# Eiropas Savienības L 141/2020

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 141 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 63. gadagājums2020. gada 5. maijs |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 141

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

63. gadagājums2020. gada 5. maijs

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | * | Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/611 (2020. gada 30. aprīlis), ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, atkārtoti nosaka dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus | 1 |
| | | DIREKTĪVAS |
| | * | Komisijas Direktīva (ES) 2020/612 (2020. gada 4. maijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (
  1
  ) | 9 |
| | | LĒMUMI |
| | * | Komisijas Lēmums (ES) 2020/613 (2020. gada 7. februāris) par pasākumu SA.17653 – C36/2007 (ex NN 25/2007), ko Vācija īstenojusi par labu Deutsche Post AG

  (izziņots ar dokumenta numuru C(2020) 593)

   (
  1
  ) | 12 |
| | * | Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/614 (2020. gada 30. aprīlis), ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/1311 par ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ECB/2020/25) | 28 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

REGULAS

*

Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/611 (2020. gada 30. aprīlis), ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, atkārtoti nosaka dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus

1

DIREKTĪVAS

*

Komisijas Direktīva (ES) 2020/612 (2020. gada 4. maijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (
  1
  )

1

9

LĒMUMI

*

Komisijas Lēmums (ES) 2020/613 (2020. gada 7. februāris) par pasākumu SA.17653 – C36/2007 (ex NN 25/2007), ko Vācija īstenojusi par labu Deutsche Post AG

  (izziņots ar dokumenta numuru C(2020) 593)

   (
  1
  )

Deutsche Post AG

(izziņots ar dokumenta numuru C(2020) 593)

1

12

*

Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/614 (2020. gada 30. aprīlis), ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/1311 par ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ECB/2020/25)

28

| | | Labojumi |
| --- | --- | --- |
| | * | Labojums Komisijas Regulā (ES) 2020/171 (2020. gada 6. februāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XIV pielikumu ( OV L 35, 7.2.2020. ) | 37 |

Labojumi

*

Labojums Komisijas Regulā (ES) 2020/171 (2020. gada 6. februāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XIV pielikumu ( OV L 35, 7.2.2020. )

REACH

( OV L 35, 7.2.2020. )

37

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

REGULAS

| 5.5.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 141/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 141/1

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2020/611

(2020. gada 30. aprīlis),

ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, atkārtoti nosaka dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (“LESD”),

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (“pamatregula”) (1), un jo īpaši tās 13. pantu un 14. panta 1. punktu,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | Padome ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 (2) noteica galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “Ķīna”) izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam. Minētie pasākumi turpmāk tiks dēvēti par “sākotnējiem pasākumiem”, un izmeklēšana, kuras rezultātā tika noteikti šie pasākumi, turpmāk tiks dēvēta par “sākotnējo izmeklēšanu”. |
| --- | --- |

(1)

Padome ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 (2) noteica galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “Ķīna”) izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam. Minētie pasākumi turpmāk tiks dēvēti par “sākotnējiem pasākumiem”, un izmeklēšana, kuras rezultātā tika noteikti šie pasākumi, turpmāk tiks dēvēta par “sākotnējo izmeklēšanu”.

2

| (2) | Pēc tam, kad tika noteikts galīgais antidempinga maksājums, Komisija saņēma pierādījumus, ka šie pasākumi tika apieti, veicot pārsūtīšanu caur Malaiziju. |
| --- | --- |

(2)

Pēc tam, kad tika noteikts galīgais antidempinga maksājums, Komisija saņēma pierādījumus, ka šie pasākumi tika apieti, veicot pārsūtīšanu caur Malaiziju.

| (3) | Tādēļ Komisija 2010. gada 28. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 966/2010 (3) sāka izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri noteikti ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 (“pretapiešanas izmeklēšana”). |
| --- | --- |

(3)

Tādēļ Komisija 2010. gada 28. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 966/2010 (3) sāka izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri noteikti ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 (“pretapiešanas izmeklēšana”).

3

| (4) | 2011. gada 26. jūlijā Padome ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011 (4) (“pretapiešanas regula”) antidempinga maksājumu, kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 91/2009, attiecināja arī uz dažiem dzelzs vai tērauda savienotājelementiem, kas nosūtīti no Malaizijas un deklarēti vai nedeklarēti kā Malaizijas izcelsmes ražojumi. |
| --- | --- |

(4)

2011. gada 26. jūlijā Padome ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011 (4) (“pretapiešanas regula”) antidempinga maksājumu, kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 91/2009, attiecināja arī uz dažiem dzelzs vai tērauda savienotājelementiem, kas nosūtīti no Malaizijas un deklarēti vai nedeklarēti kā Malaizijas izcelsmes ražojumi.

4

| (5) | 2016. gada 27. februārī Komisija ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/278 (5) atcēla galīgo antidempinga maksājumu, kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 un attiecināts ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011. |
| --- | --- |

(5)

2016. gada 27. februārī Komisija ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/278 (5) atcēla galīgo antidempinga maksājumu, kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 un attiecināts ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011.

5

| (6) | 2019. gada 3. jūlija spriedumā lietā C-644/17 (6)
  Eurobolt Tiesa atzina Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011 par spēkā neesošu, jo tā tika pieņemta, pārkāpjot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (7) 15. panta 2. punktā paredzēto konsultāciju procedūru. |
| --- | --- |

(6)

2019. gada 3. jūlija spriedumā lietā C-644/17 (6)
  Eurobolt Tiesa atzina Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011 par spēkā neesošu, jo tā tika pieņemta, pārkāpjot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (7) 15. panta 2. punktā paredzēto konsultāciju procedūru.

6

Eurobolt

7

2.   TIESAS SPRIEDUMA IZPILDE LIETĀ C-644/17 EUROBOLT

TIESAS SPRIEDUMA IZPILDE LIETĀ C-644/17 EUROBOLT

| (7) | Pēc Tiesas ieskatiem Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punktā noteiktā prasība paziņot Padomdevējai komitejai visu būtisko informāciju ne vēlāk kā desmit darbdienas pirms šīs komitejas sanāksmes ir procedūras likumības būtisku procesuālo noteikumu sastāvdaļa, kuru pārkāpums izraisa attiecīgā tiesību akta spēkā neesamību (8). Tiesa uzskata, ka šī tiesību norma ir pārkāpta, jo uzņēmuma Eurobolt – Nīderlandes savienotājelementu importētāja no Malaizijas – apsvērumi nav paziņoti dalībvalstīm ne vēlāk kā desmit darbdienas pirms Padomdevējas komitejas sanāksmes. |
| --- | --- |

(7)

Pēc Tiesas ieskatiem Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punktā noteiktā prasība paziņot Padomdevējai komitejai visu būtisko informāciju ne vēlāk kā desmit darbdienas pirms šīs komitejas sanāksmes ir procedūras likumības būtisku procesuālo noteikumu sastāvdaļa, kuru pārkāpums izraisa attiecīgā tiesību akta spēkā neesamību (8). Tiesa uzskata, ka šī tiesību norma ir pārkāpta, jo uzņēmuma Eurobolt – Nīderlandes savienotājelementu importētāja no Malaizijas – apsvērumi nav paziņoti dalībvalstīm ne vēlāk kā desmit darbdienas pirms Padomdevējas komitejas sanāksmes.

8

Eurobolt

| (8) | Saskaņā ar LESD 266. pantu Savienības iestādēm ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Eiropas Savienības Tiesas sprieduma izpildei. Tāpēc Komisija 2019. gada 27. augustā atsāka pretapiešanas izmeklēšanu, lai novērstu Tiesas konstatēto nelikumību (9). |
| --- | --- |

(8)

Saskaņā ar LESD 266. pantu Savienības iestādēm ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Eiropas Savienības Tiesas sprieduma izpildei. Tāpēc Komisija 2019. gada 27. augustā atsāka pretapiešanas izmeklēšanu, lai novērstu Tiesas konstatēto nelikumību (9).

9

| (9) | Pretapiešanas izmeklēšanas atsākšana attiecās tikai uz Tiesas sprieduma izpildi lietā C-644/17 Eurobolt, proti, lai nodrošinātu, ka tiek izpildīti visi procesuālie noteikumi, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punktā paredzētās padomdevējas komitejas procedūras (10). Tagad šī procedūra ir aizstāta ar pārbaudes komitejas procedūru, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (11) 5. pantā. |
| --- | --- |

(9)

Pretapiešanas izmeklēšanas atsākšana attiecās tikai uz Tiesas sprieduma izpildi lietā C-644/17 Eurobolt, proti, lai nodrošinātu, ka tiek izpildīti visi procesuālie noteikumi, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punktā paredzētās padomdevējas komitejas procedūras (10). Tagad šī procedūra ir aizstāta ar pārbaudes komitejas procedūru, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (11) 5. pantā.

Eurobolt

10

11

| (10) | Šajā sakarā būtu jānorāda, ka Eiropas Savienības akti ir jāpieņem saskaņā ar procesuālajiem noteikumiem, kas ir spēkā šo aktu pieņemšanas brīdī. Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkts tādā redakcijā, kādā tā bija spēkā pamatā esošās izmeklēšanas laikā, tika atcelts. Tāpēc tādu procedūru kā pašreizējā pretapiešanas izmeklēšanas atsākšana, kas sākta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 3. punktu, sākot no Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkta atcelšanas brīža redakcijā, kādā tā bija piemērojama Īstenošanas regulas (ES) Nr. 723/2011 pieņemšanas laikā, var pabeigt, tikai pamatojoties uz pašreiz spēkā esošo komitejas procedūru pretapiešanas pasākumu noteikšanai (12). Saskaņā ar 15. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 1225/2009, kas grozīta un kodificēta Regulā (ES) 2016/1036, procedūra, kas jāievēro šīs procedūras atsākšanai, ir noteikta Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā. |
| --- | --- |

(10)

Šajā sakarā būtu jānorāda, ka Eiropas Savienības akti ir jāpieņem saskaņā ar procesuālajiem noteikumiem, kas ir spēkā šo aktu pieņemšanas brīdī. Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkts tādā redakcijā, kādā tā bija spēkā pamatā esošās izmeklēšanas laikā, tika atcelts. Tāpēc tādu procedūru kā pašreizējā pretapiešanas izmeklēšanas atsākšana, kas sākta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 3. punktu, sākot no Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkta atcelšanas brīža redakcijā, kādā tā bija piemērojama Īstenošanas regulas (ES) Nr. 723/2011 pieņemšanas laikā, var pabeigt, tikai pamatojoties uz pašreiz spēkā esošo komitejas procedūru pretapiešanas pasākumu noteikšanai (12). Saskaņā ar 15. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 1225/2009, kas grozīta un kodificēta Regulā (ES) 2016/1036, procedūra, kas jāievēro šīs procedūras atsākšanai, ir noteikta Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā.

12

3.   APGALVOJUMU NOVĒRTĒJUMS

APGALVOJUMU NOVĒRTĒJUMS

3.1.   Pretapiešanas izmeklēšanā paustie apgalvojumi

Pretapiešanas izmeklēšanā paustie apgalvojumi

| (11) | Eurobolt savā 2011. gada 13. jūnija iesniegumā divos aspektos apšaubīja Komisijas interpretācijas par Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. pantu likumīgumu. Pirmkārt, Eurobolt apgalvoja, ka attiecinātie pasākumi neesot jāpiemēro attiecīgajam ražojumam, ja tam ir faktiskā Malaizijas izcelsme. Otrkārt, Eurobolt apšaubīja Komisijas pilnvaras pretapiešanas izmeklēšanā ex officio izdarīt apgalvojumu par kaitējumu, pamatojoties uz sākotnējās izmeklēšanas datiem, bet nesniedzot pierādījumus par kaitējumu. |
| --- | --- |

(11)

Eurobolt savā 2011. gada 13. jūnija iesniegumā divos aspektos apšaubīja Komisijas interpretācijas par Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. pantu likumīgumu. Pirmkārt, Eurobolt apgalvoja, ka attiecinātie pasākumi neesot jāpiemēro attiecīgajam ražojumam, ja tam ir faktiskā Malaizijas izcelsme. Otrkārt, Eurobolt apšaubīja Komisijas pilnvaras pretapiešanas izmeklēšanā ex officio izdarīt apgalvojumu par kaitējumu, pamatojoties uz sākotnējās izmeklēšanas datiem, bet nesniedzot pierādījumus par kaitējumu.

Eurobolt

Eurobolt

Eurobolt

ex officio

| (12) | Komisija norādīja, ka neviens no šiem apgalvojumiem nav saistīts ar sprieduma izpildi. Tādējādi Eurobolt piezīmes attiecās uz jautājumiem, kas neietilpst sprieduma izpildes tvērumā. Jebkurā gadījumā apgalvojumus varētu noraidīt arī pēc būtības. |
| --- | --- |

(12)

Komisija norādīja, ka neviens no šiem apgalvojumiem nav saistīts ar sprieduma izpildi. Tādējādi Eurobolt piezīmes attiecās uz jautājumiem, kas neietilpst sprieduma izpildes tvērumā. Jebkurā gadījumā apgalvojumus varētu noraidīt arī pēc būtības.

Eurobolt

| (13) | Attiecībā uz Eurobolt pirmo apgalvojumu un, kā norādīts pretapiešanas regulas 46. apsvērumā, pamatregulas 13. panta 1. punkts pasākumus ļauj attiecināt arī uz līdzīgā ražojuma importu no “trešām valstīm”. Pamatregulas 13. panta 4. punkts pieļauj izņēmumus attiecībā uz faktiskajiem ražotājiem no šīs trešās valsts. Tā kā pretapiešanas izmeklēšanā tika atklāta apiešanas prakse, kas atbilst OLAF un Malaizijas iestāžu veiktās izmeklēšanas konstatējumiem, ar pretapiešanas regulas 1. pantu antidempinga pasākumi tika attiecināti arī uz importu, kas nosūtīts no Malaizijas. Tomēr ikvienam uzņēmumam, kas bija pierādījis, ka tas ir faktiskais Malaizijas ražotājs, tika piešķirts atbrīvojums no attiecinātajiem pasākumiem. Turklāt saskaņā ar pretapiešanas regulas 2. pantu bija iespējams pieprasīt turpmākus atbrīvojumus. Tādējādi, tā kā tika apstiprināta Ķīnas izcelsmes ražojumu pārsūtīšana caur Malaiziju (sk. pretapiešanas regulas 34. un 45. apsvērumu) un faktisko Malaizijas ražotāju eksports tika atbrīvots no pasākumu attiecināšanas, Eurobolt pirmais apgalvojums tika noraidīts. |
| --- | --- |

(13)

Attiecībā uz Eurobolt pirmo apgalvojumu un, kā norādīts pretapiešanas regulas 46. apsvērumā, pamatregulas 13. panta 1. punkts pasākumus ļauj attiecināt arī uz līdzīgā ražojuma importu no “trešām valstīm”. Pamatregulas 13. panta 4. punkts pieļauj izņēmumus attiecībā uz faktiskajiem ražotājiem no šīs trešās valsts. Tā kā pretapiešanas izmeklēšanā tika atklāta apiešanas prakse, kas atbilst OLAF un Malaizijas iestāžu veiktās izmeklēšanas konstatējumiem, ar pretapiešanas regulas 1. pantu antidempinga pasākumi tika attiecināti arī uz importu, kas nosūtīts no Malaizijas. Tomēr ikvienam uzņēmumam, kas bija pierādījis, ka tas ir faktiskais Malaizijas ražotājs, tika piešķirts atbrīvojums no attiecinātajiem pasākumiem. Turklāt saskaņā ar pretapiešanas regulas 2. pantu bija iespējams pieprasīt turpmākus atbrīvojumus. Tādējādi, tā kā tika apstiprināta Ķīnas izcelsmes ražojumu pārsūtīšana caur Malaiziju (sk. pretapiešanas regulas 34. un 45. apsvērumu) un faktisko Malaizijas ražotāju eksports tika atbrīvots no pasākumu attiecināšanas, Eurobolt pirmais apgalvojums tika noraidīts.

Eurobolt

OLAF

Eurobolt

| (14) | Attiecībā uz Eurobolt otro apgalvojumu būtu jānorāda, ka pamatregulas 13. panta 1. punkts cita starpā paredz to, ka ir “pierādījumi [par kaitējumu vai to], ka maksājuma koriģējošā ietekme mazinās līdzīgo izstrādājumu cenu un/vai daudzumu izteiksmē..” (izcēlums pievienots). Šīs divas prasības nav kumulatīvas. Pretapiešanas regulas 37. un 38. apsvērums parāda, ka ar sākotnējo regulu noteiktā antidempinga maksājuma koriģējošo ietekmi gan cenu, gan daudzumu ziņā mazināja pasākumu apiešana. Tāpēc pamatregulas 13. panta juridiskās prasības tika izpildītas. Attiecīgi nebija vajadzības vai juridiska pienākuma atkārtoti novērtēt vai atkārtoti izmantot sākotnējās izmeklēšanas datus par kaitējumu attiecībā uz importu no Ķīnas. Tādējādi arī šis apgalvojums tiek noraidīts. |
| --- | --- |

(14)

Attiecībā uz Eurobolt otro apgalvojumu būtu jānorāda, ka pamatregulas 13. panta 1. punkts cita starpā paredz to, ka ir “pierādījumi [par kaitējumu vai to], ka maksājuma koriģējošā ietekme mazinās līdzīgo izstrādājumu cenu un/vai daudzumu izteiksmē..” (izcēlums pievienots). Šīs divas prasības nav kumulatīvas. Pretapiešanas regulas 37. un 38. apsvērums parāda, ka ar sākotnējo regulu noteiktā antidempinga maksājuma koriģējošo ietekmi gan cenu, gan daudzumu ziņā mazināja pasākumu apiešana. Tāpēc pamatregulas 13. panta juridiskās prasības tika izpildītas. Attiecīgi nebija vajadzības vai juridiska pienākuma atkārtoti novērtēt vai atkārtoti izmantot sākotnējās izmeklēšanas datus par kaitējumu attiecībā uz importu no Ķīnas. Tādējādi arī šis apgalvojums tiek noraidīts.

Eurobolt

vai

| (15) | No iepriekš minētā Komisija secina, ka Eurobolt2011. gada 13. jūnija iesniegums tika pienācīgi izskatīts, un Eurobolt apgalvojumi tika aplūkoti pretapiešanas regulā, īpaši tās 2.8. un 4. iedaļā. Turklāt šajā sakarā ir svarīgi norādīt, ka Eurobolt neapšaubīja ne pierādījumus par Ķīnas izcelsmes ražojumu pārsūtīšanu caur Malaiziju, ne konstatējumu, ka uzņēmumi, no kuriem Eurobolt iegādājās attiecīgo ražojumu, Komisijai ir snieguši maldinošu informāciju un nav spējuši pierādīt, ka tie ir faktiskie Malaizijas ražotāji. |
| --- | --- |

(15)

No iepriekš minētā Komisija secina, ka Eurobolt2011. gada 13. jūnija iesniegums tika pienācīgi izskatīts, un Eurobolt apgalvojumi tika aplūkoti pretapiešanas regulā, īpaši tās 2.8. un 4. iedaļā. Turklāt šajā sakarā ir svarīgi norādīt, ka Eurobolt neapšaubīja ne pierādījumus par Ķīnas izcelsmes ražojumu pārsūtīšanu caur Malaiziju, ne konstatējumu, ka uzņēmumi, no kuriem Eurobolt iegādājās attiecīgo ražojumu, Komisijai ir snieguši maldinošu informāciju un nav spējuši pierādīt, ka tie ir faktiskie Malaizijas ražotāji.

Eurobolt

Eurobolt

Eurobolt

Eurobolt

3.2.   Pēc procedūras atsākšanas pausto apgalvojumu novērtējums

Pēc procedūras atsākšanas pausto apgalvojumu novērtējums

| (16) | Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2019/1374, ar ko atsāk pretapiešanas izmeklēšanu, ieinteresētās personas tika aicinātas sniegt piezīmes par pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanu. Piezīmes iesniedza divas personas. |
| --- | --- |

(16)

Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2019/1374, ar ko atsāk pretapiešanas izmeklēšanu, ieinteresētās personas tika aicinātas sniegt piezīmes par pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanu. Piezīmes iesniedza divas personas.

| (17) | Eurobolt apgalvoja, ka Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkta pārkāpumu, ko konstatējusi Tiesa, nevar novērst ex post, jo tas ir būtisku procesuālo noteikumu pārkāpums, un tāpēc tas ietver visas sākotnējās pretapiešanas izmeklēšanas prettiesiskumu. |
| --- | --- |

(17)

Eurobolt apgalvoja, ka Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 2. punkta pārkāpumu, ko konstatējusi Tiesa, nevar novērst ex post, jo tas ir būtisku procesuālo noteikumu pārkāpums, un tāpēc tas ietver visas sākotnējās pretapiešanas izmeklēšanas prettiesiskumu.

Eurobolt

ex post

| (18) | Šis apgalvojums ir nepamatots šādu iemeslu dēļ. 15. panta 2. punkta pārkāpums neietver visas procedūras prettiesiskumu tāpēc, ka Tiesas konstatētā nelikumība neattiecas uz būtiskajiem konstatējumiem par apiešanu. Tāpēc pārkāpumu var novērst, atsākot pretapiešanas izmeklēšanu tajā punktā, kurā notikusi nelikumība. Tas ietver Eurobolt sākotnējo apsvērumu kopā ar īstenošanas akta projektu nosūtīšanu komitejai, ievērojot procedūru, kas pašlaik ir spēkā pretapiešanas pasākumu noteikšanai. Tā ir procedūra, kas minēta iepriekš 10. apsvērumā. Piemērojamais tiesību aktos noteiktais termiņš, līdz kuram komitejai jāsaņem attiecīgā informācija, ir ne vēlāk kā 14 dienas pirms minētās komitejas sanāksmes. Tas ļauj komitejai, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem, iepazīties ar visu attiecīgo informāciju, lai dalībvalstis varētu formulēt nostāju par īstenošanas akta projektu. Kā nesen atzina Tiesa, administratīvās procedūras atsākšana un antidempinga maksājumu atkārtota noteikšana importam, kas veikts atceltās regulas piemērošanas laikā, arī nevar tikt uzskatīta par pretēju atpakaļejoša spēka aizlieguma noteikumam (13). |
| --- | --- |

(18)

Šis apgalvojums ir nepamatots šādu iemeslu dēļ. 15. panta 2. punkta pārkāpums neietver visas procedūras prettiesiskumu tāpēc, ka Tiesas konstatētā nelikumība neattiecas uz būtiskajiem konstatējumiem par apiešanu. Tāpēc pārkāpumu var novērst, atsākot pretapiešanas izmeklēšanu tajā punktā, kurā notikusi nelikumība. Tas ietver Eurobolt sākotnējo apsvērumu kopā ar īstenošanas akta projektu nosūtīšanu komitejai, ievērojot procedūru, kas pašlaik ir spēkā pretapiešanas pasākumu noteikšanai. Tā ir procedūra, kas minēta iepriekš 10. apsvērumā. Piemērojamais tiesību aktos noteiktais termiņš, līdz kuram komitejai jāsaņem attiecīgā informācija, ir ne vēlāk kā 14 dienas pirms minētās komitejas sanāksmes. Tas ļauj komitejai, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem, iepazīties ar visu attiecīgo informāciju, lai dalībvalstis varētu formulēt nostāju par īstenošanas akta projektu. Kā nesen atzina Tiesa, administratīvās procedūras atsākšana un antidempinga maksājumu atkārtota noteikšana importam, kas veikts atceltās regulas piemērošanas laikā, arī nevar tikt uzskatīta par pretēju atpakaļejoša spēka aizlieguma noteikumam (13).

Eurobolt

13

| (19) | Ja ar Tiesas spriedumu antidempinga regula tiek atzīta par spēkā neesošu, iestādei, kas izpilda minēto spriedumu (šajā gadījumā Komisijai) ir iespēja atsākt minētās regulas pamatā esošo procedūru (14). Turklāt, ja vien konstatētais pārkāpums neietver visas procedūras prettiesiskumu, šai iestādei, lai pieņemtu aktu, ar kuru paredzēts aizstāt atcelto vai par spēkā neesošu atzīto aktu, ir tiesības šo procedūru atsākt posmā, kurā šis pārkāpums ir izdarīts (15). |
| --- | --- |

(19)

Ja ar Tiesas spriedumu antidempinga regula tiek atzīta par spēkā neesošu, iestādei, kas izpilda minēto spriedumu (šajā gadījumā Komisijai) ir iespēja atsākt minētās regulas pamatā esošo procedūru (14). Turklāt, ja vien konstatētais pārkāpums neietver visas procedūras prettiesiskumu, šai iestādei, lai pieņemtu aktu, ar kuru paredzēts aizstāt atcelto vai par spēkā neesošu atzīto aktu, ir tiesības šo procedūru atsākt posmā, kurā šis pārkāpums ir izdarīts (15).

14

15

| (20) | Eurobolt arī apgalvoja, ka nebūtu pienācīgi, ja Komisija atkārtoti noteiktu pretapiešanas pasākumus tāpēc, ka tie ir zaudējuši spēku un kopš tā laika ir atcelti. |
| --- | --- |

(20)

Eurobolt arī apgalvoja, ka nebūtu pienācīgi, ja Komisija atkārtoti noteiktu pretapiešanas pasākumus tāpēc, ka tie ir zaudējuši spēku un kopš tā laika ir atcelti.

Eurobolt

| (21) | Šajā ziņā būtu jānorāda, ka, novēršot procesuālo pārkāpumu un apstiprinot izmeklēšanas konstatējumus, kas netika apstrīdēti ar attiecīgo spriedumu, Komisija pilda savu pienākumu noteikt pasākumus attiecīgā ražojuma importam, kas veikts šo pasākumu piemērošanas laikposmā, t. i., no 2011. gada 27. jūlija līdz 2016. gada 27. februārim. Tāpēc Komisija Eurobolt apgalvojumu noraida. |
| --- | --- |

(21)

Šajā ziņā būtu jānorāda, ka, novēršot procesuālo pārkāpumu un apstiprinot izmeklēšanas konstatējumus, kas netika apstrīdēti ar attiecīgo spriedumu, Komisija pilda savu pienākumu noteikt pasākumus attiecīgā ražojuma importam, kas veikts šo pasākumu piemērošanas laikposmā, t. i., no 2011. gada 27. jūlija līdz 2016. gada 27. februārim. Tāpēc Komisija Eurobolt apgalvojumu noraida.

Eurobolt

| (22) | Cita persona – Eiropas Savienotājelementu izplatītāju apvienība (EFDA) – apgalvoja, ka “pastāvīgi nopietni netiek uztvertas Eiropas savienotājelementu izplatītāju un to attiecīgo pārstāvības struktūru pamatotās un rūpīgi apsvērtās piezīmes”. Šī persona arī apgalvoja, ka tad, ja importētājs var pierādīt, ka ir veicis pienācīgu pārbaudi un visus pamatotos un atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka importētais ražojums ir likumīgi ražots Malaizijā, izplatītājiem neesot jābūt atbildīgiem par antidempinga maksājuma nomaksu un šādi samaksātie maksājumi esot jāatmaksā. |
| --- | --- |

(22)

Cita persona – Eiropas Savienotājelementu izplatītāju apvienība (EFDA) – apgalvoja, ka “pastāvīgi nopietni netiek uztvertas Eiropas savienotājelementu izplatītāju un to attiecīgo pārstāvības struktūru pamatotās un rūpīgi apsvērtās piezīmes”. Šī persona arī apgalvoja, ka tad, ja importētājs var pierādīt, ka ir veicis pienācīgu pārbaudi un visus pamatotos un atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka importētais ražojums ir likumīgi ražots Malaizijā, izplatītājiem neesot jābūt atbildīgiem par antidempinga maksājuma nomaksu un šādi samaksātie maksājumi esot jāatmaksā.

EFDA

pastāvīgi nopietni netiek uztvertas Eiropas savienotājelementu izplatītāju un to attiecīgo pārstāvības struktūru pamatotās un rūpīgi apsvērtās piezīmes

| (23) | Komisija noraidīja EFDA pirmo apgalvojumu tāpēc, ka apvienība neuzrādīja nekādus konkrētus pienācīga procesa pārkāpumus izmeklēšanas atsākšanas procedūrā un nesniedza nekādus pierādījumus šajā sakarā. |
| --- | --- |

(23)

Komisija noraidīja EFDA pirmo apgalvojumu tāpēc, ka apvienība neuzrādīja nekādus konkrētus pienācīga procesa pārkāpumus izmeklēšanas atsākšanas procedūrā un nesniedza nekādus pierādījumus šajā sakarā.

EFDA

| (24) | Attiecībā uz EFDA otro apgalvojumu pamatregulas 13. panta 4. punktā noteikts – ja apiešanas prakse, process vai darbs notiek ārpus Savienības, atbrīvojumus var piešķirt tiem attiecīgā ražojuma ražotājiem, par kuriem konstatēts, ka tie nav iesaistīti apiešanas praksē. Līdz ar to nav iespējams piemērot atbrīvojumus, pamatojoties uz importētāja veiktu pienācīgu pārbaudi, ja pasākumu apiešana notiek ārpus Eiropas Savienības (kā tas ir šajā lietā). Gluži otrādi – eksportētājam ir jāpierāda, ka tas ir faktiskais Malaizijas ražotājs, un jāpieprasa atbrīvojums. Kā minēts pretapiešanas regulas 4. iedaļā, pieteicās vairāki Malaizijas eksportētāji un tika apsvērti atbrīvojumu piešķiršanai, un Komisija šādus atbrīvojumus kopumā piešķīra deviņiem uzņēmumiem. Tāpēc Komisija noraidīja EFDA otro apgalvojumu. |
| --- | --- |

(24)

Attiecībā uz EFDA otro apgalvojumu pamatregulas 13. panta 4. punktā noteikts – ja apiešanas prakse, process vai darbs notiek ārpus Savienības, atbrīvojumus var piešķirt tiem attiecīgā ražojuma ražotājiem, par kuriem konstatēts, ka tie nav iesaistīti apiešanas praksē. Līdz ar to nav iespējams piemērot atbrīvojumus, pamatojoties uz importētāja veiktu pienācīgu pārbaudi, ja pasākumu apiešana notiek ārpus Eiropas Savienības (kā tas ir šajā lietā). Gluži otrādi – eksportētājam ir jāpierāda, ka tas ir faktiskais Malaizijas ražotājs, un jāpieprasa atbrīvojums. Kā minēts pretapiešanas regulas 4. iedaļā, pieteicās vairāki Malaizijas eksportētāji un tika apsvērti atbrīvojumu piešķiršanai, un Komisija šādus atbrīvojumus kopumā piešķīra deviņiem uzņēmumiem. Tāpēc Komisija noraidīja EFDA otro apgalvojumu.

EFDA

EFDA

| (25) | Ņemot vērā iesniegtās piezīmes un to analīzi, Komisija secina, ka sākotnējie pasākumi atkārtoti būtu jānosaka attiecīgā ražojuma importam, kas nosūtīts no Malaizijas, neatkarīgi no tā, vai tam deklarēta Malaizijas izcelsme. |
| --- | --- |

(25)

Ņemot vērā iesniegtās piezīmes un to analīzi, Komisija secina, ka sākotnējie pasākumi atkārtoti būtu jānosaka attiecīgā ražojuma importam, kas nosūtīts no Malaizijas, neatkarīgi no tā, vai tam deklarēta Malaizijas izcelsme.

4.   INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA

INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA

| (26) | Visas personas, kas pieteicās pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanas posmā, tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija paredzēts atkārtoti noteikt antidempinga maksājumu. Tām bija dots laiks, kurā tās pēc informācijas izpaušanas varēja iesniegt apsvērumus. Eurobolt un EFDA iesniedza piezīmes. |
| --- | --- |

(26)

Visas personas, kas pieteicās pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanas posmā, tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija paredzēts atkārtoti noteikt antidempinga maksājumu. Tām bija dots laiks, kurā tās pēc informācijas izpaušanas varēja iesniegt apsvērumus. Eurobolt un EFDA iesniedza piezīmes.

Eurobolt

EFDA

| (27) | Pirmkārt, Eurobolt apgalvoja, ka būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumi ietver visas procedūras prettiesiskumu, un tādēļ tos nevar novērst ex post. Otrkārt, Eurobolt apgalvoja, ka tādu pasākumu atkārtota noteikšana, kuru juridiskais pamats ir tiesību akts, ko PTO atzinusi par nelikumīgu, ir tiesiskuma un labas pārvaldības principa pārkāpums. Treškārt, Eurobolt apgalvoja, ka Komisijas priekšlikums par pasākumu atkārtotu noteikšanu izraisa efektīvas tiesību aizsardzības tiesā trūkumu, jo tas nozīmē, ka Komisija var vienkārši novērst jebkādus pārkāpumus ex post, un ka šis rezultāts izjauc spēku līdzsvaru tirdzniecības aizsardzības procedūrās. Ceturtkārt, Eurobolt apgalvoja, ka Komisijas priekšlikumā nav ņemts vērā Hoge Raad (Nīderlandes Augstākās tiesas) nolēmums lietā Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën (16), un mudināja Komisiju atturēties no iejaukšanās muitas iestāžu ekskluzīvajā kompetencē lemt par Eurobolt samaksāto pretapiešanas maksājumu atmaksu. |
| --- | --- |

(27)

Pirmkārt, Eurobolt apgalvoja, ka būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumi ietver visas procedūras prettiesiskumu, un tādēļ tos nevar novērst ex post. Otrkārt, Eurobolt apgalvoja, ka tādu pasākumu atkārtota noteikšana, kuru juridiskais pamats ir tiesību akts, ko PTO atzinusi par nelikumīgu, ir tiesiskuma un labas pārvaldības principa pārkāpums. Treškārt, Eurobolt apgalvoja, ka Komisijas priekšlikums par pasākumu atkārtotu noteikšanu izraisa efektīvas tiesību aizsardzības tiesā trūkumu, jo tas nozīmē, ka Komisija var vienkārši novērst jebkādus pārkāpumus ex post, un ka šis rezultāts izjauc spēku līdzsvaru tirdzniecības aizsardzības procedūrās. Ceturtkārt, Eurobolt apgalvoja, ka Komisijas priekšlikumā nav ņemts vērā Hoge Raad (Nīderlandes Augstākās tiesas) nolēmums lietā Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën (16), un mudināja Komisiju atturēties no iejaukšanās muitas iestāžu ekskluzīvajā kompetencē lemt par Eurobolt samaksāto pretapiešanas maksājumu atmaksu.

Eurobolt

ex post

Eurobolt

Eurobolt

ex post

Eurobolt

Hoge Raad

Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën

16

Eurobolt

| (28) | Attiecībā uz Eurobolt pirmo apgalvojumu, kas jau bija izvirzīts pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanas posmā, Komisija atsaucas uz 18. un 19. apsvērumu. Tā kā jauni argumenti netika iesniegti, šis apgalvojums tiek noraidīts. |
| --- | --- |

(28)

Attiecībā uz Eurobolt pirmo apgalvojumu, kas jau bija izvirzīts pretapiešanas izmeklēšanas atsākšanas posmā, Komisija atsaucas uz 18. un 19. apsvērumu. Tā kā jauni argumenti netika iesniegti, šis apgalvojums tiek noraidīts.

Eurobolt

| (29) | Attiecībā uz Eurobolt otro apgalvojumu Komisija nolēma saskaņot pasākumus ar PTO ekspertu grupu un Apelācijas institūcijas konstatējumiem, kas bija iemesls tam, kādēļ tika pieņemta 2016. gada 26. februāra regula (sk. 5. apsvērumu). Tā nolēma to nedarīt ar atpakaļejošu (ex tunc) spēku. Attiecīgi Komisijai bija pienākums veikt nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu, t. i., labot Tiesas konstatēto nelikumību. Tā kā procesuālo kļūdu varēja labot un konstatējumi par apiešanu tika apstiprināti, Komisijai bija tiesības pasākumu piemērošanas laikposmā atkārtoti noteikt pretapiešanas maksājumus, pamatojoties uz neapstrīdētajiem pretapiešanas izmeklēšanas konstatējumiem. Neviena no iepriekš minētajām darbībām nav saistīta ar labas pārvaldības principa pārkāpumu. Katrā ziņā Eurobolt atsaucās uz labas pārvaldības principu, taču konkrēti neprecizēja, kādas tiesības šajā ziņā būtu pārkāptas (17). Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraida. |
| --- | --- |

(29)

Attiecībā uz Eurobolt otro apgalvojumu Komisija nolēma saskaņot pasākumus ar PTO ekspertu grupu un Apelācijas institūcijas konstatējumiem, kas bija iemesls tam, kādēļ tika pieņemta 2016. gada 26. februāra regula (sk. 5. apsvērumu). Tā nolēma to nedarīt ar atpakaļejošu (ex tunc) spēku. Attiecīgi Komisijai bija pienākums veikt nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu, t. i., labot Tiesas konstatēto nelikumību. Tā kā procesuālo kļūdu varēja labot un konstatējumi par apiešanu tika apstiprināti, Komisijai bija tiesības pasākumu piemērošanas laikposmā atkārtoti noteikt pretapiešanas maksājumus, pamatojoties uz neapstrīdētajiem pretapiešanas izmeklēšanas konstatējumiem. Neviena no iepriekš minētajām darbībām nav saistīta ar labas pārvaldības principa pārkāpumu. Katrā ziņā Eurobolt atsaucās uz labas pārvaldības principu, taču konkrēti neprecizēja, kādas tiesības šajā ziņā būtu pārkāptas (17). Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraida.

Eurobolt

ex tunc

Eurobolt

17

| (30) | Attiecībā uz Eurobolt trešo apgalvojumu ir jāatgādina – no iedibinātās judikatūras izriet, ka atceļošā Tiesas sprieduma tvērums un motīvi ir jānosaka katrā konkrētā gadījumā (lieta C-283/14 un 2016. gada 28. janvāra spriedums lietā C-284/14 CM Eurologistik un GLS, EU:C:2016:57, 49. punkts, un tajā minētā judikatūra), un tie var būt tādi, ka attiecīgo maksājumu tūlītēja un pilnīga atmaksāšana nav jāveic (2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg, 70. punkts). Šajā lietā pārkāpums neietvēra visas procedūras prettiesiskumu. Kā izklāstīts iepriekš 7.–10. apsvērumā, procesuālo noteikumu pārkāpumu šajā lietā varēja novērst un pasākumu varēja noteikt atkārtoti saskaņā ar piemērojamiem procesuālajiem noteikumiem. Šie pienākumi neapdraud efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu. Tāpēc Komisija noraidīja arī šo apgalvojumu. |
| --- | --- |

(30)

Attiecībā uz Eurobolt trešo apgalvojumu ir jāatgādina – no iedibinātās judikatūras izriet, ka atceļošā Tiesas sprieduma tvērums un motīvi ir jānosaka katrā konkrētā gadījumā (lieta C-283/14 un 2016. gada 28. janvāra spriedums lietā C-284/14 CM Eurologistik un GLS, EU:C:2016:57, 49. punkts, un tajā minētā judikatūra), un tie var būt tādi, ka attiecīgo maksājumu tūlītēja un pilnīga atmaksāšana nav jāveic (2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg, 70. punkts). Šajā lietā pārkāpums neietvēra visas procedūras prettiesiskumu. Kā izklāstīts iepriekš 7.–10. apsvērumā, procesuālo noteikumu pārkāpumu šajā lietā varēja novērst un pasākumu varēja noteikt atkārtoti saskaņā ar piemērojamiem procesuālajiem noteikumiem. Šie pienākumi neapdraud efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principu. Tāpēc Komisija noraidīja arī šo apgalvojumu.

Eurobolt

CM Eurologistik

GLS

Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg

| (31) | Attiecībā uz Eurobolt ceturto apgalvojumu, kas izklāstīts 8. apsvērumā, Komisijai bija jāveic vajadzīgie pasākumi, lai izpildītu Eiropas Savienības Tiesas spriedumu. Nīderlandes Augstākās tiesas lēmums, kas turklāt attiecās uz jautājumu par to, vai antidempinga maksājumu atmaksāšanas gadījumā būtu jāveic procentmaksājumi, nevarēja atbrīvot Komisiju no tās pienākuma, kas izriet no Tiesas sprieduma. Katrā ziņā Komisijas rīcība neiejaucas arī dalībvalstu muitas iestāžu kompetencē, ko Tiesa ir atzinusi gan lietā C&J Clark International (18)
  , gan lietā Deichmann (19). Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraida. |
| --- | --- |

(31)

Attiecībā uz Eurobolt ceturto apgalvojumu, kas izklāstīts 8. apsvērumā, Komisijai bija jāveic vajadzīgie pasākumi, lai izpildītu Eiropas Savienības Tiesas spriedumu. Nīderlandes Augstākās tiesas lēmums, kas turklāt attiecās uz jautājumu par to, vai antidempinga maksājumu atmaksāšanas gadījumā būtu jāveic procentmaksājumi, nevarēja atbrīvot Komisiju no tās pienākuma, kas izriet no Tiesas sprieduma. Katrā ziņā Komisijas rīcība neiejaucas arī dalībvalstu muitas iestāžu kompetencē, ko Tiesa ir atzinusi gan lietā C&J Clark International (18)
  , gan lietā Deichmann (19). Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraida.

Eurobolt

C&J Clark International

18

,

Deichmann

19

| (32) | EFDA pauda nožēlu, ka tika noraidīts tās iepriekšējais pieprasījums atbrīvot importētājus no antidempinga maksājumu maksāšanas gadījumos, kad importētāji spēja pierādīt pienācīgu pārbaudi, ar ko nodrošina, ka importētais ražojums ir likumīgi ražots Malaizijā. EFDA lūdza Komisiju atkārtoti aplūkot apvienības paustās bažas. |
| --- | --- |

(32)

EFDA pauda nožēlu, ka tika noraidīts tās iepriekšējais pieprasījums atbrīvot importētājus no antidempinga maksājumu maksāšanas gadījumos, kad importētāji spēja pierādīt pienācīgu pārbaudi, ar ko nodrošina, ka importētais ražojums ir likumīgi ražots Malaizijā. EFDA lūdza Komisiju atkārtoti aplūkot apvienības paustās bažas.

EFDA

EFDA

| (33) | Kā minēts 24. apsvērumā, nav iespējams piemērot atbrīvojumus, pamatojoties uz importētāja veiktu pienācīgu pārbaudi, ja pasākumu apiešana notiek ārpus Eiropas Savienības (kā tas ir šajā lietā). Tāpēc Komisija vēlreiz apstiprināja EFDA pieprasījuma noraidījumu. |
| --- | --- |

(33)

Kā minēts 24. apsvērumā, nav iespējams piemērot atbrīvojumus, pamatojoties uz importētāja veiktu pienācīgu pārbaudi, ja pasākumu apiešana notiek ārpus Eiropas Savienības (kā tas ir šajā lietā). Tāpēc Komisija vēlreiz apstiprināja EFDA pieprasījuma noraidījumu.

EFDA

| (34) | Ņemot vērā iepriekš minēto, pēc informācijas izpaušanas izteiktās piezīmes nemainīja Komisijas 25. apsvērumā izklāstīto secinājumu. |
| --- | --- |

(34)

Ņemot vērā iepriekš minēto, pēc informācijas izpaušanas izteiktās piezīmes nemainīja Komisijas 25. apsvērumā izklāstīto secinājumu.

| (35) | Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (20) 109. pantu, ja summa ir jāatmaksā pēc Eiropas Savienības Tiesas sprieduma, maksājamajai procentu likmei vajadzētu būt likmei, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām, kas publicēta Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā un kas ir spēkā katra mēneša pirmajā kalendārajā dienā. |
| --- | --- |

(35)

Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (20) 109. pantu, ja summa ir jāatmaksā pēc Eiropas Savienības Tiesas sprieduma, maksājamajai procentu likmei vajadzētu būt likmei, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām, kas publicēta Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā un kas ir spēkā katra mēneša pirmajā kalendārajā dienā.

20

Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša

| (36) | Šī regula ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Regulas (ES) 2016/1036 15. panta 1. punktu, |
| --- | --- |

(36)

Šī regula ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Regulas (ES) 2016/1036 15. panta 1. punktu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

1.   Galīgo antidempinga maksājumu, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem” un kas ar Regulas (EK) Nr. 91/2009 1. panta 2. punktu noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, izņemot nerūsējošā tērauda savienotājelementus, t. i., kokskrūves (izņemot kvadrātgalvas kokskrūves), pašvītņgriezes skrūves, citas skrūves un bultskrūves ar galvām (ar uzgriezni vai paplāksni vai bez tiem, izņemot no viengabala stieņiem, apaļstieņiem, profiliem vai stieplēm virpotas skrūves, kuru kājiņas biezums nepārsniedz 6 mm, un izņemot skrūves un bultskrūves, ko paredzēts izmantot sliežu ceļu būves materiālu nostiprināšanai) un paplāksnes, ar šo attiecina arī uz dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu, kas nosūtīts no Malaizijas un kura izcelsme ir vai nav deklarēta Malaizijā, izņemot nerūsējošā tērauda savienotājelementus, t. i., kokskrūves (izņemot kvadrātgalvas kokskrūves), pašvītņgriezes skrūves, citas skrūves un bultskrūves ar galvām (ar uzgriezni vai paplāksni vai bez tiem, izņemot no viengabala stieņiem, apaļstieņiem, profiliem vai stieplēm virpotas skrūves, kuru kājiņas biezums nepārsniedz 6 mm, un izņemot skrūves un bultskrūves, ko paredzēts izmantot sliežu ceļu būves materiālu nostiprināšanai) un paplāksnes, kas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 723/2011 piemērošanas periodā klasificēts ar KN kodiem ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 un ex 7318 22 00. TARIC kodi ir uzskaitīti šīs regulas I pielikumā.

2.   Šā panta 1. punktu nepiemēro II pielikumā uzskaitītajiem ražotājiem eksportētājiem.

3.   Maksājumu, kas attiecināts ar šā panta 1. punktu, iekasē par importu, kurš nosūtīts no Malaizijas, to deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes, un kurš reģistrēts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 966/2010 2. pantu un Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu, izņemot tādu ražojumu importu, kurus ražojuši 2. punktā uzskaitītie uzņēmumi.

2. pants

1.   Maksājumus, kas iekasēti, pamatojoties uz Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011, neatlīdzina.

2.   Visus atmaksājumus, kas veikti pēc Tiesas sprieduma lietā C-644/17 Eurobolt (EU:C:2019:555), atgūst iestādes, kas veikušas šos atmaksājumus.

3. pants

Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2020. gada 30. aprīlī

Komisijas vārdā –

Priekšsēdētāja

Ursula VON DER LEYEN

---

(1)  
  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

1

(2)  Padomes 2009. gada 26. janvāra Regula (EK) Nr. 91/2009, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (OV L 29, 31.1.2009., 1. lpp.).

2

(3)  Komisijas 2010. gada 27. oktobra Regula (ES) Nr. 966/2010, ar ko sāk izmeklēšanu par tādu antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kuri ar Padomes Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikti dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu veidu importam, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus, un par šāda importa reģistrāciju (OV L 282, 28.10.2010., 29. lpp.).

3

(4)  Padomes 2011. gada 18. jūlija Īstenošanas regula (ES) Nr. 723/2011, ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, attiecina arī uz dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus (OV L 194, 26.7.2011., 6. lpp.).

4

(5)  Komisijas 2016. gada 26. februāra Īstenošanas regula (ES) 2016/278, ar ko atceļ galīgo antidempinga maksājumu, kas noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam un attiecināts arī uz dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus (OV L 52, 27.2.2016., 24. lpp.).

5

(6)  Lieta C-644/17 Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555.

6

Eurobolt

(7)  Padomes Regula (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.). Atcelta un aizstāta ar Regulu (ES) 2016/1036.

7

(8)  Lieta C-644/17 Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555, 51. punkts.

8

Eurobolt

(9)  Komisijas 2019. gada 26. augusta Īstenošanas regula (ES) 2019/1374, ar ko atsāk izmeklēšanu pēc Tiesas 2019. gada 3. jūlija sprieduma lietā C-644/17 Eurobolt attiecībā uz Padomes 2011. gada 18. jūlija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 723/2011, ar kuru galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 91/2009 noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam, attiecina arī uz dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu, ko veic, tos nosūtot no Malaizijas un deklarējot vai nedeklarējot kā Malaizijas izcelsmes ražojumus (OV L 223, 27.8.2019., 1. lpp.).

9

Eurobolt

(10)  Konstatējumi, kas netika apstrīdēti ar attiecīgo spriedumu, pilnībā paliek spēkā (sk. mutatis mutandis Lietu T-650/17 Jinan Meide Casting Co. Ltd, ECLI:EU:T:2019:644, 333.–342. punkts).

10

mutatis mutandis

Jinan Meide Casting Co. Ltd

(11)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.). Šajā sakarā skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. janvāra Regulu (ES) Nr. 37/2014, ar ko attiecībā uz konkrētu pasākumu pieņemšanas procedūrām groza konkrētas regulas saistībā ar kopējo tirdzniecības politiku (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.).

11

skatīt

(12)  Tiesas 2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, 44.–55. punkts.

12

Deichmann

(13)  Tiesas 2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg, ECLI:EU:C:2018:187, 79. punkts; un Tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedums lietā C-612/16 C & J Clark International Ltd v Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs, EU:C:2019:508, 58. punkts.

13

Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg

C & J Clark International Ltd v Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(14)  Tiesas 2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, 73. punkts; sk. arī Tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedumu lietā C-612/16 P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, 43. punkts.

14

Deichmann

P&J Clark International

(15)  Turpat, 74. punkts; sk. arī Tiesas 2019. gada 19. jūnija spriedumu lietā C-612/16 P&J Clark International, EU:C:2019:508, 43. punkts.

15

P&J Clark International

(16)  
  Hoge Raad, Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën, 2019. gada 29. novembris, 15/04667 bis, NL:HR:2019:1875.

16

Hoge Raad

Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën

bis

(17)  Sk. 2003. gada 2. oktobra spriedumu lietā Area Cova/Padome un Komisija, lietā T-196/99, EU:T:2001:281, 43. punkts; 2006. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-193/04 Tillack/Komisija, EU:T:2006:292, 127. punkts; un 2008. gada 13. novembra spriedumu lietā T-128/05 SPM/Padome un Komisija, EU:T:2008:494, 127. punkts.

17

Area Cova

Tillack

SPM

(18)  
  2019. gada 19. jūnija spriedums lietā C-612/16 C&J Clark International, EU:C:2019:508, 84. un 85. punkts.

18

C&J Clark International

(19)  
  2018. gada 15. marta spriedums lietā C-256/16 Deichmann, EU:C:2018:187, 84. punkts.

19

Deichmann

(20)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regula (ES, Euratom) 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV L 193, 30.7.2018., 1. lpp.).

20

---

I PIELIKUMS

TARIC kodi dažiem dzelzs vai tērauda savienotājelementiem, kas definēti 1. pantā

a)   Derīgi no 2011. gada 27. jūlija līdz 2016. gada 27. februārim

KN kodi ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 un ex 7318 22 00 (TARIC kodi 7318129011, 7318129091, 7318149111, 7318149191, 7318149911, 7318155911, 7318155961, 7318155981, 7318156911, 7318156961, 7318156981, 7318158111, 7318158161, 7318158181, 7318158911, 7318158961, 7318158981, 7318159021, 7318159071, 7318159091, 7318210031, 7318210095, 7318220031 un 7318220095)

b)   Derīgi no 2011. gada 27. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam

7318149991

c)   Derīgi no 2012. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 27. februārim

7318149920, 7318149992

---

II PIELIKUMS

Ražotāju eksportētāju saraksts

| Ražotāja eksportētāja nosaukums | TARIC papildu kods |
| --- | --- |
| Acku Metal Industries (M) Sdn.
  Bhd | B123 |
| Chin Well Fasteners Company Sdn.
  Bhd | B124 |
| Jinfast Industries Sdn.
  Bhd | B125 |
| Power Steel and Electroplating Sdn.
  Bhd | B126 |
| Sofasco Industries (M) Sdn.
  Bhd | B127 |
| Tigges Fastener Technology (M) Sdn.
  Bhd | B128 |
| TI Metal Forgings Sdn.
  Bhd | B129 |
| United Bolt and Nut Sdn.
  Bhd | B130 |
| Andfast Malaysia Sdn.
  Bhd. | B265 |

Ražotāja eksportētāja nosaukums

TARIC papildu kods

Acku Metal Industries (M) Sdn.
  Bhd

B123

Chin Well Fasteners Company Sdn.
  Bhd

B124

Jinfast Industries Sdn.
  Bhd

B125

Power Steel and Electroplating Sdn.
  Bhd

B126

Sofasco Industries (M) Sdn.
  Bhd

B127

Tigges Fastener Technology (M) Sdn.
  Bhd

B128

TI Metal Forgings Sdn.
  Bhd

B129

United Bolt and Nut Sdn.
  Bhd

B130

Andfast Malaysia Sdn.
  Bhd.

B265

---

DIREKTĪVAS

| 5.5.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 141/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 141/9

---

KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2020/612

(2020. gada 4. maijs),

ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1), un jo īpaši tās 8. pantu,

tā kā:

| (1) | Spēkā esošie īpašie noteikumi par dalībvalstu iespēju pieņemt lēmumu, ka C, CE, D un DE kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecības turētāju vadītāja apliecībā nav noteikti nekādi ierobežojumi transportlīdzekļiem ar automātisku transmisiju, būtu jāattiecina arī uz BE, C1, C1E, D1 un D1E kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecībām, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas saņemta par transportlīdzekli ar manuālu transmisiju vismaz vienā no šādām kategorijām: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E. |
| --- | --- |

(1)

Spēkā esošie īpašie noteikumi par dalībvalstu iespēju pieņemt lēmumu, ka C, CE, D un DE kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecības turētāju vadītāja apliecībā nav noteikti nekādi ierobežojumi transportlīdzekļiem ar automātisku transmisiju, būtu jāattiecina arī uz BE, C1, C1E, D1 un D1E kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecībām, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas saņemta par transportlīdzekli ar manuālu transmisiju vismaz vienā no šādām kategorijām: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E.

| (2) | Šis paplašinājums būtu jāīsteno saskaņā ar tehnikas attīstību, jo īpaši, lai ņemtu vērā to, ka transporta nozarē tiek izstrādāti un arvien vairāk tiek izmantoti modernāki, drošāki un mazāk piesārņojoši transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar plašu pusautomātisko, automātisko vai hibrīda transmisijas sistēmu klāstu. Turklāt esošo ierobežojumu vienkāršošana automātisko transportlīdzekļu vadītājiem samazinātu administratīvo un finansiālo slogu ieinteresētajām personām, tostarp MVU un mikrouzņēmumiem, kas darbojas autotransporta jomā. |
| --- | --- |

(2)

Šis paplašinājums būtu jāīsteno saskaņā ar tehnikas attīstību, jo īpaši, lai ņemtu vērā to, ka transporta nozarē tiek izstrādāti un arvien vairāk tiek izmantoti modernāki, drošāki un mazāk piesārņojoši transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar plašu pusautomātisko, automātisko vai hibrīda transmisijas sistēmu klāstu. Turklāt esošo ierobežojumu vienkāršošana automātisko transportlīdzekļu vadītājiem samazinātu administratīvo un finansiālo slogu ieinteresētajām personām, tostarp MVU un mikrouzņēmumiem, kas darbojas autotransporta jomā.

| (3) | Prasības pārbaudē izmantojamajiem A2 transportlīdzekļu kategorijas motocikliem, kas jāizmanto braukšanas prasmes un stila pārbaudē, ir jāpielāgo tehnikas attīstībai, jo īpaši attiecībā uz iekšdedzes dzinēja un šasijas izstrādi un elektrisko motociklu plašāku izmantošanu. Pārbaudē izmantojamo A2 kategorijas transportlīdzekļu tehnisko specifikāciju pielāgošanai būtu arī jānodrošina, ka pretendentus pārbauda, izmantojot transportlīdzekļus, kas ir reprezentatīvi attiecībā uz kategoriju, par kuru tiktu izsniegta vadītāja apliecība. |
| --- | --- |

(3)

Prasības pārbaudē izmantojamajiem A2 transportlīdzekļu kategorijas motocikliem, kas jāizmanto braukšanas prasmes un stila pārbaudē, ir jāpielāgo tehnikas attīstībai, jo īpaši attiecībā uz iekšdedzes dzinēja un šasijas izstrādi un elektrisko motociklu plašāku izmantošanu. Pārbaudē izmantojamo A2 kategorijas transportlīdzekļu tehnisko specifikāciju pielāgošanai būtu arī jānodrošina, ka pretendentus pārbauda, izmantojot transportlīdzekļus, kas ir reprezentatīvi attiecībā uz kategoriju, par kuru tiktu izsniegta vadītāja apliecība.

| (4) | Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/126/EK, |
| --- | --- |

(4)

Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/126/EK,

| (5) | Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (2) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. |
| --- | --- |

(5)

Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (2) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos.

| (6) | Šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst Vadītāju apliecību komitejas atzinumam, |
| --- | --- |

(6)

Šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst Vadītāju apliecību komitejas atzinumam,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvas 2006/126/EK II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

2. pants

1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2020. gada 1. novembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.

Tās piemēro minētos noteikumus no 2020. gada 1. novembra.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

3. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

4. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē, 2020. gada 4. maijā

Komisijas vārdā –

Priekšsēdētāja

Ursula VON DER LEYEN

---

(1)  
  OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp.

1

(2)  
  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Direktīvas 2006/126/EK II pielikumu groza šādi:

| a) | pielikuma 5.1.3. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.1.3. Īpaši noteikumi par BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 un D1E kategorijas transportlīdzekļiem
  Dalībvalstis var nolemt, ka 5.1.2. punktā minēto BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecībā nenosaka ierobežojumus transportlīdzekļiem ar automātisku transmisiju, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas saņemta par transportlīdzekli ar manuālu transmisiju vismaz vienā no šādām kategorijām: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E, un pretendents braukšanas prasmes un stila pārbaudē ir veicis 8.4. punktā aprakstītās darbības.”; |
| --- | --- |

a)

pielikuma 5.1.3. punktu aizstāj ar šādu:

“5.1.3. Īpaši noteikumi par BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 un D1E kategorijas transportlīdzekļiem

Dalībvalstis var nolemt, ka 5.1.2. punktā minēto BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecībā nenosaka ierobežojumus transportlīdzekļiem ar automātisku transmisiju, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas saņemta par transportlīdzekli ar manuālu transmisiju vismaz vienā no šādām kategorijām: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E, un pretendents braukšanas prasmes un stila pārbaudē ir veicis 8.4. punktā aprakstītās darbības.”;

| b) | pielikuma 5.2. punktā otrās apakšnodaļas “A2 kategorija” otro daļu aizstāj ar šādu:

  “Ja motociklu darbina iekšdedzes motors, motora darba tilpums ir vismaz 250 cm3.” |
| --- | --- |

b)

pielikuma 5.2. punktā otrās apakšnodaļas “A2 kategorija” otro daļu aizstāj ar šādu:

“Ja motociklu darbina iekšdedzes motors, motora darba tilpums ir vismaz 250 cm3.”

---

LĒMUMI

| 5.5.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 141/12 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 141/12

---

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2020/613

(2020. gada 7. februāris)

par pasākumu SA.17653 – C36/2007 (ex NN 25/2007), ko Vācija īstenojusi par labu Deutsche Post AG

(izziņots ar dokumenta numuru C(2020) 593)

(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPA KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

uzaicinot ieinteresētās personas iesniegt piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1) un ņemot vērā to piezīmes,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

1.1.   Kopsavilkums par attiecīgajām valsts atbalsta procedūrām

Kopsavilkums par attiecīgajām valsts atbalsta procedūrām

1.1.1.   Lēmums par procedūras sākšanu

Lēmums par procedūras sākšanu

| (1) | Uzņēmums United Parcel Service (“UPS”) 1994. gadā iesniedza sūdzību par nelikumīga valsts atbalsta piešķiršanu uzņēmumam Deutsche Bundespost POSTDIENST (“POSTDIENST”). |
| --- | --- |

(1)

Uzņēmums United Parcel Service (“UPS”) 1994. gadā iesniedza sūdzību par nelikumīga valsts atbalsta piešķiršanu uzņēmumam Deutsche Bundespost POSTDIENST (“POSTDIENST”).

United Parcel Service

UPS

Deutsche Bundespost POSTDIENST

POSTDIENST

| (2) | Komisija 1999. gada 23. oktobrī uzsāka oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz vairākiem valsts pasākumiem: piešķirtās kompensācijas par pienākumu sniegt vispārējos pakalpojumus, valsts garantija un pensiju subsīdijas 1995.–1999. gadā (“lēmums par procedūras sākšanu”). |
| --- | --- |

(2)

Komisija 1999. gada 23. oktobrī uzsāka oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz vairākiem valsts pasākumiem: piešķirtās kompensācijas par pienākumu sniegt vispārējos pakalpojumus, valsts garantija un pensiju subsīdijas 1995.–1999. gadā (“lēmums par procedūras sākšanu”).

| (3) | Lēmums par procedūras sākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes. |
| --- | --- |

(3)

Lēmums par procedūras sākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

2

| (4) | Vācija iesniedza piezīmes 1999. gada 16. septembrī. |
| --- | --- |

(4)

Vācija iesniedza piezīmes 1999. gada 16. septembrī.

| (5) | Pēc lēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas Komisija saņēma piezīmes no 14 ieinteresētajām personām, kas 1999. gada 15. decembra vēstulē tika atbilstoši pārsūtītas Vācijas valdībai, dodot tai iespēju paust savus apsvērumus par šīm piezīmēm. |
| --- | --- |

(5)

Pēc lēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas Komisija saņēma piezīmes no 14 ieinteresētajām personām, kas 1999. gada 15. decembra vēstulē tika atbilstoši pārsūtītas Vācijas valdībai, dodot tai iespēju paust savus apsvērumus par šīm piezīmēm.

| (6) | Vācijas iestādes nosūtīja atbildi 2000. gada 1. februāra vēstulē, kas tika reģistrēta 2000. gada 2. februārī. |
| --- | --- |

(6)

Vācijas iestādes nosūtīja atbildi 2000. gada 1. februāra vēstulē, kas tika reģistrēta 2000. gada 2. februārī.

1.1.2.   2002. gada lēmums

2002. gada lēmums

| (7) | Komisija 2002. gada 19. jūnijā pieņēma Lēmumu 2002/753/EK (3) (“2002. gada lēmums”), kurā tā konstatēja, ka POSTDIENST un tā pārņēmējs Deutsche Post AG (“DPAG”; POSTDIENST un DPAG abi kopā – “Deutsche Post”) pasta sūtījumu piegādei mājās noteica cenas, kas ir zemākas par papildizmaksām, un ka šī agresīvā cenu politika neietilpa Deutsche Post pienākumā sniegt vispārējos pakalpojumus. |
| --- | --- |

(7)

Komisija 2002. gada 19. jūnijā pieņēma Lēmumu 2002/753/EK (3) (“2002. gada lēmums”), kurā tā konstatēja, ka POSTDIENST un tā pārņēmējs Deutsche Post AG (“DPAG”; POSTDIENST un DPAG abi kopā – “Deutsche Post”) pasta sūtījumu piegādei mājās noteica cenas, kas ir zemākas par papildizmaksām, un ka šī agresīvā cenu politika neietilpa Deutsche Post pienākumā sniegt vispārējos pakalpojumus.

3

POSTDIENST

Deutsche Post AG

DPAG

POSTDIENST

DPAG

Deutsche Post

Deutsche Post

| (8) | Komisija uzskatīja, ka šo darbību rezultātā radušies zaudējumi 572 miljonu euro apmērā, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 106. un 107. pantu, galu galā tika finansēti no valsts līdzekļiem, kas tika piešķirti uzņēmumam Deutsche Post dažādos veidos (piemēram, valsts pārvedumi no māsasuzņēmuma Deutsche Bundespost TELEKOM (“TELEKOM”), aizdevumu valsts garantijas un valsts subsīdijas pasta ierēdņu pensiju finansēšanai). |
| --- | --- |

(8)

Komisija uzskatīja, ka šo darbību rezultātā radušies zaudējumi 572 miljonu euro apmērā, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 106. un 107. pantu, galu galā tika finansēti no valsts līdzekļiem, kas tika piešķirti uzņēmumam Deutsche Post dažādos veidos (piemēram, valsts pārvedumi no māsasuzņēmuma Deutsche Bundespost TELEKOM (“TELEKOM”), aizdevumu valsts garantijas un valsts subsīdijas pasta ierēdņu pensiju finansēšanai).

Deutsche Post

Deutsche Bundespost TELEKOM

TELEKOM

| (9) | Pēc 2002. gada lēmuma Vācija atguva no uzņēmuma DPAG nesaderīgo valsts atbalstu 572 miljonu euro apmērā. Deutsche Post apstrīdēja minēto lēmumu Savienības tiesās. |
| --- | --- |

(9)

Pēc 2002. gada lēmuma Vācija atguva no uzņēmuma DPAG nesaderīgo valsts atbalstu 572 miljonu euro apmērā. Deutsche Post apstrīdēja minēto lēmumu Savienības tiesās.

DPAG

Deutsche Post

1.1.3.   Turpmākas sūdzības pēc 2002. gada lēmuma pieņemšanas

Turpmākas sūdzības pēc 2002. gada lēmuma pieņemšanas

| (10) | UPS2004. gada 13. maijā pēc 2002. gada lēmuma pieņemšanas iesniedza vēl vienu sūdzību par nelikumīgu valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post. UPS apgalvoja, ka 2002. gada lēmumā netika aplūkoti visi pasākumi, kas iekļauti sākotnējā 1994. gada sūdzībā, un ka Deutsche Post guva daudz lielākas finansiālās priekšrocības nekā nesaderīgais atbalsts 572 miljonu euro apmērā. Turklāt UPS uzskata, ka Deutsche Post izmantoja valsts līdzekļus, lai paplašinātu savas paku sūtījumu darbības (piemēram, iegādātos citus uzņēmumus) un pārdotu pakalpojumus par neatbilstoši zemām transfertcenām saviem meitasuzņēmumiem Postbank AG (“POSTBANK”) un Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, kas attiecīgi darbojās banku pakalpojumu jomā un biznesa paku izplatīšanas jomā ar zīmolu “DHL”. |
| --- | --- |

(10)

UPS2004. gada 13. maijā pēc 2002. gada lēmuma pieņemšanas iesniedza vēl vienu sūdzību par nelikumīgu valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post. UPS apgalvoja, ka 2002. gada lēmumā netika aplūkoti visi pasākumi, kas iekļauti sākotnējā 1994. gada sūdzībā, un ka Deutsche Post guva daudz lielākas finansiālās priekšrocības nekā nesaderīgais atbalsts 572 miljonu euro apmērā. Turklāt UPS uzskata, ka Deutsche Post izmantoja valsts līdzekļus, lai paplašinātu savas paku sūtījumu darbības (piemēram, iegādātos citus uzņēmumus) un pārdotu pakalpojumus par neatbilstoši zemām transfertcenām saviem meitasuzņēmumiem Postbank AG (“POSTBANK”) un Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, kas attiecīgi darbojās banku pakalpojumu jomā un biznesa paku izplatīšanas jomā ar zīmolu “DHL”.

UPS

Deutsche Post

UPS

Deutsche Post

UPS

Deutsche Post

Postbank AG

POSTBANK

Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG

DHL

| (11) | Komisija 2004. gada 9. novembrī un 2005. gada 1. aprīlī nosūtīja informācijas pieprasījumus Vācijai. Vācija nosūtīja savas atbildes attiecīgi 2004. gada 2. decembrī un 2005. gada 3. jūnijā. |
| --- | --- |

(11)

Komisija 2004. gada 9. novembrī un 2005. gada 1. aprīlī nosūtīja informācijas pieprasījumus Vācijai. Vācija nosūtīja savas atbildes attiecīgi 2004. gada 2. decembrī un 2005. gada 3. jūnijā.

| (12) | Uzņēmums TNT Post AG & Co KG (“TNT”) 2004. gada 16. jūlijā arī iesniedza sūdzību par to, ka Deutsche Post pārdeva pakalpojumus POSTBANK par pārmērīgi zemām transfertcenām. TNT apgalvoja, ka, tā kā POSTBANK maksāja tikai mainīgās izmaksas par sniegtajiem pakalpojumiem, Deutsche Post pilnībā finansēja kopējās fiksētās izplatīšanas tīkla izmaksas no sava vēstuļu monopola ieņēmumiem. |
| --- | --- |

(12)

Uzņēmums TNT Post AG & Co KG (“TNT”) 2004. gada 16. jūlijā arī iesniedza sūdzību par to, ka Deutsche Post pārdeva pakalpojumus POSTBANK par pārmērīgi zemām transfertcenām. TNT apgalvoja, ka, tā kā POSTBANK maksāja tikai mainīgās izmaksas par sniegtajiem pakalpojumiem, Deutsche Post pilnībā finansēja kopējās fiksētās izplatīšanas tīkla izmaksas no sava vēstuļu monopola ieņēmumiem.

TNT Post AG & Co KG

TNT

Deutsche Post

POSTBANK

TNT

POSTBANK

Deutsche Post

| (13) | Komisija 2004. gada 11. novembrī un 2005. gada 25. aprīlī nosūtīja Vācijai informācijas pieprasījumus. Vācija nosūtīja savas atbildes 2004. gada 17. decembrī un 2005. gada 23. jūnijā. |
| --- | --- |

(13)

Komisija 2004. gada 11. novembrī un 2005. gada 25. aprīlī nosūtīja Vācijai informācijas pieprasījumus. Vācija nosūtīja savas atbildes 2004. gada 17. decembrī un 2005. gada 23. jūnijā.

1.1.4.   2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu

2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu

| (14) | Pēc turpmākajām sūdzībām Komisija 2007. gada 12. septembra vēstulē (4) informēja Vāciju par savu lēmumu pagarināt procedūru, kas sākotnēji tika uzsākta 1999. gadā (“2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu”). |
| --- | --- |

(14)

Pēc turpmākajām sūdzībām Komisija 2007. gada 12. septembra vēstulē (4) informēja Vāciju par savu lēmumu pagarināt procedūru, kas sākotnēji tika uzsākta 1999. gadā (“2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu”).

4

| (15) | 2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu mērķis bija ietvert jauno iesniegto informāciju un rūpīgi pārbaudīt visus iespējamos konkurences izkropļojumus, ko izraisīja uzņēmumam Deutsche Post piešķirtie valsts pasākumi. |
| --- | --- |

(15)

2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu mērķis bija ietvert jauno iesniegto informāciju un rūpīgi pārbaudīt visus iespējamos konkurences izkropļojumus, ko izraisīja uzņēmumam Deutsche Post piešķirtie valsts pasākumi.

Deutsche Post

| (16) | Vācija iesniedza savas piezīmes 2007. gada 14. decembrī, un Deutsche Post apstrīdēja 2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu pamatotību (5). UPS un TNT2007. gada 16. novembrī iesniedza savas piezīmes. Pēc 2007. gada 20. decembrī nosūtītā sākotnējā pieprasījuma pagarināt termiņu Vācija 2008. gada 12. martā iesniedza savas piezīmes par uzņēmumu UPS un TNT apsvērumiem. |
| --- | --- |

(16)

Vācija iesniedza savas piezīmes 2007. gada 14. decembrī, un Deutsche Post apstrīdēja 2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu pamatotību (5). UPS un TNT2007. gada 16. novembrī iesniedza savas piezīmes. Pēc 2007. gada 20. decembrī nosūtītā sākotnējā pieprasījuma pagarināt termiņu Vācija 2008. gada 12. martā iesniedza savas piezīmes par uzņēmumu UPS un TNT apsvērumiem.

Deutsche Post

5

UPS

TNT

UPS

TNT

1.1.5.   
  2008. gada 17. jūlija informācijas pieprasījums

2008. gada 17. jūlija informācijas pieprasījums

| (17) | Komisija 2008. gada 17. jūlijā nosūtīja informācijas pieprasījumu Vācijai par visiem pārbaudāmajiem valsts pasākumiem, tostarp anketu ar jautājumiem par Deutsche Post ieņēmumiem un izmaksām 1989.–2007. gada laikposmā. Vācija 2008. gada 5. augustā lūdza pagarināt termiņu uz nenoteiktu laiku, jo pirms atbildes sniegšanas bija jāpārbauda noteiktu datu pieejamība. |
| --- | --- |

(17)

Komisija 2008. gada 17. jūlijā nosūtīja informācijas pieprasījumu Vācijai par visiem pārbaudāmajiem valsts pasākumiem, tostarp anketu ar jautājumiem par Deutsche Post ieņēmumiem un izmaksām 1989.–2007. gada laikposmā. Vācija 2008. gada 5. augustā lūdza pagarināt termiņu uz nenoteiktu laiku, jo pirms atbildes sniegšanas bija jāpārbauda noteiktu datu pieejamība.

Deutsche Post

| (18) | Komisija 2008. gada 12. augustā paskaidroja, kāpēc Deutsche Post ieņēmumu un izmaksu pārbaude būtu jāveic par 1989.–2007. gada laikposmu, un uzstāja uz pieprasītās informācijas iesniegšanu. |
| --- | --- |

(18)

Komisija 2008. gada 12. augustā paskaidroja, kāpēc Deutsche Post ieņēmumu un izmaksu pārbaude būtu jāveic par 1989.–2007. gada laikposmu, un uzstāja uz pieprasītās informācijas iesniegšanu.

Deutsche Post

| (19) | Vācija savā 2008. gada 14. augusta paziņojumā saglabāja nostāju, ka nebija iemesla pārbaudīt Deutsche Post ieņēmumus un izmaksas laikposmā pēc 1994. gada. Komisija 2008. gada 22. augustā paturēja tiesības pieņemt rīkojumu sniegt informāciju saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (6) 10. panta 3. punktu, ja Vācija nesniegtu pieprasīto informāciju. |
| --- | --- |

(19)

Vācija savā 2008. gada 14. augusta paziņojumā saglabāja nostāju, ka nebija iemesla pārbaudīt Deutsche Post ieņēmumus un izmaksas laikposmā pēc 1994. gada. Komisija 2008. gada 22. augustā paturēja tiesības pieņemt rīkojumu sniegt informāciju saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (6) 10. panta 3. punktu, ja Vācija nesniegtu pieprasīto informāciju.

Deutsche Post

6

| (20) | Vācija 2008. gada 2. oktobrī iesniedza papildu eksperta atzinuma rezultātus, lai pamatotu nostāju, ka grāmatvedības analīze par laikposmu pēc 1994. gada nav nepieciešama un tāpēc atbilstošam izmeklēšanas periodam vajadzētu būt no 1990. līdz 1994. gadam. |
| --- | --- |

(20)

Vācija 2008. gada 2. oktobrī iesniedza papildu eksperta atzinuma rezultātus, lai pamatotu nostāju, ka grāmatvedības analīze par laikposmu pēc 1994. gada nav nepieciešama un tāpēc atbilstošam izmeklēšanas periodam vajadzētu būt no 1990. līdz 1994. gadam.

| (21) | Vācija 2008. gada 28. oktobrī iesniedza informāciju par valsts garantiju un pensiju pasākumu. |
| --- | --- |

(21)

Vācija 2008. gada 28. oktobrī iesniedza informāciju par valsts garantiju un pensiju pasākumu.

1.1.6.   
  2008. gada 30. oktobra rīkojums sniegt informāciju

2008. gada 30. oktobra rīkojums sniegt informāciju

| (22) | Komisija neapstiprināja Vācijas argumentus un uzstāja, ka analīze par laikposmu līdz 2007. gadam bija nepieciešama, lai pilnīgi novērtētu īstenoto valsts pasākumu ietekmi uz konkurenci. Pēc diviem atgādinājumiem par informācijas sniegšanu 2008. gada 12. un 22. augustā Komisija 2008. gada 30. oktobrī izdeva rīkojumu sniegt informāciju, liekot Vācijai nosūtīt visu nepieciešamo grāmatvedības informāciju par visu 1989.–2007. gada laikposmu. |
| --- | --- |

(22)

Komisija neapstiprināja Vācijas argumentus un uzstāja, ka analīze par laikposmu līdz 2007. gadam bija nepieciešama, lai pilnīgi novērtētu īstenoto valsts pasākumu ietekmi uz konkurenci. Pēc diviem atgādinājumiem par informācijas sniegšanu 2008. gada 12. un 22. augustā Komisija 2008. gada 30. oktobrī izdeva rīkojumu sniegt informāciju, liekot Vācijai nosūtīt visu nepieciešamo grāmatvedības informāciju par visu 1989.–2007. gada laikposmu.

| (23) | Vācija un Deutsche Post apstrīdēja rīkojuma sniegt informāciju pamatotību (7). |
| --- | --- |

(23)

Vācija un Deutsche Post apstrīdēja rīkojuma sniegt informāciju pamatotību (7).

Deutsche Post

7

| (24) | Vācija 2008. gada 27. novembrī iesniedza pieprasīto grāmatvedības informāciju par 1989.–1994. gada laikposmu. Vācija 2008. gada 5. un 16. decembrī atjaunināja 2008. gada 27. novembrī iesniegto grāmatvedības informāciju. |
| --- | --- |

(24)

Vācija 2008. gada 27. novembrī iesniedza pieprasīto grāmatvedības informāciju par 1989.–1994. gada laikposmu. Vācija 2008. gada 5. un 16. decembrī atjaunināja 2008. gada 27. novembrī iesniegto grāmatvedības informāciju.

1.1.7.   Grāmatvedības informācijas iesniegšana par 1989.–2007. gada laikposmu

Grāmatvedības informācijas iesniegšana par 1989.–2007. gada laikposmu

| (25) | Vācija un Deutsche Post pēc 2009. gada 6. februārī notikušās sanāksmes, kurā piedalījās Vācijas atbildīgais valsts sekretārs, DPAG izpilddirektors un par konkurences politiku atbildīgais Komisijas loceklis, vienojās sniegt grāmatvedības informāciju par laikposmu pēc 1994. gada. |
| --- | --- |

(25)

Vācija un Deutsche Post pēc 2009. gada 6. februārī notikušās sanāksmes, kurā piedalījās Vācijas atbildīgais valsts sekretārs, DPAG izpilddirektors un par konkurences politiku atbildīgais Komisijas loceklis, vienojās sniegt grāmatvedības informāciju par laikposmu pēc 1994. gada.

DPAG

| (26) | Vācija 2009. gada 3. martā iesniedza grāmatvedības informācijas pirmo daļu par visu izmeklēšanas laikposmu no 1989. līdz 2007. gadam. |
| --- | --- |

(26)

Vācija 2009. gada 3. martā iesniedza grāmatvedības informācijas pirmo daļu par visu izmeklēšanas laikposmu no 1989. līdz 2007. gadam.

| (27) | Deutsche Post un Komisijas dienestu sanāksmes notika 2009. gada 3. martā Briselē, kā arī 2009. gada 12. martā, 2009. gada 2. aprīlī, 2009. gada 28. maijā, 2009. gada 23. jūnijā un 2009. gada 18. septembrī Bonnā. Vācija ar Deutsche Post starpniecību iesniedza papildu informāciju 2009. gada 26. martā, 2009. gada 7. maijā un 2009. gada 22. jūnijā. |
| --- | --- |

(27)

Deutsche Post un Komisijas dienestu sanāksmes notika 2009. gada 3. martā Briselē, kā arī 2009. gada 12. martā, 2009. gada 2. aprīlī, 2009. gada 28. maijā, 2009. gada 23. jūnijā un 2009. gada 18. septembrī Bonnā. Vācija ar Deutsche Post starpniecību iesniedza papildu informāciju 2009. gada 26. martā, 2009. gada 7. maijā un 2009. gada 22. jūnijā.

Deutsche Post

Deutsche Post

| (28) | Pēc šīm sanāksmēm un diviem jautājumu sarakstiem, ko Komisijas dienesti 2009. gada 4. jūnijā un 2009. gada 30. jūlijā adresēja uzņēmumam Deutsche Post, Vācija 2009. gada 9. jūlijā, 2009. gada 31. jūlijā, 2009. gada 17. augustā, 2009. gada 8. septembrī, 2009. gada 10. septembrī un 2009. gada 15. oktobrī iesniedza atjauninātu grāmatvedības informāciju un papildu skaidrojumus. |
| --- | --- |

(28)

Pēc šīm sanāksmēm un diviem jautājumu sarakstiem, ko Komisijas dienesti 2009. gada 4. jūnijā un 2009. gada 30. jūlijā adresēja uzņēmumam Deutsche Post, Vācija 2009. gada 9. jūlijā, 2009. gada 31. jūlijā, 2009. gada 17. augustā, 2009. gada 8. septembrī, 2009. gada 10. septembrī un 2009. gada 15. oktobrī iesniedza atjauninātu grāmatvedības informāciju un papildu skaidrojumus.

Deutsche Post

| (29) | Komisijas dienesti 2009. gada 16. un 24. septembrī iesniedza turpmākus jautājumus, uz kuriem Vācija sniedza atbildes 2009. gada 14. oktobrī. |
| --- | --- |

(29)

Komisijas dienesti 2009. gada 16. un 24. septembrī iesniedza turpmākus jautājumus, uz kuriem Vācija sniedza atbildes 2009. gada 14. oktobrī.

1.1.8.   2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu

2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu

| (30) | Komisija 2011. gada 10. maija vēstulē (8) paziņoja Vācijai savu lēmumu pagarināt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, kas tika sākta 1999. gadā un pagarināta 2007. gadā, lai veiktu padziļinātu izmeklēšanu par pensiju subsīdijām, ko Deutsche Post saņēma kopš 1995. gada (“2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu”). |
| --- | --- |

(30)

Komisija 2011. gada 10. maija vēstulē (8) paziņoja Vācijai savu lēmumu pagarināt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, kas tika sākta 1999. gadā un pagarināta 2007. gadā, lai veiktu padziļinātu izmeklēšanu par pensiju subsīdijām, ko Deutsche Post saņēma kopš 1995. gada (“2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu”).

8

Deutsche Post

| (31) | Pēc 2011. gada 23. maijā nosūtītā sākotnējā pieprasījuma pagarināt termiņu Vācija 2011. gada 29. jūlijā iesniedza savas piezīmes. |
| --- | --- |

(31)

Pēc 2011. gada 23. maijā nosūtītā sākotnējā pieprasījuma pagarināt termiņu Vācija 2011. gada 29. jūlijā iesniedza savas piezīmes.

| (32) | UPS2011. gada 4. oktobrī iesniedza savas piezīmes. Tām sekoja piezīmes, ko 2011. gada 5. oktobrī iesniedza Brīva un godīga pasta iniciatīva (Free and Fair Post Initiative), kā arī piezīmes, ko 2011. gada 7. oktobrī iesniedza Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (“BIEK”). Komisija 2011. gada 13. oktobrī paziņoja Vācijai ieinteresēto personu piezīmes. |
| --- | --- |

(32)

UPS2011. gada 4. oktobrī iesniedza savas piezīmes. Tām sekoja piezīmes, ko 2011. gada 5. oktobrī iesniedza Brīva un godīga pasta iniciatīva (Free and Fair Post Initiative), kā arī piezīmes, ko 2011. gada 7. oktobrī iesniedza Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (“BIEK”). Komisija 2011. gada 13. oktobrī paziņoja Vācijai ieinteresēto personu piezīmes.

UPS

Free and Fair Post Initiative

Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste

BIEK

| (33) | Vācija 2011. gada 14. novembrī iesniedza savas piezīmes par trešo personu apsvērumiem. |
| --- | --- |

(33)

Vācija 2011. gada 14. novembrī iesniedza savas piezīmes par trešo personu apsvērumiem.

| (34) | Komisija 2011. gada 18. novembrī nosūtīja papildu informācijas pieprasījumu par pensiju finansējuma datiem laikposmā pēc 2007. gada. Vācija 2012. gada 2. un 19. janvārī nosūtīja atbildes. Komisija 2011. gada 16. decembrī nosūtīja Vācijai advokātu biroja Charles River Associates speciālistu pētījumu par peļņas atsauces punktu (9), lai tā sniegtu savas piezīmes, uz ko Vācija atbildēja 2012. gada 16. janvārī. |
| --- | --- |

(34)

Komisija 2011. gada 18. novembrī nosūtīja papildu informācijas pieprasījumu par pensiju finansējuma datiem laikposmā pēc 2007. gada. Vācija 2012. gada 2. un 19. janvārī nosūtīja atbildes. Komisija 2011. gada 16. decembrī nosūtīja Vācijai advokātu biroja Charles River Associates speciālistu pētījumu par peļņas atsauces punktu (9), lai tā sniegtu savas piezīmes, uz ko Vācija atbildēja 2012. gada 16. janvārī.

Charles River Associates

9

1.1.9.   2012. gada lēmums

2012. gada lēmums

| (35) | Komisija 2012. gada 25. janvārī pieņēma Lēmumu 2012/636/ES (10) (“2012. gada lēmums”). |
| --- | --- |

(35)

Komisija 2012. gada 25. janvārī pieņēma Lēmumu 2012/636/ES (10) (“2012. gada lēmums”).

10

| (36) | Šajā lēmumā Komisija attiecībā uz pensiju pasākumu secināja, ka pasākums ir nelikumīgs un nesaderīgs valsts atbalsts, un lika atgūt atbalstu, kas tika piešķirts laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz salīdzinošās priekšrocības pilnīgai izbeigšanai. Attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts 1995.–2002. gada laikposmā, Komisija secināja, ka nav iespējams noteikt nesaderīgā atbalsta summu. Tāpēc Komisija nelika atgūt atbalstu, kas tika piešķirts minētajā laikposmā. |
| --- | --- |

(36)

Šajā lēmumā Komisija attiecībā uz pensiju pasākumu secināja, ka pasākums ir nelikumīgs un nesaderīgs valsts atbalsts, un lika atgūt atbalstu, kas tika piešķirts laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz salīdzinošās priekšrocības pilnīgai izbeigšanai. Attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts 1995.–2002. gada laikposmā, Komisija secināja, ka nav iespējams noteikt nesaderīgā atbalsta summu. Tāpēc Komisija nelika atgūt atbalstu, kas tika piešķirts minētajā laikposmā.

| (37) | Attiecībā uz valsts pārskaitījumiem Komisija secināja, ka Vācija tos ir piešķīrusi nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, bet tie ir saderīgi ar iekšējo tirgu. Attiecībā uz valsts garantiju Komisija secināja, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(37)

Attiecībā uz valsts pārskaitījumiem Komisija secināja, ka Vācija tos ir piešķīrusi nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, bet tie ir saderīgi ar iekšējo tirgu. Attiecībā uz valsts garantiju Komisija secināja, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 3. punktu.

Deutsche Post

1.2.   Attiecīgo tiesas procedūru kopsavilkums

Attiecīgo tiesas procedūru kopsavilkums

1.2.1.   2002. gada lēmuma atcelšana

2002. gada lēmuma atcelšana

| (38) | Vispārējā tiesa ar savu 2008. gada spriedumu (11) atcēla 2002. gada lēmumu, jo Komisija nebija veikusi visu ar vispārējo pakalpojumu sniegšanu saistīto ieņēmumu un izmaksu visaptverošu analīzi, lai noteiktu, vai uzņēmumam Deutsche Post ir piešķirta pārāk maza vai pārāk liela kompensācija. |
| --- | --- |

(38)

Vispārējā tiesa ar savu 2008. gada spriedumu (11) atcēla 2002. gada lēmumu, jo Komisija nebija veikusi visu ar vispārējo pakalpojumu sniegšanu saistīto ieņēmumu un izmaksu visaptverošu analīzi, lai noteiktu, vai uzņēmumam Deutsche Post ir piešķirta pārāk maza vai pārāk liela kompensācija.

11

Deutsche Post

| (39) | Pēc tam Vācija atgūto valsts atbalstu 572 miljonu euro apmērā un uzkrātos procentus atmaksāja uzņēmumam Deutsche Post. |
| --- | --- |

(39)

Pēc tam Vācija atgūto valsts atbalstu 572 miljonu euro apmērā un uzkrātos procentus atmaksāja uzņēmumam Deutsche Post.

Deutsche Post

| (40) | Tiesa 2010. gada 2. septembrī noraidīja Komisijas apelācijas sūdzību pret Vispārējās tiesas spriedumu (12). |
| --- | --- |

(40)

Tiesa 2010. gada 2. septembrī noraidīja Komisijas apelācijas sūdzību pret Vispārējās tiesas spriedumu (12).

12

1.2.2.   2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšana

2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšana

| (41) | Deutsche Post apstrīdēja 2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu pamatotību, apgalvojot, ka 2002. gada lēmums radīja tiesisku paļāvību, ka Komisija neatsāks savas izmeklēšanas. |
| --- | --- |

(41)

Deutsche Post apstrīdēja 2007. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu pamatotību, apgalvojot, ka 2002. gada lēmums radīja tiesisku paļāvību, ka Komisija neatsāks savas izmeklēšanas.

Deutsche Post

| (42) | Vispārējā tiesa 2011. gada 8. decembrī noraidīja šo prasību kā nepieņemamu (13), pamatojoties uz to, ka 2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu attiecās uz tiem pašiem pasākumiem, uz kuriem attiecās arī lēmums par procedūras sākšanu. |
| --- | --- |

(42)

Vispārējā tiesa 2011. gada 8. decembrī noraidīja šo prasību kā nepieņemamu (13), pamatojoties uz to, ka 2007. gada lēmums par procedūras pagarināšanu attiecās uz tiem pašiem pasākumiem, uz kuriem attiecās arī lēmums par procedūras sākšanu.

13

| (43) | Tiesa 2013. gada 24. oktobrī atcēla Vispārējās tiesas 2011. gada spriedumu par 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (14), lietu nosūtot atpakaļ Vispārējai tiesai. |
| --- | --- |

(43)

Tiesa 2013. gada 24. oktobrī atcēla Vispārējās tiesas 2011. gada spriedumu par 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (14), lietu nosūtot atpakaļ Vispārējai tiesai.

14

| (44) | Vispārējā tiesa 2015. gada 18. septembrī atcēla 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (15). Spriedums netika pārsūdzēts. |
| --- | --- |

(44)

Vispārējā tiesa 2015. gada 18. septembrī atcēla 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (15). Spriedums netika pārsūdzēts.

15

1.2.3.   2012. gada lēmuma daļēja atcelšana

2012. gada lēmuma daļēja atcelšana

| (45) | Vispārējā tiesa 2016. gada 14. jūlijā atcēla 2012. gada lēmuma (16) 1. un 4. pantu, uzskatot, ka Komisija nav pierādījusi uzņēmumam Deutsche Post piešķirtās priekšrocības esību. Spriedums netika pārsūdzēts. |
| --- | --- |

(45)

Vispārējā tiesa 2016. gada 14. jūlijā atcēla 2012. gada lēmuma (16) 1. un 4. pantu, uzskatot, ka Komisija nav pierādījusi uzņēmumam Deutsche Post piešķirtās priekšrocības esību. Spriedums netika pārsūdzēts.

16

Deutsche Post

| (46) | Pārējie panti 2012. gada lēmumā netika apstrīdēti. |
| --- | --- |

(46)

Pārējie panti 2012. gada lēmumā netika apstrīdēti.

1.2.4.   2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšana

2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšana

| (47) | Vispārējā tiesa 2019. gada 10. aprīlī atcēla 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (17), uzskatot, ka Komisija nav pietiekami pamatojusi oficiālās procedūras sākšanu (LESD 296. panta pārkāpums) attiecībā uz priekšrocības esību. Spriedums netika pārsūdzēts. |
| --- | --- |

(47)

Vispārējā tiesa 2019. gada 10. aprīlī atcēla 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (17), uzskatot, ka Komisija nav pietiekami pamatojusi oficiālās procedūras sākšanu (LESD 296. panta pārkāpums) attiecībā uz priekšrocības esību. Spriedums netika pārsūdzēts.

17

1.3.   Piezīmes, kas saņemtas pēc 2012. gada lēmuma un 2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšanas

Piezīmes, kas saņemtas pēc 2012. gada lēmuma un 2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšanas

| (48) | Pēc 2012. gada lēmuma un 2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšanas Komisija saņēma papildu iesniegumus, proti, no uzņēmuma UPS2019. gada 24. maija un 2019. gada 17. jūlija vēstulē, kā arī no BIEK2019. gada 31. maija vēstulē. UPS un BIEK savās vēstulēs uzsvēra, ka tiem joprojām ir bažas par pensiju pasākumu, un viennozīmīgi mudināja Komisiju turpināt un pabeigt izmeklēšanu. UPS2019. gada 28. novembrī iesniedza papildu piezīmes. |
| --- | --- |

(48)

Pēc 2012. gada lēmuma un 2011. gada lēmuma par procedūras pagarināšanu atcelšanas Komisija saņēma papildu iesniegumus, proti, no uzņēmuma UPS2019. gada 24. maija un 2019. gada 17. jūlija vēstulē, kā arī no BIEK2019. gada 31. maija vēstulē. UPS un BIEK savās vēstulēs uzsvēra, ka tiem joprojām ir bažas par pensiju pasākumu, un viennozīmīgi mudināja Komisiju turpināt un pabeigt izmeklēšanu. UPS2019. gada 28. novembrī iesniedza papildu piezīmes.

UPS

BIEK

UPS

BIEK

UPS

2.   IZVĒRTĒJAMĀ PASĀKUMA APRAKSTS

IZVĒRTĒJAMĀ PASĀKUMA APRAKSTS

2.1.   Šā lēmuma piemērošanas joma

Šā lēmuma piemērošanas joma

| (49) | Ņemot vērā daudzos Komisijas pieņemtos lēmumus un to, ka daži no šiem lēmumiem pa šo laiku ir atcelti, Komisija uzskata, ka vispirms jāprecizē šā lēmuma piemērošanas joma. |
| --- | --- |

(49)

Ņemot vērā daudzos Komisijas pieņemtos lēmumus un to, ka daži no šiem lēmumiem pa šo laiku ir atcelti, Komisija uzskata, ka vispirms jāprecizē šā lēmuma piemērošanas joma.

| (50) | Komisija atgādina, ka 2012. gada lēmumā tā ir konstatējusi šādus aspektus:






  a) | attiecībā uz valsts pārskaitījumiem tā konstatēja, ka Vācija tos ir piešķīrusi nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, bet tie ir saderīgi ar iekšējo tirgu; un |
| --- | --- | --- |

(50)

Komisija atgādina, ka 2012. gada lēmumā tā ir konstatējusi šādus aspektus:

a)

attiecībā uz valsts pārskaitījumiem tā konstatēja, ka Vācija tos ir piešķīrusi nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, bet tie ir saderīgi ar iekšējo tirgu; un

| b) | attiecībā uz valsts garantiju tā konstatēja, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz valsts garantiju tā konstatēja, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, kas piešķirts uzņēmumam Deutsche Post saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 3. punktu.

Deutsche Post

| (51) | Attiecībā uz šiem konstatējumiem 2012. gada lēmums nav pārsūdzēts un tādējādi paliek spēkā. |
| --- | --- |

(51)

Attiecībā uz šiem konstatējumiem 2012. gada lēmums nav pārsūdzēts un tādējādi paliek spēkā.

| (52) | Turklāt Komisija norāda, ka tiesas atcēla 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu un 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu. |
| --- | --- |

(52)

Turklāt Komisija norāda, ka tiesas atcēla 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu un 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu.

| (53) | Ņemot to vērā, izmeklēšana attiecas tikai uz maksājumiem, kas aprakstīti lēmumā par procedūras sākšanu. |
| --- | --- |

(53)

Ņemot to vērā, izmeklēšana attiecas tikai uz maksājumiem, kas aprakstīti lēmumā par procedūras sākšanu.

| (54) | Jo īpaši lēmums par procedūras sākšanu attiecas uz:






  a) | maksājumiem, ko Deutsche Post veica pensiju fondā (kas tika izveidots Deutsche Post privatizācijas kontekstā) 4 miljardu Vācijas marku (DEM) (aptuveni 2,05 miljardu euro) apmērā gadā laikposmā no 1995. līdz 1999. gadam; |
| --- | --- | --- |

(54)

Jo īpaši lēmums par procedūras sākšanu attiecas uz:

a)

maksājumiem, ko Deutsche Post veica pensiju fondā (kas tika izveidots Deutsche Post privatizācijas kontekstā) 4 miljardu Vācijas marku (DEM) (aptuveni 2,05 miljardu euro) apmērā gadā laikposmā no 1995. līdz 1999. gadam;

Deutsche Post

Deutsche Post

| b) | deficītu 8,2 miljardu Vācijas marku (aptuveni 4,19 miljardu euro) apmērā, kas uzkrājās pensiju fondā, jo līdz 1999. gadam priekšlaicīgi pensionējās liels skaits Deutsche Post darbinieku; un |
| --- | --- |

b)

deficītu 8,2 miljardu Vācijas marku (aptuveni 4,19 miljardu euro) apmērā, kas uzkrājās pensiju fondā, jo līdz 1999. gadam priekšlaicīgi pensionējās liels skaits Deutsche Post darbinieku; un

Deutsche Post

| c) | to, ka saskaņā ar Vācijas finanšu ministra 1999. gada 18. janvāra paziņojumu Vācija sedza šo deficītu. |
| --- | --- |

c)

to, ka saskaņā ar Vācijas finanšu ministra 1999. gada 18. janvāra paziņojumu Vācija sedza šo deficītu.

| (55) | Pamatojoties uz šo, iepriekš aprakstītais pensiju pasākums ir šā lēmuma priekšmets. |
| --- | --- |

(55)

Pamatojoties uz šo, iepriekš aprakstītais pensiju pasākums ir šā lēmuma priekšmets.

2.2.   Pensiju pasākums 1995.–1999. gada laikposmā

Pensiju pasākums 1995.–1999. gada laikposmā

| (56) | Ar pensiju pasākumu, pamatojoties uz Likumu par noteikumiem, kas attiecas uz bijušā Vācijas federālā pasta dienesta darbiniekiem (Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der Früheren Deutschen Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz)) (18) (“PostPersRG”), kopš 1995. gada ir finansēta liela daļa no uzņēmuma Deutsche Post pensionēto ierēdņu pensijām. Lai pilnīgi saprastu 5. sadaļā novērtētā pensiju pasākuma ietekmi, nākamajās sadaļās ir sīkāk aprakstīti ierēdņu sociālie pabalsti un sociālās apdrošināšanas iemaksas salīdzinājumā ar obligātajām sociālās apdrošināšanas shēmām darbiniekiem ar privāttiesību līgumiem (“līgumdarbinieki”). |
| --- | --- |

(56)

Ar pensiju pasākumu, pamatojoties uz Likumu par noteikumiem, kas attiecas uz bijušā Vācijas federālā pasta dienesta darbiniekiem (Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der Früheren Deutschen Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz)) (18) (“PostPersRG”), kopš 1995. gada ir finansēta liela daļa no uzņēmuma Deutsche Post pensionēto ierēdņu pensijām. Lai pilnīgi saprastu 5. sadaļā novērtētā pensiju pasākuma ietekmi, nākamajās sadaļās ir sīkāk aprakstīti ierēdņu sociālie pabalsti un sociālās apdrošināšanas iemaksas salīdzinājumā ar obligātajām sociālās apdrošināšanas shēmām darbiniekiem ar privāttiesību līgumiem (“līgumdarbinieki”).

Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der Früheren Deutschen Bundespost

Postpersonalrechtsgesetz

18

PostPersRG

Deutsche Post

2.2.1.   Sociālie pabalsti ierēdņiem

Sociālie pabalsti ierēdņiem

| (57) | Ierēdņiem pienākas vecuma pensijas, veselības aprūpe un ilgtermiņa aprūpe. Pabalsti Deutsche Post ierēdņiem ir tādi paši kā visiem pārējiem ierēdņiem piešķirtie pabalsti.






  a) | Pensijas līmenis ir iepriekš noteikts saskaņā ar 1976. gada 24. augusta Likuma par valsts un federālo zemju ierēdņu pensijām (Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Beamtenversorgungsgesetz – BeamtVG)) (19) 14. pantu procentuāli no ierēdņa pēdējās algas. |
| --- | --- | --- |

(57)

Ierēdņiem pienākas vecuma pensijas, veselības aprūpe un ilgtermiņa aprūpe. Pabalsti Deutsche Post ierēdņiem ir tādi paši kā visiem pārējiem ierēdņiem piešķirtie pabalsti.

Deutsche Post

a)

Pensijas līmenis ir iepriekš noteikts saskaņā ar 1976. gada 24. augusta Likuma par valsts un federālo zemju ierēdņu pensijām (Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Beamtenversorgungsgesetz – BeamtVG)) (19) 14. pantu procentuāli no ierēdņa pēdējās algas.

Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Beamtenversorgungsgesetz – BeamtVG

19

| b) | Ierēdņiem ir tiesības uz kompensāciju 50–70 % apmērā no veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem, savukārt atlikušie izdevumi viņiem jāsedz pašiem. Precīzs veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumu sadalījums ir atkarīgs no dažādiem kritērijiem, piemēram, no bērnu skaita. Ierēdņi var izvēlēties – vai nu apdrošināties ar brīvprātīgu papildu apdrošināšanu, vai arī paši samaksāt savu daļu no veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem. |
| --- | --- |

b)

Ierēdņiem ir tiesības uz kompensāciju 50–70 % apmērā no veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem, savukārt atlikušie izdevumi viņiem jāsedz pašiem. Precīzs veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumu sadalījums ir atkarīgs no dažādiem kritērijiem, piemēram, no bērnu skaita. Ierēdņi var izvēlēties – vai nu apdrošināties ar brīvprātīgu papildu apdrošināšanu, vai arī paši samaksāt savu daļu no veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem.

2.2.2.   POSTDIENST ierēdņu sociālo pabalstu finansējums 1989.–1994. gadā

POSTDIENST ierēdņu sociālo pabalstu finansējums 1989.–1994. gadā

| (58) | Pēc 1989. gadā īstenotās pirmās pasta reformas saskaņā ar Likuma par Vācijas federālā pasta dienesta korporatīvo juridisko struktūru (Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost (Postverfassungsgesetz – PostVerfG)) (20) 54. panta 2. punktu uzņēmumiem POSTDIENST, TELEKOM un POSTBANK bija pilnīgi jāfinansē to pensionēto ierēdņu pensiju maksājumi un veselības aprūpes izdevumi, kuri tika iedalīti attiecīgajiem uzņēmumiem, pamatojoties uz viņu iepriekšējo darbību. |
| --- | --- |

(58)

Pēc 1989. gadā īstenotās pirmās pasta reformas saskaņā ar Likuma par Vācijas federālā pasta dienesta korporatīvo juridisko struktūru (Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost (Postverfassungsgesetz – PostVerfG)) (20) 54. panta 2. punktu uzņēmumiem POSTDIENST, TELEKOM un POSTBANK bija pilnīgi jāfinansē to pensionēto ierēdņu pensiju maksājumi un veselības aprūpes izdevumi, kuri tika iedalīti attiecīgajiem uzņēmumiem, pamatojoties uz viņu iepriekšējo darbību.

Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost

Postverfassungsgesetz – PostVerfG

20

POSTDIENST

TELEKOM

POSTBANK

| (59) | Saskaņā ar šo noteikumu, lai gan ierēdņa prasība joprojām ir vērsta pret valsti, valstij ir tiesības pieprasīt visu summu attiecīgi no uzņēmumiem POSTDIENST, TELEKOM un POSTBANK. |
| --- | --- |

(59)

Saskaņā ar šo noteikumu, lai gan ierēdņa prasība joprojām ir vērsta pret valsti, valstij ir tiesības pieprasīt visu summu attiecīgi no uzņēmumiem POSTDIENST, TELEKOM un POSTBANK.

POSTDIENST

TELEKOM

POSTBANK

2.2.3.   DPAG ierēdņu sociālo pabalstu finansējums kopš 1995. gada

DPAG ierēdņu sociālo pabalstu finansējums kopš 1995. gada

| (60) | Pēc 1994. gadā īstenotās pasta pakalpojumu un telekomunikāciju reformas (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) ierēdņi, kuri bija strādājuši uzņēmumā POSTDIENST, saskaņā ar PostPersRG 2. panta 1. punktu tika pārcelti uz DPAG. Tādējādi saskaņā ar PostPersRG 2. panta 3. punktu ierēdņi saglabāja savu esošo juridisko statusu. Saskaņā ar PostPersRG 1. panta 1. punktu DPAG pārņēma visas darba devēja tiesības un pienākumus no Vācijas valsts un saskaņā ar PostPersRG 2. panta 3. punktu uzņēmās visas ierēdņu prasības attiecībā uz īpašuma tiesībām. |
| --- | --- |

(60)

Pēc 1994. gadā īstenotās pasta pakalpojumu un telekomunikāciju reformas (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) ierēdņi, kuri bija strādājuši uzņēmumā POSTDIENST, saskaņā ar PostPersRG 2. panta 1. punktu tika pārcelti uz DPAG. Tādējādi saskaņā ar PostPersRG 2. panta 3. punktu ierēdņi saglabāja savu esošo juridisko statusu. Saskaņā ar PostPersRG 1. panta 1. punktu DPAG pārņēma visas darba devēja tiesības un pienākumus no Vācijas valsts un saskaņā ar PostPersRG 2. panta 3. punktu uzņēmās visas ierēdņu prasības attiecībā uz īpašuma tiesībām.

Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation

POSTDIENST

PostPersRG

DPAG

PostPersRG

PostPersRG

DPAG

PostPersRG

| (61) | Saskaņā ar PostPersRG 15. pantu pensiju un veselības aprūpes maksājumus pensionētajiem ierēdņiem pārņēma jaunizveidotais Deutsche Post ierēdņu pensiju fonds. 2001. gada 1. jūlijāDeutsche Post, TELEKOM un POSTBANK pensiju fondi tika apvienoti pasta pakalpojumu jomā strādājošo ierēdņu pensiju fondā (Postbeamtenversorgungskasse) (“pensiju fonds”). |
| --- | --- |

(61)

Saskaņā ar PostPersRG 15. pantu pensiju un veselības aprūpes maksājumus pensionētajiem ierēdņiem pārņēma jaunizveidotais Deutsche Post ierēdņu pensiju fonds. 2001. gada 1. jūlijāDeutsche Post, TELEKOM un POSTBANK pensiju fondi tika apvienoti pasta pakalpojumu jomā strādājošo ierēdņu pensiju fondā (Postbeamtenversorgungskasse) (“pensiju fonds”).

PostPersRG

Deutsche Post

Deutsche Post

TELEKOM

POSTBANK

Postbeamtenversorgungskasse

| (62) | Saskaņā ar PostPersRG 16. panta 1. punktu uzņēmuma Deutsche Post pienākums bija maksāt pensiju fondam ikgadējās iemaksas 2,045 miljardu euro apmērā 1995.–1999. gada laikposmā, kas kopā bija 10,225 miljardi euro. |
| --- | --- |

(62)

Saskaņā ar PostPersRG 16. panta 1. punktu uzņēmuma Deutsche Post pienākums bija maksāt pensiju fondam ikgadējās iemaksas 2,045 miljardu euro apmērā 1995.–1999. gada laikposmā, kas kopā bija 10,225 miljardi euro.

PostPersRG

Deutsche Post

| (63) | Atlikušais deficīts (t. i., starpība starp pensionēto ierēdņu pensijām un Deutsche Post veiktajām iemaksām pensiju fondā) tika segts, izmantojot pensiju pasākumu saskaņā ar PostPersRG 16. panta 2. punktu. Pensiju pasākuma apmērs pieauga no 151 miljona euro 1995. gadā līdz 1,118 miljardiem euro 1999. gadā. |
| --- | --- |

(63)

Atlikušais deficīts (t. i., starpība starp pensionēto ierēdņu pensijām un Deutsche Post veiktajām iemaksām pensiju fondā) tika segts, izmantojot pensiju pasākumu saskaņā ar PostPersRG 16. panta 2. punktu. Pensiju pasākuma apmērs pieauga no 151 miljona euro 1995. gadā līdz 1,118 miljardiem euro 1999. gadā.

Deutsche Post

PostPersRG

| (64) | Grafikos 1. un 2. attēlā ir parādītas Deutsche Post un Vācijas valsts attiecīgās iemaksas pensiju fondā (absolūtos skaitļos un procentuālā izteiksmē). |
| --- | --- |

(64)

Grafikos 1. un 2. attēlā ir parādītas Deutsche Post un Vācijas valsts attiecīgās iemaksas pensiju fondā (absolūtos skaitļos un procentuālā izteiksmē).

Deutsche Post

Image 1

Image 2

2.2.4.   Likumā noteiktā sociālā apdrošināšana un papildu pensijas apdrošināšana Deutsche Post līgumdarbiniekiem

Likumā noteiktā sociālā apdrošināšana un papildu pensijas apdrošināšana Deutsche Post līgumdarbiniekiem

| (65) | Līgumdarbiniekiem obligāti jābūt četru likumā noteikto sociālās apdrošināšanas shēmu dalībniekiem, proti, pensiju, bezdarba, veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmas (21) dalībniekiem. Salīdzinājumā ar ierēdņu režīmu likumā noteiktās sociālās apdrošināšanas shēmas piedāvā atšķirīgu segumu pensijas apdrošināšanai un veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanai:






  a) | pensijas līmeni nosaka procentos nevis no pēdējās mēnešalgas, bet gan no vidējās algas dzīves laikā; |
| --- | --- | --- |

(65)

Līgumdarbiniekiem obligāti jābūt četru likumā noteikto sociālās apdrošināšanas shēmu dalībniekiem, proti, pensiju, bezdarba, veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmas (21) dalībniekiem. Salīdzinājumā ar ierēdņu režīmu likumā noteiktās sociālās apdrošināšanas shēmas piedāvā atšķirīgu segumu pensijas apdrošināšanai un veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanai:

21

a)

pensijas līmeni nosaka procentos nevis no pēdējās mēnešalgas, bet gan no vidējās algas dzīves laikā;

| b) | veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izmaksas tiek segtas pilnīgi. |
| --- | --- |

b)

veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izmaksas tiek segtas pilnīgi.

| (66) | Pastāv arī būtiskas atšķirības sociālo pabalstu finansēšanā salīdzinājumā ar ierēdņiem:






  a) | ar likumu noteiktās sociālās apdrošināšanas shēmas tiek finansētas ar darbinieka un darba devēja kopīgām iemaksām darbinieka darbmūžā (“obligātās sociālās iemaksas”); |
| --- | --- | --- |

(66)

Pastāv arī būtiskas atšķirības sociālo pabalstu finansēšanā salīdzinājumā ar ierēdņiem:

a)

ar likumu noteiktās sociālās apdrošināšanas shēmas tiek finansētas ar darbinieka un darba devēja kopīgām iemaksām darbinieka darbmūžā (“obligātās sociālās iemaksas”);

| b) | kopējā obligāto sociālo iemaksu likme ir oficiāli sadalīta darbinieka daļā un darba devēja daļā, kas kopā veido aptuveni pusi no kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes; |
| --- | --- |

b)

kopējā obligāto sociālo iemaksu likme ir oficiāli sadalīta darbinieka daļā un darba devēja daļā, kas kopā veido aptuveni pusi no kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes;

| c) | darba devējam ir oficiāls pienākums iemaksāt sociālās apdrošināšanas fondos kopējo obligāto sociālo iemaksu likmi. |
| --- | --- |

c)

darba devējam ir oficiāls pienākums iemaksāt sociālās apdrošināšanas fondos kopējo obligāto sociālo iemaksu likmi.

| (67) | Turpmākajā 3. attēlā ir atainotas līgumdarbinieku obligāto sociālo iemaksu likmes 1995.–1999. gada laikposmā. |
| --- | --- |

(67)

Turpmākajā 3. attēlā ir atainotas līgumdarbinieku obligāto sociālo iemaksu likmes 1995.–1999. gada laikposmā.

Image 3

| (68) | Kā parādīts 3. attēlā, obligāto sociālo iemaksu likmes ir bijušas aptuveni 39–42 % no bruto algas (bruto alga = neto alga + darba ņēmēja daļa). Ņemot vērā to, ka darba devēja daļa un darba ņēmēja daļa veido apmēram pusi no kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes, katra attiecīgā obligāto sociālo iemaksu likme ir bijusi aptuveni 19–21 % no bruto algas. |
| --- | --- |

(68)

Kā parādīts 3. attēlā, obligāto sociālo iemaksu likmes ir bijušas aptuveni 39–42 % no bruto algas (bruto alga = neto alga + darba ņēmēja daļa). Ņemot vērā to, ka darba devēja daļa un darba ņēmēja daļa veido apmēram pusi no kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes, katra attiecīgā obligāto sociālo iemaksu likme ir bijusi aptuveni 19–21 % no bruto algas.

| (69) | Deutsche Post līgumdarbinieki ir guvuši labumu ne vien no obligātajām sociālās apdrošināšanas shēmām, bet arī no papildu pensijas apdrošināšanas. Līgumdarbiniekiem, kas sāka strādāt pirms 1997. gada, tika piedāvāta papildu pensiju apdrošināšana, kas viņiem ļautu saņemt ierēdņiem līdzīgu pensiju. Papildu pensijas apdrošināšana sedza starpību starp līgumdarbinieku obligāto sociālās apdrošināšanas pensiju, kas ir vienāda ar konkrētu procentu daļu no vidējās algas dzīves laikā, un ierēdņa pensiju, kas ir konkrēta procentu daļa no pēdējās algas. Sīki izstrādāti noteikumi ir izklāstīti Vācijas federālā pasta dienesta Papildu pensiju aģentūras hartā (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost). |
| --- | --- |

(69)

Deutsche Post līgumdarbinieki ir guvuši labumu ne vien no obligātajām sociālās apdrošināšanas shēmām, bet arī no papildu pensijas apdrošināšanas. Līgumdarbiniekiem, kas sāka strādāt pirms 1997. gada, tika piedāvāta papildu pensiju apdrošināšana, kas viņiem ļautu saņemt ierēdņiem līdzīgu pensiju. Papildu pensijas apdrošināšana sedza starpību starp līgumdarbinieku obligāto sociālās apdrošināšanas pensiju, kas ir vienāda ar konkrētu procentu daļu no vidējās algas dzīves laikā, un ierēdņa pensiju, kas ir konkrēta procentu daļa no pēdējās algas. Sīki izstrādāti noteikumi ir izklāstīti Vācijas federālā pasta dienesta Papildu pensiju aģentūras hartā (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost).

Deutsche Post

Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost

3.   PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

| (70) | Komisija lēmumā par procedūras sākšanu norādīja, ka tas, ka valsts sedza deficītu, kas bija uzkrāts līdz 1999. gadam (saistībā ar to, ka 1995.–1999. gada laikposmā priekšlaicīgi pensionējās liels skaits Deutsche Post ierēdņu), varēja piešķirt priekšrocību uzņēmumam Deutsche Post. |
| --- | --- |

(70)

Komisija lēmumā par procedūras sākšanu norādīja, ka tas, ka valsts sedza deficītu, kas bija uzkrāts līdz 1999. gadam (saistībā ar to, ka 1995.–1999. gada laikposmā priekšlaicīgi pensionējās liels skaits Deutsche Post ierēdņu), varēja piešķirt priekšrocību uzņēmumam Deutsche Post.

Deutsche Post

Deutsche Post

| (71) | Tāpēc Komisija uzskatīja, ka tās sākotnējā pasākuma izmeklēšana nevarēja apstiprināt secinājumu, ka pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(71)

Tāpēc Komisija uzskatīja, ka tās sākotnējā pasākuma izmeklēšana nevarēja apstiprināt secinājumu, ka pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu.

| (72) | Turklāt Komisija lēmumā par procedūras sākšanu secināja, ka, pamatojoties uz sākotnējo izmeklēšanu, radās šaubas par pasākuma saderību ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(72)

Turklāt Komisija lēmumā par procedūras sākšanu secināja, ka, pamatojoties uz sākotnējo izmeklēšanu, radās šaubas par pasākuma saderību ar iekšējo tirgu.

4.   ATTIECĪGĀS IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES

ATTIECĪGĀS IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES

| (73) | Dažādas ieinteresētās personas iesniedza piezīmes par lēmumu par procedūras sākšanu, 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (tagad atcelts) un 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (tagad atcelts). |
| --- | --- |

(73)

Dažādas ieinteresētās personas iesniedza piezīmes par lēmumu par procedūras sākšanu, 2007. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (tagad atcelts) un 2011. gada lēmumu par procedūras pagarināšanu (tagad atcelts).

| (74) | Šajā sadaļā ir apkopotas piezīmes, kas tiek uzskatītas par nozīmīgām attiecīgā pasākuma (t. i., pensiju pasākuma laikposmā no 1995. līdz 1999. gadam) novērtēšanai, un nav atainotas visas tās piezīmes, kas tika saņemtas iepriekšējās izmeklēšanās par citiem pasākumiem un/vai pensiju pasākumu attiecībā uz laikposmu pēc 1999. gada. |
| --- | --- |

(74)

Šajā sadaļā ir apkopotas piezīmes, kas tiek uzskatītas par nozīmīgām attiecīgā pasākuma (t. i., pensiju pasākuma laikposmā no 1995. līdz 1999. gadam) novērtēšanai, un nav atainotas visas tās piezīmes, kas tika saņemtas iepriekšējās izmeklēšanās par citiem pasākumiem un/vai pensiju pasākumu attiecībā uz laikposmu pēc 1999. gada.

4.1.   Trešo personu piezīmes

Trešo personu piezīmes

| (75) | Kā norādīja Lielbritānijas uzņēmums Post Office (“Post Office”), tas, ka DPAG uzņēmās pensiju saistības, kuras radās, kad priekšlaicīgi pensionējās 25 % tā darbinieku, ir valsts atbalsts. Post Office apgalvo, ka pensiju deficīts būtu bijis jāfinansē, pārdodot uzņēmuma aktīvus. |
| --- | --- |

(75)

Kā norādīja Lielbritānijas uzņēmums Post Office (“Post Office”), tas, ka DPAG uzņēmās pensiju saistības, kuras radās, kad priekšlaicīgi pensionējās 25 % tā darbinieku, ir valsts atbalsts. Post Office apgalvo, ka pensiju deficīts būtu bijis jāfinansē, pārdodot uzņēmuma aktīvus.

Post Office

Post Office

DPAG

Post Office

| (76) | Kā norādīja UPS, uzņēmumam Deutsche Post bija piešķirta priekšrocība, jo tas bija daļēji atbrīvots no maksāšanas pienākuma, kas tam bija jāizpilda līdz 1995. gadam. Tā kā parastajiem tirgus dalībniekiem ir jāsedz savas pensiju izmaksas, Deutsche Post atradās labākā pozīcijā nekā tā konkurenti. |
| --- | --- |

(76)

Kā norādīja UPS, uzņēmumam Deutsche Post bija piešķirta priekšrocība, jo tas bija daļēji atbrīvots no maksāšanas pienākuma, kas tam bija jāizpilda līdz 1995. gadam. Tā kā parastajiem tirgus dalībniekiem ir jāsedz savas pensiju izmaksas, Deutsche Post atradās labākā pozīcijā nekā tā konkurenti.

UPS

Deutsche Post

Deutsche Post

| (77) | Savā 2019. gada 28. novembra iesniegumā (pēc Vispārējās tiesas 2019. gada sprieduma, ar kuru tika atcelts 2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu) UPS argumentē, ka Komisijai būtu jāturpina pensiju pasākuma izmeklēšana un jo īpaši jānovērtē pensiju pasākums, pamatojoties uz judikatūru Orange lietā (22) (nevis uz judikatūru Combus lietā (23)). Turklāt UPS uzskata, ka, pat pamatojoties uz judikatūru Combus lietā, Komisijai būtu jāsecina, ka pensiju pasākums bija nesaderīgs atbalsts. |
| --- | --- |

(77)

Savā 2019. gada 28. novembra iesniegumā (pēc Vispārējās tiesas 2019. gada sprieduma, ar kuru tika atcelts 2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu) UPS argumentē, ka Komisijai būtu jāturpina pensiju pasākuma izmeklēšana un jo īpaši jānovērtē pensiju pasākums, pamatojoties uz judikatūru Orange lietā (22) (nevis uz judikatūru Combus lietā (23)). Turklāt UPS uzskata, ka, pat pamatojoties uz judikatūru Combus lietā, Komisijai būtu jāsecina, ka pensiju pasākums bija nesaderīgs atbalsts.

UPS

Orange

22

Combus

23

UPS

Combus

4.2.   Vācijas piezīmes

Vācijas piezīmes

| (78) | Kā norādīja Vācijas iestādes, valsts iemaksa pensiju fondā bija tikai tik liela, lai kompensētu objektīvi neizdevīgo stāvokli, kādā valsts bija nostādījusi uzņēmumu DPAG. |
| --- | --- |

(78)

Kā norādīja Vācijas iestādes, valsts iemaksa pensiju fondā bija tikai tik liela, lai kompensētu objektīvi neizdevīgo stāvokli, kādā valsts bija nostādījusi uzņēmumu DPAG.

DPAG

| (79) | Kā norādīja Vācijas iestādes, līdz DPAG privatizācijai darbā pieņemto ierēdņu priekšlaicīgas pensionēšanās finansēšana aizvien bija valsts pamatpienākums attiecībā pret saviem ierēdņiem. Tāpēc DPAG līdzatbildība par pensiju fonda finansēšanu radīja netipiskas īpašas izmaksas. Valsts ieguldījums pensiju saistībās tikai daļēji kompensē objektīvi neizdevīgo stāvokli, kādā valsts bija nostādījusi uzņēmumu DPAG. Tāpēc Vācija uzskata, ka uzņēmumam DPAG nav piešķirta priekšrocība, kā arī netika radīti konkurences vai tirdzniecības izkropļojumi, kad valsts veica iemaksu pensiju fondā. |
| --- | --- |

(79)

Kā norādīja Vācijas iestādes, līdz DPAG privatizācijai darbā pieņemto ierēdņu priekšlaicīgas pensionēšanās finansēšana aizvien bija valsts pamatpienākums attiecībā pret saviem ierēdņiem. Tāpēc DPAG līdzatbildība par pensiju fonda finansēšanu radīja netipiskas īpašas izmaksas. Valsts ieguldījums pensiju saistībās tikai daļēji kompensē objektīvi neizdevīgo stāvokli, kādā valsts bija nostādījusi uzņēmumu DPAG. Tāpēc Vācija uzskata, ka uzņēmumam DPAG nav piešķirta priekšrocība, kā arī netika radīti konkurences vai tirdzniecības izkropļojumi, kad valsts veica iemaksu pensiju fondā.

DPAG

DPAG

DPAG

DPAG

| (80) | Pamatojoties uz spriedumu Combus lietā (24), Vācija uzskata, ka iepriekš valstij piederējušo vispārējo pakalpojumu sniedzēju privatizācijas laikā valsts kompensācija par tādu pensiju izmaksām, kas ir lielākas par to līmeni, kādu parasti piemēro konkurējošiem privātuzņēmumiem, nav atbalsts. Vācija uzskata, ka, lai novērtētu atbalsta iespējamo esību, ir jāsalīdzina Deutsche Post ierēdņu sociālie pabalsti un konkurentu sociālie pabalsti. |
| --- | --- |

(80)

Pamatojoties uz spriedumu Combus lietā (24), Vācija uzskata, ka iepriekš valstij piederējušo vispārējo pakalpojumu sniedzēju privatizācijas laikā valsts kompensācija par tādu pensiju izmaksām, kas ir lielākas par to līmeni, kādu parasti piemēro konkurējošiem privātuzņēmumiem, nav atbalsts. Vācija uzskata, ka, lai novērtētu atbalsta iespējamo esību, ir jāsalīdzina Deutsche Post ierēdņu sociālie pabalsti un konkurentu sociālie pabalsti.

Combus

24

Deutsche Post

5.   ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS ATTIECĪBĀ UZ PENSIJU PASĀKUMU

ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS ATTIECĪBĀ UZ PENSIJU PASĀKUMU

| (81) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”. |
| --- | --- |

(81)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

| (82) | Pasākums uzskatāms par valsts atbalstu, ja ir izpildīti šādi četri kumulatīvi nosacījumi: a) pasākumu piešķir dalībvalstis no valsts līdzekļiem, b) tas piešķir selektīvu ekonomisku priekšrocību noteiktiem uzņēmumiem vai noteiktu preču ražošanai, c) priekšrocība rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, un d) pasākums ietekmē iekšējo tirdzniecību Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(82)

Pasākums uzskatāms par valsts atbalstu, ja ir izpildīti šādi četri kumulatīvi nosacījumi: a) pasākumu piešķir dalībvalstis no valsts līdzekļiem, b) tas piešķir selektīvu ekonomisku priekšrocību noteiktiem uzņēmumiem vai noteiktu preču ražošanai, c) priekšrocība rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, un d) pasākums ietekmē iekšējo tirdzniecību Eiropas Savienībā.

| (83) | Tā kā pensiju pasākums ir balstīts uz PostPersG 16. pantu un to finansē no valsts budžeta, tas ir attiecināms uz valsti un ir piešķirts no valsts līdzekļiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Turklāt, tā kā pensiju pasākums tika īstenots tikai tāpēc, lai daļēji atbrīvotu Deutsche Post no ierēdņu pensiju izmaksām, un tādējādi galu galā Deutsche Post gūst labumu, tas ir selektīvs. |
| --- | --- |

(83)

Tā kā pensiju pasākums ir balstīts uz PostPersG 16. pantu un to finansē no valsts budžeta, tas ir attiecināms uz valsti un ir piešķirts no valsts līdzekļiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Turklāt, tā kā pensiju pasākums tika īstenots tikai tāpēc, lai daļēji atbrīvotu Deutsche Post no ierēdņu pensiju izmaksām, un tādējādi galu galā Deutsche Post gūst labumu, tas ir selektīvs.

PostPersG

Deutsche Post

Deutsche Post

5.1.   Finansiālas priekšrocības esība

Finansiālas priekšrocības esība

5.1.1.   Priekšrocības esības novērtēšanai piemērojamā metode

Priekšrocības esības novērtēšanai piemērojamā metode

| (84) | Pamatojoties uz spriedumu Combus lietā, Vācija apgalvo, ka pensiju pasākums nesniedza nekādu finansiālu priekšrocību, jo ar to uzņēmums Deutsche Post tika atbrīvots no pārmērīgām pensiju izmaksām. |
| --- | --- |

(84)

Pamatojoties uz spriedumu Combus lietā, Vācija apgalvo, ka pensiju pasākums nesniedza nekādu finansiālu priekšrocību, jo ar to uzņēmums Deutsche Post tika atbrīvots no pārmērīgām pensiju izmaksām.

Combus

Deutsche Post

| (85) | Komisija 2012. gada lēmumā noraidīja Vācijas apgalvojumus, ka priekšrocības esība bija jānosaka, pamatojoties uz Combus judikatūru. |
| --- | --- |

(85)

Komisija 2012. gada lēmumā noraidīja Vācijas apgalvojumus, ka priekšrocības esība bija jānosaka, pamatojoties uz Combus judikatūru.

Combus

| (86) | Tomēr pēc tam, kad tika atcelts 2012. gada lēmums un 2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu, Komisija uzskata, ka Vispārējās tiesas spriedumi lietās T-143/12 (25) un T-388/11 (26) uzliek par pienākumu Komisijai saskaņā ar LESD 266. pantu piemērot Combus judikatūru attiecībā uz pensiju pasākumu. LESD 266. panta pirmajā daļā ir noteikts: “Iestādei vai struktūrai, kuras pieņemtie akti ir pasludināti par spēkā neesošiem vai kuras bezdarbība ir atzīta par tādu, kas ir pretrunā Līgumiem, ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pildītu Eiropas Savienības Tiesas spriedumu.” |
| --- | --- |

(86)

Tomēr pēc tam, kad tika atcelts 2012. gada lēmums un 2011. gada lēmums par procedūras pagarināšanu, Komisija uzskata, ka Vispārējās tiesas spriedumi lietās T-143/12 (25) un T-388/11 (26) uzliek par pienākumu Komisijai saskaņā ar LESD 266. pantu piemērot Combus judikatūru attiecībā uz pensiju pasākumu. LESD 266. panta pirmajā daļā ir noteikts: “Iestādei vai struktūrai, kuras pieņemtie akti ir pasludināti par spēkā neesošiem vai kuras bezdarbība ir atzīta par tādu, kas ir pretrunā Līgumiem, ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pildītu Eiropas Savienības Tiesas spriedumu.”

25

26

Combus

| (87) | Vispārējā tiesa 2016. gada 14. jūlija spriedumā atzina, ka “tikai apgalvojums, ka ar pensijām saistītās izmaksas ietilpst izdevumos, kas parasti uzņēmumam jāsedz no saviem līdzekļiem, nav pietiekams, lai šajā gadījumā pierādītu faktiskas ekonomiskas priekšrocības Deutsche Post pastāvēšanu. Komisija, kurai bija pienākums minēto priekšrocību pierādīt, to nav izdarījusi un šādi ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.” (27) |
| --- | --- |

(87)

Vispārējā tiesa 2016. gada 14. jūlija spriedumā atzina, ka “tikai apgalvojums, ka ar pensijām saistītās izmaksas ietilpst izdevumos, kas parasti uzņēmumam jāsedz no saviem līdzekļiem, nav pietiekams, lai šajā gadījumā pierādītu faktiskas ekonomiskas priekšrocības Deutsche Post pastāvēšanu. Komisija, kurai bija pienākums minēto priekšrocību pierādīt, to nav izdarījusi un šādi ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.” (27)

Deutsche Post

27

| (88) | Pamatojoties uz šo, Komisija novērtēs Deutsche Post priekšrocības esību, piemērojot judikatūru Combus lietā. Proti, Komisija uzskata, ka pretēji UPS paustajam viedoklim, lai novērtētu pensiju pasākumu, Komisijai ir pienākums piemērot Combus judikatūru, nevis Orange (28) judikatūru. Jo īpaši Komisija uzskata, ka tas, ka minētajā spriedumā Tiesa, iespējams, ir pārtraukusi piemērot savu juridisko pieeju, ko tā piemēroja Combus lietā, un ka tāpēc Combus judikatūru nevar vairs piemērot līdzīgiem pasākumiem citās lietās, neapšauba Komisijas pienākumu šajā gadījumā piemērot Combus metodiku pensiju pasākumam saskaņā ar LESD 266. panta pirmo daļu (sk. 86. apsvērumu). |
| --- | --- |

(88)

Pamatojoties uz šo, Komisija novērtēs Deutsche Post priekšrocības esību, piemērojot judikatūru Combus lietā. Proti, Komisija uzskata, ka pretēji UPS paustajam viedoklim, lai novērtētu pensiju pasākumu, Komisijai ir pienākums piemērot Combus judikatūru, nevis Orange (28) judikatūru. Jo īpaši Komisija uzskata, ka tas, ka minētajā spriedumā Tiesa, iespējams, ir pārtraukusi piemērot savu juridisko pieeju, ko tā piemēroja Combus lietā, un ka tāpēc Combus judikatūru nevar vairs piemērot līdzīgiem pasākumiem citās lietās, neapšauba Komisijas pienākumu šajā gadījumā piemērot Combus metodiku pensiju pasākumam saskaņā ar LESD 266. panta pirmo daļu (sk. 86. apsvērumu).

Deutsche Post

Combus

UPS

Combus

Orange

28

Combus

Combus

Combus

5.1.2.   Priekšrocības esība šajā lietā

Priekšrocības esība šajā lietā

| (89) | Ņemot vērā Combus judikatūras piemērošanu šajā lietā, Komisija novērtēs, vai Vācija, uzņemoties atbildību par starpību starp vienreizējo maksājumu, kas noteikts 1995.–1999. gada laikposmā, un bijušo Deutsche Post ierēdņu pensiju izmaksu kopsummu, piešķīra ekonomisku priekšrocību uzņēmumam Deutsche Post salīdzinājumā ar tā konkurentiem. |
| --- | --- |

(89)

Ņemot vērā Combus judikatūras piemērošanu šajā lietā, Komisija novērtēs, vai Vācija, uzņemoties atbildību par starpību starp vienreizējo maksājumu, kas noteikts 1995.–1999. gada laikposmā, un bijušo Deutsche Post ierēdņu pensiju izmaksu kopsummu, piešķīra ekonomisku priekšrocību uzņēmumam Deutsche Post salīdzinājumā ar tā konkurentiem.

Combus

Deutsche Post

Deutsche Post

| (90) | Komisija veiks šo analīzi šādos trijos posmos, lai noteiktu priekšrocības esību:






  a) | vispirms Komisija noteiks uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni citos uzņēmumos pasta/paku sūtījumu nozarē; |
| --- | --- | --- |

(90)

Komisija veiks šo analīzi šādos trijos posmos, lai noteiktu priekšrocības esību:

a)

vispirms Komisija noteiks uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni citos uzņēmumos pasta/paku sūtījumu nozarē;

| b) | tad tā noteiks to uz algām balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni, kas Deutsche Post bija jāmaksā par saviem ierēdņiem; |
| --- | --- |

b)

tad tā noteiks to uz algām balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni, kas Deutsche Post bija jāmaksā par saviem ierēdņiem;

Deutsche Post

| c) | visbeidzot Komisija salīdzinās abus šos līmeņus. |
| --- | --- |

c)

visbeidzot Komisija salīdzinās abus šos līmeņus.

5.1.2.1.   Uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmenis citos uzņēmumos pasta / paku sūtījumu nozarē

Uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmenis citos uzņēmumos pasta / paku sūtījumu nozarē

5.1.2.1.1.   Atsauces likmes aprēķināšana

| (91) | Privātajiem konkurentiem no saviem ienākumiem obligāti ir jāmaksā valstij gan darba devēja, gan darbinieka sociālās apdrošināšanas iemaksu daļa. Kā redzams 3. attēlā, kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes 1995.–1999. gada laikposmā ir bijušas aptuveni 39–42 % no bruto algas. Darba devēja un darbinieka attiecīgās obligāto sociālo iemaksu likmes ir bijušas aptuveni 19–21 % no bruto algas (sk. 68. apsvērumu). |
| --- | --- |

(91)

Privātajiem konkurentiem no saviem ienākumiem obligāti ir jāmaksā valstij gan darba devēja, gan darbinieka sociālās apdrošināšanas iemaksu daļa. Kā redzams 3. attēlā, kopējās obligāto sociālo iemaksu likmes 1995.–1999. gada laikposmā ir bijušas aptuveni 39–42 % no bruto algas. Darba devēja un darbinieka attiecīgās obligāto sociālo iemaksu likmes ir bijušas aptuveni 19–21 % no bruto algas (sk. 68. apsvērumu).

| (92) | Ierēdņiem – salīdzinājumā ar līgumdarbiniekiem – nav jāmaksā sociālās apdrošināšanas iemaksu daļa par veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi, toties viņiem pašiem jāsedz 30–50 % no viņu veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem (piemēram, noslēdzot papildu privātās apdrošināšanas līgumu). Tomēr var pieņemt, ka ierēdņu iemaksa 30–50 % apmērā no viņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem ekonomiskā ziņā lielākoties atbilst līgumdarbinieku ieguldījumam likumā noteiktajās veselības un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās (29). |
| --- | --- |

(92)

Ierēdņiem – salīdzinājumā ar līgumdarbiniekiem – nav jāmaksā sociālās apdrošināšanas iemaksu daļa par veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi, toties viņiem pašiem jāsedz 30–50 % no viņu veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem (piemēram, noslēdzot papildu privātās apdrošināšanas līgumu). Tomēr var pieņemt, ka ierēdņu iemaksa 30–50 % apmērā no viņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem ekonomiskā ziņā lielākoties atbilst līgumdarbinieku ieguldījumam likumā noteiktajās veselības un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās (29).

29

| (93) | Turklāt ierēdņi neveic iemaksas savas pensijas un bezdarba apdrošināšanā. Tāpēc Deutsche Post iemaksai vajadzētu būt lielākai par privāto darba devēju daļu un tajā būtu jāiekļauj visas pensijas un bezdarba apdrošināšanas izmaksas, kā arī atlikušie ierēdņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumi. |
| --- | --- |

(93)

Turklāt ierēdņi neveic iemaksas savas pensijas un bezdarba apdrošināšanā. Tāpēc Deutsche Post iemaksai vajadzētu būt lielākai par privāto darba devēju daļu un tajā būtu jāiekļauj visas pensijas un bezdarba apdrošināšanas izmaksas, kā arī atlikušie ierēdņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumi.

Deutsche Post

| (94) | Tāpēc Deutsche Post sociālo iemaksu atsauces likmē (“atsauces likme”) ir jāietver kopējās iemaksu likmes (kopējā iemaksu likme = darba devēja daļa + darba ņēmēja daļa) pensijas un bezdarba apdrošināšanas shēmās un darba devēja daļa veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās. |
| --- | --- |

(94)

Tāpēc Deutsche Post sociālo iemaksu atsauces likmē (“atsauces likme”) ir jāietver kopējās iemaksu likmes (kopējā iemaksu likme = darba devēja daļa + darba ņēmēja daļa) pensijas un bezdarba apdrošināšanas shēmās un darba devēja daļa veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās.

Deutsche Post

| (95) | Kā redzams 1. tabulā, 1995.–1999. gada laikposmā atsauces likme bija 32–34,5 % no līgumdarbinieka bruto algas.

  1. tabula



  Deutsche Post sociālās apdrošināšanas iemaksu atsauces likme











  (%) |
| --- | --- |
| | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| Darba devēja daļa | 19,49 | 20,01 | 21,07 | 21,07 | 20,77 |
| Veselības apdrošināšana | 6,44 | 6,48 | 6,82 | 6,82 | 6,82 |
| Ilgtermiņa aprūpes apdrošināšana | 0,50 | 0,68 | 0,85 | 0,85 | 0,85 |
| Bezdarba apdrošināšana | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensijas apdrošināšana | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Darba ņēmēja daļa | 12,55 | 12,85 | 13,40 | 13,40 | 13,10 |
| Bezdarba apdrošināšana | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensijas apdrošināšana | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Deutsche Post atsauces likme | 32,04 | 32,86 | 34,47 | 34,47 | 33,87 |

(95)

Kā redzams 1. tabulā, 1995.–1999. gada laikposmā atsauces likme bija 32–34,5 % no līgumdarbinieka bruto algas.

1. tabula

1. tabula

Deutsche Post sociālās apdrošināšanas iemaksu atsauces likme

Deutsche Post

(%)

1995

1996

1997

1998

1999

Darba devēja daļa

Darba devēja daļa

19,49

19,49

20,01

20,01

21,07

21,07

21,07

21,07

20,77

20,77

Veselības apdrošināšana

6,44

6,48

6,82

6,82

6,82

Ilgtermiņa aprūpes apdrošināšana

0,50

0,68

0,85

0,85

0,85

Bezdarba apdrošināšana

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensijas apdrošināšana

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Darba ņēmēja daļa

Darba ņēmēja daļa

12,55

12,55

12,85

12,85

13,40

13,40

13,40

13,40

13,10

13,10

Bezdarba apdrošināšana

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensijas apdrošināšana

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Deutsche Post atsauces likme

Deutsche Post

32,04

32,04

32,86

32,86

34,47

34,47

34,47

34,47

33,87

33,87

5.1.2.1.2.   Pamata bruto algas aprēķināšana

| (96) | Tā kā to sociālo iemaksu līmenis, kuras Deutsche Post ir jāmaksā par saviem ierēdņiem, būtu jāpielāgo obligāto sociālo iemaksu līmenim, ir svarīgi ne vien piemērot Deutsche Post to pašu likmi, bet arī aprēķināt šo likmi, pamatojoties uz līdzvērtīgu bruto algu. |
| --- | --- |

(96)

Tā kā to sociālo iemaksu līmenis, kuras Deutsche Post ir jāmaksā par saviem ierēdņiem, būtu jāpielāgo obligāto sociālo iemaksu līmenim, ir svarīgi ne vien piemērot Deutsche Post to pašu likmi, bet arī aprēķināt šo likmi, pamatojoties uz līdzvērtīgu bruto algu.

Deutsche Post

Deutsche Post

| (97) | Tāpēc jānosaka bruto alga ierēdņiem (“ierēdņu bruto alga”), kas būtu līgumdarbinieku bruto algai līdzvērtīga pamata alga. |
| --- | --- |

(97)

Tāpēc jānosaka bruto alga ierēdņiem (“ierēdņu bruto alga”), kas būtu līgumdarbinieku bruto algai līdzvērtīga pamata alga.

| (98) | Tiek pieņemts, ka ierēdņu iemaksas viņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumos ir vienādas ar līgumdarbinieku iemaksām likumā noteiktajās veselības un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās (sk. 92. apsvērumu). Tāpēc šajā saistībā pamata alga nav jāpielāgo. Tomēr, tā kā ierēdņi neveic iemaksas savā pensijas un bezdarba apdrošināšanā (sk. 93. apsvērumu), faktiskā alga (t. i., faktiskās algas izmaksas) ir jāpalielina, piemērojot koeficientu, ņemot vērā līgumdarbinieku iemaksu daļu likumā noteiktajās pensijas un bezdarba apdrošināšanas shēmās. |
| --- | --- |

(98)

Tiek pieņemts, ka ierēdņu iemaksas viņu veselības un ilgtermiņa aprūpes izdevumos ir vienādas ar līgumdarbinieku iemaksām likumā noteiktajās veselības un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās (sk. 92. apsvērumu). Tāpēc šajā saistībā pamata alga nav jāpielāgo. Tomēr, tā kā ierēdņi neveic iemaksas savā pensijas un bezdarba apdrošināšanā (sk. 93. apsvērumu), faktiskā alga (t. i., faktiskās algas izmaksas) ir jāpalielina, piemērojot koeficientu, ņemot vērā līgumdarbinieku iemaksu daļu likumā noteiktajās pensijas un bezdarba apdrošināšanas shēmās.

| (99) | Izmantojot šādu formulu, no faktiskās algas aprēķina bruto algu, kas ir līdzvērtīga līgumdarbinieku bruto algai: |
| --- | --- |

(99)

Izmantojot šādu formulu, no faktiskās algas aprēķina bruto algu, kas ir līdzvērtīga līgumdarbinieku bruto algai:

Image 4

| (100) | Piemēram, izmantojot minēto formulu attiecībā uz 1997. gada rādītājiem, iegūtu šādu rezultātu: |
| --- | --- |

(100)

Piemēram, izmantojot minēto formulu attiecībā uz 1997. gada rādītājiem, iegūtu šādu rezultātu:

Image 5

| (101) | Ņemot par piemēru 1997. gada iemaksu likmes, ierēdņu bruto alga ir par 15 % augstāka nekā faktiskā ierēdņu alga. |
| --- | --- |

(101)

Ņemot par piemēru 1997. gada iemaksu likmes, ierēdņu bruto alga ir par 15 % augstāka nekā faktiskā ierēdņu alga.

5.1.2.2.   To uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu noteikšana, kuras Deutsche Post veica par saviem ierēdņiem

To uz algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu noteikšana, kuras Deutsche Post

5.1.2.2.1.   Priekšrocība, kas izriet no salīdzinājuma ar atsauces likmi

| (102) | Saskaņā ar PostPersRG 16. panta 1. punktu uzņēmuma Deutsche Post pienākums bija maksāt pensiju fondam ikgadējās iemaksas 2,045 miljardu euro apmērā 1995.–1999. gada laikposmā, kas kopā bija 10,225 miljardi euro. |
| --- | --- |

(102)

Saskaņā ar PostPersRG 16. panta 1. punktu uzņēmuma Deutsche Post pienākums bija maksāt pensiju fondam ikgadējās iemaksas 2,045 miljardu euro apmērā 1995.–1999. gada laikposmā, kas kopā bija 10,225 miljardi euro.

PostPersRG

Deutsche Post

| (103) | Pamatojoties uz to un ņemot vērā iepriekš minēto, ir iespējams aprēķināt uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas, kuras Deutsche Post veica 1995.–1999. gada laikposmā, un salīdzināt tās ar atsauces likmi, kas aprēķināta 95. apsvērumā.

  2. tabula



  Deutsche Post uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas un atsauces likme | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Deutsche Post iemaksa pensiju fondā
  (miljardos EUR) | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 |
| Ierēdņu neto alga
  (miljardos EUR) | 3,522 | 2,992 | 2,712 | 2,581 | 2,288 |
| Ierēdņu bruto alga
  (miljardos EUR) | 4,050 | 3,441 | 3,119 | 2,968 | 2,631 |
| Deutsche Post iemaksa (% no bruto algām) | 50 | 59 | 66 | 69 | 78 |
| Atsauces likme (%) | 31,93 | 33,29 | 34,44 | 34,46 | 33,85 |

(103)

Pamatojoties uz to un ņemot vērā iepriekš minēto, ir iespējams aprēķināt uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas, kuras Deutsche Post veica 1995.–1999. gada laikposmā, un salīdzināt tās ar atsauces likmi, kas aprēķināta 95. apsvērumā.

Deutsche Post

2. tabula

2. tabula

Deutsche Post uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas un atsauces likme

Deutsche Post

1995

1996

1997

1998

1999

Deutsche Post iemaksa pensiju fondā

Deutsche Post

(miljardos EUR)

2,045

2,045

2,045

2,045

2,045

Ierēdņu neto alga

(miljardos EUR)

3,522

2,992

2,712

2,581

2,288

Ierēdņu bruto alga

(miljardos EUR)

4,050

3,441

3,119

2,968

2,631

Deutsche Post iemaksa (% no bruto algām)

Deutsche Post

50

50

59

59

66

66

69

69

78

78

Atsauces likme (%)

Atsauces likme (%)

31,93

31,93

33,29

33,29

34,44

34,44

34,46

34,46

33,85

33,85

| (104) | Pamatojoties uz šo aprēķinu, nešķiet, ka uzņēmums Deutsche Post būtu ieguvis priekšrocību, jo tas maksāja vairāk par aprēķināto atsauces likmi. |
| --- | --- |

(104)

Pamatojoties uz šo aprēķinu, nešķiet, ka uzņēmums Deutsche Post būtu ieguvis priekšrocību, jo tas maksāja vairāk par aprēķināto atsauces likmi.

Deutsche Post

5.1.2.2.2.   Priekšrocība, kas izriet no salīdzinājuma ar atsauces likmi, ņemot vērā cenu regulēšanas iespējamo ietekmi

| (105) | Jānorāda, ka 2012. gada lēmuma 332.–338. apsvērumā Komisija secināja, ka Deutsche Post veiktā cenu regulēšana ir būtisks faktors, lai aprēķinātu uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas, ko faktiski veica Deutsche Post, un novērtētu pensiju pasākuma samērīgumu. |
| --- | --- |

(105)

Jānorāda, ka 2012. gada lēmuma 332.–338. apsvērumā Komisija secināja, ka Deutsche Post veiktā cenu regulēšana ir būtisks faktors, lai aprēķinātu uz bruto algu balstītās sociālās apdrošināšanas iemaksas, ko faktiski veica Deutsche Post, un novērtētu pensiju pasākuma samērīgumu.

Deutsche Post

Deutsche Post

| (106) | Tas tika pamatots ar to, ka ar 20. panta 1. un 2. punktu 1997. gada 22. decembra Likumā par pasta pakalpojumiem (Postgesetz) (“PostG”) (30)
  Deutsche Post ir atļauts pieprasīt, lai pasta regulators, nosakot pieļaujamo ieņēmumu līmeni no ekskluzīvām tiesībām un regulētajiem pakalpojumiem, iekļautu izmaksās, kas atgūstamas no patērētājiem, “sociālā apgrūtinājuma pārsniegumu”, kā arī efektīvas vispārējo pakalpojumu sniegšanas izmaksas. |
| --- | --- |

(106)

Tas tika pamatots ar to, ka ar 20. panta 1. un 2. punktu 1997. gada 22. decembra Likumā par pasta pakalpojumiem (Postgesetz) (“PostG”) (30)
  Deutsche Post ir atļauts pieprasīt, lai pasta regulators, nosakot pieļaujamo ieņēmumu līmeni no ekskluzīvām tiesībām un regulētajiem pakalpojumiem, iekļautu izmaksās, kas atgūstamas no patērētājiem, “sociālā apgrūtinājuma pārsniegumu”, kā arī efektīvas vispārējo pakalpojumu sniegšanas izmaksas.

Postgesetz

PostG

30

Deutsche Post

| (107) | Pasta regulators pirmo reizi pieņēma šo pieeju 2002. gada lēmumā par maksimālo cenu (tas tika piemērots no 2003. gada 1. janvāra) un arī apstiprināja “sociālā apgrūtinājuma pārsniegumu” 2007. un 2011. gada lēmumos par maksimālo cenu. Komisija uzskatīja, ka ekonomiskā ziņā tas izraisīja to, ka Deutsche Post bija faktiski zemākas sociālo iemaksu likmes nekā šķietamā iemaksa pensiju fondā. Balstoties uz šo apsvērumu, Komisija 2012. gada lēmumā varēja konstatēt, ka pastāv nesaderīgs atbalsts, un varēja noteikt tā apmēru, kas jāatgūst par laikposmu no 2003. gada 1. janvāra līdz brīdim, kad salīdzinošā priekšrocība ir izbeigta. |
| --- | --- |

(107)

Pasta regulators pirmo reizi pieņēma šo pieeju 2002. gada lēmumā par maksimālo cenu (tas tika piemērots no 2003. gada 1. janvāra) un arī apstiprināja “sociālā apgrūtinājuma pārsniegumu” 2007. un 2011. gada lēmumos par maksimālo cenu. Komisija uzskatīja, ka ekonomiskā ziņā tas izraisīja to, ka Deutsche Post bija faktiski zemākas sociālo iemaksu likmes nekā šķietamā iemaksa pensiju fondā. Balstoties uz šo apsvērumu, Komisija 2012. gada lēmumā varēja konstatēt, ka pastāv nesaderīgs atbalsts, un varēja noteikt tā apmēru, kas jāatgūst par laikposmu no 2003. gada 1. janvāra līdz brīdim, kad salīdzinošā priekšrocība ir izbeigta.

Deutsche Post

| (108) | Attiecībā uz šo lēmumu un tādējādi uz pensiju pasākuma novērtējumu par 1995.–1999. gadu varētu apspriest, vai, novērtējot priekšrocības esību saskaņā ar Combus lietā izmantoto metodiku, būtu jāņem vērā Deutsche Post cenu regulējuma iespējamā ietekme, nosakot iespējamo priekšrocību, kas tirgus dalībniekam piešķirta ar minēto pensiju pasākumu. |
| --- | --- |

(108)

Attiecībā uz šo lēmumu un tādējādi uz pensiju pasākuma novērtējumu par 1995.–1999. gadu varētu apspriest, vai, novērtējot priekšrocības esību saskaņā ar Combus lietā izmantoto metodiku, būtu jāņem vērā Deutsche Post cenu regulējuma iespējamā ietekme, nosakot iespējamo priekšrocību, kas tirgus dalībniekam piešķirta ar minēto pensiju pasākumu.

Combus

Deutsche Post

| (109) | Tomēr Komisija uzskata, ka cenu noteikšanas iespējamā ietekme katrā ziņā nav būtiska attiecībā uz šajā lēmumā novērtētā pasākuma darbības laiku, t. i., 1995.–1999. gadu. |
| --- | --- |

(109)

Tomēr Komisija uzskata, ka cenu noteikšanas iespējamā ietekme katrā ziņā nav būtiska attiecībā uz šajā lēmumā novērtētā pasākuma darbības laiku, t. i., 1995.–1999. gadu.

| (110) | Patiešām, kā Komisija norādīja 2012. gada lēmumā (31), pirmais pasta regulatora lēmums par maksimālo cenu, kurā tika ņemts vērā “sociālā apgrūtinājuma pārsniegums”PostG izpratnē, tika pieņemts tikai 2002. gadā attiecībā uz 2003.–2007. gada laikposmu. Turpretī attiecībā uz laikposmu līdz 2003. gadam Komisija uzskatīja, ka no regulēto cenu juridiskā pamata, kuras bija spēkā 1995.–2002. gadā, nevar skaidri pamatot, kā kompetentās iestādes nolēma izveidot regulētās cenas uz ex ante pamata (32). Šajā saistībā Komisija paskaidroja, ka, tā kā nebija noteikts cenu iezīmēts elements, kas atvēlēts sociālajām izmaksām, nebija iespējams noteikt uz bruto algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni, ņemot vērā Deutsche Post cenu regulējumu (33). Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija 2012. gada lēmumā secināja, ka tā nevar konstatēt nesaderīgu atbalstu un noteikt tā apmēru attiecībā uz 1995.–2002. gada laikposmu (34). |
| --- | --- |

(110)

Patiešām, kā Komisija norādīja 2012. gada lēmumā (31), pirmais pasta regulatora lēmums par maksimālo cenu, kurā tika ņemts vērā “sociālā apgrūtinājuma pārsniegums”PostG izpratnē, tika pieņemts tikai 2002. gadā attiecībā uz 2003.–2007. gada laikposmu. Turpretī attiecībā uz laikposmu līdz 2003. gadam Komisija uzskatīja, ka no regulēto cenu juridiskā pamata, kuras bija spēkā 1995.–2002. gadā, nevar skaidri pamatot, kā kompetentās iestādes nolēma izveidot regulētās cenas uz ex ante pamata (32). Šajā saistībā Komisija paskaidroja, ka, tā kā nebija noteikts cenu iezīmēts elements, kas atvēlēts sociālajām izmaksām, nebija iespējams noteikt uz bruto algu balstīto sociālās apdrošināšanas iemaksu līmeni, ņemot vērā Deutsche Post cenu regulējumu (33). Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija 2012. gada lēmumā secināja, ka tā nevar konstatēt nesaderīgu atbalstu un noteikt tā apmēru attiecībā uz 1995.–2002. gada laikposmu (34).

31

PostG

ex ante

32

Deutsche Post

33

34

| (111) | Attiecībā uz šo lēmumu Komisija uzskata, ka šie apsvērumi ir vienādi piemērojami, novērtējot priekšrocības esību saskaņā ar Combus metodiku, t. i., 90. apsvērumā izklāstītajā salīdzinošajā novērtēšanā. Tā kā Komisija, neraugoties uz saviem centieniem, nevar noteikt cenu regulējuma iespējamās ietekmes apmēru uz tām sociālās apdrošināšanas iemaksām, balstoties uz bruto algu, kuras Deutsche Post veica par saviem ierēdņiem, tā nevar uz šā pamata pierādīt priekšrocības esību. |
| --- | --- |

(111)

Attiecībā uz šo lēmumu Komisija uzskata, ka šie apsvērumi ir vienādi piemērojami, novērtējot priekšrocības esību saskaņā ar Combus metodiku, t. i., 90. apsvērumā izklāstītajā salīdzinošajā novērtēšanā. Tā kā Komisija, neraugoties uz saviem centieniem, nevar noteikt cenu regulējuma iespējamās ietekmes apmēru uz tām sociālās apdrošināšanas iemaksām, balstoties uz bruto algu, kuras Deutsche Post veica par saviem ierēdņiem, tā nevar uz šā pamata pierādīt priekšrocības esību.

Combus

Deutsche Post

5.2.   Secinājums par finansiālas priekšrocības esību

Secinājums par finansiālas priekšrocības esību

| (112) | Pamatojoties uz iepriekš minēto, ja Komisija aprobežojas ar Deutsche Post iemaksu pensiju fondā un attiecīgās atsauces likmes tiešu salīdzinājumu, nevar konstatēt priekšrocību par labu uzņēmumam Deutsche Post. Turklāt, pat ja Komisija izvērstu savu novērtējumu, lai noteiktu Deutsche Post cenu regulēšanas iespējamo ietekmi (pieņemot, ka tas būtu pamatoti), joprojām nebūtu iespējams pierādīt precīzu priekšrocību, aprēķināt tās apmēru un sasaistīt ar pensiju pasākumu attiecībā uz 1995.–1999. gada laikposmu. |
| --- | --- |

(112)

Pamatojoties uz iepriekš minēto, ja Komisija aprobežojas ar Deutsche Post iemaksu pensiju fondā un attiecīgās atsauces likmes tiešu salīdzinājumu, nevar konstatēt priekšrocību par labu uzņēmumam Deutsche Post. Turklāt, pat ja Komisija izvērstu savu novērtējumu, lai noteiktu Deutsche Post cenu regulēšanas iespējamo ietekmi (pieņemot, ka tas būtu pamatoti), joprojām nebūtu iespējams pierādīt precīzu priekšrocību, aprēķināt tās apmēru un sasaistīt ar pensiju pasākumu attiecībā uz 1995.–1999. gada laikposmu.

Deutsche Post

Deutsche Post

Deutsche Post

| (113) | Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka tā nevar konstatēt, ka pensiju pasākums, kas 1995.–1999. gadā tika īstenots par labu uzņēmumam Deutsche Post, tirgus dalībniekam ir devis priekšrocību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Tā kā nevar pierādīt priekšrocības esību, kas ir viens no kumulatīvajiem atbalsta pastāvēšanas nosacījumiem, Komisija konstatē, ka pensiju pasākums nebija valsts atbalsts. |
| --- | --- |

(113)

Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka tā nevar konstatēt, ka pensiju pasākums, kas 1995.–1999. gadā tika īstenots par labu uzņēmumam Deutsche Post, tirgus dalībniekam ir devis priekšrocību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Tā kā nevar pierādīt priekšrocības esību, kas ir viens no kumulatīvajiem atbalsta pastāvēšanas nosacījumiem, Komisija konstatē, ka pensiju pasākums nebija valsts atbalsts.

Deutsche Post

6.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

| (114) | Komisija konstatē, ka pensiju pasākums, ko Vācija īstenoja 1995.–1999. gadā, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, |
| --- | --- |

(114)

Komisija konstatē, ka pensiju pasākums, ko Vācija īstenoja 1995.–1999. gadā, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Pensiju pasākums, ko Vācija 1995.–1999. gadā ir īstenojusi par labu uzņēmumam Deutsche Post, nav valsts atbalsts Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta nozīmē.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.

Briselē, 2020. gada 7. februārī

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājas izpildvietniece

Margrethe VESTAGER

---

(1)  
  OV C 306, 23.10.1999., 25. lpp.

1

(2)  
  OV C 306, 23.10.1999., 25. lpp.

2

(3)  Komisijas 2002. gada 19. jūnija Lēmums 2002/753/EK par pasākumiem, ko Vācijas Federatīvā Republika veikusi par labu Deutsche Post AG (OV L 247, 14.9.2002., 27. lpp.).

3

Deutsche Post AG

(4)  
  OV C 245, 19.10.2007., 21. lpp.

4

(5)  Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums Deutsche Post/Komisija, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

5

Deutsche Post

(6)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.).

6

(7)  Vispārējās tiesas 2010. gada 14. jūlija rīkojums Deutsche Post/Komisija, T-570/08, ECLI: EU:T:2010:31, Vispārējās tiesas 2010. gada 14. jūlija rīkojums Deutsche Post/Komisija, T-571/08, ECLI: EU:T:2010:312, Tiesas 2011. gada 13. oktobra spriedums Deutsche Post un Vācija/Komisija, C-463/10 P un C-475/10 P, ECLI:EU:C:2011:656, Vispārējās tiesas (otrās palātas) priekšsēdētāja 2012. gada 10. maija rīkojums Vācija/Komisija, T-571/08 RENV, ECLI:EU:T:2012:228 un Vispārējās tiesas 2013. gada 12. novembra spriedums Deutsche Post/Komisija, T-570/08 RENV, ECLI:EU:T:2013:589.

7

Deutsche Post

Deutsche Post

Deutsche Post

Deutsche Post

(8)  
  OV C 263, 7.9.2011., 4. lpp.

8

(9)  
  Charles River Associates (2011. gada marts): “
  Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services
  ” (“Saprātīgas tīrās peļņas aprēķins attiecībā uz vēstuļu piegādes pakalpojumu sniegšanu”), ko iesniegusi Beļģija valsts atbalsta lietā SA.14588 – Valsts atbalsts par labu uzņēmumam bpost.

9

Charles River Associates

Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services

bpost

(10)  Komisijas Lēmums 2012/636/ES (2012. gada 25. janvāris) par pasākumu C 36/07 (ex NN 25/07), ko ieviesusi Vācija attiecībā uz Deutsche Post AG (OV L 289, 19.10.2012., 1. lpp.).

10

Deutsche Post AG

(11)  Vispārējās tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums Deutsche Post/Komisija, T-266/02, ECLI:EU:T:2008:235.

11

Deutsche Post

(12)  Tiesas 2010. gada 2. septembra spriedums Komisija/Deutsche Post, C-399/08 P,ECLI:EU:C:2010:481.

12

Deutsche Post

(13)  Vispārējās tiesas 2011. gada 8. decembra spriedums Deutsche Post/Komisija, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

13

Deutsche Post

(14)  Tiesas 2013. gada 24. oktobra spriedums Deutsche Post/Komisija, C-77/12 P, ECLI:EU:C:2013:695.

14

Deutsche Post

(15)  Vispārējās tiesas 2015. gada 18. septembra spriedums Deutsche Post/Komisija, T-421/07 RENV, ECLI:EU:T:2015:654.

15

(16)  Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūlija spriedums Vācija/Komisija, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

16

(17)  Vispārējās tiesas 2019. gada 10. aprīļa spriedums Deutsche Post/Komisija, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

17

Deutsche Post

(18)  4. pants 1994. gada 14. septembra Likumā par pasta pakalpojumu un telekomunikāciju reformu (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation (Postneuordnungsgesetz – PTNeuOG), Federālais tiesību aktu laikraksts (Bundesgesetzblatt) (“
  BGBl.
  ”), 1994., I daļa, Nr. 61, 2325. lpp.

18

Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation (Postneuordnungsgesetz – PTNeuOG

Bundesgesetzblatt

BGBl.

(19)  
  BGBl. 1976., I daļa, Nr. 111, 2485. lpp.

19

BGBl

(20)  1. pants 1989. gada 8. jūnija Likumā par pasta pakalpojumu un telekomunikāciju, kā arī Vācijas federālā pasta dienesta pārstrukturēšanu (Gesetz zur Neustrukturierung des Post- und Fernmeldewesens und der Deutschen Bundespost (Poststrukturgesetz – PostStruktG), BGBl. 1989., I daļa, Nr. 25, 1026. lpp.).

20

Gesetz zur Neustrukturierung des Post- und Fernmeldewesens und der Deutschen Bundespost

Poststrukturgesetz – PostStruktG

BGBl

(21)  Sociālā nodrošinājuma kodeksa (Sozialgesetzbuch, SGB) 6. daļā (SGB VI) ir reglamentēta pensijas apdrošināšana; Sozialgesetzbuch 3. daļā (SGB III) ir reglamentēta bezdarba apdrošināšana; Sozialgesetzbuch 5. daļā (SGB V) ir reglamentēta veselības apdrošināšana; 1994. gada 26. maija Likumā par ilgtermiņa aprūpi (Gesetz zur sozialen Absicherung des Risikos der Pflegebedürftigkeit (Pflege-Versicherungsgesetz – PflegeVG)) (BGBl., 1994., I daļa, Nr. 30, 1014. lpp.) un Sozialgesetzbuch 11. daļā (SGB XI) ir reglamentēta ilgtermiņa aprūpes apdrošināšana.

21

Sozialgesetzbuch

SGB

SGB VI

Sozialgesetzbuch

SGB III

Sozialgesetzbuch

SGB V

Gesetz zur sozialen Absicherung des Risikos der Pflegebedürftigkeit (Pflege-Versicherungsgesetz – PflegeVG

BGBl

Sozialgesetzbuch

SGB XI

(22)  Tiesas 2016. gada 26. oktobra spriedums Orange/Komisija, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

22

Orange

(23)  Vispārējās tiesas 2004. gada 16. marta spriedums Danske Busvognmænd/Komisija, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76.

23

Danske Busvognmænd

(24)  Vispārējās tiesas 2004. gada 16. marta spriedums Danske Busvognmænd/Komisija, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76, 57. punkts.

24

Danske Busvognmænd

(25)  Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūlija spriedums Vācija/Komisija, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

25

(26)  Vispārējās tiesas 2019. gada 10. aprīļa spriedums Deutsche Post/Komisija, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

26

Deutsche Post

(27)  Vispārējās tiesas 2016. gada 14. jūlija spriedums Vācija/Komisija, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406, 154. punkts.

27

(28)  Tiesas 2016. gada 26. oktobra spriedums Orange/Komisija, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

28

Orange

(29)  Ņemot vērā to, ka darbinieka daļa likumā noteiktajās veselības un ilgtermiņa aprūpes apdrošināšanas shēmās līgumdarbiniekiem atbilst apmēram pusei no kopējās iemaksu likmes (sk. 68. apsvērumu), var pieņemt, ka ierēdņu izmaksas par papildu privāto apdrošināšanu, kas sedz 30–50 %, lielā mērā ir līdzvērtīgas līgumdarbinieku ieguldījumam.

29

(30)  
  BGBl. 1997., I daļa, Nr. 88, 3294. lpp.

30

BGBl

(31)  Lēmums 2012/636/ES, 332. apsvērums.

31

(32)  Turpat, 329. apsvērums.

32

(33)  Turpat, 329. apsvērums.

33

(34)  Turpat, 408. apsvērums.

34

---

| 5.5.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 141/28 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 141/28

---

EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2020/614

(2020. gada 30. aprīlis),

ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/1311 par ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ECB/2020/25)

EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,

ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 3.1. panta pirmo ievilkumu, 12.1. pantu, 18.1. panta otro ievilkumu un 34.1. panta otro ievilkumu,

ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2015/510 (2014. gada 19. decembris) par Eurosistēmas monetārās politikas regulējuma īstenošanu (Vispārējās dokumentācijas Pamatnostādne) (ECB/2014/60) (1),

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Pamatnostādnes (ES) 2015/510 (ECB/2014/60) 1. panta 4. punktu ECB Padome jebkurā laikā var mainīt Eurosistēmas monetārās politikas operāciju īstenošanas instrumentus, prasības, kritērijus un procedūras. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Pamatnostādnes (ES) 2015/510 (ECB/2014/60) 1. panta 4. punktu ECB Padome jebkurā laikā var mainīt Eurosistēmas monetārās politikas operāciju īstenošanas instrumentus, prasības, kritērijus un procedūras.

| (2) | Īstenojot savu uzdevumu nodrošināt cenu stabilitāti un lai palīdzētu saglabāt labvēlīgus banku kreditēšanas nosacījumus un atbalstītu stimulējošas monetārās politikas nostāju dalībvalstīs, kuru valūta ir euro, ECB Padome 2019. gada 22. jūlijā pieņēma Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Šajā lēmumā paredzēts laikposmā no 2019. gada septembra līdz 2021. gada martam veikt ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ITRMO III). |
| --- | --- |

(2)

Īstenojot savu uzdevumu nodrošināt cenu stabilitāti un lai palīdzētu saglabāt labvēlīgus banku kreditēšanas nosacījumus un atbalstītu stimulējošas monetārās politikas nostāju dalībvalstīs, kuru valūta ir euro, ECB Padome 2019. gada 22. jūlijā pieņēma Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Šajā lēmumā paredzēts laikposmā no 2019. gada septembra līdz 2021. gada martam veikt ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ITRMO III).

| (3) | Lai atbalstītu banku aizdevumus tiem, kurus visvairāk skārusi koronavīrusa izraisītā slimība (COVID-19), jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, ECB Padome 2020. gada 12. martā nolēma mainīt dažus svarīgākos ITRMO III parametrus. ECB Padome 2020. gada 16. martā pieņēma Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2020/407 (ECB/2020/13) (3), lai īstenotu dažas no šīm izmaiņām. Šis lēmums vajadzīgs, lai īstenotu ECB Padomes pieņemtās papildu izmaiņas, jo īpaši, lai uz laiku samazinātu visām ITRMO III piemērotās procentu likmes un pazeminātu kreditēšanas rezultātu slieksni, ievērojot konkrētus nosacījumus. |
| --- | --- |

(3)

Lai atbalstītu banku aizdevumus tiem, kurus visvairāk skārusi koronavīrusa izraisītā slimība (COVID-19), jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, ECB Padome 2020. gada 12. martā nolēma mainīt dažus svarīgākos ITRMO III parametrus. ECB Padome 2020. gada 16. martā pieņēma Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2020/407 (ECB/2020/13) (3), lai īstenotu dažas no šīm izmaiņām. Šis lēmums vajadzīgs, lai īstenotu ECB Padomes pieņemtās papildu izmaiņas, jo īpaši, lai uz laiku samazinātu visām ITRMO III piemērotās procentu likmes un pazeminātu kreditēšanas rezultātu slieksni, ievērojot konkrētus nosacījumus.

| (4) | Attiecībā uz lēmumu samazināt kreditēšanas rezultātu slieksni ECB Padome 2020. gada 12. martā nolēma, ka tas jāsamazina līdz 0 % periodam no 2020. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. martam. Lai ņemtu vērā arī kredītus, ko bankas jau izsniegušas kopš koronavīrusa izraisītās slimības (COVID-19) krīzes sākuma Eiropā, minētā perioda sākuma datums saskaņā ar 2020. gada 30. aprīļa lēmumu pārcelts uz 2020. gada 1. martu, bet beigu datums paliek 2021. gada 31. marts. Turklāt, lai ņemtu vērā gaidāmo banku aizdevumu apjoma samazināšanos no 2020. gada 1. marta, novirze no atlikuma etalonsummas, lai sasniegtu maksimālo diskontu, izmantojot iepriekšējos aizdevumu izpildes kritērijus, samazināta no 2,5 % līdz 1,15 %. |
| --- | --- |

(4)

Attiecībā uz lēmumu samazināt kreditēšanas rezultātu slieksni ECB Padome 2020. gada 12. martā nolēma, ka tas jāsamazina līdz 0 % periodam no 2020. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. martam. Lai ņemtu vērā arī kredītus, ko bankas jau izsniegušas kopš koronavīrusa izraisītās slimības (COVID-19) krīzes sākuma Eiropā, minētā perioda sākuma datums saskaņā ar 2020. gada 30. aprīļa lēmumu pārcelts uz 2020. gada 1. martu, bet beigu datums paliek 2021. gada 31. marts. Turklāt, lai ņemtu vērā gaidāmo banku aizdevumu apjoma samazināšanos no 2020. gada 1. marta, novirze no atlikuma etalonsummas, lai sasniegtu maksimālo diskontu, izmantojot iepriekšējos aizdevumu izpildes kritērijus, samazināta no 2,5 % līdz 1,15 %.

| (5) | Turklāt 2020. gada 30. aprīlī, lai vēl vairāk atbalstītu mājsaimniecību un uzņēmumu kreditēšanu, valdot ekonomikas traucējumiem un paaugstinātai nenoteiktībai, ECB Padome nolēma noteikt procentu likmju papildu pagaidu samazinājumu, ar zināmiem nosacījumiem piemērojot to visām ITRMO III. |
| --- | --- |

(5)

Turklāt 2020. gada 30. aprīlī, lai vēl vairāk atbalstītu mājsaimniecību un uzņēmumu kreditēšanu, valdot ekonomikas traucējumiem un paaugstinātai nenoteiktībai, ECB Padome nolēma noteikt procentu likmju papildu pagaidu samazinājumu, ar zināmiem nosacījumiem piemērojot to visām ITRMO III.

| (6) | Lai nekavējoties piemērotu koriģētos parametrus, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā bez kavēšanās. |
| --- | --- |

(6)

Lai nekavējoties piemērotu koriģētos parametrus, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā bez kavēšanās.

| (7) | Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2019/1311 (ECB/2019/21), |
| --- | --- |

(7)

Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2019/1311 (ECB/2019/21),

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Grozījumi

Lēmumu (ES) 2019/1311 (ECB/2019/21) groza šādi:

| 1. | Šādi groza 1. pantu:






  a) | tiek aizstātas šādas definīcijas:






  “1) | “neto aizdevumu apjoma etalonsumma” ir atbilstošo neto aizdevumu apjoms, kas dalībniekam jāpārsniedz otrajā atsauces periodā un – pēc izvēles – īpašajā atsauces periodā, lai varētu pretendēt uz tādas procentu likmes piemērošanu attiecīgā dalībnieka aizņēmumiem, kura ir zemāka nekā sākotnējā piemērotā likme un kuru aprēķina saskaņā ar attiecīgi 4. pantā un I pielikumā noteiktajiem principiem un detalizētajiem noteikumiem;”; |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Šādi groza 1. pantu:

a)

tiek aizstātas šādas definīcijas:

“1)

“neto aizdevumu apjoma etalonsumma” ir atbilstošo neto aizdevumu apjoms, kas dalībniekam jāpārsniedz otrajā atsauces periodā un – pēc izvēles – īpašajā atsauces periodā, lai varētu pretendēt uz tādas procentu likmes piemērošanu attiecīgā dalībnieka aizņēmumiem, kura ir zemāka nekā sākotnējā piemērotā likme un kuru aprēķina saskaņā ar attiecīgi 4. pantā un I pielikumā noteiktajiem principiem un detalizētajiem noteikumiem;”;

| “12) | “procentu likmes stimula korekcija” ir summām, kuras var aizņemties ITRMO III ietvaros, piemērojamās procentu likmes iespējamais samazinājums, kas izteikts kā daļa no vidējās starpības starp attiecīgo maksimālo iespējamo procentu likmi un attiecīgo minimālo iespējamo procentu likmi, ko aprēķina saskaņā ar I pielikumā noteiktajiem detalizētajiem noteikumiem;”; |
| --- | --- |

“12)

“procentu likmes stimula korekcija” ir summām, kuras var aizņemties ITRMO III ietvaros, piemērojamās procentu likmes iespējamais samazinājums, kas izteikts kā daļa no vidējās starpības starp attiecīgo maksimālo iespējamo procentu likmi un attiecīgo minimālo iespējamo procentu likmi, ko aprēķina saskaņā ar I pielikumā noteiktajiem detalizētajiem noteikumiem;”;

| b) | pievieno šādas definīcijas:






  “23) | “atlikušais attiecīgās ITRMO III darbības laiks” ir periods no attiecīgās ITRMO III norēķina dienas līdz 2020. gada 23. jūnijam un attiecīgi no 2021.gada 24. jūnija līdz termiņa beigu dienai vai pirmstermiņa atmaksas dienai, tādējādi izslēdzot īpašās procentu likmes periodu; |
| --- | --- | --- |

b)

pievieno šādas definīcijas:

“23)

“atlikušais attiecīgās ITRMO III darbības laiks” ir periods no attiecīgās ITRMO III norēķina dienas līdz 2020. gada 23. jūnijam un attiecīgi no 2021.gada 24. jūnija līdz termiņa beigu dienai vai pirmstermiņa atmaksas dienai, tādējādi izslēdzot īpašās procentu likmes periodu;

| 24) | "īpašās procentu likmes periods" ir periods no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam; |
| --- | --- |

24)

"īpašās procentu likmes periods" ir periods no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam;

| 25) | “īpašais atsauces periods” ir periods no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 31. martam.”. |
| --- | --- |

25)

“īpašais atsauces periods” ir periods no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 31. martam.”.

| 2. | Ar šādu pantu aizstāj 5. pantu:

  “5. pants
  Procenti

  1.   Procentu likmi, ko piemēro summām, kuras saskaņā ar katru ITRMO III aizņēmušies dalībnieki, kuru atbilstošo neto aizdevumu apjoms īpašā atsauces perioda laikā ir vienāds ar to neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedz to, aprēķina šādi, ievērojot 6. panta 3.a punktā paredzēto nosacījumu:






  a) | īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir noguldījumu iespējas vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti. Iegūtā procentu likme nekādā gadījumā nepārsniedz mīnus 100 bāzes punktus; un |
| --- | --- | --- |

2.

Ar šādu pantu aizstāj 5. pantu:

“5. pants

Procenti

1.   Procentu likmi, ko piemēro summām, kuras saskaņā ar katru ITRMO III aizņēmušies dalībnieki, kuru atbilstošo neto aizdevumu apjoms īpašā atsauces perioda laikā ir vienāds ar to neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedz to, aprēķina šādi, ievērojot 6. panta 3.a punktā paredzēto nosacījumu:

a)

īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir noguldījumu iespējas vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti. Iegūtā procentu likme nekādā gadījumā nepārsniedz mīnus 100 bāzes punktus; un

| b) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā procentu likme ir noguldījumu iespējas vidējā procentu likme visā attiecīgās ITRMO III darbības laikā. |
| --- | --- |

b)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā procentu likme ir noguldījumu iespējas vidējā procentu likme visā attiecīgās ITRMO III darbības laikā.

2.   Procentu likmi, ko piemēro summām, kuras saskaņā ar katru ITRMO III ir aizņēmušies dalībnieki, kuru atbilstošais neto aizdevumu apjoms īpašajā atsauces periodā ir zemāks par to neto aizdevumu apjoma etalonsummu, bet kuru atbilstošais neto aizdevumu apjoms otrajā atsauces periodā pārsniedz to neto aizdevumu apjoma etalonsummu, aprēķina šādi:

| a) | īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir zemākā no šādām likmēm: i) galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti; un ii) procentu likmi, kas aprēķināta, ņemot vērā novirzi no atlikuma etalonsummas, kā norādīts b) apakšpunktā; un |
| --- | --- |

a)

īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir zemākā no šādām likmēm: i) galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti; un ii) procentu likmi, kas aprēķināta, ņemot vērā novirzi no atlikuma etalonsummas, kā norādīts b) apakšpunktā; un

| b) | attiecīgās ITRMO III atlikušajā darbības laikā procentu likme ir zemāka nekā galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā un var būt tikpat zema kā noguldījumu iespējas vidējā procentu likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, ņemot vērā novirzi no atlikuma etalonsummas. |
| --- | --- |

b)

attiecīgās ITRMO III atlikušajā darbības laikā procentu likme ir zemāka nekā galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā un var būt tikpat zema kā noguldījumu iespējas vidējā procentu likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, ņemot vērā novirzi no atlikuma etalonsummas.

3.   Procentu likmi, ko piemēro summām, kuras katras ITRMO III ietvaros aizņēmušies dalībnieki, kuru atbilstošais neto aizdevumu apjoms gan īpašajā atsauces periodā, gan otrajā atsauces periodā ir zemāks par to neto aizdevumu apjoma etalonsummu, aprēķina šādi:

| a) | īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti; un |
| --- | --- |

a)

īpašās procentu likmes perioda laikā procentu likme ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti; un

| b) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā procentu likme ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme visā attiecīgās ITRMO III darbības laikā. |
| --- | --- |

b)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā procentu likme ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme visā attiecīgās ITRMO III darbības laikā.

4.   Sīkāka informācija par procentu likmju aprēķināšanu izklāstīta I pielikumā. Galīgo procentu likmi un datus, kas attiecas uz tās aprēķinu, paziņo dalībniekiem saskaņā ar ECB interneta vietnē publicēto ITRMO III indikatīvo grafiku.

5.   Procentus maksā katras ITRMO III termiņa beigās vai pēc pirmstermiņa atmaksas, kā noteikts 5.a pantā.

6.   Ja NCB piemēro tās rīcībā esošos tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar līgumu vai regulējošiem nosacījumiem un dalībniekam tādēļ ir jāatmaksā ITRMO III atlikums pirms novirzes no atlikuma etalonsummas un izrietošo procentu likmes stimula korekcijas, ja tāda ir, paziņošanas attiecīgajam dalībniekam, aizņēmuma summai, kuru attiecīgais dalībnieks saņem katras ITRMO III ietvaros, piemērojamā procentu likme ir: a) īpašās procentu likmes perioda laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti; un b) pārējā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā līdz dienai, kurā NCB pieprasīja veikt atmaksu. Ja šāda atmaksa pieprasīta pēc novirzes no atlikuma etalonsummas un izrietošās procentu likmes stimula korekcijas, ja tāda ir, paziņošanas dalībniekam, aizņēmuma summai, kuru attiecīgais dalībnieks aizņemas katras ITRMO III ietvaros, piemērojamā procentu likme tiek noteikta saskaņā ar 1.–3. punktu.”.

| 3. | Šādi groza 6. pantu:






  a) | ar šādu apakšpunktu aizstāj 1. punkta b) apakšpunktu:






  “b) | dati piemērojamo procentu likmju noteikšanas vajadzībām, kuri attiecas uz i) otro atsauces periodu un – pēc izvēles – īpašo atsauces periodu (tālāk tekstā – “otrais pārskats”).”; |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Šādi groza 6. pantu:

a)

ar šādu apakšpunktu aizstāj 1. punkta b) apakšpunktu:

“b)

dati piemērojamo procentu likmju noteikšanas vajadzībām, kuri attiecas uz i) otro atsauces periodu un – pēc izvēles – īpašo atsauces periodu (tālāk tekstā – “otrais pārskats”).”;

| b) | pievieno šādu 3.a punktu:

  “3.a   Dalībnieki, kuri vēlas izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, izmanto šo iespēju, otrajā pārskatā atsevišķi sniedzot datus, kas attiecas uz īpašo atsauces periodu, kā arī šo datu revidenta novērtējuma rezultātus saskaņā ar 6. panta 6. punkta b) apakšpunktu. Ja šie nosacījumi nav izpildīti, procentu likmi, ko piemēro dalībnieku aizņemtajām summām, aprēķina saskaņā ar 5. panta 2. vai 3. punktu. Par tādu datu nenosūtīšanu, kas attiecas uz īpašo pārskata periodu un/vai attiecīgā revidenta novērtējuma rezultātiem, sankcijas nepiemēro.”; |
| --- | --- |

b)

pievieno šādu 3.a punktu:

“3.a   Dalībnieki, kuri vēlas izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, izmanto šo iespēju, otrajā pārskatā atsevišķi sniedzot datus, kas attiecas uz īpašo atsauces periodu, kā arī šo datu revidenta novērtējuma rezultātus saskaņā ar 6. panta 6. punkta b) apakšpunktu. Ja šie nosacījumi nav izpildīti, procentu likmi, ko piemēro dalībnieku aizņemtajām summām, aprēķina saskaņā ar 5. panta 2. vai 3. punktu. Par tādu datu nenosūtīšanu, kas attiecas uz īpašo pārskata periodu un/vai attiecīgā revidenta novērtējuma rezultātiem, sankcijas nepiemēro.”;

| c) | ar šādu daļu aizstāj 6. punkta pirmo daļu:

  „6.   Katrs dalībnieks nodrošina, ka saskaņā ar 1.–3.a punktu iesniegto datu kvalitāti pārbauda ārējais revidents, ievērojot šādus noteikumus:”; |
| --- | --- |

c)

ar šādu daļu aizstāj 6. punkta pirmo daļu:

„6.   Katrs dalībnieks nodrošina, ka saskaņā ar 1.–3.a punktu iesniegto datu kvalitāti pārbauda ārējais revidents, ievērojot šādus noteikumus:”;

| d) | ar šādu daļu aizstāj 6. punkta c) apakšpunkta pirmo daļu:






  “c) | veicot novērtēšanu, revidents galveno uzmanību pievērš 2., 3.a un 4. punktā noteiktajām prasībām. Revidents jo īpaši:”. |
| --- | --- | --- |

d)

ar šādu daļu aizstāj 6. punkta c) apakšpunkta pirmo daļu:

“c)

veicot novērtēšanu, revidents galveno uzmanību pievērš 2., 3.a un 4. punktā noteiktajām prasībām. Revidents jo īpaši:”.

| 4. | Ar šādiem apakšpunktiem aizstāj 7. panta 1. punkta b), d) un e) apakšpunktu:






  “b) | ja dalībnieks revidenta veikto novērtējumu par pirmo pārskatu nedara pieejamu attiecīgajai NCB attiecīgajā termiņā, kas noteikts ECB interneta vietnē publicētajā ITRMO III indikatīvajā grafikā, nākamajā galveno refinansēšanas operāciju norēķinu dienā tas atmaksā visus summu, ko tas aizņēmies ITRMO III ietvaros, atlikumus ar procentu likmi, kas ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā likme katras attiecīgās ITRMO termiņa laikā līdz atmaksas norēķinu dienai, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti; |
| --- | --- | --- |

4.

Ar šādiem apakšpunktiem aizstāj 7. panta 1. punkta b), d) un e) apakšpunktu:

“b)

ja dalībnieks revidenta veikto novērtējumu par pirmo pārskatu nedara pieejamu attiecīgajai NCB attiecīgajā termiņā, kas noteikts ECB interneta vietnē publicētajā ITRMO III indikatīvajā grafikā, nākamajā galveno refinansēšanas operāciju norēķinu dienā tas atmaksā visus summu, ko tas aizņēmies ITRMO III ietvaros, atlikumus ar procentu likmi, kas ir galveno refinansēšanas operāciju vidējā likme katras attiecīgās ITRMO termiņa laikā līdz atmaksas norēķinu dienai, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti;

| d) | ja dalībnieks līdz attiecīgajam termiņam attiecīgajai NCB nav darījis pieejamus revidenta otrā novērtējuma rezultātus par otrā atsauces perioda datiem, summām, ko šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo procentu likmi katras attiecīgās ITRMO III darbības laikā, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operācijas vidējo procentu likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti; |
| --- | --- |

d)

ja dalībnieks līdz attiecīgajam termiņam attiecīgajai NCB nav darījis pieejamus revidenta otrā novērtējuma rezultātus par otrā atsauces perioda datiem, summām, ko šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo procentu likmi katras attiecīgās ITRMO III darbības laikā, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operācijas vidējo procentu likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti;

| e) | ja dalībnieks kā citādi nepilda 6. panta 6. vai 7. punktā noteiktos pienākumus, summām, ko šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo procentu likmi katras attiecīgās ITRMO III darbības laikā, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operācijas vidējo procentu likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti;”. |
| --- | --- |

e)

ja dalībnieks kā citādi nepilda 6. panta 6. vai 7. punktā noteiktos pienākumus, summām, ko šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, piemēro galveno refinansēšanas operāciju vidējo procentu likmi katras attiecīgās ITRMO III darbības laikā, izņemot īpašās procentu likmes perioda laikā, kad piemēro galveno refinansēšanas operācijas vidējo procentu likmi šajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti;”.

| 5. | Lēmuma I un II pielikumu groza saskaņā ar šī lēmuma pielikumu. |
| --- | --- |

5.

Lēmuma I un II pielikumu groza saskaņā ar šī lēmuma pielikumu.

2. pants

Stāšanās spēkā

Šis lēmums stājas spēkā 2020. gada 5. maijā.

Frankfurtē pie Mainas, 2020. gada 30. aprīlī

ECB Padomes vārdā –

ECB prezidente

Christine LAGARDE

---

(1)  
  OV L 91, 2.4.2015., 3. lpp.

1

(2)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2019/1311 (2019. gada 22. jūlijs) par ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ECB/2019/21) (OV L 204, 2.8.2019., 100. lpp.).

2

(3)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/407 (2020. gada 16. marts), ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/1311 par ilgāka termiņa refinansēšanas mērķoperāciju trešo kopumu (ECB/2020/13) (OV L 80, 17.3.2019., 23. lpp.).

3

---

PIELIKUMS

Lēmuma I un II pielikumu, kā arī ITRMO III pārskata tabulu B groza šādi:

| 1. | Ar šādu iedaļu aizstāj I pielikuma 3. iedaļu: |
| --- | --- |

1.

Ar šādu iedaļu aizstāj I pielikuma 3. iedaļu:

“3.   
  Procentu likmes aprēķināšana

| A. | Ar apzīmē



  atbilstošo neto aizdevumu summu īpašajā atsauces periodā no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 31. martam. |
| --- | --- |

A.

Image 6

Image 7

| B. | Jāpieņem, ka



  ir summa, ko iegūst, saskaitot atbilstošo neto aizdevumu apjomu periodā no 2019. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. martam un atbilstošo aizdevumu atlikumu 2019. gada 31. martā; to aprēķinot šādi:




  Tad ar

  apzīmē procentuālo

  novirzi no dalībnieka atlikuma etalonsummas periodā no 2019. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. martam, t. i.:






  EX tiks noapaļota līdz 15 cipariem aiz komata. Ja OAB ir nulle, tad uzskata, ka EX ir 1,15. |
| --- | --- |

B.

Image 8

Image 9

Tad ar
  Image 10
  apzīmē procentuālo
  Image 11
  novirzi no dalībnieka atlikuma etalonsummas periodā no 2019. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. martam, t. i.:

Image 12

EX tiks noapaļota līdz 15 cipariem aiz komata. Ja OAB ir nulle, tad uzskata, ka EX ir 1,15.

| C. | Jāpieņem, ka



  ir galveno refinansēšanas operāciju (GRO) vidējā likme, kas tiek piemērota attiecīgās ITRMO III



  darbības laikā un ir izteikta kā gada procentu likme, un ka



  ir noguldījumu iespējas vidējā likme, kas tiek piemērota attiecīgās ITRMO III k darbības laikā, ja piemērojamā procentu likme attiecas uz attiecīgās ITRMO III darbības laiku un ir izteikta kā gada procentu likme, t. i.:









  Minētajos vienādojumos

  (attiecībā uz k=1,...,7) ir ITRMO III k dienu skaits un, ja GRO tiek veikta fiksētas procentu likmes un pilna apjoma piešķīruma veidā,

  ir likme, kas GRO piemērota ITRMO III k dienā t, vai, ja GRO tiek veikta saskaņā ar mainīgas likmes izsoles procedūru,

  apzīmē minimālo pieteikuma procentu likmi, kas GRO piemērota ITRMO III k dienā t, un kas katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme. Minētajos vienādojumos

  ir noguldījumu iespējas likme, kas tai piemērota ITRMO III k dienā t un izteikta kā gada procentu likme. |
| --- | --- |

C.

Image 13

Image 14

Image 15

Image 16

Image 17

Minētajos vienādojumos
  Image 18
  (attiecībā uz k=1,...,7) ir ITRMO III k dienu skaits un, ja GRO tiek veikta fiksētas procentu likmes un pilna apjoma piešķīruma veidā,
  Image 19
  ir likme, kas GRO piemērota ITRMO III k dienā t, vai, ja GRO tiek veikta saskaņā ar mainīgas likmes izsoles procedūru,
  Image 20
  apzīmē minimālo pieteikuma procentu likmi, kas GRO piemērota ITRMO III k dienā t, un kas katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme. Minētajos vienādojumos
  Image 21
  ir noguldījumu iespējas likme, kas tai piemērota ITRMO III k dienā t un izteikta kā gada procentu likme.

| D. | Jāpieņem, ka kspecial
  apzīmē īpašās procentu likmes periodu, kas ir no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam, un krol
  apzīmē divus periodus, kas veido attiecīgās ITRMO III k atlikušo darbības laiku (attiecas uz periodu no attiecīgās ITRMO III norēķinu dienas līdz 2020. gada 23. jūnijam un periodu no 2021. gada 24. jūnija līdz attiecīgās ITRMO III termiņam vai attiecīgā gadījumā līdz tās pirmstermiņa atmaksas dienai).
  Jāpieņem, ka

  ir ITRMO III k īpašās procentu likmes periodā no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam piemērotās GRO likmes vidējā vērtība, kas izteikta kā gada procentu likme, un jāpieņem, ka

  ir ITRMO III k īpašās procentu likmes laikposmā no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam piemērotās noguldījumu iespējas likmes vidējā vērtība un katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme, t. i.:










  Minētajos vienādojumos

  (attiecībā uz k=1,...,7) ir ITRMO III k perioda

  dienu skaits un, ja GRO tiek veikta fiksētas procentu likmes un pilna apjoma piešķīruma veidā,

  ir likme, kas GRO piemērota ITRMO III k perioda

  dienā t, vai, ja GRO tiek veikta saskaņā ar mainīgas likmes izsoles procedūru,

  apzīmē minimālo pieteikuma procentu likmi, kas GRO piemērota ITRMO III k perioda

  dienā t, un kas katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme. Minētajos vienādojumos

  ir noguldījumu iespējas likme, kas tai piemērota ITRMO III k perioda

  dienā t un izteikta kā gada procentu likme. |
| --- | --- |

D.

Jāpieņem, ka kspecial
  apzīmē īpašās procentu likmes periodu, kas ir no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam, un krol
  apzīmē divus periodus, kas veido attiecīgās ITRMO III k atlikušo darbības laiku (attiecas uz periodu no attiecīgās ITRMO III norēķinu dienas līdz 2020. gada 23. jūnijam un periodu no 2021. gada 24. jūnija līdz attiecīgās ITRMO III termiņam vai attiecīgā gadījumā līdz tās pirmstermiņa atmaksas dienai).

Jāpieņem, ka
  Image 22
  ir ITRMO III k īpašās procentu likmes periodā no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam piemērotās GRO likmes vidējā vērtība, kas izteikta kā gada procentu likme, un jāpieņem, ka
  Image 23
  ir ITRMO III k īpašās procentu likmes laikposmā no 2020. gada 24. jūnija līdz 2021. gada 23. jūnijam piemērotās noguldījumu iespējas likmes vidējā vērtība un katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme, t. i.:

Image 24

Image 25

Minētajos vienādojumos
  Image 26
  (attiecībā uz k=1,...,7) ir ITRMO III k perioda
  Image 27
  dienu skaits un, ja GRO tiek veikta fiksētas procentu likmes un pilna apjoma piešķīruma veidā,
  Image 28
  ir likme, kas GRO piemērota ITRMO III k perioda
  Image 29
  dienā t, vai, ja GRO tiek veikta saskaņā ar mainīgas likmes izsoles procedūru,
  Image 30
  apzīmē minimālo pieteikuma procentu likmi, kas GRO piemērota ITRMO III k perioda
  Image 31
  dienā t, un kas katrā gadījumā izteikta kā gada procentu likme. Minētajos vienādojumos
  Image 32
  ir noguldījumu iespējas likme, kas tai piemērota ITRMO III k perioda
  Image 33
  dienā t un izteikta kā gada procentu likme.

| E. | Jāpieņem, ka attiecīgā gadījumā procentu likmju stimulu korekciju, ko mēra kā daļu no vidējā koridora starp



  un,



  apzīmē ar



  ; |
| --- | --- |

E.

Image 34

Image 35

Image 36

| F. | Jāpieņem, ka procentu likmi, ko piemēro ITRMO III k darbības laikā (galīgā procentu likme), kas izteikta kā gada procentu likme, apzīmē ar



  . Jāpieņem, ka procentu likmi, ko piemēro ITRMO III k periodam



  , kur j = special vai rol , kas izteikta kā gada procentu likme, apzīmē ar



  . |
| --- | --- |

F.

Image 37

Image 38

Image 39

| G. | Procentu likmi ar



  definē, kā:




  Minētajā vienādojumā

  apzīmē ITRMO III k perioda

  dienu skaitu. |
| --- | --- |

G.

Image 40

Image 41

Minētajā vienādojumā
  Image 42
  apzīmē ITRMO III k perioda
  Image 43
  dienu skaitu.

Katrai ITRMO III k piemērojamo procentu likmi aprēķina šādi:

| a) | Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies ITRMO III ietvaros, ir:






  i) | īpašās procentu likmes periodā – noguldījumu iespējas vidējā likme šajā periodā mīnus 50 bāzes punkti, kas jebkurā gadījumā nedrīkst pārsniegt mīnus 100 bāzes punktus, tas ir:
  ja

  , tad

  ; |
| --- | --- | --- |

a)

Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies ITRMO III ietvaros, ir:

i)

īpašās procentu likmes periodā – noguldījumu iespējas vidējā likme šajā periodā mīnus 50 bāzes punkti, kas jebkurā gadījumā nedrīkst pārsniegt mīnus 100 bāzes punktus, tas ir:

ja
  Image 44
  , tad
  Image 45
  ;

| ii) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:
  ja,

  tad

  . |
| --- | --- |

ii)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:

ja,
  Image 46
  tad
  Image 47
  .

| b) | Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, bet pārsniedzis savu atbilstošo aizdevumu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā vismaz par 1,15 %, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:






  i) | īpašās procentu likmes periodā – galveno refinansēšanas operāciju vidējās likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti vai noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, atkarībā no tā, kura zemāka, tas ir:
  ja

  un

  , tad

  un

  ; |
| --- | --- | --- |

b)

Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, bet pārsniedzis savu atbilstošo aizdevumu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā vismaz par 1,15 %, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:

i)

īpašās procentu likmes periodā – galveno refinansēšanas operāciju vidējās likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti vai noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, atkarībā no tā, kura zemāka, tas ir:

ja
  Image 48
  un
  Image 49
  , tad
  Image 50
  un
  Image 51
  ;

| ii) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:
  ja

  un

  , tad

  un |
| --- | --- |

ii)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – noguldījumu iespējas vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:

ja
  Image 52
  un
  Image 53
  , tad
  Image 54
  un
  Image 55

| c) | Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, bet pārsniedzis savu atbilstošo aizdevumu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā par mazāk nekā 1,15 %, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:






  i) | īpašās procentu likmes periodā – galveno refinansēšanas operāciju vidējās likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti vai procentu likme, kas aprēķināta saskaņā ar ii) apakšpunktu tālāk tekstā, atkarībā no tā, kura zemāka, tas ir:
  ja

  un ja

  tad

  un

  ; |
| --- | --- | --- |

c)

Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, bet pārsniedzis savu atbilstošo aizdevumu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā par mazāk nekā 1,15 %, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:

i)

īpašās procentu likmes periodā – galveno refinansēšanas operāciju vidējās likme minētajā periodā mīnus 50 bāzes punkti vai procentu likme, kas aprēķināta saskaņā ar ii) apakšpunktu tālāk tekstā, atkarībā no tā, kura zemāka, tas ir:

ja
  Image 56
  un ja
  Image 57
  tad
  Image 58
  un
  Image 59
  ;

| ii) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – procentu likme, kas ir lineāri diferencēta atkarībā no procentuālās daļas, par kādu dalībnieks pārsniedz savu atlikuma etalonsummu, t. i.,
  ja

  un

  , tad

  un

  ; |
| --- | --- |

ii)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – procentu likme, kas ir lineāri diferencēta atkarībā no procentuālās daļas, par kādu dalībnieks pārsniedz savu atlikuma etalonsummu, t. i.,

ja
  Image 60
  un
  Image 61
  , tad
  Image 62
  un
  Image 63
  ;

| d) | Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, ne arī pārsniedzis savu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:






  i) | īpašās procentu likmes perioda laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti, tas ir:
  ja

  un

  , tad

  ; |
| --- | --- | --- |

d)

Ja dalībnieks īpašajā atsauces periodā nav sasniedzis tā neto aizdevumu apjoma etalonsummu vai pārsniedzis to, ne arī pārsniedzis savu atlikuma etalonsummu otrajā atsauces periodā, procentu likme, ko piemēro summām, kuras šis dalībnieks aizņēmies saskaņā ar ITRMO III, ir:

i)

īpašās procentu likmes perioda laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā procentu likme minētajā periodā, no kuras atņemti 50 bāzes punkti, tas ir:

ja
  Image 64
  un
  Image 65
  , tad
  Image 66
  ;

| ii) | atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:
  ja

  un

  , tad

  un |
| --- | --- |

ii)

atlikušajā attiecīgās ITRMO III darbības laikā – galveno refinansēšanas operāciju vidējā likme attiecīgās ITRMO III darbības laikā, tas ir:

ja
  Image 67
  un
  Image 68
  , tad
  Image 69
  un
  Image 70

Procentu likmes stimula korekcija (
  Image 71
  ) tiks izteikta, noapaļojot līdz 15 cipariem aiz komata.

Procentu likmes
  Image 72
  un
  Image 73
  tiks izteiktas, noapaļojot līdz 15 cipariem aiz komata.

Galīgā procentu likme
  Image 74
  tiks izteikta kā gada procentu likme, ceturto ciparu aiz komata noapaļojot ar iztrūkumu.”

| 2. | Šādi groza II pielikumu:






  a) | pielikuma 2. iedaļā pēc pirmās daļas iekļauj šādu daļu:

  “Gadījumā, ja dalībnieki plāno izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, otrajā ziņojumā papildus iekļauj arī datus, kas attiecas uz īpašo pārskata periodu līdzīgi kā prasības otrajam pārskata periodam.”; |
| --- | --- | --- |

2.

Šādi groza II pielikumu:

a)

pielikuma 2. iedaļā pēc pirmās daļas iekļauj šādu daļu:

“Gadījumā, ja dalībnieki plāno izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, otrajā ziņojumā papildus iekļauj arī datus, kas attiecas uz īpašo pārskata periodu līdzīgi kā prasības otrajam pārskata periodam.”;

| b) | pielikuma 2. iedaļas otro daļu aizstāj ar šādu:

  “Kas attiecas uz apkopotās informācijas izmantošanu, dati par to atsauces atlikumiem tiks izmantoti aizņemšanās kvotas noteikšanai. Turklāt dati par atbilstošo neto aizdevumu apjomu pirmajā atsauces periodā tiks izmantoti neto aizdevumu apjoma etalonsummas un atlikuma etalonsummas aprēķināšanai. Dati par atbilstošo neto aizdevumu apjomu otrajā atsauces periodā un attiecīgos gadījumos īpašajā atsauces periodā savukārt tiks izmantoti, lai novērtētu kreditēšanas attīstību un attiecīgi arī piemērojamās procentu likmes. Visi pārējie rādītāji ir nepieciešami, lai pārbaudītu informācijas iekšējo saskaņotību un tās saskaņotību ar Eurosistēmas ietvaros apkopotajiem statistikas datiem, kā arī lai veiktu ITRMO III programmas ietekmes padziļinātu monitoringu.”; |
| --- | --- |

b)

pielikuma 2. iedaļas otro daļu aizstāj ar šādu:

“Kas attiecas uz apkopotās informācijas izmantošanu, dati par to atsauces atlikumiem tiks izmantoti aizņemšanās kvotas noteikšanai. Turklāt dati par atbilstošo neto aizdevumu apjomu pirmajā atsauces periodā tiks izmantoti neto aizdevumu apjoma etalonsummas un atlikuma etalonsummas aprēķināšanai. Dati par atbilstošo neto aizdevumu apjomu otrajā atsauces periodā un attiecīgos gadījumos īpašajā atsauces periodā savukārt tiks izmantoti, lai novērtētu kreditēšanas attīstību un attiecīgi arī piemērojamās procentu likmes. Visi pārējie rādītāji ir nepieciešami, lai pārbaudītu informācijas iekšējo saskaņotību un tās saskaņotību ar Eurosistēmas ietvaros apkopotajiem statistikas datiem, kā arī lai veiktu ITRMO III programmas ietekmes padziļinātu monitoringu.”;

| c) | pielikuma 3. iedaļas a) punkta otrās daļas otro ievilkumu aizstāj ar šādu:






  “— | Otrajā pārskatā jāaizpilda datu B veidlapa “otrajam atsauces periodam”, t. i., no 2019. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. marta, lai aprēķinātu atbilstošo neto aizdevumu apjomu un salīdzinājumus ar etalonsummām, kas ir pamats piemērojamo procentu likmju aprēķinam. |
| --- | --- | --- |

c)

pielikuma 3. iedaļas a) punkta otrās daļas otro ievilkumu aizstāj ar šādu:

“—

Otrajā pārskatā jāaizpilda datu B veidlapa “otrajam atsauces periodam”, t. i., no 2019. gada 1. aprīļa līdz 2021. gada 31. marta, lai aprēķinātu atbilstošo neto aizdevumu apjomu un salīdzinājumus ar etalonsummām, kas ir pamats piemērojamo procentu likmju aprēķinam.

| — | Dalībniekiem, kas vēlas izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, papildus jāiesniedz aizpildīta B veidne attiecībā uz “īpašo atsauces periodu”, t. i., no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 31. martam, lai aprēķinātu atbilstošo neto aizdevumu apjomu un salīdzinājumus ar neto aizdevumu apjoma etalonsummu, kas ir zemāku procentu likmju pamatā”; |
| --- | --- |

—

Dalībniekiem, kas vēlas izmantot 5. panta 1. punktā noteiktās procentu likmes, papildus jāiesniedz aizpildīta B veidne attiecībā uz “īpašo atsauces periodu”, t. i., no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 31. martam, lai aprēķinātu atbilstošo neto aizdevumu apjomu un salīdzinājumus ar neto aizdevumu apjoma etalonsummu, kas ir zemāku procentu likmju pamatā”;

| d) | pielikuma 3. iedaļas a) punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:

  “B veidnē jānorāda tādi atlikumu rādītāji, kādi ir iepriekšējā mēneša beigās pirms pārskata perioda sākuma un pārskata perioda beigās; tāpēc par pirmo atsauces periodu jānorāda atlikumi 2018. gada 31. martā un 2019. gada 31. martā, par otro atsauces periodu – atlikumi 2019. gada 31. martā un 2021. gada 31. martā, par īpašo atsauces periodu – 2020. gada 29. februārī un 2021. gada 31. martā. Savukārt datos par darījumiem un korekcijām jāietver jebkura būtiska ietekme pārskata perioda laikā.”; |
| --- | --- |

d)

pielikuma 3. iedaļas a) punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:

“B veidnē jānorāda tādi atlikumu rādītāji, kādi ir iepriekšējā mēneša beigās pirms pārskata perioda sākuma un pārskata perioda beigās; tāpēc par pirmo atsauces periodu jānorāda atlikumi 2018. gada 31. martā un 2019. gada 31. martā, par otro atsauces periodu – atlikumi 2019. gada 31. martā un 2021. gada 31. martā, par īpašo atsauces periodu – 2020. gada 29. februārī un 2021. gada 31. martā. Savukārt datos par darījumiem un korekcijām jāietver jebkura būtiska ietekme pārskata perioda laikā.”;

| e) | ITRMO III pārskata veidlapu B aizstāj ar šādu B veidlapu. |
| --- | --- |

e)

ITRMO III pārskata veidlapu B aizstāj ar šādu B veidlapu.

ITRMO III pārskata veidlapa B

Image 75

---

Labojumi

| 5.5.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 141/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 141/37

---

Labojums Komisijas Regulā (ES) 2020/171 (2020. gada 6. februāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XIV pielikumu

(
  “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” L 35, 2020. gada 7. februāris
  )

4. lappusē pielikumā tabulu lasīt šādi:

| | | | “Pārejas režīms | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ieraksts Nr. | Viela | Būtiskās īpašības, kas minētas 57. pantā | Pieteikuma iesniegšanas termiņš (1) | Rieta datums (2) | Atkāpes lietošanas (kategoriju) veidiem | Pārskatīšanas termiņi |
| 44. | 1,2-Benzodikarboksilskābe, diheksilesteris, sazarotas un lineāras virknes
  EK Nr. 271-093-5

  CAS Nr. 68515-50-4 | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. augusts (*) | 2023. gada 27. februāris (**) | — | — |
| 45. | Diheksilftalāts
  EK Nr. 201-559-5

  CAS Nr. 84-75-3 | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. augusts (*) | 2023. gada 27. februāris (**) | — | — |
| 46. | 1,2-benzodikarbonskābe, di-C6–10-alkilesteri, 1,2-benzodikarbonskābe, jaukti decil un heksil un oktil diesteri sajaukumā ar ≥ 0,3 % diheksilftalātu (EK Nr. 201-559-5)
  EK Nr. 271-094-0, 272-013-1.

  CAS Nr. 68515-51-5, 68648-93-1. | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. augusts (*) | 2023. gada 27. februāris (**) | — | — |
| 47. | Triksililfosfāts
  EK Nr. 246-677-8

  CAS Nr. 25155-23-1. | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. novembris | 2023. gada 27. maijs | — | — |
| 48. | Nātrija perborāts, perborskābe, nātrija sāls,
  EK Nr. 239-172-9, 234-390–0.

  CAS Nr. — | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. novembris | 2023. gada 27. maijs | — | — |
| 49. | Nātrija peroksometaborāts
  EK Nr. 231-556-4

  CAS Nr. 7632-04-4 | Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija) | 2021. gada 27. novembris | 2023. gada 27. maijs | — | — |
| 50. | 5-sek-butil-2-(2,4-dimetilcikloheks-3-ēn-1-il)-5-metil-1,3-dioksāns [1], 5-sek-butil-2-(4,6-dimetilcikloheks-3-ēn-1-il)-5-metil-1,3-dioksāns [2] [attiecas uz jebkuru atsevišķo stereoizomēru [1] un [2] vai to kombināciju]
  EK Nr. —

  CAS Nr. — | vPvB | 2022. gada 27. februāris | 2023. gada 27. augusts | — | — |
| 51. | 2-(2H-benztriazol-2-il)-4,6-ditercpentilfenols (UV-328)
  EK Nr. 247-384-8

  CAS Nr. 25973-55-1. | PBT, vPvB | 2022. gada 27. maijs (*) | 2023. gada 27. novembris (**) | — | — |
| 52. | 2,4-di-terc-butil-6-(5-hlorbenztriazol-2-il)fenols (UV-327)
  EK Nr. 223-383-8

  CAS Nr. 3864-99-1. | vPvB | 2022. gada 27. maijs (*) | 2023. gada 27. novembris (**) | — | — |
| 53. | 2-(2H-benztriazol-2-il)-4-(terc-butil)-6-(sek-butil)fenols (UV-350)
  EK Nr. 253-037-1.

  CAS Nr. 36437-37-3. | vPvB | 2022. gada 27. maijs | 2023. gada 27. novembris | — | — |
| 54. | 2-benztriazol-2-il-4,6-di-terc-butilfenols (UV-320)
  EK Nr. 223-346-6.

  CAS Nr. 3846-71-7. | PBT, vPvB | 2022. gada 27. maijs | 2023. gada 27. novembris | — | — |

“Pārejas režīms

Ieraksts Nr.

Viela

Būtiskās īpašības, kas minētas 57. pantā

Pieteikuma iesniegšanas termiņš (1)

Rieta datums (2)

Atkāpes lietošanas (kategoriju) veidiem

Pārskatīšanas termiņi

44.

1,2-Benzodikarboksilskābe, diheksilesteris, sazarotas un lineāras virknes

EK Nr. 271-093-5

CAS Nr. 68515-50-4

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. augusts (*)

2023. gada 27. februāris (**)

—

—

45.

Diheksilftalāts

EK Nr. 201-559-5

CAS Nr. 84-75-3

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. augusts (*)

2023. gada 27. februāris (**)

—

—

46.

1,2-benzodikarbonskābe, di-C6–10-alkilesteri, 1,2-benzodikarbonskābe, jaukti decil un heksil un oktil diesteri sajaukumā ar ≥ 0,3 % diheksilftalātu (EK Nr. 201-559-5)

EK Nr. 271-094-0, 272-013-1.

CAS Nr. 68515-51-5, 68648-93-1.

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. augusts (*)

2023. gada 27. februāris (**)

—

—

47.

Triksililfosfāts

EK Nr. 246-677-8

CAS Nr. 25155-23-1.

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. novembris

2023. gada 27. maijs

—

—

48.

Nātrija perborāts, perborskābe, nātrija sāls,

EK Nr. 239-172-9, 234-390–0.

CAS Nr. —

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. novembris

2023. gada 27. maijs

—

—

49.

Nātrija peroksometaborāts

EK Nr. 231-556-4

CAS Nr. 7632-04-4

Reproduktīvajai sistēmai toksiska (1.B kategorija)

2021. gada 27. novembris

2023. gada 27. maijs

—

—

50.

5-sek-butil-2-(2,4-dimetilcikloheks-3-ēn-1-il)-5-metil-1,3-dioksāns [1], 5-sek-butil-2-(4,6-dimetilcikloheks-3-ēn-1-il)-5-metil-1,3-dioksāns [2] [attiecas uz jebkuru atsevišķo stereoizomēru [1] un [2] vai to kombināciju]

EK Nr. —

CAS Nr. —

vPvB

2022. gada 27. februāris

2023. gada 27. augusts

—

—

51.

2-(2H-benztriazol-2-il)-4,6-ditercpentilfenols (UV-328)

EK Nr. 247-384-8

CAS Nr. 25973-55-1.

PBT, vPvB

2022. gada 27. maijs (*)

2023. gada 27. novembris (**)

—

—

52.

2,4-di-terc-butil-6-(5-hlorbenztriazol-2-il)fenols (UV-327)

EK Nr. 223-383-8

CAS Nr. 3864-99-1.

vPvB

2022. gada 27. maijs (*)

2023. gada 27. novembris (**)

—

—

53.

2-(2H-benztriazol-2-il)-4-(terc-butil)-6-(sek-butil)fenols (UV-350)

EK Nr. 253-037-1.

CAS Nr. 36437-37-3.

vPvB

2022. gada 27. maijs

2023. gada 27. novembris

—

—

54.

2-benztriazol-2-il-4,6-di-terc-butilfenols (UV-320)

EK Nr. 223-346-6.

CAS Nr. 3846-71-7.

PBT, vPvB

2022. gada 27. maijs

2023. gada 27. novembris

—

—

---

(1)  58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā minētais datums.

1

(2)  58. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punktā minētais datums.”

2

---