoner människor, i ett land där nästan 60 procent av befolkningen bor på landsbygden och 70 procent (12 miljoner människor) lever på mindre än två US-dollar om dagen.

| F. | Denna extrema fattigdom har förvärrat jordbävningens destruktiva effekter och försatt landet i en av de allvarligaste humanitära kriserna någonsin. |
| --- | --- |

F.

Denna extrema fattigdom har förvärrat jordbävningens destruktiva effekter och försatt landet i en av de allvarligaste humanitära kriserna någonsin.

| G. | Europeiska kommissionen har beslutat att bistå med 137 miljoner euro för omedelbara behov och minst 200 miljoner euro för behov på medellång och längre sikt. Medlemsstaterna bidrar med ytterligare 92 miljoner euro. Interamerikanska utvecklingsbanken beräknar att det kommer att kosta 10,5 miljarder euro att återuppbygga Haiti, i en takt av 2 miljarder euro per år. Sydamerikanska nationernas union har beslutat att skapa en biståndsfond för Haiti på 217 miljoner euro. |
| --- | --- |

G.

Europeiska kommissionen har beslutat att bistå med 137 miljoner euro för omedelbara behov och minst 200 miljoner euro för behov på medellång och längre sikt. Medlemsstaterna bidrar med ytterligare 92 miljoner euro. Interamerikanska utvecklingsbanken beräknar att det kommer att kosta 10,5 miljarder euro att återuppbygga Haiti, i en takt av 2 miljarder euro per år. Sydamerikanska nationernas union har beslutat att skapa en biståndsfond för Haiti på 217 miljoner euro.

| H. | Haiti är lamslaget av utlandsskulder, som beräknas till cirka 1 miljard US-dollar, vilket var ett hinder för dess utveckling redan före jordbävningen och kan förhindra landets arbete för att återhämta sig. |
| --- | --- |

H.

Haiti är lamslaget av utlandsskulder, som beräknas till cirka 1 miljard US-dollar, vilket var ett hinder för dess utveckling redan före jordbävningen och kan förhindra landets arbete för att återhämta sig.

| I. | G7-ländernas ministrar har beslutat att efterskänka Haitis skuld, men Haitis skuld till G7-länderna utgjorde bara 214 miljoner US-dollar av totalt 890 miljoner US-dollar. |
| --- | --- |

I.

G7-ländernas ministrar har beslutat att efterskänka Haitis skuld, men Haitis skuld till G7-länderna utgjorde bara 214 miljoner US-dollar av totalt 890 miljoner US-dollar.

| J. | Efter de omedelbara hjälpinsatserna krävs ett långsiktigt internationellt åtagande för återhämtningsarbetet på medellång och lång sikt för att på nytt bygga upp människors försörjning, förstörd infrastruktur, statliga institutioner och ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

J.

Efter de omedelbara hjälpinsatserna krävs ett långsiktigt internationellt åtagande för återhämtningsarbetet på medellång och lång sikt för att på nytt bygga upp människors försörjning, förstörd infrastruktur, statliga institutioner och ekonomisk verksamhet.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framför sina uppriktiga kondoleanser till och uttrycker sin medkänsla och solidaritet med Haitis folk och folken i de andra berörda nationerna, samt personalen i internationella organisationer, däribland FN och Europeiska kommissionen, för de enorma förlusterna av människoliv och den förödelse som den exceptionellt kraftiga jordbävningen orsakade. Församlingen hyllar det exemplariska mod och den exemplariska solidaritet som har visats av Haitis folk, som i katastrofens direkta kölvatten och innan den nådda massmedia räddade tusentals liv och undsatte tusentals skadade människor och föräldralösa barn, trots att de själva befann sig i svår nöd. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framför sina uppriktiga kondoleanser till och uttrycker sin medkänsla och solidaritet med Haitis folk och folken i de andra berörda nationerna, samt personalen i internationella organisationer, däribland FN och Europeiska kommissionen, för de enorma förlusterna av människoliv och den förödelse som den exceptionellt kraftiga jordbävningen orsakade. Församlingen hyllar det exemplariska mod och den exemplariska solidaritet som har visats av Haitis folk, som i katastrofens direkta kölvatten och innan den nådda massmedia räddade tusentals liv och undsatte tusentals skadade människor och föräldralösa barn, trots att de själva befann sig i svår nöd.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar de insatser som gjorts av haitiska myndigheter och det civila samhället samt av FN, icke-statliga organisationer och andra bilaterala biståndsgivare för att få fram bistånd till Haitis folk och uttrycker sin uppskattning av det arbete som utförts av hjälporganisationer och enskilda personer från Europeiska unionen, AVS-länderna och hela världen. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar de insatser som gjorts av haitiska myndigheter och det civila samhället samt av FN, icke-statliga organisationer och andra bilaterala biståndsgivare för att få fram bistånd till Haitis folk och uttrycker sin uppskattning av det arbete som utförts av hjälporganisationer och enskilda personer från Europeiska unionen, AVS-länderna och hela världen.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar helhjärtat den solidaritet som visades av Förenta nationernas medlemsstater och internationella partner vid den internationella givarkonferensen ”Towards a New Future for Haiti” i New York den 31 mars 2010, som ledde till löften om upp till 9,9 miljarder US-dollar under de närmaste tre åren och därefter, och uppmanar med eftertryck det internationella samfundet att uppfylla de historiska löften som gavs. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar helhjärtat den solidaritet som visades av Förenta nationernas medlemsstater och internationella partner vid den internationella givarkonferensen ”Towards a New Future for Haiti” i New York den 31 mars 2010, som ledde till löften om upp till 9,9 miljarder US-dollar under de närmaste tre åren och därefter, och uppmanar med eftertryck det internationella samfundet att uppfylla de historiska löften som gavs.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder det faktum att de internationella biståndsgivarna anpassade sina bidrag till den handlingsplan för Haitis nationella återhämtning och utveckling som lades fram av René Préval, Haitis president, som ett tydligt tecken på att de haitiska myndigheterna kommer att ta täten i det långsiktiga återuppbyggnadsarbetet, |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder det faktum att de internationella biståndsgivarna anpassade sina bidrag till den handlingsplan för Haitis nationella återhämtning och utveckling som lades fram av René Préval, Haitis president, som ett tydligt tecken på att de haitiska myndigheterna kommer att ta täten i det långsiktiga återuppbyggnadsarbetet,

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att det är mycket viktigt för FN, som agerar under den haitiska regeringens beskydd, att man även i fortsättningen får ha ansvaret för samordningen av all civil och militär verksamhet när det gäller återställandet av säkerheten och det humanitära biståndet, och även i fråga om återuppbyggnad och utveckling. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att det är mycket viktigt för FN, som agerar under den haitiska regeringens beskydd, att man även i fortsättningen får ha ansvaret för samordningen av all civil och militär verksamhet när det gäller återställandet av säkerheten och det humanitära biståndet, och även i fråga om återuppbyggnad och utveckling.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar FN att se över Minustahs uppdrag i samarbete med de haitiska myndigheterna för att anpassa det till landets behov efter katastrofen, och då särskilt uppmärksamma säkerhetsfrågorna. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar FN att se över Minustahs uppdrag i samarbete med de haitiska myndigheterna för att anpassa det till landets behov efter katastrofen, och då särskilt uppmärksamma säkerhetsfrågorna.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser en omfattande bedömning för att utreda befolkningens kort- och långsiktiga behov och för att fastställa det internationella samfundets insatser i återuppbyggnadsprocessen, som ska täcka de tre faserna katastrofbistånd, återhämtning och återuppbyggnad. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser en omfattande bedömning för att utreda befolkningens kort- och långsiktiga behov och för att fastställa det internationella samfundets insatser i återuppbyggnadsprocessen, som ska täcka de tre faserna katastrofbistånd, återhämtning och återuppbyggnad.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uttrycker sin oro för utsatta grupper, i synnerhet kvinnor, barn och äldre. Församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och FN att vara särskilt uppmärksamma på och stödja kvinnors deltagande i återuppbyggnadsarbetet genom att aktivt involvera dem i rehabiliterings-, återuppbyggnads- och utvärderingsfaserna i alla stöd- och återuppbyggnadsprogram. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uttrycker sin oro för utsatta grupper, i synnerhet kvinnor, barn och äldre. Församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och FN att vara särskilt uppmärksamma på och stödja kvinnors deltagande i återuppbyggnadsarbetet genom att aktivt involvera dem i rehabiliterings-, återuppbyggnads- och utvärderingsfaserna i alla stöd- och återuppbyggnadsprogram.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att ensamma barn och barn som har kommit ifrån sina familjer bör få hjälp i syfte att återförenas med sina föräldrar eller vanliga vårdnadsgivare så snart som möjligt. Församlingen uppmanar EU och det internationella samfundet att skyndsamt bedöma behovet av en samordnad plan för att ta hand om de tusentals barn som har blivit föräldralösa till följd av jordbävningen och framhåller den allvarliga risken för olagliga adoptioner och handel med barn. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att ensamma barn och barn som har kommit ifrån sina familjer bör få hjälp i syfte att återförenas med sina föräldrar eller vanliga vårdnadsgivare så snart som möjligt. Församlingen uppmanar EU och det internationella samfundet att skyndsamt bedöma behovet av en samordnad plan för att ta hand om de tusentals barn som har blivit föräldralösa till följd av jordbävningen och framhåller den allvarliga risken för olagliga adoptioner och handel med barn.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck EU att stödja ett tillfälligt stopp för nya adoptioner av barn från Haiti i upp till två år efter att försöken att hitta anhöriga har inletts. Församlingen uppmanar EU att skyndsamt se till att barnens grundläggande behov tillfredsställs och att inrätta tillfälliga skolor och ge psykologiskt stöd till barn. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck EU att stödja ett tillfälligt stopp för nya adoptioner av barn från Haiti i upp till två år efter att försöken att hitta anhöriga har inletts. Församlingen uppmanar EU att skyndsamt se till att barnens grundläggande behov tillfredsställs och att inrätta tillfälliga skolor och ge psykologiskt stöd till barn.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och det internationella samfundet att övervaka folkhälsoläget i Haiti, särskilt hos kvinnor och barn. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och det internationella samfundet att övervaka folkhälsoläget i Haiti, särskilt hos kvinnor och barn.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att helt efterskänka Republiken Haitis utlandsskuld och gratulerar alla som har vidtagit eller tillkännagett åtgärder i detta syfte. Församlingen betonar att allt nödbistånd i samband med jordbävningen måste ske i form av bidrag, inte lån som ger upphov till skulder. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att helt efterskänka Republiken Haitis utlandsskuld och gratulerar alla som har vidtagit eller tillkännagett åtgärder i detta syfte. Församlingen betonar att allt nödbistånd i samband med jordbävningen måste ske i form av bidrag, inte lån som ger upphov till skulder.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder EU:s och andra biståndsgivares insatser för att öka den lokala livsmedelsproduktionen, reparera skadad infrastruktur och förse småjordbrukare med nödvändigt material (utsäde, gödningsmedel och redskap), vilket bör ske innan vårsådden inleds i mars eftersom denna står för 60 procent av landets livsmedelsproduktion. Församlingen uppmanar EU och andra internationella biståndsgivare att när så är möjligt köpa lokalt producerade livsmedel för hjälparbetet, för att på så sätt ge ett viktigt bidrag till landsbygdsekonomin och skydda lokala producenter. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder EU:s och andra biståndsgivares insatser för att öka den lokala livsmedelsproduktionen, reparera skadad infrastruktur och förse småjordbrukare med nödvändigt material (utsäde, gödningsmedel och redskap), vilket bör ske innan vårsådden inleds i mars eftersom denna står för 60 procent av landets livsmedelsproduktion. Församlingen uppmanar EU och andra internationella biståndsgivare att när så är möjligt köpa lokalt producerade livsmedel för hjälparbetet, för att på så sätt ge ett viktigt bidrag till landsbygdsekonomin och skydda lokala producenter.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker behovet av långsiktiga investeringar för att bygga jordbävningssäkra byggnader som uppfyller lämpliga tekniska standarder och grundläggande infrastruktur, exempelvis vattenförsörjning, vägar, el och tekniköverföring, något som saknades eller var mycket bristfälligt före jordbävningen. Sådana brister förvärrar kraftig effekterna av naturkatastrofer. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker behovet av långsiktiga investeringar för att bygga jordbävningssäkra byggnader som uppfyller lämpliga tekniska standarder och grundläggande infrastruktur, exempelvis vattenförsörjning, vägar, el och tekniköverföring, något som saknades eller var mycket bristfälligt före jordbävningen. Sådana brister förvärrar kraftig effekterna av naturkatastrofer.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att en fond inrättas under Förenta nationernas förvaltning för att finansiera åtgärder för att informera och utbilda allmänheten, skapa system för förebyggande och tidig varning, konstruera tillfredsställande skyddsstrukturer och lagra medicinsk och sanitär nödutrustning. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att en fond inrättas under Förenta nationernas förvaltning för att finansiera åtgärder för att informera och utbilda allmänheten, skapa system för förebyggande och tidig varning, konstruera tillfredsställande skyddsstrukturer och lagra medicinsk och sanitär nödutrustning.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att se till att Haitis folk och regering, under demokratisk parlamentarisk kontroll, blir huvudaktörerna i återuppbyggnadsprocessen, så att de kan ta ansvar för sin kollektiva framtid. Församlingen ber Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater att ställa EU:s kunskaper till Haitis förfogande för att på så sätt stärka den nationella och lokala, regionala och subregionala kapaciteten. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att se till att Haitis folk och regering, under demokratisk parlamentarisk kontroll, blir huvudaktörerna i återuppbyggnadsprocessen, så att de kan ta ansvar för sin kollektiva framtid. Församlingen ber Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater att ställa EU:s kunskaper till Haitis förfogande för att på så sätt stärka den nationella och lokala, regionala och subregionala kapaciteten.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck det internationella samfundet att se till att frågan om att minska fattigdomen i Haiti ligger högt på dagordningen, även efter det att den massmediala uppmärksamheten har avtagit, för att hjälpa Haiti att komma ut ur denna katastrof som en fullt fungerande demokrati med en ekonomi som kan tillgodose folkets behov på ett hållbart sätt. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck det internationella samfundet att se till att frågan om att minska fattigdomen i Haiti ligger högt på dagordningen, även efter det att den massmediala uppmärksamheten har avtagit, för att hjälpa Haiti att komma ut ur denna katastrof som en fullt fungerande demokrati med en ekonomi som kan tillgodose folkets behov på ett hållbart sätt.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck EU att samarbeta med de haitiska myndigheterna för att få till stånd ett långsiktigt katastrofförebyggande och kapacitetsuppbyggande. Återuppbyggnadsarbetet måste utgå från nationella prioriteringar men samtidigt följa principerna om biståndseffektivitet och hjälpa Haitis institutioner att fungera effektivt. Församlingen stöder president Prévals förslag om att skapa en permanent struktur inom FN som redan från första dagen kan hantera kriser som orsakas av naturkatastrofer. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck EU att samarbeta med de haitiska myndigheterna för att få till stånd ett långsiktigt katastrofförebyggande och kapacitetsuppbyggande. Återuppbyggnadsarbetet måste utgå från nationella prioriteringar men samtidigt följa principerna om biståndseffektivitet och hjälpa Haitis institutioner att fungera effektivt. Församlingen stöder president Prévals förslag om att skapa en permanent struktur inom FN som redan från första dagen kan hantera kriser som orsakas av naturkatastrofer.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är mycket viktigt att genomföra omfattande återbeskogning i Haiti, med tanke på att den rådande situationen gör landet mycket sårbart för alla typer av naturkatastrofer, och att hitta ekonomiska och hållbara alternativ till avskogning för att tillaga mat. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är mycket viktigt att genomföra omfattande återbeskogning i Haiti, med tanke på att den rådande situationen gör landet mycket sårbart för alla typer av naturkatastrofer, och att hitta ekonomiska och hållbara alternativ till avskogning för att tillaga mat.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionsledamoten för internationellt samarbete, humanitärt bistånd och krishantering att i samarbete med Förenta nationerna inta en ledande roll i samordningen av EU:s krishantering genom att utnyttja de befogenheter som skapats genom Lissabonfördraget för att bättre samordna EU:s förmåga att hantera framtida kriser och samtidigt bygga vidare på det som redan har uppnåtts. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionsledamoten för internationellt samarbete, humanitärt bistånd och krishantering att i samarbete med Förenta nationerna inta en ledande roll i samordningen av EU:s krishantering genom att utnyttja de befogenheter som skapats genom Lissabonfördraget för att bättre samordna EU:s förmåga att hantera framtida kriser och samtidigt bygga vidare på det som redan har uppnåtts.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är mycket angeläget att en fungerande räddningstjänst på internationell nivå inrättas, som kan användas i situationer som är jämförbara med Haitis, på grundval av regional framförhållning eller beroende på hur frekventa eller förutsebara katastroferna är. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är mycket angeläget att en fungerande räddningstjänst på internationell nivå inrättas, som kan användas i situationer som är jämförbara med Haitis, på grundval av regional framförhållning eller beroende på hur frekventa eller förutsebara katastroferna är.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag om att inrätta en europeisk räddningstjänststyrka som bygger på EU:s räddningstjänstmekanism och som gör det möjligt för EU att mobilisera de resurser som krävs för att inom 24 timmar efter en katastrof kunna erbjuda ett första humanitärt stöd. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag om att inrätta en europeisk räddningstjänststyrka som bygger på EU:s räddningstjänstmekanism och som gör det möjligt för EU att mobilisera de resurser som krävs för att inom 24 timmar efter en katastrof kunna erbjuda ett första humanitärt stöd.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska unionen att med tanke på vikten av regional integration och regionalt samarbete i Västindien frigöra särskilda medel för de franska yttre randområdena i Västindien (Guadeloupe, Martinique och Guyana) så att de kan fortsätta med och intensifiera sitt bistånd till Haitis folk. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska unionen att med tanke på vikten av regional integration och regionalt samarbete i Västindien frigöra särskilda medel för de franska yttre randområdena i Västindien (Guadeloupe, Martinique och Guyana) så att de kan fortsätta med och intensifiera sitt bistånd till Haitis folk.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska församlingen vädjar till Haitis rekonstruerade regering att göra sitt yttersta för att etablera och fördjupa demokratin i Haiti. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska församlingen vädjar till Haitis rekonstruerade regering att göra sitt yttersta för att etablera och fördjupa demokratin i Haiti.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar Afrikanska unionens positiva svar på förslaget från Senegals president Abdoulaye Wade, med stöd av en resolution från Senegals parlament, om rätten för haitier att återvända, och uppmanar det internationella samfundet att föra detta förslag vidare genom att anta en FN-resolution. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar Afrikanska unionens positiva svar på förslaget från Senegals president Abdoulaye Wade, med stöd av en resolution från Senegals parlament, om rätten för haitier att återvända, och uppmanar det internationella samfundet att föra detta förslag vidare genom att anta en FN-resolution.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Europeiska kommissionens ordförande, Haitis president och regering, AVS-ministerrådet, medlemsstaterna i Caricom, Afrikanska unionens kommission, FN:s undergeneralsekreterare för humanitära frågor och nödhjälp, Världsbanken, Internationella valutafonden och regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Europeiska kommissionens ordförande, Haitis president och regering, AVS-ministerrådet, medlemsstaterna i Caricom, Afrikanska unionens kommission, FN:s undergeneralsekreterare för humanitära frågor och nödhjälp, Världsbanken, Internationella valutafonden och regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater.

RESOLUTION (10)

om stödåtgärder för att bevara freden i södra Sudan

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

vid sammanträdet på Teneriffa (Spanien) den 29 mars–1 april 2010,

med beaktande av artikel 17.2 i arbetsordningen,

med beaktande av det övergripande fredsavtal som ingicks mellan Sudans regering och SPLM/A (Sudan’s People’s Liberation Movement/Army) i januari 2005,

med beaktande av Sudans interimistiska nationella konstitution, som antogs 2005,

med beaktande av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, båda ratificerade av Sudan,

med beaktande av Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner om Sudan,

med beaktande av det arbete som Afrikanska unionens ministerutskott genomfört för en återuppbyggnad efter konflikten och för utveckling i Sudan samt Afrikanska unionens övriga initiativ,

med beaktande av rapporten från ordföranden i Afrikanska unionens kommission om det övergripande fredsavtalets genomförande,

med beaktande av kommunikén från det 201:a sammanträdet i Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd i Addis Abeba den 26 augusti 2009,

med beaktande av EU:s uppförandekodex om handel med handeldvapen och lätta vapen och FN:s system för konventionella vapen,

med beaktande av sina tidigare resolutioner om Sudan och Europaparlamentets och Panafrikanska parlamentets resolutioner om Sudan,

med beaktande av slutsatserna om Sudan från Europeiska unionens råd,

med beaktande av den internationella krisgruppens meddelande av den 17 december 2009”Sudan: Preventing Implosion”,

med beaktande av den gemensamma NGO-rapporten från januari 2010 ”Rescuing the peace in Southern Sudan”, och av följande skäl:

| A. | Det övergripande fredsavtalet innebar ett slut på det ohyggliga och förödande inbördeskrig som kostade Sudan över två miljoner människoliv och nästan fyra miljoner flyktingar och fördrivna personer. |
| --- | --- |

A.

Det övergripande fredsavtalet innebar ett slut på det ohyggliga och förödande inbördeskrig som kostade Sudan över två miljoner människoliv och nästan fyra miljoner flyktingar och fördrivna personer.

| B. | Det är ett faktum att detta inbördeskrig och det ökade våldet kan hänföras till






  — | tvister om naturresurser och maktfördelning, |
| --- | --- | --- |

B.

Det är ett faktum att detta inbördeskrig och det ökade våldet kan hänföras till

—

tvister om naturresurser och maktfördelning,

| — | den utbredda tillgången till handeldvapen och lätta vapen, |
| --- | --- |

—

den utbredda tillgången till handeldvapen och lätta vapen,

| — | de fortsatta frekventa, brutala och blodiga angreppen av LRA (Lord’s Resistance Army), en ugandisk rebellgrupp som verkar utanför Uganda. |
| --- | --- |

—

de fortsatta frekventa, brutala och blodiga angreppen av LRA (Lord’s Resistance Army), en ugandisk rebellgrupp som verkar utanför Uganda.

| C. | Det övergripande fredsavtalet innehöll vidare en interimsperiod på sex år (2005–2011), med angivande av de mål som skulle uppnås under rubriken ”fredsåterbäring” och vissa nyckeldatum, exempelvis det nationella val som ursprungligen planerades till 2009 och folkomröstningen för folket i södra Sudan, som planeras till januari 2011. |
| --- | --- |

C.

Det övergripande fredsavtalet innehöll vidare en interimsperiod på sex år (2005–2011), med angivande av de mål som skulle uppnås under rubriken ”fredsåterbäring” och vissa nyckeldatum, exempelvis det nationella val som ursprungligen planerades till 2009 och folkomröstningen för folket i södra Sudan, som planeras till januari 2011.

| D. | Det kommande nationella valet är det första val som ska hållas efter ingåendet av det övergripande fredsavtalet. Valet är avgörande för fredsprocessen, innan man går vidare till folkomröstningen om självstyre för södra Sudan och folkomröstningen om Abyei. |
| --- | --- |

D.

Det kommande nationella valet är det första val som ska hållas efter ingåendet av det övergripande fredsavtalet. Valet är avgörande för fredsprocessen, innan man går vidare till folkomröstningen om självstyre för södra Sudan och folkomröstningen om Abyei.

| E. | Det behövs lösningar för medborgarskap, de återstående delarna av den nord-sydliga avgränsningen, demilitariseringen av gränsområdena och delning av resurser, inklusive olja, före folkomröstningen om självstyre i söder. |
| --- | --- |

E.

Det behövs lösningar för medborgarskap, de återstående delarna av den nord-sydliga avgränsningen, demilitariseringen av gränsområdena och delning av resurser, inklusive olja, före folkomröstningen om självstyre i söder.

| F. | Tvisten om folkräkningen har kringgåtts genom avtalet mellan de två parterna, i vilket ytterligare 40 platser i nationalförsamlingen tilldelas SPLM/A. |
| --- | --- |

F.

Tvisten om folkräkningen har kringgåtts genom avtalet mellan de två parterna, i vilket ytterligare 40 platser i nationalförsamlingen tilldelas SPLM/A.

| G. | Riktigheten i de slutgiltiga uppgifterna från bostads- och folkräkningen i maj 2008 har ifrågasatts av SPLM. I söder registrerades 108 procent av det beräknade antalet röstberättigade personer. |
| --- | --- |

G.

Riktigheten i de slutgiltiga uppgifterna från bostads- och folkräkningen i maj 2008 har ifrågasatts av SPLM. I söder registrerades 108 procent av det beräknade antalet röstberättigade personer.

| H. | Framstegen på senare tid i förhandlingarna mellan det nationella kongresspartiet och SPLM om folkomröstningslagen för södra Sudan, folkomröstningen om Abyeiområdet och folkomröstningarna i regionerna South Khordofan och Blue Nile är positiva faktorer, |
| --- | --- |

H.

Framstegen på senare tid i förhandlingarna mellan det nationella kongresspartiet och SPLM om folkomröstningslagen för södra Sudan, folkomröstningen om Abyeiområdet och folkomröstningarna i regionerna South Khordofan och Blue Nile är positiva faktorer,

| I. | FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon klargjorde att Förenta nationerna skulle arbeta för att stödja parterna i deras arbete för att göra enighet till något attraktivt och för att folket i södra Sudan ska kunna utöva sin rätt till självbestämmande i en folkomröstning. |
| --- | --- |

I.

FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon klargjorde att Förenta nationerna skulle arbeta för att stödja parterna i deras arbete för att göra enighet till något attraktivt och för att folket i södra Sudan ska kunna utöva sin rätt till självbestämmande i en folkomröstning.

| J. | FN:s fredsbevarande uppdrag (Unmis) skapades 2005 i syfte att stödja genomförandet av det övergripande fredsavtalet. Över 9 000 militärer och fler än 3 000 lokala civila och internationella anställda deltog i uppdraget. Unmis har fokuserat på att övervaka det övergripande fredsavtalet på bekostnad av uppdraget att skydda medborgarna. |
| --- | --- |

J.

FN:s fredsbevarande uppdrag (Unmis) skapades 2005 i syfte att stödja genomförandet av det övergripande fredsavtalet. Över 9 000 militärer och fler än 3 000 lokala civila och internationella anställda deltog i uppdraget. Unmis har fokuserat på att övervaka det övergripande fredsavtalet på bekostnad av uppdraget att skydda medborgarna.

| K. | Vid sitt sammanträde i januari 2010 betonade Afrikanska unionens ministerutskott för återuppbyggnad efter konflikten och utveckling i Sudan vikten av att de sudanesiska parterna gör allt de kan för att möta utmaningarna i samband med det övergripande fredsavtalet, dvs. ett framgångsrikt genomförande av valet och den demokratiska omvandlingen av landet, upprättande av gränsmarkeringar, en lösning av Abeyifrågan på grundval av den permanenta skiljedomstolens beslut, och hanteringen av frågan om otrygghet i södra Sudan. |
| --- | --- |

K.

Vid sitt sammanträde i januari 2010 betonade Afrikanska unionens ministerutskott för återuppbyggnad efter konflikten och utveckling i Sudan vikten av att de sudanesiska parterna gör allt de kan för att möta utmaningarna i samband med det övergripande fredsavtalet, dvs. ett framgångsrikt genomförande av valet och den demokratiska omvandlingen av landet, upprättande av gränsmarkeringar, en lösning av Abeyifrågan på grundval av den permanenta skiljedomstolens beslut, och hanteringen av frågan om otrygghet i södra Sudan.

| L. | En våg av strider mellan olika stammar har sedan 2009 dödat tusentals människor i södra Sudan, varav de flesta kvinnor och barn i avlägsna landsbygdsområden, och sedan början av 2010 har hundratals människor dött till följd av våldet i delstaten Warrap. |
| --- | --- |

L.

En våg av strider mellan olika stammar har sedan 2009 dödat tusentals människor i södra Sudan, varav de flesta kvinnor och barn i avlägsna landsbygdsområden, och sedan början av 2010 har hundratals människor dött till följd av våldet i delstaten Warrap.

| M. | Södra Sudan är en av världens minst utvecklade regioner. FN:s befolkningsfond anger att läskunnigheten i södra Sudan är 24 procent. 90 procent av kvinnorna kan inte läsa eller skriva. |
| --- | --- |

M.

Södra Sudan är en av världens minst utvecklade regioner. FN:s befolkningsfond anger att läskunnigheten i södra Sudan är 24 procent. 90 procent av kvinnorna kan inte läsa eller skriva.

| N. | Enligt livsmedelsprogrammet för Warrap tvingade våldet 350 000 människor att fly från sina hem 2009, vilket gjorde dem beroende av livsmedelsbistånd. Förra årets dåliga regnsäsong förstörde också skörden. Totalt 4,3 miljoner människor behöver livsmedelsbistånd, vilket är en ökning från omkring en miljon förra året. |
| --- | --- |

N.

Enligt livsmedelsprogrammet för Warrap tvingade våldet 350 000 människor att fly från sina hem 2009, vilket gjorde dem beroende av livsmedelsbistånd. Förra årets dåliga regnsäsong förstörde också skörden. Totalt 4,3 miljoner människor behöver livsmedelsbistånd, vilket är en ökning från omkring en miljon förra året.

| O. | Enligt WHO lider södra Sudan dramatisk brist på läkare, med 0,22 läkare på 1 000 personer. Regeringen uppger att bara 25 procent av befolkningen har tillgång till hälso- och sjukvård. Södra Sudan har världens högsta mödradödlighet, och ett barn av sju dör före fem års ålder. Enligt aidskommissionen för södra Sudan är bara 10 procent av befolkningen medveten om hiv. Regeringen i södra Sudan har satt igång en återuppbyggnadsplan för hälso- och sjukvårdssystemet. |
| --- | --- |

O.

Enligt WHO lider södra Sudan dramatisk brist på läkare, med 0,22 läkare på 1 000 personer. Regeringen uppger att bara 25 procent av befolkningen har tillgång till hälso- och sjukvård. Södra Sudan har världens högsta mödradödlighet, och ett barn av sju dör före fem års ålder. Enligt aidskommissionen för södra Sudan är bara 10 procent av befolkningen medveten om hiv. Regeringen i södra Sudan har satt igång en återuppbyggnadsplan för hälso- och sjukvårdssystemet.

| P. | Givarsamfundet har inte uppfyllt sina åtaganden från 2005 i Oslo (Norge), och bara en bråkdel av det utlovade biståndet på 4,8 miljarder US-dollar har i realiteten nått södra Sudan. |
| --- | --- |

P.

Givarsamfundet har inte uppfyllt sina åtaganden från 2005 i Oslo (Norge), och bara en bråkdel av det utlovade biståndet på 4,8 miljarder US-dollar har i realiteten nått södra Sudan.

| Q. | Efter undertecknandet av det övergripande fredsavtalet har Europeiska kommissionen återupptagit samarbetet med Sudan och utlovat mer än 500 miljoner euro, främst till områden där insatser för återuppbyggnad, återhämtning och utveckling har gjorts efter konflikten. Sudan har beslutat att inte ratificera den första revisionen av Cotonouavtalet och har därför inte längre rätt att ta emot bistånd ur Europeiska utvecklingsfonden. Europeiska kommissionen arbetar för en lösning på detta problem. |
| --- | --- |

Q.

Efter undertecknandet av det övergripande fredsavtalet har Europeiska kommissionen återupptagit samarbetet med Sudan och utlovat mer än 500 miljoner euro, främst till områden där insatser för återuppbyggnad, återhämtning och utveckling har gjorts efter konflikten. Sudan har beslutat att inte ratificera den första revisionen av Cotonouavtalet och har därför inte längre rätt att ta emot bistånd ur Europeiska utvecklingsfonden. Europeiska kommissionen arbetar för en lösning på detta problem.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar högtidligt sitt fullständiga godkännande av det övergripande fredsavtalet och begär att alla berörda parter skyndsamt genomför det på ett effektivt sätt och i dess helhet för att främja en övergripande fred i Sudan. Församlingen kräver ett närmare samarbete mellan den sudanesiska regeringen och regeringen i södra Sudan, i syfte att avlägsna alla hinder för att det övergripande fredsavtalets dagordning ska bli en framgång. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar högtidligt sitt fullständiga godkännande av det övergripande fredsavtalet och begär att alla berörda parter skyndsamt genomför det på ett effektivt sätt och i dess helhet för att främja en övergripande fred i Sudan. Församlingen kräver ett närmare samarbete mellan den sudanesiska regeringen och regeringen i södra Sudan, i syfte att avlägsna alla hinder för att det övergripande fredsavtalets dagordning ska bli en framgång.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar även Afrikanska unionen, EU och det internationella samfundet att snabbt enas om åtgärder för att stödja de sudanesiska parterna i genomförandet av det övergripande fredsavtalet och främja en demokratisk förvaltning i hela Sudan. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar även Afrikanska unionen, EU och det internationella samfundet att snabbt enas om åtgärder för att stödja de sudanesiska parterna i genomförandet av det övergripande fredsavtalet och främja en demokratisk förvaltning i hela Sudan.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar den roll som hittills har spelats av de två parter som har undertecknat det övergripande fredsavtalet (NCP och SPLM) och det sudanesiska folket för att de har respekterat deras fredsavtal, och uppmanar dem att uppbåda största möjliga politiska vilja för att övervinna dödläget och genomföra det övergripande fredsavtalet till punkt och pricka. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen bekräftar den roll som hittills har spelats av de två parter som har undertecknat det övergripande fredsavtalet (NCP och SPLM) och det sudanesiska folket för att de har respekterat deras fredsavtal, och uppmanar dem att uppbåda största möjliga politiska vilja för att övervinna dödläget och genomföra det övergripande fredsavtalet till punkt och pricka.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar NCP och SPLM att genomföra de viktiga demokratiska reformer som behövs för att säkerställa att det nationella valet och folkomröstningen i söder blir trovärdiga, fria och rättvisa. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar NCP och SPLM att genomföra de viktiga demokratiska reformer som behövs för att säkerställa att det nationella valet och folkomröstningen i söder blir trovärdiga, fria och rättvisa.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att alla grundläggande friheter som beviljas genom den tillfälliga konstitutionen genomförs i praktiken och uppmanar de behöriga myndigheterna, främst valkommissionen, att övervinna de återstående tekniska problemen i upptakten till valet. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att alla grundläggande friheter som beviljas genom den tillfälliga konstitutionen genomförs i praktiken och uppmanar de behöriga myndigheterna, främst valkommissionen, att övervinna de återstående tekniska problemen i upptakten till valet.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder folket i Sudan, vars aktiva deltagande i röstregistreringsprocessen visar att det finns ett stort intresse för att delta i det kommande valet. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder folket i Sudan, vars aktiva deltagande i röstregistreringsprocessen visar att det finns ett stort intresse för att delta i det kommande valet.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar att Sudan med stängda partilistor för kvinnor (25 procent) nu kommer att ha en av regionens högsta andelar kvinnor i den parlamentariska representationen, men församlingen skulle även vilja se att kvinnor föreslås av partierna utanför kvinnolistorna. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar att Sudan med stängda partilistor för kvinnor (25 procent) nu kommer att ha en av regionens högsta andelar kvinnor i den parlamentariska representationen, men församlingen skulle även vilja se att kvinnor föreslås av partierna utanför kvinnolistorna.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar båda parterna, Afrikanska unionen och det internationella samfundet, att diskutera framtida politiska, ekonomiska och säkerhetsrelaterade förbindelser mellan norr och söder om ett utträde skulle godkännas i folkomröstningen, bland annat övergångsmekanismer för utträdet. Församlingen anser att en övergångsperiod efter folkomröstningen behövs för att avtal före folkomröstningen om upprättande av villkoren för ett fredligt utträde ska kunna genomföras och administreras på rätt sätt. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar båda parterna, Afrikanska unionen och det internationella samfundet, att diskutera framtida politiska, ekonomiska och säkerhetsrelaterade förbindelser mellan norr och söder om ett utträde skulle godkännas i folkomröstningen, bland annat övergångsmekanismer för utträdet. Församlingen anser att en övergångsperiod efter folkomröstningen behövs för att avtal före folkomröstningen om upprättande av villkoren för ett fredligt utträde ska kunna genomföras och administreras på rätt sätt.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar båda parterna i det övergripande fredsavtalet att skapa en fredlig och stabil miljö för att genomföra en öppen och trovärdig folkomröstning i enlighet med det övergripande fredsavtalet. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar båda parterna i det övergripande fredsavtalet att skapa en fredlig och stabil miljö för att genomföra en öppen och trovärdig folkomröstning i enlighet med det övergripande fredsavtalet.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla parter att upphöra med våldet. Församlingen uppmanar regeringen i södra Sudan att möjliggöra en dialog mellan olika stammar och att inrätta institutionella mekanismer för att uppnå och bevara en försoning mellan stammarna. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla parter att upphöra med våldet. Församlingen uppmanar regeringen i södra Sudan att möjliggöra en dialog mellan olika stammar och att inrätta institutionella mekanismer för att uppnå och bevara en försoning mellan stammarna.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringen i södra Sudan att arbeta hårdare för säkerheten på lokal nivå, vara uppmärksam på olika enheters etniska sammansättning och prioritera en polisreform, på grundval av befintliga strategidokument och 2009 års polislag. Församlingen betonar hur viktig reformen av säkerhetssektorn är. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringen i södra Sudan att arbeta hårdare för säkerheten på lokal nivå, vara uppmärksam på olika enheters etniska sammansättning och prioritera en polisreform, på grundval av befintliga strategidokument och 2009 års polislag. Församlingen betonar hur viktig reformen av säkerhetssektorn är.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck Förenta nationernas säkerhetsråd att






  — | ställa alla utlovade resurser till Unmis förfogande, så att det kan utföra sitt uppdrag under optimala förutsättningar, |
| --- | --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med eftertryck Förenta nationernas säkerhetsråd att

—

ställa alla utlovade resurser till Unmis förfogande, så att det kan utföra sitt uppdrag under optimala förutsättningar,

| — | göra skyddet av medborgarna till en prioritet för Unmis, |
| --- | --- |

—

göra skyddet av medborgarna till en prioritet för Unmis,

| — | tillhandahålla tydliga riktlinjer för Unmis och utbildning för all dess personal om dess skyddsansvar, |
| --- | --- |

—

tillhandahålla tydliga riktlinjer för Unmis och utbildning för all dess personal om dess skyddsansvar,

| — | fortsätta att delta i lösningen av LRA-problemet och göra sitt yttersta för att hitta en övergripande och varaktig lösning. |
| --- | --- |

—

fortsätta att delta i lösningen av LRA-problemet och göra sitt yttersta för att hitta en övergripande och varaktig lösning.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Unmis att ta på sig en mer förutseende roll för att skydda medborgarna och bli en aktiv partner i det lokala arbetet för att förebygga konflikter, i samarbete med stammarnas myndigheter. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Unmis att ta på sig en mer förutseende roll för att skydda medborgarna och bli en aktiv partner i det lokala arbetet för att förebygga konflikter, i samarbete med stammarnas myndigheter.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att frågan om norr och söder inte kan hanteras isolerat och att försoning är ett nyckelelement i varje varaktig fred i södra Sudan. Församlingen uppmanar därför alla parter att respektera befolkningens grundläggande mänskliga rättigheter, göra skyddet av medborgarna till en prioriterad fråga, få ett slut på straffriheten och lagföra misstänkta brottslingar för att bygga upp ett förtroende. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att frågan om norr och söder inte kan hanteras isolerat och att försoning är ett nyckelelement i varje varaktig fred i södra Sudan. Församlingen uppmanar därför alla parter att respektera befolkningens grundläggande mänskliga rättigheter, göra skyddet av medborgarna till en prioriterad fråga, få ett slut på straffriheten och lagföra misstänkta brottslingar för att bygga upp ett förtroende.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och andra biståndsgivare, särskilt de som gjorde åtaganden vid givarkonferensen i Oslo 2005, att erkänna de betydande humanitära behoven och utvecklingsbehoven i södra Sudan och se till att de medel som anslås avspeglar dessa behov och frigörs. Församlingen uppmanar dem vidare att stödja regeringen för att formulera en strategisk vision för de befintliga finansieringsmekanismernas olika funktioner och hitta kreativa sätt att stödja inhemska organisationer, detta med insikt om att ett starkt civilt samhälle är avgörande för stabiliteten i södra Sudan. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och andra biståndsgivare, särskilt de som gjorde åtaganden vid givarkonferensen i Oslo 2005, att erkänna de betydande humanitära behoven och utvecklingsbehoven i södra Sudan och se till att de medel som anslås avspeglar dessa behov och frigörs. Församlingen uppmanar dem vidare att stödja regeringen för att formulera en strategisk vision för de befintliga finansieringsmekanismernas olika funktioner och hitta kreativa sätt att stödja inhemska organisationer, detta med insikt om att ett starkt civilt samhälle är avgörande för stabiliteten i södra Sudan.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europeiska kommissionen, Afrikanska unionen, Förenta nationerna och AVS-gruppens nationella, regionala och kontinentala parlament. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europeiska kommissionen, Afrikanska unionen, Förenta nationerna och AVS-gruppens nationella, regionala och kontinentala parlament.

FÖRKLARING

Förklaring om avtalet mellan EU och Latinamerika om bananer och dess påverkan på bananproducenter i AVS- och EU-länderna

Avtalet

| A. | I december 2009 ingick EU avtal inom WTO med de amerikanska och latinamerikanska producenterna om att få ett slut på den långvariga banantvisten. |
| --- | --- |

A.

I december 2009 ingick EU avtal inom WTO med de amerikanska och latinamerikanska producenterna om att få ett slut på den långvariga banantvisten.

| B. | Avtalet kommer att innebära betydande tullsänkningar (35 procent mellan 2010 och tidigast 2017) för import från länder utanför AVS. Det kommer därför att skada konkurrenskraften för AVS- och EU-producenterna. |
| --- | --- |

B.

Avtalet kommer att innebära betydande tullsänkningar (35 procent mellan 2010 och tidigast 2017) för import från länder utanför AVS. Det kommer därför att skada konkurrenskraften för AVS- och EU-producenterna.

| C. | EU för dessutom för närvarande bilaterala samtal med vissa latinamerikanska länder i syfte att ingå frihandelsavtal, vilka kan leda till ytterligare stora tullsänkningar och avsevärt minska eventuella tänkta fördelar för bananproducenter från AVS-länderna till följd av ekonomiska partnerskapsavtal. |
| --- | --- |

C.

EU för dessutom för närvarande bilaterala samtal med vissa latinamerikanska länder i syfte att ingå frihandelsavtal, vilka kan leda till ytterligare stora tullsänkningar och avsevärt minska eventuella tänkta fördelar för bananproducenter från AVS-länderna till följd av ekonomiska partnerskapsavtal.

| D. | Bananer är världens fjärde största jordbruksexport. EU-marknaden står för mer än en tredjedel av all import. |
| --- | --- |

D.

Bananer är världens fjärde största jordbruksexport. EU-marknaden står för mer än en tredjedel av all import.

| E. | Multinationella företag som verkar i Latinamerika kontrollerar mer än 80 procent av den globala marknaden. |
| --- | --- |

E.

Multinationella företag som verkar i Latinamerika kontrollerar mer än 80 procent av den globala marknaden.

| F. | Redan 2008 kom 72 procent av alla bananer som såldes i Europa från Latinamerika, medan bananerna från AVS-länderna och EU bara representerade 17 respektive 10,5 procent. Så gott som all bananexport från AVS-länderna går till EU, medan de latinamerikanska länderna även exporterar till Nord- och Sydamerika och Ryssland. |
| --- | --- |

F.

Redan 2008 kom 72 procent av alla bananer som såldes i Europa från Latinamerika, medan bananerna från AVS-länderna och EU bara representerade 17 respektive 10,5 procent. Så gott som all bananexport från AVS-länderna går till EU, medan de latinamerikanska länderna även exporterar till Nord- och Sydamerika och Ryssland.

| G. | Bananproduktionen har stor påverkan på lokalsamhällena, inte bara ekonomiskt, utan även när det gäller miljö, migration, genusfrågor och arbetsnormer. |
| --- | --- |

G.

Bananproduktionen har stor påverkan på lokalsamhällena, inte bara ekonomiskt, utan även när det gäller miljö, migration, genusfrågor och arbetsnormer.

| H. | I vissa latinamerikanska länder har multinationella företags bananproduktion varit kopplad till omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

H.

I vissa latinamerikanska länder har multinationella företags bananproduktion varit kopplad till omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna.

| I. | Avtalet kommer att träda i kraft om och när Europaparlamentet ger sitt samtycke och rådet godkänner dess ingående. |
| --- | --- |

I.

Avtalet kommer att träda i kraft om och när Europaparlamentet ger sitt samtycke och rådet godkänner dess ingående.

Påverkan

| J. | Effekterna av avtalet, som är ett försök att matcha målen för hållbar utveckling med WTO-skyldigheterna, börjar redan kännas. |
| --- | --- |

J.

Effekterna av avtalet, som är ett försök att matcha målen för hållbar utveckling med WTO-skyldigheterna, börjar redan kännas.

| K. | AVS-producenterna kommer att drabbas hårt eftersom de förlorar en stor del av sitt tullskydd. Vissa AVS-länder, som är starkt beroende av bananexporten, kan få se sina exportindustrier försvinna helt med svåra sociala och ekonomiska följder. |
| --- | --- |

K.

AVS-producenterna kommer att drabbas hårt eftersom de förlorar en stor del av sitt tullskydd. Vissa AVS-länder, som är starkt beroende av bananexporten, kan få se sina exportindustrier försvinna helt med svåra sociala och ekonomiska följder.

| L. | Utan lämpliga kompletterande åtgärder kommer även europeiska bananproducerande regioner, varav en del är bland de fattigaste i EU och redan har stor arbetslöshet, att betala ett tungt socioekonomiskt pris. |
| --- | --- |

L.

Utan lämpliga kompletterande åtgärder kommer även europeiska bananproducerande regioner, varav en del är bland de fattigaste i EU och redan har stor arbetslöshet, att betala ett tungt socioekonomiskt pris.

| M. | De multinationella företagen kommer att gynnas enormt på bekostnad av småskaliga jordbrukssamhällen i EU/AVS. |
| --- | --- |

M.

De multinationella företagen kommer att gynnas enormt på bekostnad av småskaliga jordbrukssamhällen i EU/AVS.

| N. | De bananproducerande regionerna i AVS-länderna och EU kommer att behöva mer finansiellt stöd för att bevara denna viktiga ekonomiska verksamhet i syfte att konkurrera med bananer från regioner med mycket låga nivåer på löner, sociala villkor och miljöregler. |
| --- | --- |

N.

De bananproducerande regionerna i AVS-länderna och EU kommer att behöva mer finansiellt stöd för att bevara denna viktiga ekonomiska verksamhet i syfte att konkurrera med bananer från regioner med mycket låga nivåer på löner, sociala villkor och miljöregler.

| O. | Utvecklingen mot allt billigare bananer kommer sannolikt att leda till en kapplöpning nedåt när det gäller arbetsnormer, inklusive barnarbete, miljöskydd, korruption och skatteflykt i banansektorn. |
| --- | --- |

O.

Utvecklingen mot allt billigare bananer kommer sannolikt att leda till en kapplöpning nedåt när det gäller arbetsnormer, inklusive barnarbete, miljöskydd, korruption och skatteflykt i banansektorn.

| P. | Europeiska kommissionen har satt samman ett stödpaket för AVS-producenterna (kompletterande åtgärder för banansektorn), värt 190 miljoner euro över fyra år, med ytterligare 10 miljoner euro om vissa villkor uppfylls. Detta stöd tar inte hänsyn till ytterligare tullsänkningar till följd av bilaterala handelsavtal med latinamerikanska länder. |
| --- | --- |

P.

Europeiska kommissionen har satt samman ett stödpaket för AVS-producenterna (kompletterande åtgärder för banansektorn), värt 190 miljoner euro över fyra år, med ytterligare 10 miljoner euro om vissa villkor uppfylls. Detta stöd tar inte hänsyn till ytterligare tullsänkningar till följd av bilaterala handelsavtal med latinamerikanska länder.

| Q. | De nya koncessioner som har gjorts till Colombia och Peru och redan begärts av centralamerikanska länder går mycket längre än dem som ingår i det nya avtalet och kan destabilisera andra länder i regionen, samt andra bananproducenters ekonomier i AVS-länder och EU. |
| --- | --- |

Q.

De nya koncessioner som har gjorts till Colombia och Peru och redan begärts av centralamerikanska länder går mycket längre än dem som ingår i det nya avtalet och kan destabilisera andra länder i regionen, samt andra bananproducenters ekonomier i AVS-länder och EU.

| R. | Inget ytterligare stöd föreskrivs för EU-producenter, särskilt från de yttre randområdena. |
| --- | --- |

R.

Inget ytterligare stöd föreskrivs för EU-producenter, särskilt från de yttre randområdena.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att en konsekvent politik för utveckling nu ingår i Lissabonfördraget och kräver följande:

| 1. | Kommissionen ska genomföra en ekonomisk, social och miljömässig konsekvensanalys av bananavtalet mellan EU och Latinamerika för bananproducenter i AVS och EU, i enlighet med deklaration XXIII i Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen ska genomföra en ekonomisk, social och miljömässig konsekvensanalys av bananavtalet mellan EU och Latinamerika för bananproducenter i AVS och EU, i enlighet med deklaration XXIII i Cotonouavtalet.

| 2. | Kommissionen ska rättvist överväga att öka det finansiella paketet för att hjälpa producenter från AVS och EU att anpassa sig till det nya systemet och påskynda utbetalningen av dessa medel. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen ska rättvist överväga att öka det finansiella paketet för att hjälpa producenter från AVS och EU att anpassa sig till det nya systemet och påskynda utbetalningen av dessa medel.

| 3. | Kommissionen ska överväga specifikt ytterligare finansiellt och tekniskt stöd till AVS-länderna för att hantera de sociala och miljömässiga effekterna, begränsningar på tillgångssidan och främjande av diversifiering efter 2013. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen ska överväga specifikt ytterligare finansiellt och tekniskt stöd till AVS-länderna för att hantera de sociala och miljömässiga effekterna, begränsningar på tillgångssidan och främjande av diversifiering efter 2013.

| 4. | EU ska lägga fram åtgärder för att hjälpa stater som är kraftigt beroende av bananer att diversifiera sina ekonomier, bland annat genom att utöka stödet till handeln, för att uppfylla kommissionens och medlemsstaternas löfte om handelsstöd (”Aid for Trade”) på 1 miljard euro vardera (varav 50 procent avsätts till AVS-länderna). |
| --- | --- |

4.

EU ska lägga fram åtgärder för att hjälpa stater som är kraftigt beroende av bananer att diversifiera sina ekonomier, bland annat genom att utöka stödet till handeln, för att uppfylla kommissionens och medlemsstaternas löfte om handelsstöd (”Aid for Trade”) på 1 miljard euro vardera (varav 50 procent avsätts till AVS-länderna).

| 5. | Kommissionen ska erbjuda stöd för att väga upp de förluster som har drabbat EU-producenter, och gradvis införa åtgärder för att främja en hållbar bananproduktion i EU och säkerställa en effektiv tillämpning av skyddsklausulen för bananer i bilaterala och multilaterala handelsavtal. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen ska erbjuda stöd för att väga upp de förluster som har drabbat EU-producenter, och gradvis införa åtgärder för att främja en hållbar bananproduktion i EU och säkerställa en effektiv tillämpning av skyddsklausulen för bananer i bilaterala och multilaterala handelsavtal.

| 6. | Nya tullsänkningar inom ramen för bilaterala avtal med latinamerikanska länder utöver WTO-avtalet ska ge upphov till tillfredsställande kompenserande åtgärder. |
| --- | --- |

6.

Nya tullsänkningar inom ramen för bilaterala avtal med latinamerikanska länder utöver WTO-avtalet ska ge upphov till tillfredsställande kompenserande åtgärder.

| 7. | Kommissionen ska ge AVS- och EU-producenter verklig rättssäkerhet kring framtiden för bananhandelssystemet, och Europaparlamentet och de nationella parlamenten i AVS-länderna ska fortsätta att övervaka denna fråga noga. |
| --- | --- |

7.

Kommissionen ska ge AVS- och EU-producenter verklig rättssäkerhet kring framtiden för bananhandelssystemet, och Europaparlamentet och de nationella parlamenten i AVS-länderna ska fortsätta att övervaka denna fråga noga.

| 8. | Myndigheterna i EU och AVS-länderna ska intensifiera sina insatser för att se till att alla bananproducerande länder på ett effektivt sätt tillämpar ILO:s dagordning för anständiga arbetsvillkor i alla dess aspekter. |
| --- | --- |

8.

Myndigheterna i EU och AVS-länderna ska intensifiera sina insatser för att se till att alla bananproducerande länder på ett effektivt sätt tillämpar ILO:s dagordning för anständiga arbetsvillkor i alla dess aspekter.

| 9. | Kommissionen ska öka medvetenheten om etisk handel för att avskräcka EU-återförsäljare från att importera bananer från producenter med otillräcklig politik när det gäller skatteflykt, korruption, arbetsnormer och brott mot de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

9.

Kommissionen ska öka medvetenheten om etisk handel för att avskräcka EU-återförsäljare från att importera bananer från producenter med otillräcklig politik när det gäller skatteflykt, korruption, arbetsnormer och brott mot de mänskliga rättigheterna.

| 10. | Europaparlamentet ska allvarligt överväga konsekvenserna av de frågor som tas upp i denna förklaring innan det ger sitt medgivande till bananavtalet. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet ska allvarligt överväga konsekvenserna av de frågor som tas upp i denna förklaring innan det ger sitt medgivande till bananavtalet.

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Västindien

Den regionala situationen

Regionen står inför flera utmaningar när det gäller hållbar utveckling: små befolkningar, begränsade och dyra transporter, extrem utsatthet för klimatförändringar och naturkatastrofer samt ekonomier som bygger på odling av en gröda med begränsade möjligheter till diversifiering.

Västindiska federationen (1958–1963) inledde formellt integrationsprocessen i regionen. Carifta återupptog integrationsprocessen 1967, och från 1973 stärkte Caricom processen ytterligare genom olika initiativ såsom samarbete och harmonisering av utrikespolitiken och Girvanrapporten (Girvan report) om en enhetlig vision för en enhetlig ekonomi. År 1992 inrättades Cariforum, vars medlemmar är länderna i Caricom (11) samt Dominikanska republiken och Kuba. Cariforum har undertecknat Cotonouavtalet.

Cariforum har en dubbel roll: att samordna tilldelningen av medel och att sköta genomförandet av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet samt genomförandet av andra regionala program som finansieras av EU-medlemsstaterna och andra givare.

Det aktuella regionala integrationsarbetet är inriktat på Caricoms gemensamma marknad och ekonomi (CSME), där måldatumet är 2015, och på fas II, i syfte att konsolidera och fullborda den gemensamma ekonomin.

Trots dessa initiativ finns det för närvarande en viss brist på drivkraft i regionens integrationsprocess. En del menar att detta beror på bristande stöd på gräsrotsnivå medan andra tror att stagnationen kan hänföras till en politik fokuserad på nationella frågor, politiskt kortsiktigt tänkande på grund av en hög omsättning av folkvalda eller den politiska uppfattningen att en integration på världsmarknaden kan ge större ekonomiska vinster. De flesta medger dock att bristande resurser har hämmat processen och att det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet måste ta tillräcklig hänsyn till detta.

Det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet för Västindien

För att regional integration ska kunna uppnås och för att regionen ska kunna integreras i den globala ekonomin måste det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet ta itu med de ovannämnda utmaningarna. Dessutom bör de stödja regionen i dess genomförande av det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan Cariforum och EU.

165 miljoner euro finns tillgängliga för Västindien inom ramen för det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet, enligt följande:

| — | Prioriterat område: Regional ekonomisk integration/samarbete och kapacitetsbyggande inom det ekonomiska partnerskapsavtalet (85–90 procent, dvs. 143 miljoner euro) |
| --- | --- |

—

Prioriterat område: Regional ekonomisk integration/samarbete och kapacitetsbyggande inom det ekonomiska partnerskapsavtalet (85–90 procent, dvs. 143 miljoner euro)

| — | De stora insatsområden som planeras grundas på de olika befintliga integrations- och samarbetsprocesserna inom Cariforum: den ekonomiska unionen inom OECS, CSME, utvidgningen av regionala marknader, genomförandet av det ekonomiska partnerskapsavtalet (som tilldelats 72,6 miljoner euro) och personalutveckling inom de regionala institutionerna. |
| --- | --- |

—

De stora insatsområden som planeras grundas på de olika befintliga integrations- och samarbetsprocesserna inom Cariforum: den ekonomiska unionen inom OECS, CSME, utvidgningen av regionala marknader, genomförandet av det ekonomiska partnerskapsavtalet (som tilldelats 72,6 miljoner euro) och personalutveckling inom de regionala institutionerna.

| — | Övriga områden: Sårbara områden och sociala frågor (10–15 procent, dvs. 22 miljoner euro) |
| --- | --- |

—

Övriga områden: Sårbara områden och sociala frågor (10–15 procent, dvs. 22 miljoner euro)

| — | Detta område syftar till att fästa särskild uppmärksamhet på brottslighet och säkerhet, icke-statliga aktörers inflytande och kapacitetsutveckling. |
| --- | --- |

—

Detta område syftar till att fästa särskild uppmärksamhet på brottslighet och säkerhet, icke-statliga aktörers inflytande och kapacitetsutveckling.

Analys av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet

| — | Oberoende expertpanel: Det är mycket viktigt att civilsamhället, den akademiska världen och den privata sektorn deltar till fullo i halvtidsutvärderingen av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet. |
| --- | --- |

—

Oberoende expertpanel: Det är mycket viktigt att civilsamhället, den akademiska världen och den privata sektorn deltar till fullo i halvtidsutvärderingen av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder därför inrättandet av en oberoende expertpanel med uppgift att identifiera flaskhalsar för att man ska kunna skynda på tillväxten och förbättra livsvillkoren i regionen. Efter att ha identifierat de nödvändiga ekonomiska faktorerna och personalfaktorerna skulle panelen kunna komma med ekonomiska och institutionella rekommendationer om hur man bäst ska kunna stimulera tillväxten och förbättra livsvillkoren. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder därför inrättandet av en oberoende expertpanel med uppgift att identifiera flaskhalsar för att man ska kunna skynda på tillväxten och förbättra livsvillkoren i regionen. Efter att ha identifierat de nödvändiga ekonomiska faktorerna och personalfaktorerna skulle panelen kunna komma med ekonomiska och institutionella rekommendationer om hur man bäst ska kunna stimulera tillväxten och förbättra livsvillkoren.

| — | Regional ekonomisk integration/samverkan: Parallellt med kapacitetsbyggandet och de institutionella initiativ som stöds inom det prioriterade området anser den gemensamma parlamentsförsamlingen att en del av beloppet på 143 miljoner euro bör anslås till projekt på områdena utbildning, skapande av arbetstillfällen, energi samt luft- och sjötransporter. |
| --- | --- |

—

Regional ekonomisk integration/samverkan: Parallellt med kapacitetsbyggandet och de institutionella initiativ som stöds inom det prioriterade området anser den gemensamma parlamentsförsamlingen att en del av beloppet på 143 miljoner euro bör anslås till projekt på områdena utbildning, skapande av arbetstillfällen, energi samt luft- och sjötransporter.

| — | Det finns en verklig potential att främja regional integration och att driva på utvecklingen genom sådana målinriktade och konkreta utgifter. |
| --- | --- |

—

Det finns en verklig potential att främja regional integration och att driva på utvecklingen genom sådana målinriktade och konkreta utgifter.

| — | Ekonomisk utveckling: I det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet nämns många hinder för den ekonomiska utvecklingen. Två av dessa är EU:s höga sanitära och fytosanitära standarder och de begränsade möjligheterna till ekonomisk diversifiering. |
| --- | --- |

—

Ekonomisk utveckling: I det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet nämns många hinder för den ekonomiska utvecklingen. Två av dessa är EU:s höga sanitära och fytosanitära standarder och de begränsade möjligheterna till ekonomisk diversifiering.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen betonar att en rimlig andel av det belopp på 30 miljoner euro som anslagits till AVS för att garantera efterlevnaden av de sanitära och fytosanitära standarderna bör tilldelas Cariforum. Denna finansiering bör särskilt inriktas på fiskesektorn samt på framväxande industrier såsom vattenbruk, agroindustri och tjänster (t.ex. spaanläggningar och ekoturism). |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen betonar att en rimlig andel av det belopp på 30 miljoner euro som anslagits till AVS för att garantera efterlevnaden av de sanitära och fytosanitära standarderna bör tilldelas Cariforum. Denna finansiering bör särskilt inriktas på fiskesektorn samt på framväxande industrier såsom vattenbruk, agroindustri och tjänster (t.ex. spaanläggningar och ekoturism).

| — | Forskning och innovation kan driva på den ekonomiska diversifieringen, och särskilt små och medelstora företag och agroindustrisektorn skulle kunna dra nytta av en starkare fokusering på forskning och innovation. |
| --- | --- |

—

Forskning och innovation kan driva på den ekonomiska diversifieringen, och särskilt små och medelstora företag och agroindustrisektorn skulle kunna dra nytta av en starkare fokusering på forskning och innovation.

| — | Genomförande av det ekonomiska partnerskapsavtalet: Utöver tilldelningen inom ramen för det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet, är många av de landsspecifika nationella vägledande programmen inriktade på åtgärder knutna till avtalet om ekonomiskt partnerskap, såsom konkurrenskraft, reformer av den offentliga administrationen och infrastruktur. 454 miljoner euro från de nationella programresurserna (75 procent av det tillgängliga beloppet på 600 miljoner euro) går till handelsrelaterat stöd. |
| --- | --- |

—

Genomförande av det ekonomiska partnerskapsavtalet: Utöver tilldelningen inom ramen för det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet, är många av de landsspecifika nationella vägledande programmen inriktade på åtgärder knutna till avtalet om ekonomiskt partnerskap, såsom konkurrenskraft, reformer av den offentliga administrationen och infrastruktur. 454 miljoner euro från de nationella programresurserna (75 procent av det tillgängliga beloppet på 600 miljoner euro) går till handelsrelaterat stöd.

| — | Avtalet om ekonomiskt partnerskap kräver viktiga organisatoriska och strukturella förändringar. Bland annat finns stora utmaningar med att stärka rättstjänsten, och regionen bör få tillräckligt stöd i att möta dessa utmaningar. |
| --- | --- |

—

Avtalet om ekonomiskt partnerskap kräver viktiga organisatoriska och strukturella förändringar. Bland annat finns stora utmaningar med att stärka rättstjänsten, och regionen bör få tillräckligt stöd i att möta dessa utmaningar.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen betonar vikten av att Europeiska kommissionen och EU-medlemsstaterna uppfyller sitt löfte i samband med ”Aid for Trade” om 1 miljard euro var (med 50 procent tillgängligt för AVS-länder) senast 2010. Såsom tidigare nämnts förblir de sanitära och fytosanitära standarderna en prioritering. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen betonar vikten av att Europeiska kommissionen och EU-medlemsstaterna uppfyller sitt löfte i samband med ”Aid for Trade” om 1 miljard euro var (med 50 procent tillgängligt för AVS-länder) senast 2010. Såsom tidigare nämnts förblir de sanitära och fytosanitära standarderna en prioritering.

| — | Halvtidsöversynen av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet (och på liknande sätt även landstrategidokumenten/de nationella vägledande programmen) bör utgöra ett tillfälle att verkligen se över finansieringen om EU-medlemsstaterna inte håller sitt löfte om Aid for Trade. |
| --- | --- |

—

Halvtidsöversynen av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet (och på liknande sätt även landstrategidokumenten/de nationella vägledande programmen) bör utgöra ett tillfälle att verkligen se över finansieringen om EU-medlemsstaterna inte håller sitt löfte om Aid for Trade.

| — | Tryggad livsmedelsförsörjning: Reaktionen på den globala livsmedelskrisen var långsam i regionen. Denna fördröjning understryker behovet av ett regionalt samförstånd om hur man på bästa sätt ska främja jordbruksproduktionen. Även om vissa länder redan prioriterar livsmedelstrygghet i sin utvecklingsplanering, skulle en heltäckande regional utvecklingsstrategi mer effektivt säkra en tillräcklig jordbruksproduktion. För att garantera en tryggad livsmedelsförsörjning på medellång till lång sikt måste regionen säkra utvecklingsstöd för att stimulera jordbrukssektorn. |
| --- | --- |

—

Tryggad livsmedelsförsörjning: Reaktionen på den globala livsmedelskrisen var långsam i regionen. Denna fördröjning understryker behovet av ett regionalt samförstånd om hur man på bästa sätt ska främja jordbruksproduktionen. Även om vissa länder redan prioriterar livsmedelstrygghet i sin utvecklingsplanering, skulle en heltäckande regional utvecklingsstrategi mer effektivt säkra en tillräcklig jordbruksproduktion. För att garantera en tryggad livsmedelsförsörjning på medellång till lång sikt måste regionen säkra utvecklingsstöd för att stimulera jordbrukssektorn.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen noterar att Europeiska kommissionen har avsatt 1 miljard euro under en treårsperiod för de 23 länder som drabbats värts av livsmedelskrisen och välkomnar att 15,8 miljoner euro spenderades i Haiti under 2009. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen noterar att Europeiska kommissionen har avsatt 1 miljard euro under en treårsperiod för de 23 länder som drabbats värts av livsmedelskrisen och välkomnar att 15,8 miljoner euro spenderades i Haiti under 2009.

| — | Mänskliga resurser och kompetensflykt: Regionen kämpar för att utveckla breda expertkunskaper på hemmaplan, och detta underskott hindrar den mänskliga utvecklingen, välfärden, den ekonomiska diversifieringen och tillväxten. |
| --- | --- |

—

Mänskliga resurser och kompetensflykt: Regionen kämpar för att utveckla breda expertkunskaper på hemmaplan, och detta underskott hindrar den mänskliga utvecklingen, välfärden, den ekonomiska diversifieringen och tillväxten.

| — | Regionen är dessutom hårt drabbad av en omfattande kompetensflykt. (12) Fri rörlighet för arbetstagare och ett gemensamt utnyttjande av mänskliga resurser inom regionen lindrar i viss omfattning problemet, och den gemensamma parlamentsförsamlingen välkomnar därför det faktum att nära 10 miljoner euro tilldelats till utveckling av mänskliga resurser och kapacitetsbyggnad på regional nivå. |
| --- | --- |

—

Regionen är dessutom hårt drabbad av en omfattande kompetensflykt. (12) Fri rörlighet för arbetstagare och ett gemensamt utnyttjande av mänskliga resurser inom regionen lindrar i viss omfattning problemet, och den gemensamma parlamentsförsamlingen välkomnar därför det faktum att nära 10 miljoner euro tilldelats till utveckling av mänskliga resurser och kapacitetsbyggnad på regional nivå.

| — | För att ta itu med problemets kärna måste dock regionen kunna erbjuda incitament för personer som utvandrat att återvända hem och dela med sig av sitt förvärvade kunnande till regionens fördel. |
| --- | --- |

—

För att ta itu med problemets kärna måste dock regionen kunna erbjuda incitament för personer som utvandrat att återvända hem och dela med sig av sitt förvärvade kunnande till regionens fördel.

| — | En seriös politisk dialog bör uppmuntras. Särskilt kan en analys av Guyanas och andra länders insatser för att vända migrationstrenden under 1990-talet vara upplysande. I detta syfte bör Europeiska kommissionen öronmärka finansiering för att öka det regionala samarbetet i migrationsfrågor och bygga kapacitet för att minska kompetensflykten. |
| --- | --- |

—

En seriös politisk dialog bör uppmuntras. Särskilt kan en analys av Guyanas och andra länders insatser för att vända migrationstrenden under 1990-talet vara upplysande. I detta syfte bör Europeiska kommissionen öronmärka finansiering för att öka det regionala samarbetet i migrationsfrågor och bygga kapacitet för att minska kompetensflykten.

| — | Klimatförändringar: Klimatförändringarna har en oproportionerlig inverkan på små östater, t.ex. i Västindien. |
| --- | --- |

—

Klimatförändringar: Klimatförändringarna har en oproportionerlig inverkan på små östater, t.ex. i Västindien.

| — | Trots att det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet inte inbegriper klimatförändringsåtgärder, anslog Europeiska kommissionen 71 miljoner euro 2009 för att hantera migration med koppling till klimatförändringar och 97 miljoner euro för anpassningsåtgärder. Kommissionen planerar vidare att avsätta 3 miljoner euro åt Kuba och 8 miljoner euro genom den globala klimatförändringsalliansen (GCCA) för att stödja Karibiska gemenskapens centrum för klimatförändringar (CCCCC) i genomförandet av den regionala strategin. |
| --- | --- |

—

Trots att det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet inte inbegriper klimatförändringsåtgärder, anslog Europeiska kommissionen 71 miljoner euro 2009 för att hantera migration med koppling till klimatförändringar och 97 miljoner euro för anpassningsåtgärder. Kommissionen planerar vidare att avsätta 3 miljoner euro åt Kuba och 8 miljoner euro genom den globala klimatförändringsalliansen (GCCA) för att stödja Karibiska gemenskapens centrum för klimatförändringar (CCCCC) i genomförandet av den regionala strategin.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen skulle ha nytta av ytterligare information – både vad beträffar finansiering och samordning – när det gäller EU-initiativ och regionala initiativ och program såsom GCCA, EU-strategin för katastrofriskreducering i utvecklingsländerna, ”tematiska programmet för miljö och hållbar förvaltning av naturresurser” inom instrumentet för utvecklingssamarbete, Karibiska gemenskapens regionala programram för 2005–2015 (inom CDEMA), den övergripande ramen och strategin för katastrofhantering (också inom CDEMA) och CCCCC. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen skulle ha nytta av ytterligare information – både vad beträffar finansiering och samordning – när det gäller EU-initiativ och regionala initiativ och program såsom GCCA, EU-strategin för katastrofriskreducering i utvecklingsländerna, ”tematiska programmet för miljö och hållbar förvaltning av naturresurser” inom instrumentet för utvecklingssamarbete, Karibiska gemenskapens regionala programram för 2005–2015 (inom CDEMA), den övergripande ramen och strategin för katastrofhantering (också inom CDEMA) och CCCCC.

| — | Genus: Genusfrågor bör stå högre upp på den politiska dagordningen, särskilt mot bakgrund av den senaste tidens finanskris som har försämrat tillgången till ”anständigt arbete” för kvinnor. |
| --- | --- |

—

Genus: Genusfrågor bör stå högre upp på den politiska dagordningen, särskilt mot bakgrund av den senaste tidens finanskris som har försämrat tillgången till ”anständigt arbete” för kvinnor.

| — | Samordning mellan givare: Konsekventa givarstrategier och genomförandemetoder är otvivelaktigt en prioritering, både för att minska bördorna för nationella regeringar och regionala institutioner men också för att öka det internationella stödets effektivitet. Enligt rapporter från olika givare, diplomater och akademiker tillämpas dock inte principerna i Paris- och Accra-förklaringarna om biståndets effektivitet i tillräckligt stor utsträckning. |
| --- | --- |

—

Samordning mellan givare: Konsekventa givarstrategier och genomförandemetoder är otvivelaktigt en prioritering, både för att minska bördorna för nationella regeringar och regionala institutioner men också för att öka det internationella stödets effektivitet. Enligt rapporter från olika givare, diplomater och akademiker tillämpas dock inte principerna i Paris- och Accra-förklaringarna om biståndets effektivitet i tillräckligt stor utsträckning.

| — | Som en central givare bör EU inte bara göra ytterligare insatser för att rationalisera sina egna givarkrav utan också arbeta med andra givare för att öka samordningen och minimera svinn. Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder det gemensamma genomförandet av regionala projekt (t.ex. Cartac, Pancap, CRNM och många OECS-projekt) och välkomnar Europeiska kommissionens ledande roll i samordningen av givare för Pancap. Den gemensamma parlamentsförsamlingen uppmanar Europeiska kommissionen att tillhandahålla ekonomiskt stöd till CDEMA, som inbegriper många givare som deltar i katastrofhantering men som – enligt det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet – för närvarande inte har kapacitet att samordna givarna på ett effektivt sätt. |
| --- | --- |

—

Som en central givare bör EU inte bara göra ytterligare insatser för att rationalisera sina egna givarkrav utan också arbeta med andra givare för att öka samordningen och minimera svinn. Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder det gemensamma genomförandet av regionala projekt (t.ex. Cartac, Pancap, CRNM och många OECS-projekt) och välkomnar Europeiska kommissionens ledande roll i samordningen av givare för Pancap. Den gemensamma parlamentsförsamlingen uppmanar Europeiska kommissionen att tillhandahålla ekonomiskt stöd till CDEMA, som inbegriper många givare som deltar i katastrofhantering men som – enligt det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet – för närvarande inte har kapacitet att samordna givarna på ett effektivt sätt.

| — | Biståndsgenomförandet: Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder inrättandet av en regional utvecklingsfond – inom ramen för Caricoms utvecklingsfond – för att förvalta Europeiska utvecklingsfonden och övrig finansiering. |
| --- | --- |

—

Biståndsgenomförandet: Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder inrättandet av en regional utvecklingsfond – inom ramen för Caricoms utvecklingsfond – för att förvalta Europeiska utvecklingsfonden och övrig finansiering.

| — | Den gemensamma parlamentsförsamlingen ser fram emot att få ytterligare information om resultaten av den undersökning som Cariforums sekretariat genomfört och om diskussionerna mellan Europeiska kommissionen, regionala myndigheter och Europeiska investeringsbanken om möjligheten att inrätta en infrastrukturfond för Västindien grundad på den afrikanska modellen. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma parlamentsförsamlingen ser fram emot att få ytterligare information om resultaten av den undersökning som Cariforums sekretariat genomfört och om diskussionerna mellan Europeiska kommissionen, regionala myndigheter och Europeiska investeringsbanken om möjligheten att inrätta en infrastrukturfond för Västindien grundad på den afrikanska modellen.

| — | Revision: Utöver parlamentets tillsyn av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet, rekommenderar den gemensamma parlamentsförsamlingen att en oberoende revision bör genomföras. Dess mål bör för det första vara att bedöma om Cariforums andel av den tionde europeiska utvecklingsfonden har spenderats klokt. För det andra bör revisionen rapportera om huruvida fördelarna med den tionde europeiska utvecklingsfonden var lika tydliga inom hela regionen eller om de koncentrerades till särskilda geografiska eller sektoriella områden. |
| --- | --- |

—

Revision: Utöver parlamentets tillsyn av det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet, rekommenderar den gemensamma parlamentsförsamlingen att en oberoende revision bör genomföras. Dess mål bör för det första vara att bedöma om Cariforums andel av den tionde europeiska utvecklingsfonden har spenderats klokt. För det andra bör revisionen rapportera om huruvida fördelarna med den tionde europeiska utvecklingsfonden var lika tydliga inom hela regionen eller om de koncentrerades till särskilda geografiska eller sektoriella områden.

Rekommendationer

Som noterats ovan är en del av det prioriterade området regional ekonomisk integration och samverkan. Den gemensamma parlamentsförsamlingen stöder helt detta mål samtidigt som man betonar att målet bör vara en hållbar och utvecklingsorienterad ekonomisk tillväxt som kan stärka och ena regionens förhandlingsposition på den globala arenan.

Dessutom är kapacitetsbyggandet inom avtalet om ekonomiskt partnerskap en central del av det prioriterade området. Det regionala strategidokumentet och det vägledande programmet måste därför tillhandahålla det tekniska och ekonomiska stöd som behövs för att man ska kunna inrätta de relevanta ramarna.

Att motverka effekterna av migration och kompetensflykt, säkra tryggad livsmedelsförsörjning och bekämpa klimatförändringar är viktiga utmaningar som kräver ett regionalt svar.

Det finns ett brådskande behov av bättre samordning mellan givare i regionen. Den gemensamma parlamentsförsamlingen ber Europeiska kommissionen att ta hänsyn till de rekommendationer som beskrivs ovan.

Medan Europaparlamentet kan stå för den parlamentariska tillsynen från EU:s sida bör det noteras att detta tyvärr är svårare på Cariforums sida på grund av avsaknaden av ett regionalt parlament.

FÖRKORTNINGAR

| AfT | Aid for Trade |
| --- | --- |
| CARICOM | Caribbean Community |
| CARIFTA | Caribbean Free Trade Association |
| CARIFORUM | Caribbean Forum of ACP States |
| CARTAC | Caribbean Regional Technical Assistance Centre |
| CCCCC | Caribbean Community Climate Change Centre |
| CDEMA | Caribbean Disaster Emergency Management Agency |
| CRNM | Caribbean Regional Negotiating Machinery |
| CSME | CARICOM Single Market and Economy |
| CSP | Country Strategy Paper |
| DCI | Financing Instrument for Development Cooperation |
| EDF | European Development Fund |
| EIB | European Investment Bank |
| EPA | Economic Partnership Agreement |
| GCCA | Global Climate Change Alliance |
| JPA | Joint Parliamentary Assembly |
| NIP | National Indicative Programme |
| OECD | Organisation of Economic Cooperation and Development |
| OECS | Organisation of Eastern Caribbean States |
| PANCAP | Pan-Caribbean Partnership against HIV/AIDS |
| RPTF | Regional Preparatory Task Force |
| SME | Small and Medium Sized Enterprise |
| SPS | Sanitary and Phyto-Sanitary |

AfT

Aid for Trade

CARICOM

Caribbean Community

CARIFTA

Caribbean Free Trade Association

CARIFORUM

Caribbean Forum of ACP States

CARTAC

Caribbean Regional Technical Assistance Centre

CCCCC

Caribbean Community Climate Change Centre

CDEMA

Caribbean Disaster Emergency Management Agency

CRNM

Caribbean Regional Negotiating Machinery

CSME

CARICOM Single Market and Economy

CSP

Country Strategy Paper

DCI

Financing Instrument for Development Cooperation

EDF

European Development Fund

EIB

European Investment Bank

EPA

Economic Partnership Agreement

GCCA

Global Climate Change Alliance

JPA

Joint Parliamentary Assembly

NIP

National Indicative Programme

OECD

Organisation of Economic Cooperation and Development

OECS

Organisation of Eastern Caribbean States

PANCAP

Pan-Caribbean Partnership against HIV/AIDS

RPTF

Regional Preparatory Task Force

SME

Small and Medium Sized Enterprise

SPS

Sanitary and Phyto-Sanitary

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Östra och södra Afrika samt Indiska oceanen

Det regionala strategidokumentet för östra och södra Afrika samt för Indiska oceanen omfattar 21 stater och 4 regionala organisationer: Comesa, EAC, Igad och IOC. Det geografiska området inbegriper även ett av EU:s yttersta randområden, Réunion, och det franska utomeuropeiska territoriet Mayotte.

Det regionala strategidokumentets mål och syfte

Målet med det regionala strategidokumentet såsom det har utformats mellan EU och de olika regionala partnerorganisationerna är att bidra till att fördjupa de regionala integrationsprocesser som dessa organisationer eftersträvar. Tonvikten ligger på öppnandet av marknader och inrättandet av en gemensam marknad.

Denna strategi har även som yttersta mål att bidra till utrotningen av fattigdom och till att uppnå millennieutvecklingsmålen. För att uppnå detta mål måste man, precis som för den regionala integrationen, gå via en ökad tillväxt och utveckling av handeln.

De regionala integrationsprocesser som eftersträvas i regionen östra och södra Afrika samt Indiska oceanen

Den berörda regionen drivs av fyra stora regionala organisationer. Dessa fyra organisationer eftersträvar alla olika parallella mål som kompletterar varandra.

Den regionala organisation som omfattar det största antalet länder i området är Comesa (gemensam marknad för östra och södra Afrika). Comesa strävar efter att skapa ett frihandelsområde och en tull- och valutaunion medlemsländerna emellan. På så sätt försöker man skapa en fullständigt integrerad gemenskap med internationell konkurrenskraft och en högre levnadsstandard för gemenskapens invånare och för alla som är redo att ansluta sig till en afrikansk ekonomisk gemenskap (CEA).

EAC (den östafrikanska gemenskapen) verkar sträva efter liknande mål som Comesa, och verkar till och med ha fått ett försprång: en tullunion inrättades 2005, en gemensam marknad planeras träda i kraft under 2010 och en valutaunion 2012.

De två övriga stora regionala organisationerna i den här regionen är mer begränsade. De koncentrerar sig på mindre områden med gemensamma gränser, eller i IOC:s fall områden som delar samma havsområde.

IOC har flera mål: solidaritet mellan folkslag, försvar av öarnas intressen i internationella sammanhang och i organisationer för regional integration, bevarande och värdesättande av miljö och naturtillgångar och den regionala dimensionen av den mänskliga utvecklingen.

Igad har följande mål: jordbruket, miljön, socialt och ekonomiskt samarbete, fred och säkerhet samt jämställdhet mellan kvinnor och män.

Stöd från det regionala strategidokumentet till fördjupade regionala integrationsprocesser och till uppfyllandet av millennieutvecklingsmålen

Ett belopp på 645 miljoner euro har avsatts till de regionala integrationsprocesser som hör samman med den ekonomiska integrationsprocessen i regionen. För att denna strategi ska kunna genomföras på ett effektivt sätt samarbetar de fyra regionala ekonomiska kommittéerna i en mellanregional samordningskommitté.

Det ankommer alltså på den mellanregionala samordningskommittén (som består av företrädare för Comesa, EAC, IOC och Igad samt företrädare för EU och AVS-sekretariatet) att ansvara för genomförandet av en regional integration genom en handel som är synonym med en utveckling för folken. Samarbetet och samordningen i kommittén ledde till uppmuntrande resultat under genomförandet av nionde Europeiska utvecklingsfonden, något man föresatt sig att upprepa för den tionde Europeiska utvecklingsfonden. Det är denna kommitté det beror på om man ska lyckas med sin föresättning att generera social utveckling och en högre levnadsstandard genom ekonomisk tillväxt och ett regionalt öppnande av marknader. Det är också den här kommittén som har ansvaret för att bevara olika regionala organisationer utan att alla blir involverade.

Vad gäller millennieutvecklingsmålen ska ett helt kapitel i det regionala strategidokumentet ha avsatts för att uppnå dem, för att på sätt säkerställa att ekonomisk utveckling verkligen leder till en högre levnadsstandard, inte enbart i ekonomiska termer utan också med avseende på rätten till hälsovård, livsmedelssäkerhet och tillgång till dricksvatten och utbildning.

Regionala strategidokument kontra avtal om ekonomiskt partnerskap

Avtalen om ekonomiskt partnerskap är tänkta att stödja den regionala integrationsprocessen och inte tvärtom. Därför är det särskilt viktigt att åter bekräfta att det inte går att påverka utifrån på vilket sätt den regionala integrationsprocessen ska genomdrivas, och EU måste nöja sig med att stödja processen eller processerna på de villkor som bestämts av AVS-länderna.

Sadec, Comesa och EAC beslutade vid toppmötet i Kampala 2008 att utarbeta en arbetsplan i syfte att föra de tre regionala organisationerna närmare varandra för att harmonisera deras lagstiftning och skapa en stor gemensam marknad. Processen utgörs av ett preliminärt undertecknande av ett frihandelsavtal innan det utmynnar i en tullunion och sedan i upprättandet av en afrikansk ekonomisk gemenskap (CEA).

Förutom det stora projektet mellan de tre regionala organisationerna finns det två regionala strategier och tre ekonomiska partnerskapsavtal. Det är därför svårt att tydligt urskilja hur EU genom den tionde Europeiska utvecklingsfonden och ekonomiska partnerskapsavtal tänker ge sitt stöd till regionala integrationsprocesser utan att orsaka konkurrens mellan olika regionala organisationer då olika gemensamma marknader skapas (detta program finansieras till 85 procent med medel från Europeiska utvecklingsfonden) och utan att i slutändan främst försöka stödja ekonomiska partnerskapsavtal.

Det trepartsråd som utgörs av Comesa, Sadec och EAC verkar betrakta de tre ekonomiska partnerskapsavtal som är under förhandling i de två regioner som anges i tionde Europeiska utvecklingsfonden som hörnstenar i skapandet av den afrikanska ekonomiska gemenskapen. EU måste därför se till att dessa två pågående regionala strategier och de tre ekonomiska partnerskapsavtal som är under förhandling inte heller kommer att störa den här processen på ett avgörande eller ihållande sätt.

Det trepartsråd som utgörs av Comesa, Sadec och EAC beslutade vid toppmötet i Kampala i oktober 2008 att upprätta ett frihandelsområde, vilket ska följas av en tullunion. De ekonomiska partnerskapsavtal som för närvarande är underförhandling bör stärka den integrationsprocess som redan har inletts.

Strategins mål att stödja freden och stabiliteten i regionen

Politisk integration, god förvaltning och människors säkerhet är nyckeln till framgång i de ekonomiska integrationsprocesserna. Det ena kan inte förverkligas utan det andra. Det andra målet för denna strategi är tänkt att stödja denna dimension genom att hjälpa de fyra regionala organisationerna att förbättra sin insyn, demokrati, säkerhet, stabilitet och hållbara utveckling. I detta avseende handlar den förberedande fasen i detta program om att på ett korrekt sätt identifiera mellanregionala strategiska samarbetsmekanismer som kan stödja återställandet av freden, demokratiseringen och den hållbara utvecklingen i regionen. Konkreta och genomtänkta projekt kommer att uppstå i detta inledande skede.

Programmet verkar vara på rätt väg. Men de medel som anslagits till programmet kan visa sig vara otillräckliga för de ambitioner och behov som finns inom området.

Réunions och Mayottes deltagande i strategin

För det första beklagar vi att Mayotte inte omnämns någonstans i strategin, trots att ön tillhör Indiska oceanen.

Den bilaga som tillägnats Réunions deltagande i tionde Europeiska utvecklingsfonden och den regionala integrationsprocessen är ett steg i rätt riktning. Men Europeiska kommissionens ståndpunkter överensstämmer inte med kommissionens faktiska agerande gentemot Réunion i de parallella förhandlingarna om det ekonomiska partnerskapsavtalet. De yttersta randområdena måste på alla nivåer betraktas av kommissionen som potentiella drivkrafter i utvecklingen av det geografiska område de tillhör, och inte bara omnämnas i bilagorna till tionde Europeiska utvecklingsfonden.

Det är också beklagligt att ett stort utvecklingsprojekt för informations- och kommunikationsteknik, i synnerhet för Internet med hög hastighet, inte finansierats specifikt för IOC. Problemet med ett instabilt digitalt system kvarstår i detta havsområde som av naturliga skäl är starkt beroende av undervattenslinjer mellan kontinenterna och där marknadskrafterna är till nackdel för användaren när det gäller kvaliteten på de tjänster som erbjuds och att de är dyrare i jämförelse med kontinentala regioner. Tionde Europeiska utvecklingsfonden borde ha uppmuntrat inrättandet av plattformar för spridning av ny informations- och kommunikationsteknik på regional nivå och i synnerhet för IOC.

Det vore även önskvärt att kommissionen överväger att utarbeta ett enskilt finansiellt samarbetsinstrument som utformats särskilt för de yttersta randområdena samt förvaltningsförfaranden som är enkla att tillämpa, i syfte att göra något konkret för att de yttersta randområdena ska kunna fylla sin erkända funktion som potentiella drivkrafter i en ömsesidig regional utveckling.

Samma sak gäller för de projekt för integrationen av sjöfart, luftfart och järnvägstrafik som förblir ytterst viktiga, särskilt för utvecklingen av handeln.

Rekommendationer

Mot bakgrund av denna strategi kan integration i världshandeln och en dynamisk ekonomi betraktas som de faktorer som i princip saknas för att den här regionen ska kunna fullborda sin mänskliga och sociala utveckling. Den modell som åberopats och som förväntats leda till en fördjupning av den regionala integrationsprocessen är EU:s modell: inrättandet av en gemensam marknad och en tull- och valutaunion. Det är möjligen synd att stödet till inrättandet av en gemensam jordbrukspolitik för den här regionen inte har betraktats som en värdefull integrationsprocess. Den gemensamma jordbrukspolitiken är dock på samma sätt som den gemensamma marknaden en lyckad modell inom EU som har bidragit till att skapa en ännu tätare union mellan människor och stater. Den skulle också kunna visa sig vara en synnerligen relevant modell för regionen eftersom den till gagn för medborgarna skulle garantera deras allmänna rätt till livsmedelsoberoende (som var det främsta målet för den gemensamma jordbrukspolitiken i EU). Det kommer även att bli nödvändigt att se till att ta fram mekanismer för den elfte Europeiska utvecklingsfonden som gör det möjligt att rådfråga och engagera de nationella parlamenten i medlemsstaterna i den här regionens regionala organisationer.

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC)

Den regionala situationen

Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC) är ett internationellt, ekonomiskt och politiskt organ, vars målsättning är att skapa förutsättningar för utveckling och ekonomisk och social tillväxt i södra Afrika. Även om den ekonomiska integrationen står högst upp på SADC:s dagordning är även det politiska samarbetet viktigt.

SADC inrättades 1980 under namnet Konferensen för utvecklingssamordning i södra Afrika (SADCC). Syftet var att samordna utvecklingsbiståndet och minska det ekonomiska beroendet av den dåvarande apartheidregimen i Sydafrika. Tolv år senare omvandlades SADCC till Södra Afrikas utvecklingsgemenskap. SADC består för närvarande av 15 medlemmar: Angola, Botswana, Demokratiska republiken Kongo, Lesotho, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Moçambique, Namibia, Seychellerna, Sydafrika, Swaziland, Förenade republiken Tanzania, Zambia och Zimbabwe.

Det finns tyvärr en överlappning mellan ländernas medlemskap i SADC och medlemskapet i andra regionala organisationer, till exempel Södra Afrikas tullunion (Sacu), Gemensamma marknaden för östra och södra Afrika (Comesa), Östafrikanska gemenskapen (EAC) och andra. Länderna är alltså medlemmar i flera regionala ekonomiska sammanslutningar samtidigt, vilket är en ständig utmaning för den regionala integrationen i södra Afrika. Dessutom förhandlar SADC-regionen med EU om tre olika regionala avtal om ekonomiskt partnerskap (SADC, staterna i östra och södra Afrika och EAC). Endast hälften av de nuvarande SADC-medlemmarna ingår i SADC:s förhandlingsgrupp för det regionala avtalet om ekonomiskt partnerskap.

Generellt sett präglas länderna inom Södra Afrikas utvecklingsgemenskap av enorma ekonomiska regionala obalanser och brottas med problem med små och dåligt diversifierade ekonomier, uttalad ojämlikhet och fattigdom. SADC är en av de fattigaste regionerna i världen – nästan 45 procent av befolkningen i dessa länder lever på en US-dollar per dag. SADC har också den högsta förekomsten av hiv i världen (en tredjedel av världens sammanlagda befolkning som lever med hiv/aids finns inom dessa länder). Detta får katastrofala ekonomiska och sociala följder för regionen och påverkar BNI-tillväxten, tillgången på arbetskraft, inkomstklyftorna, människornas utveckling och uppnåendet av millennieutvecklingsmålen i allmänhet. SADC-länderna hör till de länder som har de lägsta siffrorna i världen när det gäller antal elever som går ut grundskolan. Regionen står också inför andra utmaningar som rör livsmedelssäkerhet och tillgång till säkert dricksvatten samt demokrati, fred och säkerhet, vilka ofta utlöser massförflyttningar av människor i SADC-länderna. Mycket återstår även att göra när det gäller kvinnors ökade ekonomiska inflytande, deltagande i beslutsprocesser och mänskliga och lagliga rättigheter. Civilsamhället i regionen kan beskrivas som relativt svagt och splittrat och har en retroaktiv inställning i förbindelserna med regeringar och regionala organisationer.

Lösningar som föreslås i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC)

I det regionala vägledande programmet anslås 116 miljoner euro till SADC-regionen, enligt följande:

| — | Målsektor 1: Regional ekonomisk integration (80 procent, dvs. 92,8 miljoner euro). Genom denna prioritering ges ett omfattande stöd för att fördjupa SADC:s ekonomiska integration och handelsavreglering och för att lösa problemen med begränsningar på utbudssidan när det gäller regional infrastruktur och livsmedelssäkerhet. |
| --- | --- |

—

Målsektor 1: Regional ekonomisk integration (80 procent, dvs. 92,8 miljoner euro). Genom denna prioritering ges ett omfattande stöd för att fördjupa SADC:s ekonomiska integration och handelsavreglering och för att lösa problemen med begränsningar på utbudssidan när det gäller regional infrastruktur och livsmedelssäkerhet.

| — | Målsektor 2: Regionalt politiskt samarbete (15 procent, dvs. 17,4 miljoner euro). Syftet är att stödja kapacitetsuppbyggnad inom ramen för god regional samhällsstyrning och genomförandet av vissa aspekter av den gemensamma Afrika–EU-strategin inom områdena konfliktförebyggande samt fred och säkerhet. |
| --- | --- |

—

Målsektor 2: Regionalt politiskt samarbete (15 procent, dvs. 17,4 miljoner euro). Syftet är att stödja kapacitetsuppbyggnad inom ramen för god regional samhällsstyrning och genomförandet av vissa aspekter av den gemensamma Afrika–EU-strategin inom områdena konfliktförebyggande samt fred och säkerhet.

| — | Övriga områden: Anslag för tekniskt samarbete och stöd till icke-statliga aktörer för genomförandet av verksamheter inom ramen för det regionala strategidokumentet (5 procent, dvs. 5,8 miljoner euro). |
| --- | --- |

—

Övriga områden: Anslag för tekniskt samarbete och stöd till icke-statliga aktörer för genomförandet av verksamheter inom ramen för det regionala strategidokumentet (5 procent, dvs. 5,8 miljoner euro).

Analys av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC)

Det råder inget tvivel om att regional integration är av central betydelse för SADC-ländernas ekonomiska och allmänna utveckling och för att de ska kunna delta i den globala ekonomin på jämställda villkor med andra internationella aktörer. Eftersom den intraregionala utvecklingen inom SADC ges ett starkt stöd i det regionala strategidokumentet och i det regionala vägledande programmet, är kommissionens program inom ramen för tionde Europeiska utvecklingsfonden naturligtvis relevant för situationen i regionen. Dessutom är de planerade åtgärderna i det regionala vägledande dokumentet väl sammankopplade med de prioriterade målen på SADC:s dagordning, särskilt i den regionala vägledande strategiska utvecklingsplanen och den gemensamma Afrika–EU-strategin. Beloppet på 92,8 miljoner euro behöver emellertid kompletteras med ytterligare medel för kortsiktiga intäktsförluster och för förbättringar av regionala ekonomiska infrastrukturer inom det regionala vägledande programmet. Eftersom SADC-länderna är starkt beroende av export av ett fåtal basvaror, och följaktligen påverkas starkt av den finansiella, ekonomiska och sociala krisen, bör medel även anslås för att hjälpa SADC-länderna att omvandla och omstrukturera sina ekonomier och vidta åtgärder som ger basvarorna ett mervärde senare i produktionskedjan.

Tyvärr har varken SADC eller kommissionen kunnat lägga fram några lämpliga lösningar på problemen med att det finns ett flertal regionala organisationer i Södra Afrika och att SADC-medlemmarna är uppdelade i tre olika regionala avtal om ekonomiska partnerskap – vilket allvarligt försvårar det interregionala och det intraregionala samarbetet. I det regionala strategidokumentet påpekas att SADC och de andra regionala organisationer som vidtar åtgärder för ekonomisk integration, särskilt Comesa, måste föra ett nära samarbete och samordna genomförandet av sina respektive regionala strategier. Hur detta samarbete är tänkt att fungera i praktiken är emellertid fortfarande ganska oklart.

Ökad regional integration och ett utvidgat politiskt samarbete kan visserligen indirekt bidra till att begränsa fattigdomen, men det krävs en mycket mer direkt och tydlig koppling mellan å ena sidan åtgärderna i det regionala strategidokumentet och, å andra sidan, fattigdomsminskning och uppnåendet av millennieutvecklingsmålen i SADC-regionen. Några av de gemensamma faktorer som förvärrar fattigdomen i regionen är förekomsten av hiv/aids, ojämlikhet mellan könen, bristande tillgång till resurser som livsmedel och vatten samt brist på humankapital och kompetens.

När det gäller hiv/aids kommer utsikterna att uppnå millennieutvecklingsmålen att minska för varje dag för miljontals människor i SADC om inte denna pandemi hanteras på ett heltäckande sätt, på både nationell och regional nivå. I det regionala strategidokumentet införlivas hiv-frågorna tyvärr endast i programmet för kapacitetsuppbyggande inom målsektor 1. Man bör därför lägga större vikt vid regionala hiv/aids-projekt i det regionala strategidokumentet, genom att till exempel anslå medel för genomförandet av SADC:s hiv/aids-program och -strategier, däribland SADC:s ”affärsplan för aids”.

En annan stor utmaning för SADC-länderna är att se till att de elever som börjar skolan verkligen slutför sin grundskoleutbildning. Hiv-epidemin leder till att situationen försämras ytterligare i skolorna, eftersom utbildningssektorn fortsätter att förlora personal i en alarmerande takt. Läraravgången på grund av aids rapporteras uppgå till 46,2 respektive 32,5 procent i Zambia och Moçambique. Dessutom framgår det tydligt av SADC:s regionala vägledande strategiska utvecklingsplan att SADC-medlemsländerna också är dåliga på att tillhandahålla gymnasieutbildning och högre utbildning. Programmet inriktas därför på samordning, harmonisering och uppbyggnad av utbildning och yrkesutbildning.

Det är vidare lovvärt att åtgärder för samarbete på området för hållbar livsmedelssäkerhet stöds i det regionala strategidokumentet. Syftet med åtgärderna är att nå varaktig tillgång till säkra och lämpliga livsmedel i regionen. Förutom livsmedelssäkerhet är vattensäkerhet och tillgång till vatten ytterst viktiga faktorer för regionens ekonomiska och sociala utveckling. Färskvatten är en särskilt knapp resurs i Södra Afrika, och efterfrågan på vatten kan leda till konkurrens och tvister. Över hälften av den sammanlagda befolkningen i SADC-länderna saknar tillgång till säkert vatten och vattenrening. Genomförandet av SADC:s regionala strategiska plan för utveckling och förvaltning av vattenresurser och det reviderade protokollet om främjande av delade vattensystem samt utvecklingen av vatteninfrastrukturer kan därför direkt förbättra dricksvattenförsörjningen liksom livsmedelssäkerheten (eftersom det kommer att finnas tillräckligt med vatten för jordbrukets behov). Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att miljömässig hållbarhet bör betonas starkare i det regionala strategidokumentet, särskilt insatser för att bekämpa avskogning och markförsämring.

Migrationspolitiken och situationen för flyktingar och internflyktingar är ytterligare en utmaning för regionen, och detta bör återspeglas bättre i det regionala strategidokumentet.

Genomförandet av finansieringen inom det regionala vägledande programmet har goda förutsättningar att leda till att målen regional integration och politiskt samarbete nås, eftersom medlen ska gå direkt till den regionala organisationen, och SADC:s finansieringsmekanismer kommer att användas. Såsom påpekas i det regionala strategidokumentet kan vissa insatser dock genomföras på nationell nivå, med tanke på subsidiaritetsprincipen, även om målet är regional integration. Svårigheterna med att genomföra de finansierade verksamheterna måste dessutom hanteras på ett bättre sätt.

Givarmatrisen för SADC-regionen verkar vara väl balanserad. Eftersom kommissionens insatser är väl anpassade till de regionala utvecklingsramarna och SADC:s institutioner ger detta dessutom goda utsikter till samordning med andra givare.

Innan det regionala strategidokumentet/det regionala vägledande programmet utarbetades genomfördes ett samråd mellan kommissionen och SADC:s sekretariat samt företrädare för SADC-medlemsländernas nationella myndigheter och regionala icke-statliga aktörer. Syftet var att samordna det regionala strategidokumentet med landsstrategidokumenten för länderna i regionen. Det lämnas emellertid inga uppgifter om nationella och regionala parlamentariska organs deltagande i samråden.

Rekommendationer

| 1. | Stödområdena i det regionala strategidokumentet/det regionala vägledande programmet avspeglar utvecklingen i SADC-regionen på ett bra sätt när det gäller ekonomisk regional integration och politiskt samarbete. De planerade åtgärderna kommer även att underlätta genomförandet av det framtida fullständiga avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan SADC och EU. De länder i regionen som tillhör ett annat avtal om ekonomiskt partnerskap bör emellertid få försäkringar om att även de kommer att gynnas av det regionala strategidokumentet. |
| --- | --- |

1.

Stödområdena i det regionala strategidokumentet/det regionala vägledande programmet avspeglar utvecklingen i SADC-regionen på ett bra sätt när det gäller ekonomisk regional integration och politiskt samarbete. De planerade åtgärderna kommer även att underlätta genomförandet av det framtida fullständiga avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan SADC och EU. De länder i regionen som tillhör ett annat avtal om ekonomiskt partnerskap bör emellertid få försäkringar om att även de kommer att gynnas av det regionala strategidokumentet.

| 2. | Det krävs bättre och mer direkta kopplingar mellan åtgärderna i det regionala vägledande programmet och fattigdomsminskning. Hiv/aids, vattensäkerhet och utveckling av humanresurser, särskilt inom utbildningen – som är några av grundorsakerna till fattigdomen i SADC-länderna – bör inte bara bekämpas på nationell, utan även på regional nivå. Dessa frågor måste därför behandlas på ett bättre sätt i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för SADC. |
| --- | --- |

2.

Det krävs bättre och mer direkta kopplingar mellan åtgärderna i det regionala vägledande programmet och fattigdomsminskning. Hiv/aids, vattensäkerhet och utveckling av humanresurser, särskilt inom utbildningen – som är några av grundorsakerna till fattigdomen i SADC-länderna – bör inte bara bekämpas på nationell, utan även på regional nivå. Dessa frågor måste därför behandlas på ett bättre sätt i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för SADC.

| 3. | Den totala finansieringen av programmet bör öka för att säkra tillräcklig finansiering av åtgärderna inom de områden som anges ovan. |
| --- | --- |

3.

Den totala finansieringen av programmet bör öka för att säkra tillräcklig finansiering av åtgärderna inom de områden som anges ovan.

| 4. | SADC-ländernas nationella parlament, SADC:s parlamentariska forum och den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen bör i större utsträckning delta i planeringen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av det regionala strategidokumentet för SADC. |
| --- | --- |

4.

SADC-ländernas nationella parlament, SADC:s parlamentariska forum och den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen bör i större utsträckning delta i planeringen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av det regionala strategidokumentet för SADC.

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Centralafrika

1.   Den regionala situationen

a)   Regional integration

Den regionala integrationen i Centralafrika är präglad av att regionen ännu är otydligt definierad och av att två regionala organisationer med varierad sammansättning konkurrerar om delvis identiska mål. Den centralafrikanska ekonomiska och monetära gemenskapen (Cemac) (13) har varit verksam sedan 1999, medan Centralafrikanska staternas ekonomiska gemenskap (Eccas) (14) har funnits sedan 1983. Cemacs verksamhet är framför allt inriktad på den monetära unionen eftersom dess medlemsstater har CFA-franc som gemensam valuta. Cemac siktar således huvudsakligen på att upprätta en gemensam marknad, medan Eccas har uppnått större framgångar på området för politisk integration, i synnerhet när det gäller fred och säkerhet. De regionala organisationernas institutionella brister fortsätter emellertid att vara ett problem, liksom medlemsstaternas genomförande av de beslut som organisationerna fattar.

Demokratiska republiken Kongo ingår dessutom i Ekonomiska gemenskapen för länderna vid Stora sjöarna (CEPGL).

I samband med förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap och det regionala vägledande programmet utgörs regionen av länderna i Cemac samt Demokratiska republiken Kongo och São Tomé och Príncipe.

b)   Andra utmaningar på regional nivå

Regionen präglas av den instabilitet som råder eller nyss har rått i vissa länder (Tchad, Centralafrikanska republiken och Demokratiska republiken Kongo). Två länder (Tchad och Centralafrikanska republiken) saknar kust, det finns få förbindelser mellan de centralafrikanska staterna och fattigdomen är utbredd i regionen. Regionen Centralafrika saknar emellertid inte tillgångar. Samtliga länder har stora naturtillgångar, däribland en stor skogs- och jordbrukspotential. För att komma ifrån ”överflödets paradox”, enligt vilken naturtillgångar inte är liktydigt med utveckling, bör de centralafrikanska staterna säkerställa en bättre användning och fördelning av dessa tillgångar. Demokrati och god förvaltning utgör också viktiga utmaningar för dessa stater.

2.   Lösningar som föreslås i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet

I det regionala vägledande programmet föreslås 165 miljoner euro, varav 15 miljoner för CEPGL, till följande målsektorer:

| — | Målsektor 1: ekonomisk och handelsmässig integration tillsammans med avtalet om ekonomiskt partnerskap (97 miljoner euro, dvs. 65 procent) – för att göra det möjligt att stödja de regionala organisationernas insatser för att skapa en gemensam marknad, sammankoppla näten för vägtransporter, telekommunikationer elektricitet etc. samt utveckla en politik för jordbruket och för en tryggad regional livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

—

Målsektor 1: ekonomisk och handelsmässig integration tillsammans med avtalet om ekonomiskt partnerskap (97 miljoner euro, dvs. 65 procent) – för att göra det möjligt att stödja de regionala organisationernas insatser för att skapa en gemensam marknad, sammankoppla näten för vägtransporter, telekommunikationer elektricitet etc. samt utveckla en politik för jordbruket och för en tryggad regional livsmedelsförsörjning.

| — | Målsektor 2: förvaltning av förnybara naturresurser (30 miljoner euro, dvs. 20 procent) – för att bidra till att förbättra styrelseformerna för skogsbrukssektorn, skyddade områden och fiskbestånd. |
| --- | --- |

—

Målsektor 2: förvaltning av förnybara naturresurser (30 miljoner euro, dvs. 20 procent) – för att bidra till att förbättra styrelseformerna för skogsbrukssektorn, skyddade områden och fiskbestånd.

| — | Målsektor 3: politisk integration (15 miljoner euro, dvs. 10 procent) – för att göra det möjligt att förstärka regionens kapacitet att förebygga, hantera och lösa konflikter, däribland genom att förstärka det civila samhället. |
| --- | --- |

—

Målsektor 3: politisk integration (15 miljoner euro, dvs. 10 procent) – för att göra det möjligt att förstärka regionens kapacitet att förebygga, hantera och lösa konflikter, däribland genom att förstärka det civila samhället.

| — | Övriga områden: institutionellt stöd och anslag för tekniskt samarbete (8 miljoner euro, dvs. 5 procent) – i synnerhet för att stärka samordningen mellan Cemac och Eccas. |
| --- | --- |

—

Övriga områden: institutionellt stöd och anslag för tekniskt samarbete (8 miljoner euro, dvs. 5 procent) – i synnerhet för att stärka samordningen mellan Cemac och Eccas.

3.   Analys av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Centralafrika

Det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för perioden 2008-2013 offentliggjordes starkt försenat, vilket bland annat har gjort det svårare att få begrepp om EU:s strategi i regionen. Enligt kommissionen beror dröjsmålet på problem som uppstått under de samråd som samtidigt hållits med de två berörda regionala organisationerna, som inte förrän i början av februari 2009 kunde enas om sina respektive roller och fördelningen av resurser. Tre projekt håller emellertid på att förberedas på områdena för fred och säkerhet, naturresurser respektive regional integration. Andra projekt håller fortfarande på att genomföras inom ramen för den nionde EUF. På grund av förseningen i samband med utarbetandet av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet kommer även halvtidsöversynen att försenas med ett år. Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att ytterligare insatser bör vidtas för att främja samordningen mellan de två regionala organisationerna och förstärka det gemensamma projektet för regional integration. Detta skulle även bidra till att förhindra förseningar i programplaneringen, förseningar som i sin tur leder till att biståndet blir svårare att förutsäga och effektivisera och som därmed skapar problem med utbetalningarna av medel från EUF till Centralafrika.

Det tycks för övrigt som om ett stort antal program inom ramen för den första målsektorn snarare är ägnade åt att förbättra standarder (för handel, hygien, tjänster, investeringar m.m.) än åt att genomföra konkreta projekt. Även om harmoniserade och moderniserade standarder är viktiga faktorer sker skapandet av verklig regional samverkan snarare genom produktion och utbyte än genom standarder.

Förhandlingarna om ett regionalt avtal om ekonomiskt partnerskap i Centralafrika befinner sig för närvarande i ett dödläge, samtidigt som merparten av den strategi som utarbetats i det regionala strategidokumentet gäller just avtalet om ekonomiskt partnerskap. I samband med att det regionala strategidokumentet utarbetades diskuterade kommissionen kopplingen mellan avtalet om ekonomiskt partnerskap och det regionala vägledande programmet. Man utgick då ifrån att ett avtal skulle slutas, och att det regionala vägledande programmet skulle förbli flexibelt. Inte desto mindre är det viktigt att mekanismer utarbetas för att effektivt kunna stödja regionen om den väljer att ingå ett avtal om ekonomiskt partnerskap. Man bör framför allt bli bättre på att fastställa vilka aspekter som särskilt bör prioriteras. Samtidigt får regionen inte drabbas negativt om förhandlingarna stagnerar eller om man väljer att avbryta förhandlingarna om ett avtal om ekonomiskt partnerskap, och då vare sig ekonomiskt, i synnerhet när det gäller EUF-medel i form av handelsstöd, eller när det gäller genomförandet av programmen, som måste överensstämma med den faktiska situationen i regionen.

Millennieutvecklingsmålen nämns knappt alls i det regionala strategidokumentet. Detta är oacceptabelt med tanke på att EUF är EU:s främsta stödinstrument i AVS-länderna och millennieutvecklingsmålen således bör prioriteras. Det första insatsområdet är handeln, men inte vid något tillfälle tar man hänsyn till vad detta kan komma att få för konsekvenser för sysselsättningen och fattigdomen. Det är emellertid viktigt att se till att handeln bidrar till utvecklingen, vilket också anges som mål i avtalet om ekonomiskt partnerskap. Mer konkreta åtgärder som dessutom inverkar direkt på genomförandet av millennieutvecklingsmålen, exempelvis på hälso- och sjukvårds- eller utbildningsområdet, bör planeras i överensstämmelse med instrumentet för utvecklingssamarbete och det politiska åtagandet att anslå 20 procent av medlen till hälsa och grundläggande utbildning. Även på handelsområdet är det avgörande vilka konsekvenserna blir för befolkningen, särskilt när det gäller sysselsättningen. Befolkningen måste kunna ta till sig den pågående regionala integrationsprocessen och se fördelarna med den politik som förs gemensamt av EU och den centralafrikanska regionen. Enligt kommissionen är det yttersta målet med den regionala strategin att minska fattigdomen (det första millennieutvecklingsmålet). Kommissionen framhåller att mer konkreta program, bland annat för att främja sysselsättningen, kommer att utarbetas, även om denna fråga inte omnämns direkt i det regionala vägledande programmet. Det är emellertid beklagligt att några sådana ännu inte finns, i synnerhet som det inte är möjligt att utnyttja de nationella vägledande programmen för att kompensera för bristerna i det regionala vägledande programmet när det gäller att stödja genomförandet av millennieutvecklingsmålen.

En viktig fråga som förtjänar att framhävas i dokumentet gäller jordbruket och dess koppling till regionens förmåga att bli självförsörjande på livsmedel (med tanke på att det första millennieutvecklingsmålet är att bekämpa fattigdom och svält). Detta är en fråga som direkt förbinder handel (där det gäller att förbättra och diversifiera jordbruksprodukterna, skapa mervärde och upphöra med monokultur för export), utveckling (ökad självförsörjning på livsmedel och förbättrad hälsa hos befolkningen samt fler arbetstillfällen) och miljöskydd (utveckling av nya och vatteneffektivare odlingstekniker, markskydd osv.). Jordbruket är för övrigt ett av de viktigaste målen i dokumentet om gemensamma riktlinjer. Detta dokument är centralt eftersom det i själva verket utgör den strategiska huvudlinje som utarbetats gemensamt av EU och den centralafrikanska regionen. Jordbruket förtjänar således ett starkare direkt stöd på regional nivå, men omnämns bara som hastigast inom den första målsektorn (stöd till utveckling av en regional politik, utan närmare precisering). Kommissionen är medveten om att det finns ett behov av att stärka stödet till denna målsektor, både när det gäller att harmonisera politiken och när det gäller diversifiering och bearbetning av produkter.

Rekommendationer

Att stärka den regionala integrationen är definitivt en befogad prioritering, särskilt för de länder i regionen som saknar kust. Man måste dock hela tiden se till så att förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap inte strider mot målen om regional integration.

Även om det är intressant att notera att förvaltningen av naturresurserna, med betoning på en hållbar resursförvaltning, utgör en av målsektorerna bör det understrykas att kopplingen till kampen mot fattigdomen totalt sett är långt ifrån direkt. Att uppnå millennieutvecklingsmålen bör vara kärnan i det regionala strategidokumentet, och i detta avseende bör också jordbruket tilldelas en mer framträdande position.

Regionen har dessutom drabbats särskilt hårt av den globala finanskrisen eftersom man exporterar råvaror och efterfrågan på råvaror har sjunkit på världsmarknaden. Detta visar på nödvändigheten av att vid behov kunna utveckla en förmåga att bearbeta råvaror och diversifiera en ekonomi som ofta är beroende av en enda naturtillgång. Trots förseningarna i samband med det regionala strategidokumentet tycks det emellertid som om denna grundläggande faktor inte har beaktats. Det regionala strategidokumentet bör innehålla en tydlig strategi för hur handeln i länderna i regionen ska stödjas, i syfte att främja sysselsättningen och utvecklingen.

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Västafrika

1.   Den regionala situationen

Detta dokument, som undertecknades av å ena sidan Europeiska kommissionen (10:e EUF) och å andra sidan Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap (Ecowas) och Västafrikanska ekonomiska och monetära unionen (Waemu), upprättades på grundval av ett regionalt dokument.

Regionen Västafrika är märkt av många olikheter – den ekonomiska och politiska utvecklingen skiljer sig mycket åt mellan de 15 länder (plus Mauretanien) som bildar denna region. De flesta är ”minst utvecklade länder”, med undantag för Kap Verde, Elfenbenskusten, Ghana och Nigeria (det sistnämnda landet är en viktig oljeproducent). När det gäller politisk stabilitet och demokrati är skillnaderna också slående mellan Ghana och Mali, för att inte nämna skillnaden mellan Guinea och Guinea-Bissau. Situationen blir allt bättre i Elfenbenskusten även om den inte har stabiliserats helt. Liberia och Sierra Leone är fortfarande i en efterkonfliktsfas. Generellt kan 9 av de 15 Ecowasländerna betraktas som länder i en bräcklig situation.

Västafrika är dock en av de bäst integrerade regionerna i AVS, med regionala institutioner som också har en viktig politisk aspekt. Ecowas ägnar sig inte bara åt ekonomisk integration utan spelar även en viktig roll för att främja god förvaltning, förebygga och lösa konflikter och bevara freden. Dess strukturer är naturligtvis fortfarande svaga och integrationen är ännu inte lika djup som man hade önskat. Det är dock inom Västafrika som handeln är störst, jämfört med andra regionala integrationer i AVS-länderna. Vidare bildade länderna i Afrikanska finansiella gemenskapen (AFC) en tull- och valutaunion, Waemu.

Det största hindret för regionens utveckling beror på strukturen hos regionens ekonomi. De flesta av länderna är exportörer av obearbetade råvaror, särskilt exportörer av jordbruksprodukter. Utvecklingsbistånd bör därför uppmuntra till utvecklingen av industriella strukturer, men framför allt hjälpa dessa länder att respektera de sanitära och fytosanitära åtgärderna på exportmarknaderna (främst EU).

2.   Lösningar som föreslås i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet

I det regionala strategidokumentets regionala vägledande program föreskrivs en budget på 597 miljoner euro, uppdelat på följande målsektorer:

| Målsektor I: Fördjupad regional integration, förbättrad konkurrenskraft och ekonomiska partnerskapsavtal | 70 % av budgeten (418 miljoner euro) |
| --- | --- |
| Målsektor II: Befästande av god förvaltning och regional stabilitet | 20 % av budgeten (119 miljoner euro) |
| Övriga program | 10 % av budgeten (60 miljoner euro) |

Målsektor I: Fördjupad regional integration, förbättrad konkurrenskraft och ekonomiska partnerskapsavtal

70 % av budgeten (418 miljoner euro)

Målsektor II: Befästande av god förvaltning och regional stabilitet

20 % av budgeten (119 miljoner euro)

Övriga program

10 % av budgeten (60 miljoner euro)

Bland de ”ytterligare” sektorerna bör kommissionen sträva efter att förbättra involveringen av det civila samhället, vars representation på regional nivå är otillräcklig.

Det regionala strategidokumentet och dess regionala vägledande program måste ses över efter halva tiden, det vill säga 2010.

Analys av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Västafrika

Tryggad livsmedelsförsörjning är ett av de prioriterade områdena i strategin. Detta ämne har primär betydelse i en region där råvaror från jordbruket produceras och exporteras, men bearbetade produkter importeras. Under de senaste 30 åren har jordbruksproduktionen inte heller utvecklats lika mycket som befolkningstillväxten, vilket gör frågan om en tryggad livsmedelsförsörjning för lokalbefolkningen känsligare. Stödet från regionala vägledande program för den regionala jordbrukspolitiken (särskilt Waemu) för en regional strategi för livsmedelsproduktion och avhjälpande av hunger, verkar inte vara särskilt tydligt. För Europeiska kommissionen är en tryggad livsmedelsförsörjning en av de fem axlarna i det regionala vägledande programmet, men samarbetet med de regionala organisationerna måste fortfarande slutföras genom en färdplan. På liknande sätt bör kommissionen stödja ett av programmen i Ecowas jordbrukspolitik.

I det regionala strategidokumentet noteras med rätta svagheterna i regionens infrastrukturer, särskilt för transporter, och det påpekas att detta utgör ett verkligt hinder för den regionala handeln och därför för utvecklingen. Återigen finns inget tydligt svar i det regionala vägledande programmet, även om kommissionen garanterar att det ekonomiska partnerskapsavtalets utvecklingsprogram kommer att ge en användbar ram för att kanalisera biståndet från olika biståndsgivare, särskilt för infrastruktur.

Den första målsektorn hör samman med det ekonomiska partnerskapsavtalet, som ännu inte har undertecknats. Frågor kvarstår också om finansieringen av regionfondens handlingsprogram för miljön och om användningen av resurser i samband med utvecklingsdelen av det ekonomiska partnerskapsavtalet tills det har undertecknats.

Dokumentet saknar exakta uppgifter om eventuella åtgärder för migration eller för EU:s fiskepolitik och fiskeavtalens effektivitet.

Rekommendationer

Den gemensamma parlamentariska församlingen skulle vilja veta vilka dokument eller vilken grundstatistik som användes av kommissionen för att inleda diskussionerna med regionen.

Den gemensamma parlamentariska församlingen vill betona jordbrukets viktiga roll och påpekar behovet av att involvera de regionala jordbrukarnas fackförbund mer. Den betonar också behovet av att upprätta planer på regional nivå för att bekämpa torka eller ökengräshoppor, i syfte att stärka livsmedelstryggheten på regional nivå.

Ett av målen med det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet bör vara att skapa subregionala marknader eftersom länderna i regionen inte exporterar till grannländer, vilket utgör underutnyttjade kommersiella möjligheter. Det är därför helt nödvändigt att öppna upp länderna och integrera marknaderna. Problemet med lokal omvandling av produkter bör också hanteras eftersom regionen för närvarande exporterar råvaror och importerar tillverkade varor. Denna aspekt saknas i det regionala vägledande programmet. Dessutom läggs för liten uppmärksamhet på utvecklingen av regionala infrastrukturer i det regionala vägledande programmet.

Även om det slutliga målet med samarbetet är att lindra fattigdomen verkar kopplingen mellan det regionala vägledande programmet och millennieutvecklingsmålen alltför svag. En tydligare koppling mellan de nationella strategierna och den regionala strategin skulle utan tvekan göra det möjligt att förbättra detta.

Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att utvecklingsprogrammet inom ramen för det ekonomiska partnerskapsavtalet (Paped) ska finansieras av extra medel och inte av Europeiska utvecklingsfonden. Avslutningsvis insisterar den gemensamma parlamentariska församlingen också på att Ecowas parlament bör involveras i övervakningen av den regionala strategin.

Slutsatser om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet under 10:e EUF – Stillahavsregionen

Regional integration i Stillahavsregionen

Stillahavsregionen utgörs av femton små östater som är utspridda över ett havsområde lika stort som Afrika. Som region har den unika karaktärsdrag som inte finns någon annanstans i världen: liten befolkningsmängd (9,55 miljoner, vilket motsvarar Belgiens befolkning) och en landyta på endast 560 000 km2 utspridd över 29 miljoner km2, vilket är en ytterst hög utspridningsgrad. Faktum är att Papua Nya Guinea utgör 80 procent av landytan, och många av de mindre östaterna har en landyta motsvarande en liten europeisk stad. Den regionala integrationen är därför fylld av utmaningar.

I allmänhet skiljer sig AVS-länderna i Stillahavsregionen från varandra i fråga om ekonomisk utveckling och naturtillgångar, men de har många gemensamma mänskliga och kulturella drag, bland annat idrott och i synnerhet amatörrugby. Många av länderna har samma havstillgångar, exempelvis möjligheter inom fiske och turism, men de drabbas även av den stigande havsnivån som påverkar kustområdena. Utvecklingsbehoven kvarstår inom den regionala handeln på grund av den otillräckliga transportinfrastrukturen och de stora avstånden. Från ekonomisk och social synpunkt är de flesta länderna i Stillahavsregionen starkt beroende av sina större grannar Australien och Nya Zeeland.

Det är under dessa förutsättningar som det regionala samarbetet sker, med det övergripande organet Stillahavsöarnas forum (PIF), där de femton staterna plus Australien och Nya Zeeland sammanträder en gång om året. Sekretariatet för Stillahavsöarnas forum, som även har ordförandeskapet i rådet för regionala organisationer i Stillahavsregionen (tio andra regionala mellanstatliga organisationer), genomför det regionala vägledande programmet för AVS-staterna. Stillahavsöarnas forum låg även bakom utarbetandet av Stillahavsplanen (2006-2015) där regionalt samarbete och integration definieras på följande sätt:

| — | Upprätta dialoger eller processer mellan regeringar. |
| --- | --- |

—

Upprätta dialoger eller processer mellan regeringar.

| — | Slå samman nationella tjänster (exempelvis tullar, hälso- och sjukvård, utbildning och idrott) på regional nivå. |
| --- | --- |

—

Slå samman nationella tjänster (exempelvis tullar, hälso- och sjukvård, utbildning och idrott) på regional nivå.

| — | Minska marknadshindren. |
| --- | --- |

—

Minska marknadshindren.

Stillahavsplanen omfattar initiativ för att främja utvecklingen i regionen, som är centrerade kring de fyra pelarna ekonomisk tillväxt, hållbar utveckling, förvaltning och säkerhet. På det stora hela har man gjort vissa framsteg inom luft- och sjöfart, säkerhet och telekominfrastrukturer, men skillnaderna mellan de olika AVS-ekonomierna i Stillahavsregionen har gjort det svårt att genomföra handelsavtal och skapa en sund ekonomisk infrastruktur. Många utmaningar kvarstår därför.

EU antog sin första ”EU-strategi för Stillahavsregionen” 2006. Syftet är att komplettera Stillahavsplanen, och strategin inriktas på att förbättra den politiska dialogen, att betona det regionala samarbetet ännu starkare och att förbättra biståndets effektivitet. Denna strategi stärker villkoren för det nuvarande regionala strategidokumentet och regionala vägledande programmet.

Överblick av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Stillahavsregionen

I det första regionala strategidokumentet och regionala vägledande programmet för Stillahavsregionen för 2002–2007 anslogs 29 miljoner euro (som ökades till 39 miljoner euro i halvtidsöversynen av det regionala strategidokumentet) fördelat på följande sätt:

| — | Regional integration och handel: 9 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Regional integration och handel: 9 miljoner euro

| — | Personalutveckling: 8 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Personalutveckling: 8 miljoner euro

| — | Fiskeri: 5 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Fiskeri: 5 miljoner euro

| — | Icke prioriterad sektor (befintliga projekt/tekniskt stöd): 7 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Icke prioriterad sektor (befintliga projekt/tekniskt stöd): 7 miljoner euro

I fråga om det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för tionde Europeiska utvecklingsfonden är mycket mer långtgående, med ett anslag på 95 miljoner euro för 2008–2013 fördelat på följande sätt:

| — | Prioriterad sektor 1 (regional ekonomisk integration): 45 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Prioriterad sektor 1 (regional ekonomisk integration): 45 miljoner euro

| — | Prioriterad sektor 2 (hållbar förvaltning av naturtillgångar och miljö): 40 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Prioriterad sektor 2 (hållbar förvaltning av naturtillgångar och miljö): 40 miljoner euro

| — | Icke prioriterad sektor (icke-statliga aktörer, tekniskt samarbete m.m.): 10 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Icke prioriterad sektor (icke-statliga aktörer, tekniskt samarbete m.m.): 10 miljoner euro

De två första pelarna i Stillahavsplanen får alltså 90 procent av medlen. De två övriga pelarna, förvaltning och säkerhet, kommer att få stöd genom en strukturerad dialog mellan EU och AVS-länderna i Stillahavsregionen och mekanismer som stabilitetsinstrumentet.

Analys av det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet för Stillahavsregionen

De prioriterade sektorerna i det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet är tydliga prioriteringar som regionen själv har fastställt och som återpeglar vad den främst behöver för att kunna vidareutvecklas på ett hållbart sätt. De båda prioriterade sektorerna bygger vidare på den drivkraft som uppnåddes under det första regionala vägledande programmet inom de ytterst viktiga områdena ekonomisk integration och stöd till fiskerisektorn, även om personalutveckling inte längre är en specifik prioriterad sektor.

Prioriterad sektor 1 fördelas på följande fyra stora insatsområden:

| — | Ekonomisk integration och handel (avtalet om ekonomiskt partnerskap och andra regionala handelsavtal). |
| --- | --- |

—

Ekonomisk integration och handel (avtalet om ekonomiskt partnerskap och andra regionala handelsavtal).

| — | Stöd till den privata sektorn (mekanismer i den privata sektorn, nyckelsektorer som turism och fiskeri, främjande av entreprenörskap). |
| --- | --- |

—

Stöd till den privata sektorn (mekanismer i den privata sektorn, nyckelsektorer som turism och fiskeri, främjande av entreprenörskap).

| — | Mekanismer för ekonomisk tillväxt (rättvis handel, konkurrens, konsumentskydd, tull och internationell standard). |
| --- | --- |

—

Mekanismer för ekonomisk tillväxt (rättvis handel, konkurrens, konsumentskydd, tull och internationell standard).

| — | Personal (integrerade utbildningsprogram och tillgång till teknisk utbildning och yrkesutbildning). |
| --- | --- |

—

Personal (integrerade utbildningsprogram och tillgång till teknisk utbildning och yrkesutbildning).

Många av dessa sektorer inriktas på tillämpningen av avtalet om ekonomiskt partnerskap, trots att endast Fiji och Papua Nya Guinea har undertecknat det hittills.

Prioriterad sektor 2 har följande insatsområden:

| — | Klimatförändringar och katastrofriskreducering. |
| --- | --- |

—

Klimatförändringar och katastrofriskreducering.

| — | Hållbar förvaltning av marina resurser (inklusive fiskeri). |
| --- | --- |

—

Hållbar förvaltning av marina resurser (inklusive fiskeri).

| — | Hållbar förvaltning av landresurser. |
| --- | --- |

—

Hållbar förvaltning av landresurser.

| — | Ekosystem och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

—

Ekosystem och biologisk mångfald.

| — | Avfall och föroreningar. |
| --- | --- |

—

Avfall och föroreningar.

| — | Miljöövervakning och informationshantering. |
| --- | --- |

—

Miljöövervakning och informationshantering.

Genom dessa områden utvidgas det regionala vägledande programmets omfattning på ett konstruktivt sätt, och områdena reflekterar till fullo de behov som finns i AVS-länderna i Stillahavsregionen och prioriteringen av en hållbar utveckling.

Slutligen ges genom den prioriterade sektorn tekniskt stöd till Stillahavsöarnas forum som regional utanordnare (3 miljoner euro) och 4 miljoner euro till icke-statliga aktörers verksamhet. Utvecklingsnivån i sektorn för icke-statliga aktörer i Stillahavsregionen varierar enormt, och det finns ett tydligt behov av stöd till kapacitetsuppbyggnad på det här området.

Rekommendationer

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar på det stora hela det regionala strategidokumentet och det regionala vägledande programmet inom ramen för tionde Europeiska utvecklingsfonden som ett positivt bidrag till den ekonomiska och sociala utvecklingen i AVS-länderna i Stillahavsregionen. Församlingen drar följande slutsatser som bör beaktas under halvtidsöversynen.

| 1. | Med tanke på att avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan EU och Stillahavsregionen hittills endast har undertecknats av Papua Nya Guinea och Fiji finns det anledning att ifrågasätta att prioriterad sektor 1 i det regionala vägledande programmet inriktas på genomförande av avtal om ekonomiskt partnerskap, eftersom många av staterna i regionen ännu inte berörs av detta. Det krävs en tydlig analys av hur denna fördröjning påverkar utnyttjandet av medlen i prioriterad sektor 1. |
| --- | --- |

1.

Med tanke på att avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan EU och Stillahavsregionen hittills endast har undertecknats av Papua Nya Guinea och Fiji finns det anledning att ifrågasätta att prioriterad sektor 1 i det regionala vägledande programmet inriktas på genomförande av avtal om ekonomiskt partnerskap, eftersom många av staterna i regionen ännu inte berörs av detta. Det krävs en tydlig analys av hur denna fördröjning påverkar utnyttjandet av medlen i prioriterad sektor 1.

| 2. | Det regionala vägledande programmet innehåller visserligen positiva åtgärder för att främja utbildningen i regionen, men ett av de största problemen är att kompetent arbetskraft flyttar till Förenta staterna, Australien och Nya Zeeland. Deras penningöverföringar är visserligen viktiga, men de flesta av dessa personer har fått sin utbildning till höga kostnader för de lokala ekonomierna. Inom prioriterad sektor 1 bör man därför inte bara betona betydelsen av att tillhandahålla denna kompetens, utan det krävs även åtgärder för att se till att AVS-länderna i Stillahavsregionen själva kan dra nytta av fördelarna med att ha egen kompetent arbetskraft. Samma argument gäller för idrottsmän och kvinnor från Stillahavsöarna som rekryteras av klubbar i Australien och Nya Zeeland, och som då får medborgarskap i dessa länder för att de ska kunna spela för deras landslag, vilket påverkar Stillahavsområdets landslag på ett ytterst negativt sätt – bland annat Fiji, Samoa och Tonga har drabbats när det gäller rugby. |
| --- | --- |

2.

Det regionala vägledande programmet innehåller visserligen positiva åtgärder för att främja utbildningen i regionen, men ett av de största problemen är att kompetent arbetskraft flyttar till Förenta staterna, Australien och Nya Zeeland. Deras penningöverföringar är visserligen viktiga, men de flesta av dessa personer har fått sin utbildning till höga kostnader för de lokala ekonomierna. Inom prioriterad sektor 1 bör man därför inte bara betona betydelsen av att tillhandahålla denna kompetens, utan det krävs även åtgärder för att se till att AVS-länderna i Stillahavsregionen själva kan dra nytta av fördelarna med att ha egen kompetent arbetskraft. Samma argument gäller för idrottsmän och kvinnor från Stillahavsöarna som rekryteras av klubbar i Australien och Nya Zeeland, och som då får medborgarskap i dessa länder för att de ska kunna spela för deras landslag, vilket påverkar Stillahavsområdets landslag på ett ytterst negativt sätt – bland annat Fiji, Samoa och Tonga har drabbats när det gäller rugby.

| 3. | Församlingen välkomnar den genomgripande satsningen på att utveckla fiskerisektorn, men efterlyser ökad betoning på frågan om olagligt fiske, som har haft en ytterst skadlig inverkan på fiskbestånden och lokala fiskares uppehälle. Olagligt fiske bedrivs av fartyg från länder utanför regionen som föga tar hänsyn till eller respekterar internationella regler om exklusiva zoner eller bestånd. Vattenbruk bör främjas lokalt i Stillahavsregionen för att trygga livsmedelsförsörjningen och exporten av fiskeriprodukter. |
| --- | --- |

3.

Församlingen välkomnar den genomgripande satsningen på att utveckla fiskerisektorn, men efterlyser ökad betoning på frågan om olagligt fiske, som har haft en ytterst skadlig inverkan på fiskbestånden och lokala fiskares uppehälle. Olagligt fiske bedrivs av fartyg från länder utanför regionen som föga tar hänsyn till eller respekterar internationella regler om exklusiva zoner eller bestånd. Vattenbruk bör främjas lokalt i Stillahavsregionen för att trygga livsmedelsförsörjningen och exporten av fiskeriprodukter.

| 4. | Församlingen är bekymrad över bristen på parlamentariska samråd vid utarbetandet av regionala strategidokument och regionala vägledande program och hoppas kunna bidra till att förbättra detta förfarande genom sin stärkta granskande roll när det gäller landstrategidokument och regionala strategidokument. Det behövs inte bara mer samråd med nationella parlament i AVS-länderna vid utarbetandet och genomförandet av regionala vägledande program, utan även ökad kompetens hos parlamentsledamöterna och deras personal på detta område. |
| --- | --- |

4.

Församlingen är bekymrad över bristen på parlamentariska samråd vid utarbetandet av regionala strategidokument och regionala vägledande program och hoppas kunna bidra till att förbättra detta förfarande genom sin stärkta granskande roll när det gäller landstrategidokument och regionala strategidokument. Det behövs inte bara mer samråd med nationella parlament i AVS-länderna vid utarbetandet och genomförandet av regionala vägledande program, utan även ökad kompetens hos parlamentsledamöterna och deras personal på detta område.

| 5. | Församlingen välkomnar visserligen att icke-statliga aktörer finns med i den icke-prioriterade sektorn, men oroar sig ändå för vilka mottagare som kommer att dra nytta av medlen och hoppas att det kommer att göras noggranna kontroller för att verifiera de inblandades referenser och anseende. Församlingen uppmanar även icke-statliga organisationer att vara mer delaktiga i samrådsförfarandet för regionala strategidokument och regionala vägledande program. |
| --- | --- |

5.

Församlingen välkomnar visserligen att icke-statliga aktörer finns med i den icke-prioriterade sektorn, men oroar sig ändå för vilka mottagare som kommer att dra nytta av medlen och hoppas att det kommer att göras noggranna kontroller för att verifiera de inblandades referenser och anseende. Församlingen uppmanar även icke-statliga organisationer att vara mer delaktiga i samrådsförfarandet för regionala strategidokument och regionala vägledande program.

| 6. | Församlingen välkomnar betoningen på klimatförändringen samt de medel som har anslagits till skyddsåtgärder mot detta växande problem. Det är dock viktigt att medlen inte riktas fel så att de stöder de växande lobbygrupper som lägger det övergripande ansvaret för klimatförändringarna på industriländerna och deras verksamhet. Det är en väsentlig skillnad mellan att bekämpa klimatförändringarna och att utnyttja fenomenet för politiska ändamål. |
| --- | --- |

6.

Församlingen välkomnar betoningen på klimatförändringen samt de medel som har anslagits till skyddsåtgärder mot detta växande problem. Det är dock viktigt att medlen inte riktas fel så att de stöder de växande lobbygrupper som lägger det övergripande ansvaret för klimatförändringarna på industriländerna och deras verksamhet. Det är en väsentlig skillnad mellan att bekämpa klimatförändringarna och att utnyttja fenomenet för politiska ändamål.

| 7. | Transportinfrastrukturen måste vara en av de främsta prioriteringarna i alla insatser för regional utveckling i Stillahavsområdet, eftersom avstånden mellan och inom medlemsstaterna och den dåliga infrastrukturen hindrar eventuella framsteg med regional handel eller utveckling av turismen eller andra sektorer som skulle öka tillväxten till fördel för lokalbefolkningen. |
| --- | --- |

7.

Transportinfrastrukturen måste vara en av de främsta prioriteringarna i alla insatser för regional utveckling i Stillahavsområdet, eftersom avstånden mellan och inom medlemsstaterna och den dåliga infrastrukturen hindrar eventuella framsteg med regional handel eller utveckling av turismen eller andra sektorer som skulle öka tillväxten till fördel för lokalbefolkningen.

---

(1)  Antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 1 april 2010 i Teneriffa (Spanien).

1

(2)  EUT C 271, 25.10.2008, s. 20.

2

(3)  EUT C 221, 14.9.2009, s. 19.

3

(4)  EUT C 68, 18.3.2010, s. 36.

4

(5)  Antagen av Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 1 april 2010 i Teneriffa (Spanien).

5

(6)  KOM(2009)0160 slutlig.

6

(7)  EUT C 68, 18.3.2010, s. 24.

7

(8)  KOM(2007)0072 slutlig.

8

(9)  Antagen av Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 1 april 2010 i Teneriffa (Spanien).

9

(10)  Antagen av Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 1 april 2010 i Teneriffa (Spanien).

10

(11)  Antigua och Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Dominica, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Saint Christopher och Nevis, Surinam och Trinidad och Tobago.

11

(12)  Enligt uppskattningar har 60 procent av den västindiska befolkningen med eftergymnasial utbildning lämnat regionen och i Jamaica, Grenada, Guyana, Haiti samt St Vincent och Grenadinerna sträcker sig denna andel upp till 80 procent.

12

(13)  Här ingår Kamerun, Kongo, Gabon, Ekvatorialguinea, Centralafrikanska republiken och Tchad.

13

(14)  Här ingår Angola, Burundi, Kamerun, Centralafrikanska republiken, Kongo, Gabon, Ekvatorialguinea, Tchad, Demokratiska republiken Kongo och São Tomé och Príncipe.

14

---