# Euroopa Liidu C 175/2010

| | ISSN 1725-5171
  doi:10.3000/17255171.C_2010.175.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 175 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 53. köide1. juuli 2010 |

ISSN 1725-5171

doi:10.3000/17255171.C_2010.175.est

Euroopa Liidu

Teataja

C 175

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

53. köide1. juuli 2010

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused |
| | ARVAMUSED |
| | Regioonide Komitee |
| | Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010 |
| 2010/C 175/01 | Regioonide Komitee arvamus teemal Kooskõlastatud ja jätkusuutlikud vastused väljakutsetele Euroopa autotööstuses ja selle piirkondliku seose tugevdamine | 1 |
| 2010/C 175/02 | Regioonide Komitee arvamus teemal Majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitlev kuues eduaruanne | 4 |
| 2010/C 175/03 | Regioonide Komitee arvamus teemal Säästva arengu toetamine: ausa kaubanduse ja valitsusväliste organisatsioonide kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade roll | 10 |
| 2010/C 175/04 | Regioonide Komitee arvamus teemal Põllumajandustoodete kvaliteet | 15 |
| 2010/C 175/05 | Regioonide Komitee arvamus Abi ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade põllumajandustootjatele | 19 |
| 2010/C 175/06 | Regioonide Komitee arvamus teemal Uuendatud Euroopa strateegia Investeerimine noortesse | 22 |
| 2010/C 175/07 | Regioonide Komitee arvamus teemal Kirjaoskamatuse likvideerimine – ambitsioonikas strateegia tõrjutuse vältimiseks ja isikliku eneseteostuse soodustamiseks | 26 |
| 2010/C 175/08 | Regioonide Komitee arvamus teemal Roheline raamat Õppega seotud liikuvuse edendamine noorte seas | 31 |
| 2010/C 175/09 | Regioonide Komitee arvamus Asjade Internet ja Avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamine | 35 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

ARVAMUSED

Regioonide Komitee

Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010

2010/C 175/01

Regioonide Komitee arvamus teemal Kooskõlastatud ja jätkusuutlikud vastused väljakutsetele Euroopa autotööstuses ja selle piirkondliku seose tugevdamine

1

2010/C 175/02

Regioonide Komitee arvamus teemal Majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitlev kuues eduaruanne

4

2010/C 175/03

Regioonide Komitee arvamus teemal Säästva arengu toetamine: ausa kaubanduse ja valitsusväliste organisatsioonide kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade roll

10

2010/C 175/04

Regioonide Komitee arvamus teemal Põllumajandustoodete kvaliteet

15

2010/C 175/05

Regioonide Komitee arvamus Abi ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade põllumajandustootjatele

19

2010/C 175/06

Regioonide Komitee arvamus teemal Uuendatud Euroopa strateegia Investeerimine noortesse

22

2010/C 175/07

Regioonide Komitee arvamus teemal Kirjaoskamatuse likvideerimine – ambitsioonikas strateegia tõrjutuse vältimiseks ja isikliku eneseteostuse soodustamiseks

26

2010/C 175/08

Regioonide Komitee arvamus teemal Roheline raamat Õppega seotud liikuvuse edendamine noorte seas

31

2010/C 175/09

Regioonide Komitee arvamus Asjade Internet ja Avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamine

35

| | III   Ettevalmistavad aktid |
| --- | --- |
| | Regioonide Komitee |
| | Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010 |
| 2010/C 175/10 | Regioonide Komitee arvamus teemal Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta (2011) | 40 |

III   Ettevalmistavad aktid

Regioonide Komitee

Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010

2010/C 175/10

Regioonide Komitee arvamus teemal Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta (2011)

40

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

ARVAMUSED

Regioonide Komitee

Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/1

---

TÄISKOGU 83. ISTUNGJÄRK 9. JA 10. VEEBRUARIL 2010

Regioonide Komitee arvamus teemal „Kooskõlastatud ja jätkusuutlikud vastused väljakutsetele Euroopa autotööstuses ja selle piirkondliku seose tugevdamine”

(2010/C 175/01)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1.   tuletab meelde, et autotööstus on Euroopa Liidu jaoks strateegiline sektor, kuna selles on otseselt ja kaudselt kokku 12 miljonit töökohta. Autotööstus on esindatud kõikjal Euroopa Liidus alates autotootjatest kuni varuosade tootjateni;

2.   märgib, et autotööstus on praegu tõsises kriisis, mis võib järgnevatel kuudel süveneda ning mis avaldab mõju kogu Euroopa majandusele;

3.   leiab, et praegune poliitiliste ja majanduslike sündmuste seis sunnib Euroopa Liitu vaatama üle oma toetuse kesksetele majandussektoritele tööhõive ja jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali osas;

4.   kutsub üles sõlmima Euroopa autotööstuse jaoks tervikuna uue kokkuleppe (New Deal);

5.   peab praegu oluliseks, et asjaomased töösturid ja ametivõimud teeksid vajalikke pingutusi tegevuse kooskõlastamiseks;

Peamised väljakutsed

6.   leiab, et Euroopa majanduse elavdamise kava ja liikmesriikide majanduse elavdamise kavade raames erakorralise abi andmise lõpetamisel tuleb esile Euroopa autotööstuse märkimisväärne ületootmine. Seega peaks autotööstus tootmisvõimsust vähendama. Mitmed sõidukite kokkumonteerijad ning väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted on seetõttu ohus kõikjal Euroopas;

7.   rõhutab, et autotööstuse ettevõtetel ja töötajatel on järjest suuremad koolituse, sisemise ja välise restruktureerimise ja sotsiaalse innovatsiooni vajadused;

8.   rõhutab, et suurenenud on tarbijate nõudlus vähem saastavate, usaldusväärsemate ja soodsama hinnaga sõidukite järele;

9.   rõhutab, et autotööstus seisab silmitsi uute tehnoloogiliste väljakutsetega, mistõttu on oluline leida uusi jätkusuutlikke transpordilahendusi;

Olemasolevad Euroopa vahendid peaksid olema paindlikumad

10.   kahetseb, et olemasolevate Euroopa vahenditega ei suudeta alati kiiresti vastata majandustegevuses osalejate probleemidele;

11.   kahetseb eelkõige Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist raha taotlemise pikka ja kaudset menetlust;

12.   kahetseb, et mõnel piirkondlikul omavalitsusel on raskusi oma Euroopa Regionaalarengu Fondi rakenduskava kohandamisel kriisiga, kuigi see oli Euroopa Komisjon, kes julgustas algselt rakenduskava kohandama;

13.   palub Euroopa Parlamendil neid küsimusi käsitleda;

Vaja on strateegilise kooskõlastamise foorumit

14.   rõhutab, et mitmete Euroopa piirkondade tulevik sõltub suures osas autotootjate otsustest;

15.   soovitab pidada eelnevalt aktiivsemat dialoogi Euroopa Komisjoni, liikmesriikide, asjaomaste kohalike ja piirkondlike omavalitsuste, autotootjate ja ametiühingutega (1). Selline dialoog võimaldaks ennetada suuri vältimatuid restruktureerimisi ja võtta tarvitusele vajalikud meetmed ülemineku korraldamiseks;

16.   loodab samuti, et kõrgetasemeline töörühm „Cars 21” säilitatakse ja et ta saab alustada kohe 2010. aasta alguses tööd kooskõlastatud ja pikaajalise perspektiiviga vastuste leidmiseks autotööstuse väljakutsetele. Sellega seoses on vajalik, et asjaomased kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused oleksid esindatud ja kõik arvamused kuulatakse ära;

17.   soovitab luua autotööstuse arengut jälgiva Euroopa seirekeskuse töörühma „Cars 21”, autotööstuses osalejate ja asjaomaste ametivõimude töö toetamiseks;

Autotööstuse uus kokkulepe (New Deal)

18.   kutsub Euroopa Komisjoni üles sõnastama autotööstuse pikaajalise tööstuspoliitika, mis oleks kujundatud olemasolevate algatuste ümber, millesse oleks kaasatud piirkondlik mõõde ja mis aitaks saavutada Euroopa konkurentsivõime, territoriaalse ühtekuuluvuse, säästva arengu ja kliimamuutuste vastu võitlemise eesmärke;

19.   palub Euroopa Komisjonil pöörata erilist tähelepanu Euroopa struktuurifondide abil loodud tööstusvõimsusest kinnipidamisele;

20.   kutsub Euroopa Komisjoni üles toetuma poliitika kujundamisel kõrgetasemelises töörühmas „Cars 21” esindatud osalistele;

21.   soovitab, et kõnealune tööstuspoliitika oleks integreeritud ja et see hõlmaks alljärgnevaid meetmeid;

Varuosade tootjate juurdepääs rahastamisele

22.   soovitab, et Euroopa Komisjon laiendaks kohalike ja piirkondlike omavalitsuste võimalusi toetada raskustes olevaid ettevõtteid siseturu raames;

23.   rõhutab väikeste ja keskmise suurusega varuosade tootjate suuri raskusi laenu saamisel, hoolimata nende pikaajalisest majanduslikust elujõulisusest;

24.   soovitab Euroopa Komisjonil ja liikmesriikidel lihtsustada rahastamissüsteemi loomist selliste ettevõtete jaoks (2);

Ambitsioonikas teadus- ja innovatsioonipoliitika

25.   kutsub Euroopa Komisjoni üles sidusrühmadega kooskõlas ja täpsete teaduslike analüüside alusel valima välja piiratud arvu tehnoloogilisi lahendusi, mida tuleks prioriteetselt toetada, et soodustada sel moel süsinikuvaba auto arengut;

26.   soovitab, et vähe süsinikuheiteid tootva auto algatusele ning teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise seitsmenda raamprogrammi teemale „Transport” eraldataks täiendavaid vahendeid;

27.   rõhutab vajadust võtta jõulisi meetmeid tarbijate teavitamiseks ja nende teadlikkuse tõstmiseks keskkonnahoidlikumat liikuvust toetavatest tehnoloogiatest ning nende tehnoloogiate propageerimiseks;

28.   soovitab luua kiiresti vajalikud infrastruktuurid ja standardid uute tehnoloogiate (nt elektrisõiduki) arenguks ja turule viimiseks (3);

29.   palub Euroopa Komisjonil uurida ettevalmistavalt autotööstuse innovatsiooni toetamise võimalusi enne turustamist korraldatavate avalike pakkumismenetluste kaudu;

Asjakohane koolituspakkumine

30.   rõhutab, et sõidukite disain, tootmine ja hooldus nõuab järjest arenenumaid tehnoloogiaid ja tekitab seega uued koolituse vajadused;

31.   soovitab Euroopa Komisjonil ja liikmesriikidel lihtsustada juba praegu kõnealuste uute tehnoloogiatega seotud alus- ja täiendkoolituse arengut ja kursustele pääsemist;

32.   soovitab Euroopa Komisjonil ja liikmesriikidel lihtsustada välise (st uute sektorite poole suunatud) restruktureerimise meetmeid;

Inspireerivad õigusaktid

33.   rõhutab Euroopa õigusaktide võimet kiirendada tehnoloogilist üleminekut keskkonnasõbralikumate sõidukite poole;

34.   kutsub Euroopa Komisjoni üles tegema jätkuvalt jõupingutusi sõidukite ökoloogilise jalajälje vähendamiseks, võttes samas arvesse ettevõtete kohanemisvõimet;

35.   soovitab, et kõikide uute õigusaktidega kaasneks ka teadus- ja arendustegevuse rahastamine, mis võimaldaks eelkõige väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel seista vastu vastavale tehnoloogilisele väljakutsele.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  13. märtsi 2009. aasta mitteametlikku koosolekut, mil Euroopa Komisjon kohtus asjaomaste riikide ministrite ja General Motorsi esindajatega, tuleks korrata teiste Euroopa territooriumil tegutsevate autotootjatega ning muuta kohtumised regulaarseks.

1

(2)  Näiteks Ameerika Ühendriikides kasutusel oleva ümberpööratud faktooringu (reverse factoring) mudeli alusel, mida toetab Euroopa autoosade tarnijate assotsiatsioon (European Association of automobile component suppliers – CLEPA).

2

reverse factoring

(3)  Prantsuse-Saksa tööstuspoliitika töörühm on suurepärane näide käsitlusest, mille eesmärk on vajalikke eeskirju ja standardeid kiiremini kujundada. Töörühma ülesanne on nimelt uurida Prantsusmaa ja Saksamaa koostöövõimalusi ja uusi algatusi elektrisõidukite valdkonnas.

3

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/4

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitlev kuues eduaruanne”

(2010/C 175/02)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Sissejuhatus

1.   tervitab majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitlevat kuuendat eduaruannet, milles keskendutakse loovusele ja innovatsioonile, et aidata Euroopa Liidul majanduskriisist kiiremini ja tugevamana välja tulla. Aruandes näidatakse, millised tegurid saavad võimendada loovust ja innovatsiooni kõigis ELi piirkondades. Komitee väljendab heameelt ka selle üle, et aruandes esitatakse möödunud aastal rohelise raamatuga käivitatud territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva arutelu ülevaade;

2.   märgib, et maailma raputab praegu tugev finants- ja majanduskriis. Riigi- ja finantsasutused näevad vaeva, et olukorraga toime tulla. Väikesed ja suured ettevõtted on rahalistes raskustes. Kogu kontinendi inimesed on tunnistajaks kodude ja töökohtade ohtusattumisele, paljud peavad leppima oma tööalaste perspektiivide kadumisega. Majanduslikud ja sotsiaalsed lähiaja ja keskpikad väljavaated ei ole head: töötus, ettevõtete sulgemine ning riigieelarve ja kohalike eelarvete mahu ja paindlikkuse vähenemine;

3.   leiab, et kliimamuutused kujutavad endast tõsist ohtu paljude inimeste ja loomade elule ning vaja on viivitamatult tegutseda kõigil tasanditel, et muuta temperatuuritõus minimaalseks. Samas pakuvad kliimamuutused ka olulise võimaluse asju teisiti teha, nii et sellest saaksid kasu nii keskkond, ühiskond kui ka majandus;

4.   mõistab, et praegune olukord erineb märkimisväärselt sellest, milles 2007–2013. aasta programmi parameetrid kehtestati. Siiski on üle poole praegusest programmiperioodist veel ees, enne kui uued programmid 2014. aastal algavad. Ehkki Regioonide Komitee on nõus, et ühtekuuluvuspoliitika ülesanne on seada ja aidata saavutada pikaajalisi strateegilisi eesmärke, on ta siiski seisukohal, et teatud kasu võidaks saavutada väikeste muudatuste abil praegu, et leevendada valitseva majandus- ja finantskriisi mõju liikmesriikidele ning kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele ja aidata kaasa majanduse elavnemisele. Regioonide Komitee leiab, et seda on võimalik saavutada poliitika praeguste strateegiliste eesmärkide raames;

5.   mõistab, et praeguse programmiperioodi kohta ei koostata täielikku vahekokkuvõtet, seepärast on oluline kasutada ühtekuuluvust käsitleva kuuenda eduaruande pakutavat võimalust lõigata kasu seni rakendatud headest tavadest. Sellega avaneb võimalus uurida, kuidas Euroopa struktuurifondid kohalikul ja piirkondlikul tasandil toimivad ning kuidas saaks neid paremini rakendada. Arvestades üha suurenevat muret ELi ühekuuluvuspoliitika tuleviku pärast, tuleks kasutada seda teavet, et saata selge sõnum2010. aasta sügisel koostatava viienda ühtekuuluvusaruande kaudu, milles käsitletakse 2013. aasta järel algavat uut programmiperioodi ja mis kooskõlas uue ELi toimimise lepingu artikliga 175 käsitleb nüüdsest majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust;

6.   tunnistab, et territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika, mis on uue lepingu kohaselt üks ELi uus eesmärk, peab seostuma ka Lissaboni tegevuskavaga. Tegevuskava läbivaatamine 2010. aastal pakub ELile veel ühe võimaluse hinnata seni saavutatud edu ning määratleda, kus vajatakse enam paindlikkust, et võimaldada liikmesriikidel ning eelkõige kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel edukalt rakendada kodanike heaolule ja võimalustele otsest mõju avaldavaid programme. Samuti pakub see võimaluse kliimamuutuste küsimuste paremaks lisamiseks ELi tulevikusuunitlustesse, eelkõige tänu struktuurifondide eriotstarbeks määramise süsteemi läbivaatamisele vastavalt uue Lissaboni strateegia uutele eesmärkidele;

7.   on pettunud, et ühtekuuluvust käsitlevast kuuendast eduaruandest puudub kahjuks praeguste majandus- ja keskkonnatingimuste analüüs. Aruanne ei aseta praegust olukorda konteksti – milleks on tõsiseim majanduskriis pärast 1930-ndate aastate ülemaailmset majanduskriisi – ning selles ei tehta olulisi otsuseid, et leevendada kliimamuutuste mõju. Veelgi enam – aruandes ei vaadelda mõju meie piirkondadele, linnadele ja neis elavatele inimestele;

8.   on seisukohal, et tuleb paremini analüüsida ELi innovatsioonipoliitika territoriaalset mõju, et teha kindlaks ja edendada meetmeid, mis osutuvad Euroopa tasandil parimaiks, et toetada investeeringuid innovatsiooni kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Piirkondade kui säästva arengu edasiviijate konkurentsivõime saab tagada ainult avaliku sektori läbimõeldud investeeringutega innovatsiooni tootmis- ja eelkõige teenustesektoris;

9.   on koostanud käesoleva arvamuse, et püüda probleemidele lahendusi otsida mitte rahvusvahelisest seisukohast lähtuvalt, vaid piirkondade ja linnade ning nendes elavate inimeste vaatenurgast;

Kohaliku ja piirkondliku majanduse praegune olukord

10.   mõistab, et piirkonna tugevusele ja majanduslikule stabiilsusele aitavad kaasa kohalikud ettevõtted, mis arenevad linnades või piirkondades loomulikul viisil. Sellised ettevõtted – olgu need VKEd, sotsiaalettevõtted või kogukonnapõhised algatused – on piirkonna taaselustamise katalüsaatorid. Selleks aga, et ettevõtted kasvada saaksid, on vaja meetmeid majandus-, keskkonna- ja sotsiaaltingimuste parandamiseks, nagu oskuste arendamine, erinevate toetusprogrammide rakendamine ja vaesumise põhjuste vähendamine ning investeeringud riiklikesse infrastruktuuridesse, mis võimaldavad ettevõtetel edu saavutada;

11.   märgib samuti kogukondadesse tehtavate välisinvesteeringute olulisust. Piirkonnad ja kohalikud kogukonnad üritavad ligi meelitada ettevõtete investeeringuid, tuua sisse kvalifitseeritud tööjõudu ning samuti on nende ülesanne hoida alles neid, kes juba piirkonnas elavad või on seal õppinud. See tähendab, et piirkonnad peaksid analüüsima oma piirkonna majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme ning leidma võimalused nende lahendamiseks, et seejärel kasu saada oma piirkonna ainulaadsetest omadustest ja kasutada ära pakutavate töökohtade, eluasemete, hariduse ja elukvaliteedi suhtelisi eeliseid;

12.   märgib, et kuuendas aruandes Euroopa Komisjoni esitatud analüüs piirkondade eri kategooriate (lähenemiseesmärgi piirkonnad, üleminekupiirkonnad ning piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgiga hõlmatud piirkonnad) olukorra kohta peegeldab nimetatud kolme piirkonnatüübi erinevat sotsiaal-majanduslikku olukorda, eelkõige seoses piirkondade suutlikkusega loovuse, innovatsiooni ja ettevõtluse vallas. Nii praegune majanduskriis kui ka piirkondlikke arenguvõimalusi mõjutavad eri tegurid (demograafia, juurdepääs, innovatsioonisuutlikkus jne) pakuvad olulisi andmeid, mida tuleb arvestada kohaliku ja piirkondliku majanduse olukorra hindamisel ning tõhusa ühtekuuluvuspoliitika kujundamisel. Selleks on vaja elaniku kohta mõõdetava SKP täiendamiseks lisada uusi näitajaid, et liigitada piirkondi uuel, 2010.–2014. aasta programmiperioodil.

Territoriaalne ühtekuuluvus

13.   on rahul, et kuuendale eduaruandele on lisatud raport territoriaalset ühtekuuluvust käsitlevale rohelisele raamatule esitatud vastuste kohta, millesse kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused andsid märkimisväärse panuse. Vastavalt kuuendale eduaruandele on territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärk toetada kõigi territooriumide harmoonilist ja jätkusuutlikku arengut, võimaldades neil kasu saada nende territoriaalsetest omadustest ja ressurssidest. Selleks on samuti vaja tagada piirkondade ühendatus transpordiühenduste ja sidekanalite abil, mis on vajalikud kaupade, teenuste ja kapitali tõhusaks liikumiseks. Komitee toob esile ka seda, et piirkonnad ei ole kunagi identsed ja igaüks neist pakub välja ainulaadse lahenduse oma täispotentsiaali saavutamiseks;

14.   arvestades laialdast toetust sellele uuele territoriaalsele eesmärgile ja praegust majanduslikku konteksti, peab ta siiski kahetsusväärseks, et ei ole tehtud konkreetseid ettepanekuid territoriaalse ühtekuuluvuse edaspidise arendamise ja rakendamise kohta praegusel ja tulevasel programmiperioodil;

15.   tuletab meelde, et territoriaalne ühtekuuluvus on veelgi olulisem Lissaboni lepingu rakendamisel, kuna territoriaalsest ühtekuuluvusest on saanud ELi poliitiline eesmärk ja ühtekuuluvuspoliitika kolmas mõõde. Komitee kordab seega territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva rohelise raamatu kohta koostatud arvamuses esitatud palvet, et Lissaboni lepingu ratifitseerimise järel avaldataks territoriaalse ühtekuuluvuse valge raamat, et määratleda täpsemalt, kuidas lisada eesmärk kõikidesse ELi poliitikavaldkondadesse ning kuidas seda rakendama hakatakse;

16.   kordab seisukohta, et territoriaalset ühtekuuluvust silmas pidades peaks programmide alus olema ühistele väljakutsetele vastamine ja ELi lisaväärtuse loomine, kasutades ära programmi raames saadud kogemusi ja tulemusi. Lisaväärtuse loomiseks võiks töötada koos kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ja laiemate toimivate piirkondadega, kes jagavad maismaa- või mereala või temaatilisi väljakutseid, millega seisavad silmitsi kaks või enam liikmesriiki. Praeguse programmiperioodi jooksul võiks töötada välja ja toetada mitmeid katseprojekte, mis ühendaksid kahele või enamale liikmesriigile ühiseid funktsionaalseid majandusalasid, et aidata arendada strateegilisemat tulevikku suunatud lähenemisviisi. Regioonide Komitee soovib anda oma panuse 2010. aasta Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse määruse läbivaatamisse, võttes aluseks kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kogemused;

Innovatsiooni ja loovuse integreerimine ühtekuuluvuspoliitikasse

17.   leiab, et ühtekuuluvuspoliitika igasuguse läbivaatamise eesmärk peab olema õppida edusammudest ja mitte takerduda ebaõnnestumistesse. Seega peab ühtekuuluvuspoliitika ise olema loov ja innovaatiline ning kasutama kohalike ja piirkondlike omavalitsuste, linnade ja piirkondade käimasolevate programmide raames seni saadud teadmisi ja kogemusi ning panema praegused õppetunnid tuleviku jaoks tallele;

18.   mõistab, et juhtivad ettevõtted ja kõrgharidusasutused ei ole innovaatilisust ja loovust veel täielikult omaks võtnud. Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused peavad samuti looma ja uuendama ning võimaldama loovust ja innovaatilisust. Struktuurifondid on vahend, mis aitab neil seda teha. Sellegipoolest on vaja suuremat paindlikkust, et võimaldada struktuurifondide kasutamist, kiirendades nende jagamist. Keskenduda tuleks mitte ainult kiirele kasvule ja paremale kvalifikatsioonile, vaid ettevõtluse ergutamisele mitmesugustes valdkondades. See võimaldab kohalikel elanikel, kes näevad võimalust uue ettevõtte loomiseks, saada selle elluviimiseks vajalikku nõu ja juhiseid;

19.   tunnustab Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi edu, ent leiab samas, et see on peamiselt juhtivate ettevõtete ja uurimisasutuste jaoks mõeldud vahend. Innovatsiooni ja loovust peaksid aga toetama kõik valitsustasandid ja kõik kodanikud ELis. Komitee soovitab komisjonil selleks uurida loovuse virtuaalse võrgustiku loomise võimalust ja on valmis osalema selle sisulises kujundamises. See oleks sarnaselt paljudele ELi avatud õppe võrgustikele kõigile avatud ning pakuks nõu ja toetust ning juurdepääsu nii riskikapitalile kui ka tehnilistele teenustele. Riikliku tasandi asutuste kõrval saavad ka kõik asjaomased kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused, erasektor ja kõik tavalised inimesed, kellel on ideid, kogemust ja kujutlusvõimet, võimaluse levitada oma ideid laiemas võrgustikus;

20.   tunnistab, et uuendajad ja leiutajad vajavad sarnastelt inimestelt ja rühmadelt inspiratsiooni ja julgustust. Loovuse virtuaalne võrgustik aitaks seda edendada, luues „innovatsiooni meistreid” ning pakkudes mentorlust ja eksperditeadmisi. Virtuaalse olemuse eelis seisneb selles, et see võimaldaks ülikoolidest võib-olla kaugel asuvatel saartel, äärepoolseimates piirkondades, maapiirkondades, mägialadel või hõredalt asustatud piirkondades elavatel inimestel saada asjatundlikku nõu, haridust ja teadmisi, pääseda samuti ligi ettevõtlustoetusele ja finantsalastele juhistele ning areneda seeläbi virtuaalse, kui mitte päris kogukonnana;

21.   leiab, et loovust ja innovaatilisust on vaja ka praeguses programmis, et seista paremini vastu jätkusuutlikkuse ja kliimamuutuste väljakutsetele. Kohaliku ja piirkondliku tasandi energiatõhususe alastel jõupingutustel ei ole mitte üksnes potentsiaal vähendada heitkoguseid, vaid luua ka uusi nn rohekraede töökohti ja ettevõtteid, pakkudes kindlat pikaajalist tööhõivet ja arendades oskusi, mida ELi ühtekuuluvuspoliitika peaks toetama. Mõned piirkonnad on CO-2 vähendamise eesmärgid juba oma programmidesse lisanud ning asjakohaseid häid tavasid võib rakendada allesjäänud programmiperioodi jooksul;

22.   leiab, et vaja on nii avalikku kui ka erasektorit esindavat võrdsete partnerlust – lähenemisviisi, mis ärgitaks kaasavat, mitte välistavat piirkondliku ja kohaliku tasandi innovatsiooni ja osalust. Partnerlust – olgu avaliku või erasektori vahel või avaliku sektori sees, nii samal valitsustasandil kui ka eri valitsustasandite vahel – ei ole seejuures võimalik ülehinnata: kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ja nende partnerid võiksid olla võimalik lahendus innovatsioonilüngale, kui neid selles toetatakse;

23.   on seisukohal, et just praegu on õige hetk olla innovaatiline ja loov ning anda kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele võimalus oma asjatundlikkuse ja teadmiste rakendamiseks. Näiteks kultuur ja turism on juba oma olemuselt kohaliku ja piirkondliku tasandi valdkonnad, millel on potentsiaal luua töökohti ja kaasata investeeringuid. Paljud Euroopa linnad ja piirkonnad on kas Euroopa kultuuripealinnana või lihtsalt väljakujunenud kultuurikeskusena tõestanud nende valdkondade tõhusust atraktiivse ja eristuva imago ning uue tööhõivepotentsiaali loomisel, mis võib samuti ligi meelitada uusi investeeringuid;

Juhtimise lihtsustamine tõhususe ja kontrolli parandamiseks

24.   tervitab seni võetud lihtsustamismeetmeid ning toetab edasist arutelu sidusrühmadega, et kaaluda praeguse programmiperioodi muid kohandusi. Komitee leiab, et liigne finantsjuhtimine ja -kontroll halvavad ühtekuuluvuspoliitika ning võivad sellele avaldada pärssivat mõju, kuna see võib projektide rahastajaid eemale peletada finantsnõuetele vastavuse ja kontrolli suure koormuse tõttu. Ehkki komitee tunnustab avaliku sektori vahendite range finantskontrolli olulisust, ei tohiks kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi sundida muutuma riskikartlikuks ning vältima innovaatilisi ja loovaid programme hirmust ebaõnnestumise või rahastamisvahendite tagasimaksmise ees. Ka juhtimist tuleb lihtsustada, vältides uusi tõlgendusi ning tagades selgete ja täpsete sätete abil igaks programmiperioodiks stabiilse ja täpse õigusraamistiku;

25.   on seisukohal, et N+2 alusel kasutamata jäänud raha ei tuleks komisjonile tagasi maksta ja seejärel liikmesriikide vahel jagada, vaid seda raha võiks kasutada piirkondlike riski- ja seemnekapitali fondide või Euroopa Komisjoni Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi rahastamiseks. Teine võimalus on kliimamuutustega kohanemise Euroopa fond, et aidata rahastada selliseid kohalikke projekte, mille eesmärk on võimaldada eri tegevusvaldkondadel kohaneda praeguste ja tulevaste keskkonnakohustustega. Kohandamine võiks toimuda projektidena, kus asjaomased töötajad õpivad ümber või suunduvad oma ametilt keskkonnasäästlikumatele ametitele, või ettevõtetele suunatud projektidena, kus keskkonnastandarditele mittevastavates ettevõtetes tehakse ümberkorraldusi. Euroopa Investeerimispanga kaudu riskikapitali fondile eraldatud vahendid võiksid pakkuda VKEdele, sotsiaalettevõtetele või kogukonna tasandi algatustele juurdepääsu nii lühiajalisele kui ka kasvuks vajalikule rahastamisele, mida praeguses majandusolukorras on keeruline saada. Igal juhul on soovitav muuta N+2 reegel paindlikumaks, arvestades ühtekuuluvuspoliitika seatud eesmärke ja majanduse tsüklilise muutumise mõju riigi rahandusele ja erasektori investeeringutele;

26.   kinnitab seisukohta, et täiendav lihtsustamine saavutataks seeläbi, et komisjon analüüsiks liikmesriikide auditimenetlusi, et näha, kas oleks võimalik jõuda nn usalduslepinguteni, et vältida auditimenetluste dubleerimist. Oluline on keskenduda vigade ennetamisele ja tulemuste hindamisele, mitte kontrolli suurendamisele. Väikestele projektidele kehtivate eeskirjade puhul tuleks rakendada proportsionaalsuse põhimõtet, et vähendada halduskoormust;

Põhjalikumad teadmised: pilk tulevikku ...

27.   tunnustab katsekavasid, mille komisjon käivitab 2011. aasta algusest, et lisada täiendavaid näitajaid, mis hõlmavad rohkem kui SKP. Komitee on oma arvamustes toetanud uute näitajate loomist, mis võimaldavad paremini arvestada kohalike ja piirkondlike erinevustega riiklikes poliitikates üldiselt ning täpsemalt ühtekuuluvuspoliitikas;

28.   toetab kogemuste vahetamist ELi piirkondade vahel ning innovatsiooni ja ökoinnovatsiooni klastrite arendamist, mis võib märkimisväärselt aidata vähendada nende tegevuste liigset koondumist teatud piirkondadesse ja leevendada erinevusi piirkondade vahel;

29.   nõustub, et teavet levitatakse liiga vähe ning ei kasutata piisavalt ära võimalusi edukate ideede edasiarendamiseks. Seetõttu on komitee edukalt käivitanud Euroopa ettevõtluspiirkonna tiitli algatuse, mille eesmärk on tutvustada häid tavasid ning autasustada parima majandusarengu strateegiaga ELi ettevõtluspiirkonda. Regioonide Komitee tervitab ka selliseid algatusi nagu Inforegio ja RegioStars. Kui aga projektid oleksid kogutud kasutajasõbralikumasse andmebaasi, mis hõlmaks soovitavalt ka muid kui regionaalpoliitika kaudu rahastatavaid hankeid, võimaldaks see kogemustest rohkem õppida. Interaktiivne andmebaas, mis meenutaks mõningaid kaubanduslikke veebilehti või sotsiaalseid võrgustikke, tooks kõigile kasu;

30.   tunnistab, et andmete puudumine praegusel hetkel, mil andmed finantskriisi ja selle mõju kohta kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele on vähemalt kaks aastat vanad, avaldab sellegipoolest mõju programmide elluviimisele, vähendab lahenduste paindlikkust ning vajalike muudatuste tegemine piirdub üksnes sise-eeskirjadega;

31.   leiab, et struktuurifondide eraldamine üksnes SKP alusel hägustab piirkondade üldist majanduslikku olukorda ning ei arvesta vaesumise suurenemist liikmesriikides, kus SKP on kõrge;

32.   on seisukohal, et vaja on kaaluda ERFi, ESFi ja maaelu arengu programmide kombineerimise edasist lihtsustamist. Seejuures võiks alustuseks kaaluda „kõik-ühes-kohas”–lähenemisviisi. See võimaldaks piirkondadel rahastamisvõimalusi paremini kasutada ning kavandada vajadustel põhinevaid teenuseid, nt kombineerida ERFi ja ESFi vahendeid potentsiaalsete töötajate koolitamiseks ning neile töö pakkumiseks;

33.   leiab, et tulevane ühtekuuluvuspoliitika peab rakendama paindlikumat lähenemisviisi, mis võimaldaks linnadel ja piirkondadel välja töötada programme, mis põhinevad nende piirkondade ja kohalike kogukondade vajadustel, selle asemel et üritada sobituda ülalt-alla suunatud raamistike vajadustega. See tähendab seda, et programmid peaksid tuginema piirkondlikele strateegiatele, mille koostamise käigus on põhjalikult konsulteeritud kõigi sidusrühmadega;

34.   märgib, et makrotasandi strateegiate – näiteks ELi Läänemere piirkonna strateegia – väljatöötamine peab üldisemas perspektiivis aitama suurendada kohaliku ja piirkondliku tasandi rolli ELi poliitika elluviimisel. Samuti teeb komitee ettepaneku jätkata uute strateegiate väljatöötamist teistel geograafilistel aladel, mida peavad piisavas mahus toetama asjaomased liikmesriigid ja ELi institutsioonid;

35.   teeb ettepaneku, et jõupingutused hoonete ja transpordi energiatõhususe parandamiseks peaksid saama ühtekuuluvusvahendite peamiseks osaks ning ELi abikõlbliku arendusmeetme nõutavaks sambaks;

Soovitused

36.   komitee arvates oleks territoriaalset ühtekuuluvust käsitlev valge raamat kasulik lähenemisviis. Komitee küsib Euroopa Komisjonilt, mida ta kavatseb teha territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva rohelise raamatu kohta esitatud 400 vastusega, et toetada territoriaalse ühtekuuluvuse mõistet ja rakendamist tulevases ELi poliitikas;

37.   kordab, et ühtekuuluvuspoliitika peab pärast 2013. aastat jätkuma Euroopa Liidu ühe arenguvahendina, mis on eriti oluline pärast Euroopat tabanud tõsist majanduskriisi. Komitee nõuab seepärast, et viiendas ühtekuuluvusaruandes kinnitataks taas toetust ambitsioonikale ühtekuuluvuspoliitikale, mis tugineks tugevale asukohapõhisele lähenemisviisile, mis oleks kooskõlas Lissaboni lepingu artikliga 174 suunatud sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamisele ja mida saaksid lisaks mahajäänud piirkondadele kasutada kõik ELi territooriumid nii olemasolevate majanduslike ja sotsiaalsete ebasoodsate tingimuste parandamiseks kui ka territoriaalsete võimaluste kasutamiseks;

38.   soovib, et Euroopa Komisjon looks kasutajasõbralikuma andmebaasi, kuhu kogutakse erinevate riiklike poliitikavaldkondade head tavad (nt innovatsiooni toetamine, kaasamise edendamine, kliimameetmed). See on keskne osa kõigi ELi rahastatavate programmide tehnilisest teenusest, et häid tavasid oleks tegelikult võimalik jagada ja edasi arendada;

39.   juhib tähelepanu sellele, et mõned piirkonnad edendavad uuenduslikke ja keskkonnahoidlikke algatusi, mis soodustavad aktiivselt ettevõtlust ja samas arvestavad vajadusega, et programmid oleksid nii sotsiaalselt kui ka keskkonna suhtes säästlikud. Lisaks on vaja anda kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele võimalus õppida tundma teiste liikmesriikide parimaid tavasid (1);

40.   nõustub, et tuleks mõelda täiendavate näitajate kasutamisele lisaks SKP-le, kuid märgib, et nendes ei ole veel ELi tasandil kokku lepitud ja need ei ole veel NUTS II tasandil kättesaadavad. Seepärast toetab komitee Euroopa Komisjoni teatises „SKP täiendamine” tehtud ettepanekut esitada hiljemalt 2012. aastaks aruanne Euroopa näitajate süsteemi väljatöötamise kohta;

41.   kutsub Euroopa Komisjoni üles uurima jätkuvalt seda, kuidas rakendamist saaks lihtsustada ja edendada. Seda võib ellu viia ka sisemise toimimise käigus ning see ei pruugi alati nõuda eeskirjade muutmist. Lihtsad meetmed, mille abil kõik haldusasutused saaksid selge tõlgenduse ja üheselt mõistetavad suunised, aitaksid vältida asjatuid viivitusi ja probleeme programmide rakendamisel. Samuti oleks selles osas kasulik avaldada rakendusjuhised, milles on kokku lepitud komisjoni ja liikmesriikide kooskõlastuskomiteedes. Igal juhul oleks väga kasulik, kui õigusaktide tekstides säilitataks juhtimisküsimustes eri perioodidel sama terminoloogia ja sisu, sest on loomulik ja loogiline, et need küsimused ei muutu;

42.   soovitab, et piirkonna kõik kasutamata jäänud N+2 ja N+3 reeglile vastavad vahendid jäetaks kas piirkondlikele riski- või seemnekapitali fondidele, mille eesmärk oleks toetada VKEde innovatsiooni- ja arendusprojekte, või Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondile või tulevasele kliimamuutusega kohanemise Euroopa fondile;

43.   soovitab tagada kõigile programmidele võimalus pääseda ligi ERFi, ESFi ja maaelu arengu programmide rakendamise praegustele headele tavadele süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamisel, nii et kõik saaksid head tavad oma programmidesse üle võtta, et astuda vastu ühisele väljakutsele kliimamuutuste vastu võitlemisel. Edasises kavandamises tuleb jälgida seda, kuidas struktuurifondid liiguvad mitte ainult Lissaboni eesmärkide suunas, vaid ka üleeuroopalise vähese süsinikdioksiidiheitega majanduse suunas, tutvustades häid tavasid süsinikuvabade programmide kohta;

44.   soovitab Euroopa Komisjonil uurida loovuse virtuaalse võrgustiku loomise võimalust ja on valmis osalema selle sisulises kujundamises;

45.   soovitab ühtekuuluvuspoliitika ümber kujundada, nii et subsidiaarsuse põhimõtet rakendataks ka kohalikul ja piirkondlikul, mitte ainult liikmesriikide tasandil;

46.   kutsub komisjoni üles kohaldama proportsionaalsuse põhimõtet haldusmenetlustes ka järgmisel programmiperioodil, nii et nõutavad dokumendid oleksid proportsionaalsed eraldatud summadega, et vähendada bürokraatiat.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  Komitee toob eriti välja järgmised projektid: www.train2000.org.uk/wiced – ettevõtluse ja innovatsiooni juhtiv eeskuju maailmas. Naiste Rahvusvaheline Majandusarengu Keskus (Women's International Centre for Economic Development, WICED). Projekt pakub Liverpoolis toetust naiste ettevõtlusele ja edendab seda. http://www.deaca.dk/ – Taani näide: ettevõtlus ja keskkond. Piirkondlikud ettevõtlusarengu keskused investeerisid 2007. aastal umbes 42 miljonit eurot 28 projekti toetuseks. Toetatavad projektid hõlmavad säästva energia, biokütuste ja biomassi arendamist ning konkreetseid energiasäästu projekte. Energiasäästu projektide näitena võib tuua Lõuna-Taani piirkonna arengukeskuste aruka energiahalduse, mille puhul on energiatarbimist katsearengukeskustes vähendatud 50 %ni. http://dev.nwdacarboncalculator.com – keskkonnasäästlikkus. Süsinikdioksiidi kalkulaator võimaldab Inglismaa loodeosa programmikoordinaatoritel määratleda oma algatuse mõju keskkonnale, eelkõige süsinikdioksiidiheidete taseme. http://www.goeast.gov.uk/goeast/european_funding/project_case_studies/ – keskkonnasäästlikkus. Ida-Inglismaa piirkonnas edendatakse projektide koostamise ja elluviimise uuenduslike vormide väljatöötamist ja levitamist. http://www.em-lyon.com/english/emlyon/who/index.aspx – ettevõtlus. EMLYON (Prantsusmaal) on Euroopa ärikool, mis on pühendunud elukestvale õppele ettevõtete ja rahvusvahelises juhtimises.

1

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/10

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Säästva arengu toetamine: ausa kaubanduse ja valitsusväliste organisatsioonide kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade roll”

(2010/C 175/03)

I   ÜLDISED MÄRKUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1.   tervitab selgesõnaliselt komisjoni 5. mai 2009. aasta teatist „Säästva arengu toetamine: ausa kaubanduse ja valitsusväliste organisatsioonide kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade roll”. Euroopa Komisjon selgitab kõnealuses teatises ausa kaubanduse ja muude valitsusväliste organisatsioonide (st erasektori) kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade praegust olukorda;

2.   märgib, et ausa kaubanduse toodete turg on viimastel aastatel kiiresti kasvanud. ELi tarbijad ostavad praegu ausa kaubanduse sertifitseeritud tooteid ca 1,5 miljardi euro väärtuses aastas, see on 70 korda rohkem kui 1999. aastal, kui komisjon esitas oma esimese teatise kõnealusel teemal;

3.   leiab, et tarvis on ausa kaubanduse selget määratlust vältimaks, et heausklikud tarbijad satuvad silmitsi terve hulga märgiste ja sertifikaatidega, mis kõik väidavad, et tooted on valmistatud vaid ausatel, eetiliselt laitmatutel ja alternatiivsetel tingimustel. Komisjoni 5. mai 2009. aasta teatises viidatakse ausa kaubanduse liikumise määratletud ning Euroopa Parlamendi õiglast kaubandust ja arengut käsitlevas 6. juuni 2006. aasta resolutsioonis uuesti esitatud kriteeriumidele. Terminit „aus kaubandus” kasutatakse kooskõlas standarditega, mille on kehtestanud rahvusvahelised standardeid kehtestavad ja vastavushindamist tegevad organisatsioonid, kes on Rahvusvahelise Sotsiaalse ja Keskkondliku Akrediteerimise ja Märgistuse Liidu liikmed, ning terminit kasutatakse vastavalt sellele, kuidas seda rakendavad ausa kaubanduse organisatsioonid;

4.   võtab tähelepanelikult teadmiseks, et Ühendkuningriigis tunnustas ausa kaubanduse märgist 2008. aastal üle 70 % tarbijatest (2000. aastal 12 %) ja 2005. aastal Prantsusmaal 74 % tarbijatest (2000. aastal 9 %). Vastavalt 2009. aasta uuringule on Saksamaal ausa kaubanduse märgis 407 kaubamärgi ja mittetulundusühenduse seas omandanud jätkusuutliku kaubamärgina esimese koha;

5.   tunneb rõõmu, et 2007. aasta lõpus ületas ausa kaubanduse sertifitseeritud toodete müük kogu maailmas 2,3 miljardit eurot (see on siiski märgatavalt väiksem kui mahepõllumajanduslike toiduainete müügi maht ning moodustab alla 1 % kogukaubanduse mahust). Euroopa on ausa kaubanduse kodu, kuna 60–70 % ülemaailmsest müügist toimub siin. Siiski on suur erinevus kõige kiiremini kasvava turu, s.o Rootsi, ja uuemate liikmesriikide vahel, kus see mõiste on veel suhteliselt võõras.

II   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Ausa kaubanduse kriteeriumid

6.   toonitab, et ausa kaubanduse ja muude jätkusuutlikkuse tagamise kavade silmatorkav eripära seisneb selles, et tegemist on olemuselt vabatahtliku dünaamilise mehhanismiga, mis areneb vastavalt ühiskonna ja tarbijate teadlikkusele ja vajadustele;

7.   rõhutab komisjoni seisukohta, mille kohaselt ei aita erasektori kaubandusliku jätkusuutlikkuse tagamise kavade hindamis- või reguleerimiskriteeriumite määratlemine saavutada jätkusuutliku arengu tagamise eesmärke. See hoopiski pidurdaks eraalgatuste dünaamilisust kõnealuses valdkonnas ning võiks takistada ausa kaubanduse edasist arengut;

8.   nõuab, et ausa kaubanduse märgist tuleb kaitsta täieliku avaliku läbipaistvuse abil nii, et tootmisahela iga etapp vastaks selgetele kriteeriumidele;

9.   märgib, et jätkusuutlikku arengut on võimalik toetada kavade abil, milles on omavahel ühendatud keskkond, sotsiaalvaldkond ja majandus. Turu tõhusaks toimimiseks on oluline anda tarbijatele ja tootjatele kavade kohta usaldusväärset teavet. Kasuks tulevad sõltumatud märgised ja sertifikaadid, mida tarbija võib usaldada ning mida jälgivad sõltumatud organid;

Riigihanked

10.   toetab täielikult riigihankeid käsitlevaid ELi 2004. aasta direktiive. Kõnealused direktiivid on paljude riigihankeid käsitlevate seaduste aluseks liikmesriikides ning võimaldavad kohaldada riigihangetele sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid kriteeriume;

11.   märgib, et riigiasutuste kulutused moodustavad 16 % Euroopa Liidu SKPst ja kujutavad endast seega väga olulist turgu. Jätkusuutliku arengu ja ausa kaubanduse jälgimine riigihangete valdkonnas võimaldab kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel lisaks oma teenuste keskpikka ja pikaajalisse tasuvusse ja tõhususse anda otsustav panus ka sotsiaalsesse õiglusse ja jätkusuutlikusse arengusse;

12.   rõhutab, et ausa kaubanduse tooted pakuvad tarbijatele ja ka avalikele hangetele sobivad võimalused panustada oma ostujõuga kaubanduspoliitiliste ja arengupoliitiliste eesmärkide sidususse;

13.   toonitab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused vastutavad riigihangetega seonduvate kulutuste olulise osa eest. Lähtuvalt nimetatud olulisest rollist tuleb kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused kaasata jätkusuutliku arengu ja ausa kaubanduse meetmete edendamisse kogu Euroopas. Omavalitsused peavad lisaks ausa kaubanduse majanduslikele, tehnilistele või õiguslikele aspektidele silmas pidama ka selle poliitilisi aspekte;

14.   on juba märkinud, et riigihangetele praegu kehtivad eeskirjad on üsna keerulised ning paljudel omavalitsustel on raskusi nende nõuetekohase rakendamisega. Seetõttu palub komitee komisjonil tulevikuks välja töötada sotsiaalhangetele kehtivad selged ja üksikasjalikud juhised, mida kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused saaksid kasutada ausa kaubanduse toodetele suunatud riigihangetes;

15.   võtab huviga teadmiseks, et komisjon võttis hiljuti vastu teatise keskkonnahoidlike riigihangete kohta, vastamaks paremini tellija vajadusele suuniste järele jätkusuutlike riigihangete rakendamise kohta (täiendavalt keskkonnahoidlikke riigihankeid käsitlevale komisjoni juhendile), ning koostab praegu sarnaseid suuniseid sotsiaalhangete kohta. Need suunised moodustavad jätkusuutlikke riigihankeid (keskkonnaalased ja sotsiaalsed) käsitleva ulatusliku juhendi;

16.   tervitab teadet teise juhendi kohta ning arvestades kiiret arengut kõnealuses valdkonnas, palub komisjonil tagada suuniste kiire avaldamine;

17.   teeb ettepaneku tegutseda ise vastavate juhiste levitamise edendajana, kasutades oma kontaktvõrgustikku ning tehes samaaegselt koostööd Euroopa Komisjoniga, et edendada teabevahetust kohalikes ja piirkondlikes omavalitsustes. Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused (eriti need, kel on sarnased nõudmised) võiksid rajada heade tavade võrgustikud ausa kaubanduse toodete kasutamiseks;

18.   palub kaaluda, kas uus projekt vastastikuseks teabevahetuseks võiks olla kasulik. Euroopa Komisjon ja Regioonide Komitee on hakanud looma detsentraliseeritud koostöö foorumit, et lihtsustada ja kooskõlastada detsentraliseeritud koostöö meetmete arengut ELi kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning nende partnerite vahel arengumaades. Koostööfoorum kujutab endast võrguteenust, mille eesmärk on avaldused ja taotlused toetuse saamiseks kokku viia vastavate huvi ilmutamiste või pakkumistega. Regioonide Komitee liikmetel palutakse kõnealust (2010. aastaks kavandatud) elektroonilist vahendit kasutada, et edastada vastavad andmed. See hõlbustab märgatavalt arengukoostöös aktiivselt osalevate Euroopa kohalike ja piirkondlike omavalitsuste teabevahetust ning võimaldab omavahel sobitada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste projekte Euroopas ja arengumaades;

19.   leiab, et detsentraliseeritud koostöö projekte võiks kasutada ausa kaubanduse toodete arendamiseks, mõjuhinnangute kogumiseks ja lõunapoolsete riikide väiketootjate toetamiseks;

20.   juhib lisaks ausa kaubanduse riigihangete innustamisele tähelepanu erahangete edendamise võimalikele eelistele ausa kaubanduse tingimustes. Komitee julgustab seepärast kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi töötama välja stiimuleid, mis innustavad ausa kaubanduse hankeid ettevõtluses, nt konkursid selliste olemasolevate konkursside eeskujul nagu „Ausa kaubanduse pealinnad” ja „Ausa kaubanduse linnad”;

Euroopa Komisjoni toetus

21.   tervitab komisjoni pühendumust, arvestades ausa kaubanduse ja muude kaubandusliku säästlikkuse tagamise kavade võimalikku panust jätkusuutlikkuse kindlustamisse ning valmisolekut selliseid kavasid ka tulevikus toetada;

22.   peab vältimatuks head tasakaalu selliste komponentide vahel nagu soov kaubanduse, investeeringute ja majanduskasvu järele kui osa liberaliseerimisele ja globaliseerumisele toetuvast tegevuskavast ning jätkusuutliku arengu põhimõtetest kinnipidamine, vajadus läbipaistvate ja ausate kaubandustingimuste järele, vähem arenenud riikide tungivate probleemide selge mõistmine rikkamate tööstusriikide poolt kaubandusläbirääkimistel. Ausa kaubandusega tegelevad erinevad organisatsioonid on veendunud, et kaubandus võib olla mõjus vahend jätkusuutliku arengu edendamiseks ja vaesuse vähendamiseks, kui seda juhitakse ausalt ja vastutustundlikult. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks on siiski tarvis märkimisväärset muutust kaubanduspoliitika kujundamisel. Praegu kehtiv turul põhinev lähenemisviis ei suuda tuua puuduvat tasakaalu rahvusvaheliste kontsernide ja väiksemate tootjate läbirääkimispositsioonidesse. Vaid vaeste riikide ebasoodsas olukorras olevaid väiketootjaid kaubanduspoliitika kujundamisse kaasates on võimalik aidata kõrvaldada praeguses kaubandussüsteemis esinevat ebaõiglust;

23.   rõõmustab, et komisjon on ausat kaubandust ja muid jätkusuutliku kaubandusega seotud tegevusi rahaliselt toetanud peamiselt oma arengukoostöövahendite kaudu. Aastatel 2007–2008 eraldati erinevatele tegevustele 19,466 miljonit eurot. Seejuures oli tegemist peamiselt teadlikkuse tõstmise meetmetega Euroopa Liidus. 2008. ja 2009. aastal eraldati selleks täiendavad vahendid 1 miljoni euro ulatuses aastas;

24.   tormilist arengut ausa kaubanduse valdkonnas silmas pidades palub komisjonil kontrollida mõnes liikmesriigis seda, kas oleks tarvis eraldada täiendavaid vahendeid liikmesriikidele, kes antud valdkonna veel ei tegutse piisavalt aktiivselt;

25.   toetab komisjoni kavatsust alustada mõjuhindamist ja jõupingutusi turu läbipaistvamaks muutmisel ning lisaks pöörata enam tähelepanu kavade rakendamisel ja sertifikaatide saamisel esinevate raskuste hindamisele. Seda saaks edaspidi toetada ELi liikmesriikide sarnaste meetmete abil, nt jätkuvalt rahastada uuringuid ausa kaubanduse mõju kohta;

Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasamine arengupoliitikasse

26.   toetab täielikult kohalike ja piirkondlike omavalitsuste olulise rolli tunnustamist ausa kaubanduse tooteid käsitlevas kaubanduspoliitikas. Kuigi kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasamine arengupoliitikasse ei ole mingi uudis. Paljud Euroopa piirkonnad ja kohalikud ning piirkondlikud omavalitsused teostavad juba aastaid ausa kaubanduse projekte oma partneritega arengumaades. Partnerlused peavad toetuma vastastikusele usaldusele ja läbipaistvusele üksteisega suhtlemisel. Ausa kaubanduse märgi all sõlmitud lepingutes tuleb kinni pidada võrdse kohtlemise, vastastikuse tunnustamise ja proportsionaalsuse põhimõtetest;

27.   märgib samuti, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused lähenevad detsentraliseerimise taustal ausale kaubandusele üha professionaalsemalt. Kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel on väärtuslikud teadmised valdkondades, mis on arengumaade ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamise jaoks otsustava tähtsusega. Seetõttu tuleb neid vaadelda oluliste teguritena ausa kaubandusega seonduvas poliitikas;

28.   toetab komisjoni soovi säilitada ausa kaubanduse ja sarnaste jätkusuutlikkuse tagamise kavade valitsusväline iseloom kogu ELis. Riiklik reguleerimine võib takistada dünaamiliste erasektori kavade arengut või toimimist;

29.   on siiski seisukohal, et avalike hangete valdkonnas on vajalikud teatud õiguslikud standardid pakkumiskutsetele, et võimaldada osalemisvõimalused ausa kaubanduse toodete pakkujatele;

Teadlikkuse tõstmine

30.   tunneb rõõmu ausa kaubanduse arengust ning Euroopa kohalike omavalitsuste ja piirkondade valmisolekust kaasata riigihangetesse keskkonnaalased ja sotsiaalsed kriteeriumid. Praeguse finants- ja majanduskriisi kontekstis on selline valmisolek veelgi olulisem. Ausa kaubanduse algul 1970-ndatel aastatel oli kesksel kohal maailma ebaõiglaste kaubandusstruktuuride kritiseerimine. Teadlikkuse tõstmise liikumisena alguse saanud aus kaubandus on tänapäeval kitsama kaubanduspoliitika seisukohalt eelkõige oma käibe suurenemise tõttu tähelepanu all;

31.   meenutab, et Euroopa detsentraliseeritud organid, kes tegutsevad teadlikkuse tõstmise valdkonnas, ning samuti ka tarbijakaitseorganisatsioonid on ausa kaubanduse olulised partnerid ning nad tuleks süstemaatiliselt kaasata arengupoliitiliste eesmärkide seadmisse. Seejuures tuleks toetada võitlust maailma ebaõiglaste kaubandusstruktuuridega (eelkõige Euroopa kaubandus- ja põllumajanduspoliitika), andes kodanikele tegutsemisvõimaluse ausa kaubanduse toodete ostmiseks. Teadlikkuse tõstmise meetmed kujutavad endast vahendit vaesuse, arengus mahajäämise, nälja ja keskkonnareostuse vastu võitlemiseks;

32.   tõdeb rahuldustundega, et Euroopa Liidu kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on kõige kodanikulähedasema tasandina viimastel aastatel ausa kaubanduse ja ausate riigihangete valdkonnas jalad alla saanud ja end tõestanud. Ausa kaubanduse linnad ja ausa kaubanduse ülikoolid on oluliselt langetanud osalemise künnist tuhandetele inimestele ning loonud konkreetsed võimalused ausale kaubandusele pühendumiseks. Ausa kaubanduse linnad eksisteerivad Ühendkuningriigis alates 2001. aastast ning alates 2008. aastast ka Saksamaal. Ühendkuningriik on muuseas maailmas teisel kohal ausa kaubanduse toodete tarbimiselt inimese kohta. ELi 12 liikmesriigis on enam kui 700 ausa kaubanduse linna ning palju rohkem kandidaate sellele tiitlile;

33.   juhib tähelepanu vajadusele tugevdada tarbijate positsiooni teavitus- ja haridustöö kaudu, kaasates kohaliku ja piirkonnaülese ajakirjanduse ning üha enam ka elektroonilist meediat. Koostöö tarbijakaitseorganisatsioonidega avab täiendavaid võimalusi;

34.   tervitab ausa kaubanduse eestkostebüroo (Fair Trade Advocacy Office) hiljutist algatust, millega innustatakse Euroopa Parlamendi liikmeid andma ausa kaubanduse tõotuse, milles avaldatakse toetust lõunapoolsete riikide ebasoodsas olukorras olevatele tootjatele ja vaestele töötajatele. Komitee leiab, et selliseid algatusi tuleks laiendada ka teistele valitsustasanditele;

35.   rõhutab, et globaliseerumisega kaasnevad probleemid on juba jõudnud Euroopa kohalike omavalitsuste ja piirkondadeni. Et nendega kohapeal sobivalt ja tulevikule suunatult tegeleda, tuleb kohalikud, piirkondlikud ja riiklikud osalejad professionaalsemaks muuta, samuti on tarvis nende edasist täiendõpet ja võrgustikku. Kõnealune töö on Euroopas alles lapsekingades ning vajab süstemaatilist väljaarendamist;

Toetus kohalikele omavalitsustele ja piirkondadele

36.   jälgib huviga, et näiteks Saksamaa lõi 2001. aastal teenuspunkti „Kohalikud omavalitsused ühises maailmas”, mis praeguseks teeb koostööd 2 600 kohaliku omavalitsusega Saksamaal ning sageli ka nende rahvusvaheliste partneritega (sh partnerlinnadega). Tuginedes föderaalvalitsusele, enamikule liidumaadele, kohalike omavalitsuste liitudele ja valitsusväliste organisatsioonide katusorganisatsioonile, on teenuspunkt oluliselt kaasa aidanud Saksamaa kohalike omavalitsuste arengupoliitilise pühendumuse tugevdamisele, edendamaks ausat kaubandust ning keskkonnaalastest ja sotsiaalsetest kriteeriumidest lähtuvaid riigihankeid;

37.   teeb ettepaneku kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele suunatud soovitusteks, et tugevdada nende potentsiaali suurenevate ülemaailmsete väljakutsete jaoks jätkusuutliku arengu raames, kõrvaldamaks vaesust ja võitlemaks keskkonnareostuse vastu süstemaatilise toetamise abil, ning et eelkõige lihtsustada ELi vanade ja uute liikmesriikide vahelist teadmistevahetust. Teadmistevahetust tuleks ergutada Regioonide Komitee detsentraliseeritud koostöö portaali kaudu, et vahetada kogemusi ja luua võimalus võrdlevaks analüüsiks, aitamaks Lõuna- ja Ida-Euroopa riikidel töötada välja uusi ideid selle kohta, kuidas toetada ausat kaubandust säästva arengu ja kliimamuutustega kohanemise strateegiate kontekstis;

38.   leiab, et teatises mainitud toetusvahendid 19 miljoni euro mahus ning kavandatud suurendamine 1 miljoni euro ulatuses ausa kaubanduse tugevdamiseks on märkimisväärne algus, kuid viitab sellele, et arvestades probleemide ulatust ning ka avanevaid võimalusi olemasolevate potentsiaalide tugevdamiseks, on tulevikus tarvis täiendavaid vahendeid;

39.   viitab sellele, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused saavad anda ka vahetu panuse ausa kaubanduse edusse, nt

| — | pakkudes oma koosolekutel, büroodes ja sööklates ausa kaubanduse tingimustele vastavat kohvi ja teed; |
| --- | --- |

—

pakkudes oma koosolekutel, büroodes ja sööklates ausa kaubanduse tingimustele vastavat kohvi ja teed;

| — | toetades linna- ja vallavolikogude vastavasisulisi kampaaniaid; |
| --- | --- |

—

toetades linna- ja vallavolikogude vastavasisulisi kampaaniaid;

| — | tunnustades arengumaade tooteid müüvate poodide tööd (nn maailmapoed); |
| --- | --- |

—

tunnustades arengumaade tooteid müüvate poodide tööd (nn maailmapoed);

| — | soodustades võimalikult paljude linnade pürgimist „Ausa kaubanduse linna” tiitlile; |
| --- | --- |

—

soodustades võimalikult paljude linnade pürgimist „Ausa kaubanduse linna” tiitlile;

Euroopa ausa kaubanduse strateegia väljatöötamine

40.   kutsub üles töötama välja Euroopa ausa kaubanduse strateegia kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele, et edendada ausat kaubandust ning keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele tingimustele vastavaid riigihankeid. Strateegiaga kaasneks tegevuskava, mis lähtub keskkonnaalastest ja sotsiaalsetest kriteeriumidest. Sellise strateegia võiks riikliku ja piirkondadevahelise ettevalmistuse järel välja töötada seminaride ja konverentside abil, kaasates osalejaid ja huvilisi poliitikast, ametiasutustest, valitsusvälistest organisatsioonidest ja erasektorist;

41.   on seisukohal, et kõnealuse strateegia võiks vastu võtta Regioonide Komitee või vastava eesistujariigi korraldatud konverentsil, samuti võiks seda tutvustada ja esitleda Brüsselis Open Days üritusel, mille komitee on algatatud ja mis on suure vastukaja osaliseks saanud;

42.   võttes arvesse finants- ja majanduskriisi ning ähvardavaid kliimakatastroofe, kavatseb sellise tegevusega suunata pilgu ka lõunapoolsete riikide peamistele osalejatele ja nad tegevusse kaasata ning hoida teadlikkust globaliseerumise tagajärgedest. Ausa kaubanduse struktuuride tugevdamine ning keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele kriteeriumidele vastavate riigihangete tähendus kohalikul ja piirkondlikul tasandil on sama olulised kui võrgustiku tugevdamine tootjariikide partneritega;

43.   viitab sellele, et ausa kaubanduse ning keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele kriteeriumidele vastavate riigihangete kokkuvõttes positiivne mõju on siiani suures osas koondunud nn arengumaade väiketalunike põllumajandustoodetele. Tulevikus tuleks mõelda ausa kaubanduse toote- ja teenustevaliku laiendamisele kogemuste ja kriteeriumide ülevõtmise abil ning nende edasiarendamisele õiguskindluse tugevdamiseks. Tarvis on jõupingutusi, et luua tootjate ja lõpptarbijate vaheline side ning seda toetada. Laiendatud tootevaliku all mõistetakse käsitöö- ja tööstuslikke tooteid kõigist päritoluriikidest ning samuti ausa kaubanduse teenuste osutamist, nt nn õiglane turism. Struktuuride edasiarendamisega mõeldakse esmajoones keskkonnaalastest ja sotsiaalsetest kriteeriumidest ning Maailma Tööorganisatsiooni miinimumstandarditest kinnipidamise hindamist, samuti transpordi ja müügiga seonduvaid küsimusi;

44.   juhib tähelepanu sellele, et kõnealuse teema senisel käsitlemisel ei ole piisavalt arvestatud komisjoni 2008. aasta direktiividega puuetega inimeste õiguste toetamise kohta. Kogemused rahvusvahelistest omavalitsuste partnerlustest on andnud julgustavaid tulemusi puuetega inimeste tugevamaks kaasamiseks ausasse kaubandusse ning keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele kriteeriumidele vastavatesse riigihangetesse. Komitee kutsub üles kõnealust teemat kavandatud strateegias ning riiklikes ja piirkondadevahelistes ettevalmistustes käsitlema ja süvendama;

45.   on teadlik sellest, et aus kaubandus hõlmab Euroopas praegu alla 1 % kogukaubanduse kogukäibest. Juhtivates riikides nagu Šveits, Ühendkuningriik, Skandinaavia riigid, Madalmaad, Austria ja Luksemburg ületab selle osakaal 10 % ning nimetatud riigid on eeskujuks eelkõige Lõuna- ja Ida-Euroopa tugevdatud panusele. Sageli suurepärane koostöö valitsusväliste organisatsioonide, omavalitsuste ja kohaliku majanduse vahel ning lõunast pärit partnerid on aidanud välja arendada vastutustundlikud mudelid kogu Euroopa jaoks. Need kujutavad endast stiimulit kõigile Euroopa omavalitsustele ja piirkondadele, kes sel moel saavad anda olulise panuse aastatuhande arengueesmärkide saavutamisse 2015. aastaks.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/15

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Põllumajandustoodete kvaliteet”

(2010/C 175/04)

I   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Üldised küsimused

1.   tervitab ja hindab väga kõrgelt Euroopa Komisjoni esitatud teatist, kuna komisjon näitab üles huvi kvaliteetsete põllumajandustoiduainete ja eelkõige sobiva raamistiku väljatöötamise vastu, millega toetada ja suurendada kvaliteetsete põllumajandustoiduainete tootmist ELis ning parandada nende omaksvõtmist tarbijate seas;

2.   leiab, et kvaliteetsete põllumajandustoiduainete tootmisel on eriline osatähtsus maapiirkondade elujõulises arengus ning et need aitavad säilitada pikas perspektiivis kohalikke maastikke ja nende eripära, mida põllumajandustootjad ja loomakasvajad oma tootmisviisidega kujundavad, aidates kaasa regionaalarengule tulevikus;

3.   tuletab meelde kõnealuste toodete suurt tähtsust, tänu millele on õigustatud luua neile toetusraamistik, millega tagatakse neile pikas plaanis stabiilsus ja investeeringute tasuvus turule suunatud meetmete abil. Meetmed hõlmavad muu hulgas õigusakte, mis võimaldavad võtta kasutusele tootmisriigi märgistuse ja mis edendavad ELi tootmisnõudeid, eelkõige toiduohutuse, keskkonnakaitse ja traditsiooniliste tootmistehnoloogiate valdkonnas;

4.   tunneb heameelt selle üle, et komisjoni teatises tunnistatakse, et põllumajandustoodete kvaliteet on lahutamatult seotud piirkondade traditsioonide, arengu ja jätkusuutlikkusega, kuid on tarvis neid tugevdada ja kaitsta selliste süsteemide abil nagu geograafilised tähised, mille intellektuaalomandit tuleb austada kogu maailmas;

5.   soovib juhtida komisjoni tähelepanu tõigale, et komisjon ise peab esimesena hakkama teavitama – eeskätt eurooplastest – tarbijaid geograafiliste tähistega seotud eripärast, nende omadustest ja nende erilisest seosest maapiirkondade jätkusuutliku arenguga, võttes selleks konkreetseid meetmeid;

6.   nõustub komisjoniga selles, et peamised aspektid, mida tuleb käsitleda asjakohase kvaliteedipoliitika arendamiseks, peavad olema teave, sidusus ja keerukuse vältimine;

7.   leiab, et tuleb välja töötada suunised, millega tagatakse sertifitseerimiskavade mudeli hea toimimine, kindlustades teatava ühtsuse selliste oluliste aspektide jaoks nagu kontrolli miinimumnõuded vältimaks ebavõrdsuse tekkimist sarnaste süsteemide vahel;

8.   tunnistab, et märgistusmeetmete jaoks tuleb kehtestada ELi turustusnõuded, ent samas tuleb tegelda nende lihtsustamisega;

9.   on veendunud, et ambitsioonikas põllumajandustoiduainete kvaliteedipoliitika on esmatähtis, et teha olulisi edusamme jätkusuutlikus ELi põllumajanduses, mis suudab asjakohaselt vastata ELi ühiskonna vajadustele ja suurendada osatähtsust välisturgudel;

10.   leiab samuti, et kogu Euroopa ühiskonna ees tuleb asjakohaselt tunnustada jõupingutusi, mida tegid Euroopa põllumajandustootjad ja loomakasvatajad keskkonna-, toiduohutus- ja loomade heaolu alaste nõuetega kohanemiseks;

Põllumajanduslikku tootmist käsitlevad ELi nõuded

11.   on arvamusel, et võiks uurida võimalust luua vabatahtlik märgistussüsteem, milles märgitakse ära tootmiskoht (põllumajandussaaduste saagikoristuskoht, loomade sünni- ja kasvatuskoht, piimalehmade lüpsmise koht jne). Samas võiks ka uurida võimalust nõuda kohustuslikus korras päritolukoha äramärkimist (töödeldud toote puhul mõeldakse kohta, kus toimus viimane märkimisväärne töötlemine), hinnates eelnevalt sellise, mõne toote puhul juba kohustuslikuks muutunud meetmega kaasnevaid eeliseid ja puudusi. Nii oleks nimetatud andmete alusel võimalik Euroopa tootjaid eristada ja see lihtsustaks ulatusliku ja konkreetse teabe edastamist tarbijatele;

12.   toetab ettepanekuid arendada nii loomade heaolu kui ka süsinikdioksiidiheidete märgistamist, samuti toetab komitee seda, et ELi tasandil töötataks välja eeskirjad integreeritud toodangu kohta;

Turustusnormid

13.   tunnistab turustusnormide olulisust. Kõnealused normid peavad edaspidigi olema kohustuslikud, ent siiski tuleks kaaluda nende põhjalikku läbivaatamist lihtsustamise eesmärgil, kaotades kõik ebavajaliku ja jättes alles kõik, mida iga toote turustamise seisukohast tõepoolest vaja on. Läbivaatamine peaks toimuma tihedas koostöös ettevõtjatega, luues läbivaatamismehhanismi, mis võimaldab teha muudatusi piisavalt kiiresti ja paindlikult. Igal juhul tuleb säilitada turustusnormide valdkondlikud eritunnused, et lihtsustada nende mõistmist ja rakendamist.

14.   peab kasulikuks uurida võimalust võtta vabatahtlikult kasutusele vabalt valitav märgistus traditsiooniliste ja mägipiirkondade toodete jaoks ning tõdeb, et nimelt piirkondlikel omavalitsustel võib olla väga oluline roll nende märgistuste määratlemisel;

Geograafilised tähised

15.   on kolme praeguse erineva kava ühendamise vastu, et säilitada süsteemi sidusus ja iga toote eripära. Samuti toetab komitee kahe järgmise vahendi säilitamist: kaitstud päritolunimetus (KPN) ja kaitstud geograafiline tähis (KGT). Mõlemad on osutunud väga kasulikuks ja on leidnud laia aktsepteerimist tootjate seas. Sellegipoolest peab komitee esmatähtsaks teha rohkem jõupingutusi tähistest teavitamiseks ja nende edendamiseks;

16.   peab vältimatuks lihtsustada mitte ainult haldusmenetlusi, vaid ka kõiki registreerimise, registris pidamise ja haldamisega seotud aspekte, mida peavad järgima eri kavades registreeritud ettevõtjad;

17.   pooldab kõnealuste tähiste võimalikku kasutamist töödeldud toodete puhul eeldusel, et kasutatud koostisainete päritolu on võimalik piisava kindlusega kindlaks teha ning et tootjad, kelle toodete puhul kasutatakse asjaomast tähist, andsid loa selle kasutamiseks;

18.   nendib, et värskete toodete puhul oleks huvitav uurida võimalust laiendada mahepõllundustoodete eeskujul sertifitseerimisnõudeid teatavatele tarneahela osalejatele, et suuta hinnata kõnealuse süsteemi võimalikke positiivseid aspekte;

19.   rõhutab, et väga paljud KPNi ja KGT süsteemidega seotud ettevõtjad tõid esile vajaduse luua vahendeid, mis võimaldavad tootmist reguleerida, ning nõuab, et neid vahendeid ei lisataks KPNi ja KGT süsteemidesse. On olemas selge oht, et need kaotatakse või et need kaotavad oma ehtsuse ja neile omase kvaliteedi. See seaks ohtu ka maapiirkondade sotsiaal- ja tootmisstruktuuri paljudes Euroopa piirkondades;

20.   kutsub Euroopa Komisjoni üles otsima ja võtma kasutusele vajalikke vahendeid KPNi ja KGT süsteemide alla kuuluva tootmise haldamiseks. Piirkondade enda suutlikkuse arendamine on sageli seotud maapiirkondade jätkusuutliku arenguga, mis ei ole võimalik, kui KPNi ja KGT süsteemides puuduvad vahendid, mis võimaldavad reguleerida tootmisvõimalusi ja saavutada selle tulemusel mõistliku tasakaalu pakkumise ja nõudluse vahel, mis omakorda võimaldab tootmise kasvu, mis peab olema proportsionaalne müügi kasvuga;

21.   Kaitstud päritolunimetused ja kaitstud geograafilised tähised on intellektuaalomandi õigused. Seetõttu peab olema võimalik neid vabatahtlikul alusel nagu mis tahes kaubamärki nii kvalitatiivsete kui ka kvantitatiivsete aspektide osas reguleerida, kuid reguleerimisel ei tohiks olla omaette spekulatiivset eesmärk, vaid eesmärk püüelda jätkusuutlikkuse poole;

22.   soovitab uurida kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste kaitsega seotud aspekte. Ettevõtjate ja piirkondade hinnangul peab olema vaid üks ainus rahvusvaheline kaitsetasand. Seetõttu kustutakse Euroopa Komisjoni üles tegema vajalikke jõupingutusi tagamaks kaitse maksimaalse taseme vaatamata sellele, milline on konkreetsete kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste esialgne mõju väljaspool piirkondade või liikmesriikide piire;

23.   soovib, et Euroopa Komisjon kahekordistaks oma jõupingutusi, et tugevdada eeskirju Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames, saavutada edusamme kahepoolsetes kokkulepetes strateegiliselt tähtsate riikidega ning rõhutada kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste kaitset võltsimisvastaste kaubanduskokkulepete (Anti-Counterfeiting Trade Agreements – ACTA) raames;

Mahepõllundus

24.   tervitab hiljuti kõnealuse valdkonna õigusaktidesse tehtud muudatusi ja otsust kasutada alates 2010. aastast uut ELi mahepõllunduslogot ning on veendunud, et nimetatud meede koos ELi mahepõllunduse ettevõtjate väljapaistva tööga suudab tagada kõnealuse, keskkonda äärmiselt säästva tootmissüsteemi suurepärase arengu;

Traditsioonilised eritunnused

25.   jagab komisjoni seisukohta, et süsteem ei ole suutnud ära kasutada kogu oma potentsiaali, ning toetab ideed uurida võimalust võtta kasutusele sellised mõisted nagu traditsiooniline toode eeldusel, et need on täiel määral kooskõlas määratletud ja valideerimisele kuuluvate kriteeriumidega;

26.   palub komisjonil uurida ja seejärel hakata looma vajalikke erikavasid ühelt poolt traditsiooniliste toodete ja teiselt poolt mägipiirkondade toodete toetamiseks juhul, kui need peaksid lõpuks asendama praegused garanteeritud traditsioonilised eritunnused (GTE);

ELi uute kavade sidusus

27.   soovitab komisjonil tagada uute kavade ja kvaliteedialgatuste sidusus, hinnates eelnevalt ja pragmaatiliselt loodavat lisaväärtust ja nende asjakohasust. Komitee arvates tuleb sellega seoses ka hinnata tarbijate vajadusi ja uute kavade kasutuselevõtust neile tekkivat reaalset kasu;

Erasektori ja riiklike toidu sertifitseerimiskavade suunised

28.   toetab komisjoni algatust koostada heade tavade suunised kõigi põllumajandustoodete ja põllumajandustoiduainete kvaliteediga seotud kavade heaks toimimiseks ning jagab komisjoni seisukohta loobuda erasektori ja riiklikke toidu sertifitseerimiskavasid reguleerivate õigusnormide koostamisest;

Lõppsoovitused

29.   julgustab komisjoni tegema suuri jõupingutusi ELi tarbijatele suunatud Euroopa põllumajandustoiduainete kvaliteedisüsteemist teavitamiseks ja selle edendamiseks, et tugevdada kõnealust süsteemi, selgitada selles sisalduvaid eri kontseptsioone ning soodustada kõnealuste toodete tarbimist, kaasates kogu Euroopa ühiskonna Euroopa maapiirkondade tootmisstruktuuri säilitamisse;

30.   taotleb komisjonilt selle strateegilise tähtsuse senisest suuremat tunnistamist, mida omavad ELi piirkonnad kvaliteetsete põllumajandustoodete ja põllumajandustoiduainete jaoks, ning et ta arvestaks täies mahus piirkondade taotlustega, mis on seotud piirkondade sotsiaalmajandusliku arengu parandamise seisukohast nii olulise küsimusega.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/19

---

Regioonide Komitee arvamus „Abi ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade põllumajandustootjatele”

(2010/C 175/05)

I   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Märkused põllumajanduse ja maaelu arengu kohta

1.   märgib, et Euroopa Komisjoni teatises keskendutakse selgelt tavalistele vähem soodsatele piirkondadele; avaldab toetust komisjoni ettepanekule selgitada tavaliste vähem soodsate piirkondade piiritlust ja rõhutab, et kõnealune teatis ei käsitle otseselt mägipiirkondi ning selle eesmärk ei ole keskenduda seostele ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade eri kategooriate vahel;

2.   tervitab komisjoni pakutud töömeetodit, mis on kooskõlas Regioonide Komitee mitmetasandilise valitsemise valges raamatus esitatud soovitustega (1);

3.   märgib, et põllumajandus on väga oluline ELi majandussektor, andes tööd ligikaudu 30 miljonile inimesele. Põllumajandustootjate olemasolu on tähtis selleks, et säilitada maapiirkondade sotsiaalne struktuur ning alal hoida keskkonda ja maastikku. Samuti on oluline tagada põllumajandusliku tootmise struktuur kogu ELis, et säilitada Euroopa võime toota kvaliteetseid toiduaineid – selle rolli tähtsus üha kasvab, kuna kliimamuutused põhjustavad tootmisvõime vähenemise mujal maailmas. Vähem soodsate piirkondade abikava on ülitähtis, et heastada ebasoodsate looduslike tingimuste põhjustatud halvemust konkreetsetes piirkondades, aidates seega kaasa põllumajanduse püsimajäämisele;

4.   rõhutab, et kõnealune teatis puudutab otseselt kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi, kuna 2005. aastal moodustasid ebasoodsate looduslike tingimustega piirkonnad 31,2 % Euroopa kasutatavast põllumajandusmaast ja põllumajandusel on majanduses oluline osa;

5.   märgib, et pärast 1975. aastat on vajadus vähem soodsate piirkondade meetmete järele märkimisväärselt muutunud. Ebasoodsate looduslike tingimuste ületamisel on prioriteetseks saanud kohane maakorraldus. Samuti aitab põllumajandus vähem soodsates piirkondades kaasa piirkonna atraktiivsuse, bioloogilise mitmekesisuse ja kultuurmaastike säilimisele;

6.   rõhutab, et hüvitised peaksid jääma vahendiks, mille abil heastada ebasoodsate looduslike tingimuste põhjustatud halvemust või halbu tootmistingimusi, ning et need ei ole kavandatud põllumajanduskeskkonna meetmena;

7.   toonitab, et soovitud simulatsioonid peavad olema mõeldud harjutusena, mitte moodustama õiguslikult siduvat alust. Igal juhul vaatab Regioonide Komitee komisjoni tulevased ettepanekud uuesti läbi, viies nende oodatava mõju kohta läbi ammendava ja põhjaliku analüüsi;

8.   võtab arvesse Euroopa Kontrollikoja aruande märkused, et komisjon ei esita piisavaid põhjendusi, miks peaks jätkuvalt kasutama praegust vähem soodsate piirkondade klassifikatsiooni, mis kahjustab abikava tõhusat ja tulemuslikku rakendamist (punkt 76);

Vähem soodsate piirkondade piiritlemise konkreetsed aspektid (kriteeriumid, täpsustamine jne):

9.   leiab, et otsus parandada ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade kindlaksmääramist biofüüsikaliste kriteeriumide määratlemise abil on õige tee objektiivsema, ühtsema ja võrreldavama süsteemi loomiseks, et tagada neile piirkondadele mõeldud abi tõhusam ja õiglasem jaotamine;

10.   nõuab lihtsaid ja kergesti hallatavaid ühiseid kriteeriume ja abikõlblikkuse kriteeriume, et tagada maksete läbipaistvus ja võrreldavus. Niiviisi tuleks tagada tõhus põllumajanduslike tegevuste ja põllumajandustootmise hüvitamise süsteem ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondades. Äärmiselt oluline on tagada, et iga süsteem oleks põllumajandustootjatele arusaadav, kohtu korras jõustatav ja administratsioonile hallatav;

11.   teeb ettepaneku, et üheainsa ebasoodsa loodusliku tingimusega piirkonna piiritlemine peaks lisaks põhinema geograafilistel ja maakorralduslikel kriteeriumidel, mitte üksnes biofüüsikalistel kriteeriumidel, võttes nõnda arvesse selliseid asjaolusid nagu eraldatus, juurdepääs infrastruktuuridele ja üksikute ökosüsteemide haprus;

12.   märgib, et teatises soovitatakse, et piirkonda tuleks klassifitseerida vähem soodsa piirkonnana, kui vähemalt 66 % põllumajandusmaast vastab kaheksast kriteeriumist vähemalt ühele. Kuivõrd aladeks jagamise mõte on toetada piirkondi, kus põllumajanduse säilitamine on hädavajalik, ei tohiks kavandatud piirväärtus olla liiga kõrge ega põhjustada selliste piirkondade võimalikku väljajätmist, mida mõjutavad olulised ebasoodsad looduslikud tingimused. Seega peaks vähem soodsa piirkonnana liigitamise protsendimäära lõppmääratlust hoolikalt kaaluma ning seda edasi arutama alles siis, kui simulatsioonid ja kaardid on olemas;

13.   soovitab kaaluda kumulatiivsete kriteeriumide või indeksisüsteemide võimalust mitme ebasoodsa tingimuse all kannatavate heterogeensete piirkondade puhul. Koondnäitaja võimaldaks koos kasutada mitut tegurit ning määratleda piirkonna vähem soodsa piirkonnana ka siis, kui üksikud kriteeriumid seda ei võimaldaks;

14.   teeb ettepaneku kaaluda lisaks selliste kriteeriumide kasutust nagu päevade hulk, mil põlluharimine on võimalik. Selle kriteeriumiga mõõdetakse mullaniiskuse ja kliima vastastikust mõju. Peale selle tuleks kriteeriumide kataloogi lisada ka püsirohumaa osakaal, kuna piirkondades, kus ülekaalus on maa kasutamine rohumaana, on selgelt vähem kasutusvõimalusi kui põllumajanduspiirkondades;

15.   palub kontrollida, kas nn vahepealsete piirkondade uuesti piiritlemine võiks toimuda LAU 2-st väiksemate territoriaalsete üksuste baasil (nt kogukonnamaa või üksikud maatükid), niivõrd kui on olemas selleks vajalikud andmed. Sellega oleks hüvitisi võimalik eraldada asjakohasemalt, põllumajandustootjale arusaadavamalt ja neid oleks lihtsam kohtu korras jõustada;

16.   võtab teadmiseks Euroopa Komisjoni soovituse, et liikmesriigid peaksid täpsustama biofüüsikaliste kriteeriumite alusel piiritletud piirkondi, kohaldades asjakohaseid tootmisega seotud näitajaid, st eemaldades süstemaatiliselt piirkonnad, kus probleemid on kunstliku sekkumise teel ületatud ja kus vastavad tootmisega seotud näitajad on riikliku keskmisega võrreldavad;

17.   soovitab siiski komisjoni pakutud täpsustamise asendada piirkonniti kohandatud ja sobiva piirmääraga kriteeriumitega. Liikmesriigid ja piirkonnad saavad paremini määratleda, millised on asjakohased kriteeriumid ja sobivad läviväärtused iga piirkonna vähem soodsate piirkondade piiritlemisel. Igal juhul peab kas täpsustamise või piirkonniti kohandatud lahenduse rakendamine olema vabatahtlik ega tohi muutuda kohustuslikuks;

Järkjärgulise ülemineku võimaldamine

18.   hindab teatise eesmärki viia sisse läbipaistvam, asjakohasem ja võrreldavam meetod, mille abil määratleda ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondi, mis on sellest tulenevalt abikõlblikud, ning niiviisi käsitleda Euroopa Kontrollikoja asjaomases eriaruandes tõstatatud küsimusi;

19.   on siiski mures paljude piirkondade võimaliku väljajäämise pärast, kui piirkondade piiritlemisel jäetakse kõrvale praegused sotsiaalmajanduslikud kriteeriumid või ei saa enam kasutada end tõestanud indeksisüsteeme; sellegipoolest tuleks kaaluda, kuidas ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade määratlemisel lülitada kavasse geograafilised ja maakorralduslikud kriteeriumid;

20.   peab vajalikuks võimaldada piirkondadele ja/või omavalitsustele, mis sellele klassifikatsioonile enam ei vasta, järkjärgulist üleminekut. Põllumajandustootjatel peab olema asjakohane üleminekuperiood, mil nad saavad kohanduda ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade uue toetusrežiimiga. Samamoodi tuleks käituda ka siis, kui langetatakse otsus ühise põllumajanduspoliitika edaspidise poliitilise joone kohta;

Subsidiaarsus

21.   nõustub sellega, et ühiste biofüüsikaliste kriteeriumite kogu kasutamine võib tõepoolest aidata luua läbipaistvamat, lihtsamat ja võrreldavamat klassifitseerimismeetodit, mis tooks kaasa vahendite tõhusama haldamise. Olemasolevat lahknevuste ohtu arvesse võttes näib, et ühenduse tasand – kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega – on kõige paslikum tasand sobivate meetmete võtmiseks;

Parem õigusloome

22.   tervitab kogu südamest teatise koostamisel järgitud menetlust. Mõjuanalüüsis arvestatakse erinevaid variante ja analüüsitakse neid põhjalikult. Oluline on tähelepanu pöörata uue mudeliga kaasnevatele lisakuludele, eelkõige selle käivitamisel;

23.   rõhutab, et praeguse süsteemi reformil ja biofüüsikalistel kriteeriumitel rajanevale süsteemile üleminekul on sotsiaalmajanduslikud tagajärjed, millega tuleb uue meetodi rakendamisel arvestada;

24.   loodab siiralt, et ühiste kriteeriumide kogumi määratlemine vähem soodsate piirkondade piiritlemiseks peaks lihtsustama ebasoodsate looduslike tingimuste kompenseerimiseks mõeldud Euroopa tasandi abikava rakendamist ning seega tagama suurema läbipaistvuse ja tõhususe.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 89/2009 fin.

1

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/22

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Uuendatud Euroopa strateegia „Investeerimine noortesse””

(2010/C 175/06)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Üldised märkused

1.   usub, et noored eurooplased on ühiskonna tulevik. Kõigil noortel inimestel peaks olema võimalus arendada täielikult välja oma võimed ja potentsiaal. Talenti ei arendata mitte ainult koolides (haridus), vaid ka perekonnas, ühingutes (spordi-, muusika- ja muud kultuurirajatised), noorteorganisatsioonides, mitteformaalsetes noorterühmades ja kohalikes kvartalites (kus asuvad raamatukogud, muusikakoolid, spordiklubid ja muud rajatised). Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on noorte eludele kõige lähemal ja seega määrava tähtsusega selleks arenguks raamtingimuste loomisel;

2.   sedastab, et noortesse investeerimine ja noorte mobiliseerimine tasub end ära. Noortele head haridust, spordi-, kultuuri- ja vabaajarajatisi ning võimalusi pakkuvad omavalitsused ja piirkonnad muutuvad tulevikus majanduslikult jõukamateks ja turvalisemateks kohtadeks, kus on tugev sotsiaalne mõõde, mida iseloomustab sallivus ja vastastikune austus;

3.   usub kindlalt, et noorsoostrateegiates tuleks valida noortekeskne lähenemisviis, mille lähtekohaks on indiviid, tema talent ja vajadused oma täieliku potentsiaali väljaarendamiseks;

4.   tõdeb, et noored on liiga sageli üks haavatavamaid ühiskonnagruppe, eriti praeguse majandus- ja finantskriisi ajal, ning et meie vananevas ühiskonnas tuleks noorsugu käsitleda ühiskonna väärtusliku ja kriitilise ressursina, mida saab ja tuleb mobiliseerida sotsiaalsete ja majanduslike eesmärkide saavutamiseks (1);

5.   kinnitab vajadust aktiivse ja positiivse valdkonnaülese noorsoopoliitika järele, mis oleks suunatud kõigi noorte potentsiaalile, luues soodsad tingimused nende talendi ja oskuste arendamiseks, selleks et elada, töötada ja osaleda aktiivselt ühiskonnas, mitte aga keskenduda ainuüksi seoses oma probleemidega eritähelepanu vajavatele noortele;

6.   juhib tähelepanu eriti proaktiivsete ja ennetusmeetmete olulisusele (2) ning märgib, kui tähtis on pakkuda noortele paremaid elamistingimusi (1) ja luua laste- ja noortesõbralik ühiskond (3);

7.   tervitab Euroopa Komisjoni teatist, mis käsitleb uuendatud avatud koordineerimismeetodit noortega seotud väljakutsete ja võimaluste tarvis, ning teatises väljapakutud lähenemisviisi, mis seisneb noortesse investeerimises ja noorte mobiliseerimises;

8.   tunnistab, et noorsoopoliitika on loomuomaselt lai valdkond ja seepärast kiidab heaks ELi eri valdkondi hõlmava lähenemisviisi integreerida noorsooküsimused arvukatesse poliitikavaldkondadesse (valdkonnaülene lähenemisviis), ühtlasi edasi arendades spetsiifilisemaid noorsootööd puudutavaid poliitikavaldkondi;

9.   soovitab, et Euroopa Komisjon võtaks arvesse kohaliku ja piirkondliku tasandi kogemust ja arusaamu ning et tulevased tegevused lähtuksid juba alustatud algatustest, nagu Euroopa noortepealinnade algatus, ja raamistikest, nagu ÜRO lapse õiguste konventsioon;

10.   tuletab meelde, et paljudes liikmesriikides vastutavad just kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused noorsoopoliitika väljatöötamise, elluviimise ja rakendamise eest. Seda näitasid selle arvamuse koostamise raames Regioonide Komitee subsidiaarsuse järelevalve võrgustiku korraldatud konsultatsioonide (4) tulemused; soovitab, et komisjon, arvestades kohalike ja piirkondlike omavalitsuste tähtsat rolli noorsoopoliitika elluviimisel, võtaks arvesse piirkondlikke jooni, nt geograafilist eripära;

11.   kutsub üles noorsoopoliitika meetmete väljatöötamisel nõuetekohaselt arvestama kohalike ja piirkondlike omavalitsuste seisukohti ja panust, sest enamikus liikmesriikides kuulub see omavalitsuste pädevusvaldkonda;

12.   juhib tähelepanu kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kesksele rollile väljapakutud ELi strateegia elluviimisel ning oleks soovinud teatises näha selgemat viidet kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rollidele ja pädevustele; julgustab kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi andma tihedas koostöös kõigi sidusrühmadega, eriti noorte ja noori esindavate organisatsioonidega, igal tasandil oma panust väljapakutud ELi strateegiasse;

Noorsooküsimuste integreerimine ja koostöö

13.   kiidab heaks ELi lähenemisviisi integreerida noorsooküsimused arvukatesse poliitikavaldkondadesse, selleks et noorte vajadusi peetaks läbivalt silmas eri poliitikavaldkondades;

14.   toetab noorsoopoliitika paindlikku lähenemisviisi, mis on suunatud kolmele üldisele ja omavahel ühendatud eesmärgile, mis on seotud korrapäraselt läbi vaadatavate tegevusvaldkondadega. Komitee peab vajalikuks, et kõigil vastava pädevusega tasanditel püüeldaks tõhusalt ja pidevalt kõnealuste eesmärkide täitmise ja nendega seotud tegevuste jälgimise poole, ning soovitab omavalitsustel võtta suund valitud põhiteemade pikemaajalisele käsitlemisele, et suurendada mõju võimalusi;

15.   toetab teatises määratletud tegevusvaldkondi ning liikmesriikide ja Euroopa Komisjoni jaoks nende pädevusvaldkondade raames väljapakutud tegevusi;

16.   usub, et otsustavalt tähtis on arvestada noorte vajaduste ja püüdlustega igas ELi reformis, ning soovitab integreerida noored sihtrühmana suurematesse ELi strateegiatesse, kampaaniatesse ja tegevustesse, nagu Lissaboni strateegia järgne strateegia, ELi sotsiaalmeetmete kava, temaatilised strateegiad ja tegevused, mida Euroopa Liit (ELi institutsioonid ja tulevased ELi eesistujariigid) tulevikus – loodetavasti tihedas koostöös kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning Regioonide Komiteega – kavandab ja ellu viib;

17.   tuletab kõnealuses kontekstis meelde, et noored on määrava tähtsusega tegur uue Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisel, ja peab oluliseks, et neile tuleb pakkuda paremat haridust, koolitust, liikuvust, tööturule sisenemist, sotsiaalset kaasatust ja noortele perekondadele mõeldud teenuseid;

18.   taotleb keskpikas perspektiivis Euroopa noorsoostrateegiat, mis kvalitatiivsest küljest peaks olema suunatud pikemale ajavahemikule ja keskenduma vähestele prioriteetidele. Mõjutusvõimaluste suurendamiseks tuleb ühendada sellesse panustatavad pingutused ja ressursid;

19.   tervitab 2011. aasta nimetamist Euroopa vabatahtliku tegevuse aastaks ja kutsub Euroopa Komisjoni üles lisama oma tegevuskavva selgesõnaliselt sihtrühmana lapsed ja noored ning julgustab kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi tungivalt aktiivselt osalema;

Rakendamine ja kogemuste vahetamine

20.   toetab seda, et tõhus noorsoopoliitika volitab rakendama ELi, riikide ning kohalikul ja piirkondlikul tasandil valdkonnaülest poliitikat, saavutamaks tulemusi sellistes valdkondades nagu laste- ja perepoliitika, haridus, sooline võrdõiguslikkus, tööhõive, eluase ja tervishoid;

21.   tõdeb heameelega, et teatises tunnistatakse kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ülimat olulisust valdkonnaüleste noorsoostrateegiate rakendamisel, ent tuletab meelde, et paljudes liikmesriikides vastutavad eelkõige just kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused noorsoopoliitika väljatöötamise, elluviimise ja rakendamise eest;

22.   subsidiaarsuse põhimõtet silmas pidades usub, et Euroopa Komisjon peaks tihedas koostöös kohalike ja piirkondlike omavalitsustega keskenduma uute ja olemasolevate noorsoopoliitiliste algatuste inspireerimisele, stimuleerimisele ja toetamisele;

23.   nõustub, et tähtis on eri valitsustasanditel peetav ja kõiki sidusrühmi hõlmav struktureeritud dialoog noortega;

24.   julgustab kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi osalema aktiivselt teistelt õppimises parema poliitikakujundamise jaoks, samuti noortele ja noortega tehtava poliitika parimate tavade näidete väljatöötamises, rakendamises ja levitamises. CLIPi võrgustik (Euroopa linnade koostöövõrgustik sisserändajate integratsioonipoliitika kujundamiseks kohalikul tasandil) ja ERY võrgustik (European Regions for Youth) on sellise lähenemisviisi head näited (5);

25.   usub, et uuendatud avatud koordineerimismeetod võib olla sobiv vahend strateegia rakendamiseks. Seejuures tuleb jälgida, et Euroopa tasand ei ületaks oma pädevusi või ei tekiks täiendavaid bürokraatlikke mehhanisme, mis jääksid liikmesriikide administratsioonide kanda;

26.   rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on lastele, noortele, nende hooldajatele, noorsoohariduse, tervishoiu ja hoolduse infrastruktuurile ning kodanikuühiskonnale lähim valitsustasand, ning toonitab sellest tulenevalt vajadust selle järele, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused oleksid kesksete osalejatena otseselt kaasatud ELi strateegia väljatöötamiseks väljapakutud avatud koordineerimismeetodi kõigis etappides;

27.   leiab, et võimaluste tugevdamine selleks, et noored saaksid neis institutsioonides osaleda, aitaks saavutada paindlikumad ja dünaamilisemad suhted ning suurendaks noorte suutlikkust mõjutada avaliku sektori otsuseid, tagades nii nende tõhusa kaasamise piirkonna majandus-, ühiskondlikku ja poliitilisse ellu;

28.   tõstab esile, et avatud koordineerimismeetodi kasutamine ei tohi põhjustada pädevuste üleminekut madalamatelt haldustasanditelt riikide tasandile; rõhutab, et selle tulemuseks ei tohi olla ühtlustamine ega sekkumine liikmesriikide pädevustesse näitajate või täiendavate aruandluskohustuste väljatöötamise tõttu; juhib tähelepanu Regioonide Komitee varem avaldatud valgele raamatule mitmetasandilise valitsemise kohta (6);

29.   tuletab meelde komitee taotlust Euroopa Komisjonile, et avatud koordineerimismeetodi rakendamisel kasutataks piisavalt ära kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli, pidades seejuures kinni nende pädevusest ning arvestades juba alustatud algatusi (7);

30.   kutsub liikmesriike üles toetama avatud koordineerimismeetodit kohalike ja piirkondlike kavade kaudu ja vastupidi ning aitama tagada, et kohalikke ja piirkondlikke kavasid võetakse arvesse riiklikes kavades ja et nende kohta sõlmitakse kirjalikud mitmetasandilised kokkulepped;

31.   nõustub, et on tarvis tõenditel põhinevat poliitikakujundust, ja toetab ettepanekut kasutada paremini olemasolevaid vahendeid teabe kogumiseks;

32.   toetab ettepanekut luua töörühm, et arutada võimalikke deskriptoreid, millega mõõta poliitilise tegevuse mõju prioriteetsetes valdkondades; tunnistab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on eluliselt olulised kohapealsel rakendamisel, ja julgustab neid tungivalt näitajate töörühmas aktiivselt osalema;

33.   toonitab, et aruandlust tuleks lihtsustada ja see peaks keskenduma prioriteetsete valdkondade peamistele deskriptoritele ning rõhutab, et aruandlus ei tohiks viia halduskoormuse lisandumiseni;

34.   soovib, et Euroopa Komisjon kindlustaks kohaliku ja piirkondliku tasandi sidusrühmadele ligipääsu kõigile asjakohastele ELi fondidele ja edendaks nende programmide nähtavust ja atraktiivsust, vähendades ELi fondidega, näiteks programmiga „Aktiivsed noored”, seonduvat halduskoormust;

35.   kutsub liikmesriike üles eraldama kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele ning sidusrühmadele ühiste eesmärkide elluviimiseks noorte vabatahtliku tegevuse valdkonnas piisavalt rahalisi vahendeid ning julgustab liikmesriike kasutama riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele vabatahtlikele organisatsioonidele toetust ja juhendamist pakkuvaid ELi fonde ja programme (nt Euroopa Sotsiaalfond ja programm „Aktiivsed noored”) rahvusvaheliste vabatahtlike projektide kvaliteedi parandamiseks (8); toetusvahendite alased pakkumise ja lepingute sõlmimise menetlused tuleb muuta läbipaistvamaks ja vähendada tuleb taotluse esitamise, aruandluse ja dokumentatsiooniga seotud koormust;

36.   nõustub, et on tarvis koostööd teiste ELi institutsioonide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, nii et tegevused võiksid tugineda üksteise tugevatele külgedele ja vastastikku üksteisest kasu saada.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 334/2006.

1

(2)  CdR 337/2008.

2

(3)  CdR 255/2007.

3

(4)  Aruanne subsidiaarsuse järelevalve võrgustikuga ja EDUCi komisjoni liikmetega konsulteerimise kohta ELi noorsoostrateegiat käsitleva teatise teemal, CdR 325/2009.

4

(5)  http://www.eurofound.europa.eu/areas/populationandsociety/clipabout.htm.

5

(6)  CdR 89/2009.

6

(7)  CdR 253/2005.

7

(8)  CdR 252/2008.

8

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/26

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Kirjaoskamatuse likvideerimine – ambitsioonikas strateegia tõrjutuse vältimiseks ja isikliku eneseteostuse soodustamiseks”

(2010/C 175/07)

I   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

A.   Põhimõtted ja üldised märkused

Kuidas kõrvaldada ebaselgus kirjaoskamatuse määratlemisel

1.   meenutab, et kirjaoskamatus ja lugemisoskuse puudus on nähtused, mis esinevad kõigis maailma riikides, mõjutades ligikaudu 960 miljonit inimest. Vastavalt UNESCO 1958. aasta määratlusele hõlmab lugemisoskuse puuduse mõiste selliseid inimesi, kes ei ole kunagi õppinud lugema ega kirjutama. Kirjaoskamatuse mõiste hõlmab olukorda, milles on isikud, kes vaatamata teatud aja jooksul saadud kooliharidusele ei ole õpingute käigus saavutanud vastavas haridussüsteemis baasoskuseks peetavat lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskust ning seetõttu ei oska lugeda ega kirjutada. Tuleb eristada ühte kirjaoskamatuse erivormi: funktsionaalne kirjaoskamatus ehk nähtus, mille kohaselt ei ole kunagi korralikult omandatud sellist lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskuse taset, mis tagaks neile igapäevaelus võrdsed võimalused;

2.   juhib OECD juhtimisel läbiviidud PISA lugemisoskuse uuringute põhjal tähelepanu sellele, et vähese lugemisoskusega noorte arv Euroopa Liidus kasvab. Kõnealune arv on suurenenud 21,3 %-lt 2000. aastal 24,1 %-le 2006. aastal. See murettekitav tõsiasi nõuab ELi institutsioonide suuremaid jõupingutusi;

3.   meenutab, et tööprogrammi „Haridus ja koolitus 2010” eesmärgid, mille kohaselt tuleks vähendada puuduliku lugemis- ja kirjaoskusega õpilaste arvu 20 % võrra, ei ole kaugeltki mitte täidetud. Komitee juhib tähelepanu sellele, et strateegilises raamistikus üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal (ET 2020) sätestati vastavad Euroopa keskmise soorituse võrdlustasemed („Euroopa sihttasemed”): 2020. aastaks peaks lugemise, matemaatika ja loodusteaduste alal madala õpiedukusega 15-aastaste osakaal olema väiksem kui 15 %. Komitee rõhutab samas, et Euroopa keskmisi võrdlusnäitajaid ei tuleks käsitleda liikmesriikide jaoks konkreetsete eesmärkidena, mis tuleb 2020. aastaks saavutada. Komitee nõuab Euroopa määratlust kirjaoskamatuse kohta;

4.   meenutab, et kohalik tasand on kõige asjakohasem hindamaks ja lahendamaks kirjaoskamatuse probleemi, kuna kohalikul tasandil toimuvad sageli kirjaoskamatute esmased kontaktid;

5.   meenutab, et Euroopa Sotsiaalfond, mille vahenditest enamikus liikmesriikides toetakse kirjaosakmatuse vastu võitlemise programme, on asjakohane rahastamisvahend, kuid seda on halvasti või vähesel määral rakendatud suunava strateegilise raamistiku puudumise tõttu kõnealuses küsimuses;

6.   rõhutab, et majandus- ja tööhõivekriisi olukorras on põhipädevuste omamine vajalikum kui kunagi varem, et pääseda tööturule. Lugemis- ja kirjutamisoskus on tulevikus põhipädevused, nagu näitab Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Cedefop) uuring, mis prognoosib, et 2015. aastaks eeldab 75 % töökohtadest kõrget või keskmist kvalifikatsiooni;

7.   nendib, et Lissaboni strateegia rakendamine, mis peaks tegema Euroopa Liidust maailma kõige arenenuma teadmistepõhise majanduse, on kaldunud keskenduma kõige kvalifitseeritumale tööjõule. Siiski ei saa teadmistel ja innovatsioonil põhinev majandus toetuda vaid kõrgelt kvalifitseeritud töötajate eesrindlikule väele, vaid terve tööturg peab omama põhipädevusi, mis tagavad elukestva õppe. Lisaks sellele ei saa kõnealuse strateegia raames saavutada seatud majanduslikke eesmärke, juhul kui Euroopa Liidus jäävad püsima eriti madala arengutasemega piirkonnad. Võitlus kirjaoskamatuse vastu on seega Euroopa Liidu jaoks majanduslikult hädavajalik;

Kuidas kõrvaldada eelarvamusi

8.   Regioonide Komitee ning kohaliku ja piirkondliku tasandi osalejad, arvestades nii soovi kirjeldada inimest, kes võib kannatada kirjaoskamatuse all, kui ka vajadust vältida selle olukorraga seotud võimalikke stereotüüpe, väidavad järgmist:

| — | kirjaosakmatus ei ole üksnes noorte probleem, kuna see puudutab kõiki vanuserühmi ja eelkõige üle 45-aastaseid inimesi; |
| --- | --- |

—

kirjaosakmatus ei ole üksnes noorte probleem, kuna see puudutab kõiki vanuserühmi ja eelkõige üle 45-aastaseid inimesi;

| — | kirjaoskamatus jaguneb piirkondades keerulise mustrina, muutes üldistuste tegemise raskeks. Siiski selgub statistikast, et palju kirjaoskamatuid on linnapiirkondades, kus esineb tõrjutust, ning maapiirkondades, kus juurdepääs teenustele on napp; |
| --- | --- |

—

kirjaoskamatus jaguneb piirkondades keerulise mustrina, muutes üldistuste tegemise raskeks. Siiski selgub statistikast, et palju kirjaoskamatuid on linnapiirkondades, kus esineb tõrjutust, ning maapiirkondades, kus juurdepääs teenustele on napp;

| — | kirjaoskamatus ei puuduta üksnes tööturult kõrvale jäänud isikuid, kuna on tõestatud, et pooltel kirjaoskamatutest on töökoht; |
| --- | --- |

—

kirjaoskamatus ei puuduta üksnes tööturult kõrvale jäänud isikuid, kuna on tõestatud, et pooltel kirjaoskamatutest on töökoht;

| — | kirjaoskamatust ja sisserännet ei tohi segi ajada, kuna kolmveerand kirjaoskamatutest räägivad viis aastat pärast saabumist üksnes vastuvõtva riigi keelt. Võitlust kirjaoskamatuse vastu ei tohi seega segi ajada sisserändajatele suunatud keelepoliitikaga. Võitlus kirjaoskamatuse vastu on elukestva õppe põhielement; |
| --- | --- |

—

kirjaoskamatust ja sisserännet ei tohi segi ajada, kuna kolmveerand kirjaoskamatutest räägivad viis aastat pärast saabumist üksnes vastuvõtva riigi keelt. Võitlust kirjaoskamatuse vastu ei tohi seega segi ajada sisserändajatele suunatud keelepoliitikaga. Võitlus kirjaoskamatuse vastu on elukestva õppe põhielement;

| — | kirjaoskamatus puudutab eri vanuserühmades mehi ja naisi erinevalt. Teatud juhtudel on vaja juurde lisada sooline mõõde, et leida tõhus vastus sellele probleemile; |
| --- | --- |

—

kirjaoskamatus puudutab eri vanuserühmades mehi ja naisi erinevalt. Teatud juhtudel on vaja juurde lisada sooline mõõde, et leida tõhus vastus sellele probleemile;

9.   tuletab meelde, et Lissaboni lepingu jõustumisega õiguslikult siduvaks muutunud põhiõiguste harta artiklis 14 sätestatakse õigus haridusele ning õigus saada kutse- ja täiendõpet. Kuna lugemine ja kirjutamine on kogu haridusprotsessi vajalikud eeldused, siis peaks Euroopa Liit täiendama ja koordineerima liikmesriikide tegevust, et tõhustada võitlust kirjaoskamatuse vastu eesmärgiga austada nimetatud õigust haridusele.

10.   kordab, et tuleb prioriseerida koolitusvajaduste hindamist elukestva õppe programmides, eelkõige haldusasutustes ja ettevõtetes, et tuvastada funktsionaalse kirjaoskamatusega isikud ning anda neile põhipädevuste omandamise võimalus. Tegelikult kasutavad paljud kirjaoskamatud töötajad vältimisstrateegiaid, et varjata oma kirjaoskamatust;

11.   rõhutab, et kirjaoskamatus on üks tõrjutuse põhjus, mis raskendab kodanike osalemist tööturul, piirab nende osalemist demokraatlikus ja ühiskonnaelus ning kahjustab oluliselt nende isiklikku eneseteostust ja õiguste kaitset;

B.   Kavandatavad meetmed

Ennetusmeetmed, noorte integreerimine ja kutsealane areng

Regioonide Komitee toetab järgmist:

12.   edendada heade tavade tutvustamist Euroopa tasandil, soodustades eelkõige kogemustevahetust nende kohalike omavalitsuste vahel, kes on oluliselt arendanud kirjaoskamatuse vastu võitlemise strateegiaid. Võiks töötada välja heade tavade registri alalise heade tavade foorumi loomise teel. Noortele suunatud strateegiate puhul on vaja arvestada lugemisraskuste tüüpidega, et leida asjakohane lahendus tegelikele vajadustele;

13.   kaasata võitlus kirjaoskamatuse vastu läbiva eesmärgina 2010. aasta järgse Lissaboni strateegi muudetud versiooni;

14.   toetada Euroopa Sotsiaalfondi kaudu neid ettevõtteid ja haldusasutusi, kes võtavad kasutusele programme oma kirjaoskamatute töötajate koolitamiseks, hõlmates neisse programmidesse kirjaoskamatuse tuvastamise korra, kuid tagades seejuures maksimaalse austuse töötajate isikliku elu vastu ja nende isiku kaitse;

15.   toetada täiskasvanuõppe algatusi, mis katavad palgatööd mittetegevate kirjaoskamatute vajadusi;

16.   lisada võitlus kirjaoskamatuse vastu ühenduse strateegilistesse suunistesse, mis reguleerivad Euroopa Sotsiaalfondi tegevust;

17.   töötada välja Euroopa määratlus kirjaoskamatuse kohta, mis hõlmab ka funktsionaalset kirjaoskamatust;

18.   valida kohalik ja piirkondlik tasand kui kõige asjakohasem tasand vahendite kooskõlastamiseks strateegiliste eesmärkide ja tegevuskavade valdkonnas, luues piirkondadevahelisi ja -üleseid kooskõlastamismehhanisme, mis tagavad nimetatud vahendite kasutamisel ühtse lähenemisviisi. Piirkondlikku tasandit peavad toetama ka riiklik ja Euroopa tasand, et luua kõigi jaoks kavad, millega võimaldatakse juurdepääs lugemisele, kirjutamisele ja põhipädevustele. Eelkõige tuleb tähelepanu pöörata sellele, et pädevad riigiasutused tegutseksid koordineeritult oma strateegiliste eesmärkide kooskõlastamisel ja programmide kindlaksmääramisel. Põhimõtteliselt tuleks astuda samme riigi, omavalitsuste, majandusosalejate ja kodanikuühiskonna panuse nähtavaks muutmiseks;

19.   teha ettepanek, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste administratsioonid näitaksid eeskuju, käivitades oma personali hulgas kirjaoskamatute jaoks õppeprogramme, mis hõlmavad ka kirjaoskamatuse tuvastamise korra, ja töötades välja koolitusi töötajate jaoks, kellel on raskusi oma tööülesannete täitmisel. Neid programme võiks rahaliselt toetada Euroopa Liit;

20.   toetada kirjaoskamatuse vältimist ja selle vastu võitlemist tööelus:

| — | ettevõtete tasandil:
  teavitades ettevõtete juhte lepingupoliitikast, majandusharusisestest ja tootmisharudevahelistest kokkulepetest tasakaalustamisfondide kohta, mis võimaldavad koolitusprogrammide elluviimist, ametialase arengu tagamist ja ametioskuste tunnustamist; |
| --- | --- |

—

ettevõtete tasandil:

teavitades ettevõtete juhte lepingupoliitikast, majandusharusisestest ja tootmisharudevahelistest kokkulepetest tasakaalustamisfondide kohta, mis võimaldavad koolitusprogrammide elluviimist, ametialase arengu tagamist ja ametioskuste tunnustamist;

| — | töötajate tasandil:
  teavitades töötajaid individuaalsetest õigustest koolitusele, võimaldades neile juurdepääsu koolitusnõustajatele, et neid suunata; |
| --- | --- |

—

töötajate tasandil:

teavitades töötajaid individuaalsetest õigustest koolitusele, võimaldades neile juurdepääsu koolitusnõustajatele, et neid suunata;

21.   lisada kirjaoskamatuse vastane võitlus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta programmi, sest kirjaoskamatus on sotsiaalset tõrjutust süvendava tegur;

22.   soodustada eelkõige noortele juurdepääsu ajakirjandusele – paberkandjal või interneti vahendusel – ja meediaharidusele, mis võimaldaks neil arendada kriitilist mõtlemist ja tutvuda lähemalt kirjaliku kultuuriga, et paremini kohaneda kaasaegse maailmaga;

23.   käivitada Euroopa Liidu teavituskampaania selle puuduse kõrvaldamiseks. Seesugune kampaania võiks anda panuse kirjaoskamatusega seotud tabude kaotamisse ning innustada asjaomaseid inimesi abi otsima.

24.   parandada õppemehhanisme selliste kirjaoskamatute kodanike jaoks, keda seetõttu, et nad tööl ei käi, sageli ei tuvastata kirjaoskamatuna ja kellel on seega oht jääda õppeprogrammidest välja. Sellised kodanikud on näiteks pikaajalised töötud, kodutöödele pühendunud isikud jne;

25.   parandada FIEna töötajate, nagu väiketalupidajate ja väikeomanike elukestvat õpet, et parandada nende põhipädevusi ja kaotada kirjaoskamatus, mis pidurdab teatud tootmissektorite majandusarengut;

26.   pöörata erilist tähelepanu naistele, eelkõige eakamatele naistöötajatele, kelle puhul kirjaoskamatute osakaal võib olla suurem teatud liiki tõrjutuse tõttu;

27.   edendada Euroopa kirjaoskamatuse hindamise süsteemi, mis annaks ELi liikmesriikidele hindamiseks ühised näitajad ja meetodid;

28.   edendada elukestva õppe, tavaõppe ja täiskasvanuõppe integreerimist ja kooskõlastamist, et viia ellu ühine kirjaoskamatuse vähendamise strateegia;

C.   Kokkuvõte kogemustevahetusest kohaliku ja piirkondliku tasandi osalejatega

29.   võitlus kirjaoskamatuse vastu on elukestva õppe põhielement (alg- ja täiendõpe). Seda ei tohi segi ajada sisserändajatele suunatud keelepoliitikaga. Eesmärk on soodustada kõigi juurdepääsu kirjutamisele, arvutamisele ja põhipädevustele;

30.   kirjaoskamatuse vähendamine parandab ettevõtte majandusnäitajaid ning lihtsustab töötajate ametialast ja isiklikku arengut. Mida rohkem on nad rahul oma tööga, seda rohkem on nad rahul ka oma eluga;

31.   põhiõpe võimaldab ennetada muutusi ja vältida karjäärikatkestusi. See toetab kõige nõrgemaid, vältides tõrjutuse ohtu;

32.   kirjaoskamatuse vältimise ja selle vastu võitlemise poliitika peaks olema üha suuremal määral kaasatud üldise õiguse poliitikavaldkondadesse, et iga riiklik poliitika võiks selles otsesel või kaudsel teel püsivalt osaleda;

33.   ligi kümme aastat pärast Lissaboni strateegia käivitamist on kohalikel omavalitsustel täita ülesanne elukestva õppe pakkujatena ning osaleda ühtlasi liikmesriikide ühiskondlikus ja majanduselus tööandjate ja teenuste osutajatena. Kirjaoskamatus puudutab neid otseselt avalike teenuste osutamisega seonduvate ülesannete täitmisel. Nende tähelepanu tuleb juhtida lisas loetletud heade tavade näidetele, tuleb innustada heade tavade tutvustamist, kutsuda üles pidama dialoogi asjaomaste osapooltega, võimaldades nii kohaliku ja piirkondliku tasandi kaasamist algatuste väljatöötamisse ja elluviimisse Euroopa tasandil.

II   LISAD

Diagramm 2. Vähese lugemisoskusega õppurid (15-aastased) ELis ja valitud kolmandates riikides aastatel 2000 ja 2006 PISA lugemisoskuse uuringu kohaselt (allikas: OECD)

Image

Heade tavade näited:

| — | Infotelefoni kaudu pakutavad nõuanded ja algatused lugemise ja kirjutamise kohta. |
| --- | --- |

—

Infotelefoni kaudu pakutavad nõuanded ja algatused lugemise ja kirjutamise kohta.

| — | Täiskasvanutele mõeldud koolitusprogrammid, mis on suunatud konkreetsetele sihtrühmadele. |
| --- | --- |

—

Täiskasvanutele mõeldud koolitusprogrammid, mis on suunatud konkreetsetele sihtrühmadele.

| — | Täiskasvanukoolituse diplomite andmine koostöös ülikoolidega. |
| --- | --- |

—

Täiskasvanukoolituse diplomite andmine koostöös ülikoolidega.

| — | Haridusalased, kultuurilised ja sotsiaalsed meetmed perekondadele, et toetada neid laste kasvatamisel ja võidelda noorte koolihariduse katkestamise vastu. |
| --- | --- |

—

Haridusalased, kultuurilised ja sotsiaalsed meetmed perekondadele, et toetada neid laste kasvatamisel ja võidelda noorte koolihariduse katkestamise vastu.

| — | Pereprogrammide raames rakendatavad kultuurimeetmete, mis on eelkõige suunatud liikuva eluviisiga perekondadele. |
| --- | --- |

—

Pereprogrammide raames rakendatavad kultuurimeetmete, mis on eelkõige suunatud liikuva eluviisiga perekondadele.

| — | Lugemine kirjaoskamatuse vältimise eesmärgil maapiirkondades. |
| --- | --- |

—

Lugemine kirjaoskamatuse vältimise eesmärgil maapiirkondades.

| — | Raamatukogude haridus- ja ennetusmeetmed kirjaoskamatuse vältimiseks väikelaste ja laste jaoks. |
| --- | --- |

—

Raamatukogude haridus- ja ennetusmeetmed kirjaoskamatuse vältimiseks väikelaste ja laste jaoks.

| — | Koolitus vanematele, et nad oleksid võimelised abistama oma lapsi koolitöödega. |
| --- | --- |

—

Koolitus vanematele, et nad oleksid võimelised abistama oma lapsi koolitöödega.

| — | Vangide jaoks juurdepääsu tagamine algteadmistele. |
| --- | --- |

—

Vangide jaoks juurdepääsu tagamine algteadmistele.

| — | Toetus tööturule sisenemiseks neile koolinoortele, kellel on põhiteadmistes suuri lünki. |
| --- | --- |

—

Toetus tööturule sisenemiseks neile koolinoortele, kellel on põhiteadmistes suuri lünki.

| — | Põhiteadmistealane koolitus ja tööturule sisenemise toetus arvutipõhiste seminaride abil. |
| --- | --- |

—

Põhiteadmistealane koolitus ja tööturule sisenemise toetus arvutipõhiste seminaride abil.

| — | Spetsiifiliselt kohandatud põhikoolitusprogrammi koostamine töötajate jaoks. |
| --- | --- |

—

Spetsiifiliselt kohandatud põhikoolitusprogrammi koostamine töötajate jaoks.

| — | Põhikoolituse loomine omavalitsuste töötajate jaoks. |
| --- | --- |

—

Põhikoolituse loomine omavalitsuste töötajate jaoks.

| — | Juurdepääs põhiteadmistele madalaima kvalifikatsioonitasemega põllumajandustöötajate jaoks. |
| --- | --- |

—

Juurdepääs põhiteadmistele madalaima kvalifikatsioonitasemega põllumajandustöötajate jaoks.

| — | Töötajate põhikoolitusalaste vajaduste kindlakstegemine töökohal. |
| --- | --- |

—

Töötajate põhikoolitusalaste vajaduste kindlakstegemine töökohal.

| — | Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes. |
| --- | --- |

—

Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes.

| — | Otsusetegijate asjakohane teavitamine. |
| --- | --- |

—

Otsusetegijate asjakohane teavitamine.

| — | Piirkondlike strateegiate ja tegevuskavade arendamine koostöös kohaliku tasandi osalejatega. |
| --- | --- |

—

Piirkondlike strateegiate ja tegevuskavade arendamine koostöös kohaliku tasandi osalejatega.

| — | Ettevõttes koolituse saamise õiguse edendamine. |
| --- | --- |

—

Ettevõttes koolituse saamise õiguse edendamine.

| — | Praktikantide põhipädevuste tugevdamine ametialase arengu ja töökogemuste tunnustamise raames. |
| --- | --- |

—

Praktikantide põhipädevuste tugevdamine ametialase arengu ja töökogemuste tunnustamise raames.

| — | Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes, et kindlustada ametialane areng. |
| --- | --- |

—

Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes, et kindlustada ametialane areng.

| — | Õppepraktika loomine, et tõhustada üleminekut koolist tööle. |
| --- | --- |

—

Õppepraktika loomine, et tõhustada üleminekut koolist tööle.

| — | Uue info- ja sidetehnoloogia- ning internetialane koolitus. |
| --- | --- |

—

Uue info- ja sidetehnoloogia- ning internetialane koolitus.

| — | Avalike infopunktide loomine, et lihtsustada ühistranspordi kasutamist. |
| --- | --- |

—

Avalike infopunktide loomine, et lihtsustada ühistranspordi kasutamist.

| — | Kirjaoskamatuse tuvastamise programmid kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks. |
| --- | --- |

—

Kirjaoskamatuse tuvastamise programmid kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/31

---

Regioonide Komitee arvamus teemal „Roheline raamat „Õppega seotud liikuvuse edendamine noorte seas””

(2010/C 175/08)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1.   tervitab komisjoni algatust käivitada rohelise raamatuga „Õppega seotud liikuvuse edendamine noorte seas” üleeuroopaline arutelu, et käsitleda liikuvuse parema edendamise võimalusi, määratleda noorte piirülese liikuvuse ees seisvad tõkked ja tuua välja liikuvuskogemustest saadav kasu;

2.   kinnitab oma korduvalt väljendatud toetust liikuvusele Euroopas ja sellest väljaspool ning on koos nõukogu ja komisjoniga seisukohal, et välismaal veedetav õpiaeg peaks kõigile Euroopa noortele tasapisi reegliks kujunema ja mitte erandiks olema;

3.   juhib tähelepanu sellele, et õppijate ja õpetajate liikuvuse edendamine on Euroopa hariduspoliitilise koostöö keskne element ning aluslepingus eraldi välja toodud kui Euroopa Liidu haridusalase tegevuse eesmärk;

4.   on seoses sellega arvamusel, et teema käsitlemine Euroopa tasandil loob märkimisväärset Euroopa lisaväärtust ja võib anda olulisi impulsse Euroopa ning ka riiklike, piirkondlike ja kohalike programmide, vahendite ja algatuste väljatöötamiseks noorte õppega seotud piirülese liikuvuse edendamiseks;

5.   arvab, et tihedam teabe- ja kogemustevahetus liikmesriikide vahel toob märkimisväärset kasu, ning peab antud kontekstis oluliseks eelkõige liikmesriikide parimate tavade levitamist komisjoni poolt;

6.   toetab rohelise raamatu laia haaret, mille keskpunktis on kõikvõimalikes õppega seotud olukordades noored inimesed ja millesse on kaasatud ametliku, mitteametliku ja vabahariduse kõik valdkonnad;

7.   juhib tähelepanu kohalike ja piirkondlike omavalitsuste olulisele panusele õppega seotud liikuvuse edendamisel, mida nimetatud asutused annavad eelkõige teavitamise, nõustamise ja teadlikkuse suurendamise kaudu ning enamikul juhtudest kvaliteedi tagamise ja rahastamisega seotud meetmete vormis;

Õppega seotud liikuvuse kasvav tähtsus

8.   jagab komisjoni seisukohta, et õppega seotud liikuvus, st riikidevaheline liikuvus eesmärgiga omandada uusi oskusi ja pädevusi on üks põhivahendeid, mille abil saavad noored inimesed edendada oma isiklikku arengut, ligipääsu uutele teadmistele, omandada uusi keeli ja kultuuridevahelisi pädevusi ning parandada tööleidmise võimalusi;

9.   on veendunud, et järjest kiiremini areneva globaliseerumise ja kõigi elu- ja töövaldkondade piiriülese võrgustumise aegadel muutuvad järjest olulisemaks kultuuridevahelised pädevused, keeleoskus ja rahvusvahelised teadmised;

10.   jagab komisjoni arvamust, et liikuvus aitab süvendada Euroopa identiteeti ja kodanikutunnet noorte seas ning võidelda ksenofoobia vastu. Samuti aitab see ringelda teadmistel, mis on tulevase teadmistepõhise Euroopa nurgakiviks;

11.   nõustub komisjoniga, et õppega seotud liikuvus peaks olema osa Euroopa identiteedist ning kõigi Euroopa noorte võimalus, mis aitab sel moel kaasa Euroopa Liidu konkurentsivõime tagamisele, teadmistemahuka ühiskonna ülesehitamisele ning sellega Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegia eesmärkide saavutamisele;

12.   jagab küll komisjoni seisukohta, et endiselt läheb õppe ja kutseõppe eesmärgil välismaale liiga vähe noori, juhib aga tähelepanu sellele, et rohelises raamatus ei käsitleta liikmesriikide poolt pakutavaid arvukaid rahalisi ja organisatoorseid meetmeid liikuvuse edendamiseks väljaspool Euroopa Liidu programme;

13.   sedastab, et liikmesriigid ning kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused, nagu ka koolid, ülikoolid ja muud haridus- ja noorteasutused, ettevõtted, organisatsioonid ja liidud edendavad mitmeid ametlikku, mitteametlikku ja vabaharidust toetavaid liikuvusmeetmeid;

14.   juhib tähelepanu asjaolule, et sageli on just väikesed, kohalikul, piirkondlikul või riiklikul tasandil loodud liikuvusprogrammid need, millel on otsustav mõju ja mis aitavad edendada euroopaliku mõtteviisi, liidu aktiivse kodakondsuse ja demokraatia ideid;

Noorte liikuvuse suurendamise eeldused

15.   leiab, et ulatusliku ja eesmärgipärase teabe kättesaadavus ning kohapealne asjatundlik ja isiklikele vajadustele kohandatud individuaalne nõustamine on liikuvusperioodi teostumise ja edukuse kesksed kriteeriumid;

16.   on seisukohal, et vajalik on täiendav teave eelkõige liikuvuse edendamise meetmete kohta väljaspool Euroopa Liidu programme, ja et antud kontekstis oleks abiks, kui koostataks kogumikud asjaomastest, liikmesriikides juba eksisteerivatest programmidest, näiteks muu hulgas ka elektroonilisel kujul väljaantavate käsiraamatute vormis;

17.   on arvamusel, et välismaiste õppevõimaluste ja diplomite kvaliteedi, läbipaistvuse, ühilduvuse ja tunnustatuse kõrval on just institutsioonilised ja sotsiaalsed raamtingimused ning finantstegurid need, mis mõjutavad valmisolekut liikuvuseks;

18.   peab vajalikuks selgitada noortele liikuvusperioodi mitmekülgseid eelised, juhtida tähelepanu olemasolevatele toetusvõimalustele ja veenda neid liikuvusperioodi kasulikkuses;

19.   juhib tähelepanu sellele, et mõningaid liikuvustõkkeid on võimalik väljastpoolt mõjutada vaid piiratud ulatuses, ja rõhutab veendumust, et liikuvuse suurendamine nõuab kõikidelt osapooltelt suurt valmidust, aega, pingutusi ja avatust;

20.   märgib sellega seoses kahetsusega, et rohelises raamatus ei viidata noorte individuaalsele vastutusele väljendada liikuvuse suhtes püsivatele tõketele vaatamata osalemistahet ja omaalgatuslikkust näiteks selleks, et organiseeritud vahetusmeetmetes osalemise kaudu üritada ületada eksisteerivaid takistusi; juhib antud kontekstis tähelepanu selliste meetmete tähtsusele, mis äratavad ja edendavad noortes omaalgatust;

21.   lisaks märgib kahetsusega, et rohelises raamatus ei rõhutata vanematekodu olulist rolli, kuna valmisolek õppega seotud eesmärgil välismaale minekuks peab alguse saama juba varakult perekonnas. See eeldab seda, et vanemad on teadlikud välismaal viibimise märkimisväärsest kasulikkusest, motiveerivad lapsi liikuvusperioodil osalema ja toetavad võimaluse korral neid välismaale õppima mineku ettevalmistustes ja selle elluviimisel. Antud kontekstis kujutab temaatika selgitamine hariduskaugetele ja majanduslikult ebasoodsas olukorras elanikkonnakihtidele endast suurt väljakutset;

22.   toetab kindlalt majanduslikult või sotsiaalselt ebasoodsas olukorras elanikkonnarühmade, erivajadustega inimeste ja rändetaustaga noorte ulatuslikumat kaasamist liikuvusprogrammidesse ja vajadusel nende täiendavat toetamist kõrgemate toetusmäärade vormis, kuna just need rühmad on sageli silmitsi eriliste takistustega;

23.   hoiatab hoolimata õigustatud nõudmisest õppega seotud piiriülese liikuvuse laiendamise järele selle eest, et koolide, ülikoolide, kutseõppe- ja teiste haridusasutuste muid ülesandeid ja vajadusi – nt seoses kooliaasta kavandamise või õppeprotsesside pikemaajalise korraldamisega – hariduse kvaliteedi arvelt unarusse ei jäetaks;

24.   toetab liikuvust edendavate Euroopa Liidu haridusprogrammide jätkamist pärast 2013. aastat ning kutsub komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamenti üles mitmeaastase finantsraamistiku ettevalmistamisel ajavahemikuks 2014–2020 eraldama selle tarvis varakult piisavaid vahendeid;

25.   tunneb heameelt selle üle, et rohelises raamatus mainitakse korduvalt kohaliku ja piirkondliku tasandi olulist panust liikuvuse edendamisel. Komitee pöördub seega komisjoni poole palvega võtta ulatuslikumalt arvesse kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kõnealust põhjapanevat rolli liikuvusprogrammide väljatöötamisel ja elluviimisel, kaasates nad püsivalt programmide koostamisse;

26.   on seisukohal, et nõue edendada noorte inimeste liikuvust ka elukutseüleselt peaks kajastuma ühenduse elukestva õppe programmide koostamisel. Nii näiteks võiks kõigi õppeasutuste õpilastel olla võimalus saada toetust ka praktikal viibimiseks välismaa ettevõtetes või muudes koolivälistes asutustes;

27.   soovitab märkimisväärselt vähendada ELi liikuvusmeetmetega seonduvat halduskoormust ja lihtsustada mahukaid taotlusvorme;

28.   juhib riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi pädevate ametkondade tähelepanu sellele, et nad võiksid jätta ümber tõstmata seoses väheneva sündivusega Euroopa Liidu liikmesriikides haridusvaldkonnas vabanevad rahalised vahendid ning kasutada neid muu hulgas õppega seotud liikuvuse kvantitatiivseks ja kvalitatiivseks edendamiseks;

29.   julgustab liikmesriike ning kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi võtma oma vastutus- ja pädevusalas vastu eeskirju liikuvuse toetuseks ja liikuvustõkete kõrvaldamisele kaasaaitamiseks;

30.   on seisukohal, et 27 liikmesriigist koosnevas ELis aina olulisemat rolli etendavad makropiirkonnad võivad anda olulise panuse ka õppega seotud liikuvuse edendamisse;

31.   soovitab kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel aidata liikuvusmeetmete kaudu piirkondade või linnade partnerluste raames kaasa kaasamitteametlikule õppele;

32.   peab üha globaalsemaks muutuvas teadmistepõhises ühiskonnas vajalikuks, et ka õppejõud, koolitajad, tööandjad ning avalikkus üldiselt mõistaksid täielikult rahvusvaheliste pädevuste olulisust;

Uus partnerlus liikuvuse edendamiseks

33.   jagab komisjoni hinnangut, et noorte liikuvusvõimaluste oluline suurendamine nõuab kõigi sektorite koostööd ja et selleks on vaja uut partnerlust, mis ühendab ametiasutusi, kodanikuühiskonna esindajaid, ettevõtjaid ja arvukalt muid haridus- ja noorsoovaldkonnas tegutsejaid;

34.   pooldab kõigis valdkondades ja kõigil tasanditel jõupingutuste tegemist, selleks et kasutada ära olemasolev liikuvuse alane potentsiaal ja leida uusi teid liikuvuse edendamiseks;

35.   jagab komisjoni arvamust, et „arvamuskujundajatel” – nt õpetajad, koolitajad, noorsootöötajad ja liikuvusmeetmetes osalenud – on keskne roll noorte liikuvuse edendamisel, ja ergutab seepärast seda „arvamuskujundajate” olulist ülesannet tulevastes konkursikutsetes ja uue põlvkonna programmides rohkem esile tõstma;

36.   tervitab uut meedet Comenius Regio, mis võimaldab kaasata kooliväliseid asutusi ja mille eesmärk on edendada Euroopa tasandil kohalike ja piirkondlike haldusüksuste koostööd koolihariduses; seejuures võivad partnerid ühist huvi pakkuvate teemade osas koostööd teha, kogemusi vahetada ja püsivaid koostööstruktuure arendada;

37.   arvestades pädevuste jaotust haridusvaldkonnas ning selles valdkonnas tegutsejate heterogeensust, suhtub kahtlevalt komisjoni nõudmisse, mille kohaselt Euroopa, riikliku ja piirkondliku tasandi ametivõimud peavad tegema koostööd haridusasutuste, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsustega, et leida ühiselt uusi vahendeid liikuvuse rahastamiseks;

38.   juhib tähelepanu sellele, et ka finantsvahendite ühendamisel ei kasva raharessursside baas, ja pooldab seepärast eelistatult olemaolevate programmide kvalitatiivset arendamist ning paremat teavitamist olemasolevatest pakkumistest;

39.   kutsub kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi üles õppega seotud liikuvuse edendamiseks mitte ainult teostama projekte elukestva õppe programmi raames, vaid ka põhjalikult uurima, millises ulatuses oleks võimalik rahastada liikuvusmeetmeid koolitusvaldkonnas, nt piirkondade kahe- ja mitmepoolsete partnerluste raames ka Euroopa struktuurifondide vahenditest;

40.   julgustab ülikoole uurima liikuvuse edendamiseks uusi koostöövorme avaliku sektori asutuste ja erasektori vahel;

41.   kutsub ettevõtteid üles andma oma panust liikuvuse edendamisse eriti koolituse ja täiendõppe ning teadusuuringute valdkonnas, toetama kutseõppurite liikuvusmeetmeid haridussüsteemides valitsevatest osaliselt märkimisväärsetest struktuurilistest erinevustest hoolimata ja investeerima teadmistesse, oskustesse ja pädevustesse ka majanduslikult rasketel aegadel;

42.   meenutab oma toetust kohaliku ja piirkondliku tasandi rahvaesindajatele suunatud programmi Erasmus katsealgatusele (1). Kõnealuse algatusega peaks neil avanema võimalus laiendada oma teadmisi, omandada uusi kogemusi ja vahetada häid tavasid;

43.   on küll seisukohal, et virtuaalne liikuvus saab füüsilist liikuvust vaid saata ja mitte asendada, ent on veendunud, et virtuaalne liikuvus võib anda väärtusliku panuse füüsilisele liikuvusele, kuna see võib märkimisväärselt kergendada noorte ettevalmistust füüsilise liikuvuse faasiks ja püsivalt parandada selle kvaliteeti;

Liikuvuseesmärkide määratlemine Euroopa, piirkondlikul ja kohalikul tasandil

44.   viitab nõukogu 12. mai 2009. aasta järeldustele, mis käsitlevad strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, mille kohaselt taotletakse, et komisjon esitaks 2010. aasta lõpuks ettepaneku Euroopa keskmise kontrollväärtuse (Euroopa sihttaseme) kohta, milles tuleb arvesse võtta kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid aspekte, ja ootab suure huviga selle töö tulemusi;

45.   meenutab, et Euroopa keskmised kontrollväärtused ei sisalda riiklike eesmärkide kehtestamist ega kirjuta valitsustele ette otsuste vastuvõtmist. Samas annavad riiklikud meetmed riiklike prioriteetide alusel panuse kontrollväärtuste saavutamisse;

46.   arvestades komisjoni ettepanekut kehtestada lisaks Euroopa keskmistele kontrollväärtustele eraldi piirkondade, ülikoolide, koolide, ettevõtete ja ühingute sihttasemed, viitab ennetavalt sellele, et riiklike või piirkondlike sihttasemete kehtestamine kuulub liikmesriikide kompetentsi;

47.   lisaks viitab rõhutatult sellele, et uute näitajate ja sihttasemete loomine võib teatud tingimustel riiklikule, piirkondlikule ja kohalikule tasandile kaasa tuua märkimisväärse täiendava haldus- ja finantskoormuse kasvu. Lähtuvalt komisjoni pingutustest bürokraatia vähendamiseks võiks seda teha üksnes pärast positiivse hinnangu saanud põhjalikku tasuvusanalüüsi;

48.   kutsub komisjoni üles pärast arutelude tulemuste hindamist töötama välja parimate tavade kogumi konkreetsete, praktikakõlbulike lahendustega liikuvuse edendamise valdkonnas ja andma selle kogumi seejärel riiklike, piirkondlike ja kohalike pädevate asutuste käsutusse.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  „Regioonide Komitee valge raamat mitmetasandilise valitsemise kohta”, CdR 89/2009.

1

---

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/35

---

Regioonide Komitee arvamus „Asjade Internet” ja „Avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamine”

(2010/C 175/09)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1.   tervitab komisjoni algatust vaadata läbi avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamist käsitleva direktiivi rakendamine ning edendada asjade Interneti tegevuskava, kuna neil on potentsiaali osutuda kodanike, ettevõtete ja haldusasutuste jaoks väärtuslikuks ning nad võivad aidata luua töökohti ja parandada avalike teenuste kvaliteeti;

2.   rõhutab, kui oluline on avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamine nii ärilisel kui ka muul eesmärgil ning uurimistegevusse investeerimine, et toetada konkreetseid tegevusi ja tulevaste rakenduste arendamist, et suurendada asjade Interneti valdkonna väärtust;

3.   rõhutab kooskõlas Euroopa infoühiskonna i2010 strateegiaga kohalike ja piirkondlike omavalitsuste tähtsust, kuna nemad on majanduskasvu mootor kohalikul tasandil ning tekitavad, kasutavad ja omavad paljusid digitaalse teabe tooteid ja teenuseid. Seepärast peaksid kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused olema täielikult ja tõhusalt kaasatud asjade Interneti haldamisse ja arendamisse;

4.   märgib, et kohalikul ja piirkondlikul tasandil võib asjade Internet edendada kodanike elukvaliteeti ning sotsiaalset ja majandustegevust, stimuleerida piirkondlikku arengut ja kohalikke ettevõtteid ning võimaldada kodanikele tõhusamaid, kohandatud avalikke teenuseid. Piirkonnad ja linnad saavad mitmel viisil aidata tagada kõnealuse potentsiaali täielikku saavutamist. Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on asjade Interneti halduspõhimõtete peamised kasusaajad ning nad on arengu ja rakendamise peamine liikumapanev jõud;

5.   kutsub üles kindlaks tegema sobivad lahendused avaliku sektori valduses oleva teabe kogumiseks ja haldamiseks, võttes arvesse kultuurilisi ja haldusalaseid erinevusi liikmesriikides ning kohalike ja piirkondlike asutuste vahel;

6.   rõhutab haldusasutuste poolt arendatud ja juhitud rakenduste kasutatava suure andmekoguse käsitlemiseks vajaliku logistika rolli;

7.   tervitab asjaolu, et avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamist käsitleva direktiiviga püütakse viia sellise teabe kättesaadavusest tulenev avaliku sektori asutuste täiendav halduskoormus miinimumini;

8.   rõhutab, kui olulised ja vajalikud on ühised eeskirjad ja tavad, millega reguleeritakse avaliku sektori valduses oleva teabe kasutamist ja taaskasutamist tagamaks, et kõigi Euroopa teabeturul osalejate suhtes kohaldatakse samu põhitingimusi, et tingimused sellise teabe taaskasutamiseks on läbipaistvamad ning et kaotatakse siseturu moonutused;

9.   toob esile vajaduse edendada e-kaasatust, st kaasavat, piirkondlikult ja sotsiaalselt õiglast infoühiskonda, mis kasutab info- ja sidetehnoloogiat asjade Interneti üldisemas raamistikus konkurentsivõime suurendamiseks ja avalike teenuste parandamiseks;

10.   toetab ülikoolide ja eraettevõtete poolt ühiselt rahastatavate laboratooriumide loomise innustamist Euroopas, et suurendada infotehnoloogia valdkonna uurimistegevuse mõju Euroopas;

11.   rõhutab, et juurdepääs avaliku sektori valduses olevale teabele ja selle taaskasutamine võib potentsiaalselt edendada asjade Interneti rakendusi. Avaliku sektori valduses oleva teabe peamiste hoidlate ja infosisu valdajatena on linnadel ja piirkondadel oluline roll asjade Interneti loomise lihtsustamisel;

Avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamist käsitlev direktiiv

12.   märgib, et avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise turu väljatöötamiseks on vaja loobuda avaliku sektori asutuste ja eraettevõtete vahelistest ainuõiguslikest lepingutest ning võtta meetmeid, millega rakendatakse litsentsimise ja maksustamise mudelid, et lihtsustada ja maksimaalselt suurendada avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamist (eriti piirkulude kohaldamise kaudu); samuti on oluline kaaluda ja selgitada avaliku teabe tootmiseks ja haldamiseks kasutatavaid mehhanisme;

13.   rõhutab seoses konkurentsivõimelise avaliku sektori valduses oleva teabe turu põhimõttega, et on väga oluline tagada, et erasektori teenusepakkujate suhtes kohaldatakse samu tingimusi kui avaliku sektori asutuste suhtes, et võimaldada erakasutajatele juurdepääsu avalikule teabele, ning tuua selgelt välja, millistel tingimustel võib nimetatud andmeid kasutada ärilistel eesmärkidel;

14.   märgib, et väga oluline on määratleda teabe majandusliku väärtuse objektiivse mõõtmise viis teabe avaliku olemuse ja selle seose tõttu valitsusasutustega;

15.   teeb ettepaneku eristada avalikule teabele juurdepääsu ja selle taaskasutamist täielikus kooskõlas andmekaitse eeskirjadega, et suurendada kasu teabe tootja jaoks, kes ei pruugi teabe koostamisel katta täielikult oma kulusid, ning et minimeerida nende juhtude arvu, kui antakse piiratud juurdepääs avalikule teabele;

Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused – avaliku sektori valduses oleva teabe kasutamise peamised võimaldajad ja sellest kasusaajad

16.   kutsub üles keskenduma rohkem teadlikkuse tõstmisele kohalikul ja piirkondlikul tasandil, kuna seal puuduvad teadmised ja/või mehhanismid taaskasutamiseks kättesaadava teabe kindlaksmääramiseks, ning selleks, et aidata avaliku sektori asutustel suurendada läbipaistvust ja edendada avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamist;

17.   rõhutab, et avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise täispotentsiaali saavutamine oleks võimalik kohalike ja piirkondlike omavalitsuste tihedama kaasamisega, mis aitaks oluliselt kaasa avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise edendamisele, et suurendada konkurentsivõimet ja luua töökohti;

18.   märgib, et kohaliku ja piirkondliku tasandi avaliku sektori asutuste jaoks on äärmiselt oluline digiteerimiseks vajalike piisavate sisemiste ressursside ja jätkusuutlike finantsvahendite olemasolu. Sisu digiteerimiseks pakuvad alternatiive avaliku ja erasektori partnerlused ja e-õppe turgude areng. Avaliku sektori valduses olev teave võib tekitada sõltumatuid tuluvooge, mis aitavad kaasa andmete loomise ja digiteerimise jõupingutustele. Lisaks on olulised ka võrgustikud ja interaktiivsed kogukonnad, sest nad võimaldavad vähendada kulusid, näiteks avatud lähtekoodiga tarkvara arendamise puhul;

Asjade Internet

19.   rõhutab, et infotehnoloogia arendamine on meie ühiskonna ja Euroopa ühtse turu jaoks väga oluline küsimus, eeldusel, et EL eraldab piisavaid rahalisi vahendeid uuendustegevusele, alusuuringutele ning teadus- ja arendustegevusele ning näeb ette poliitilised meetmed tuleviku Interneti haldamiseks;

20.   märgib, et selliste interaktiivsete platvormide nagu Web 2.0 arendamine on muutunud tänapäeval kasulikumaks platvormide keerukate teabevahetuse ja täiustatud koostalitlusvõime funktsioonide tõttu arvukate võrgustike vahel, pakkudes võimalusi infosisu loomiseks ja pakkumiseks nii individuaalselt kui ka koostöös või ühiselt. Siinkohal on väga oluline massmälu tehnoloogiate kiire arendamine avaliku sektori asutuste andmebaaside jaoks, mis sisaldavad Interneti-aadressiga määratletud objektide kirjeldusi;

21.   teeb ettepaneku pöörata erilist tähelepanu Interneti tulevikule, millest võib areneda asjade Interneti ning kvaliteetse sisu ja teenuste kombinatsioon, mis kasutab platvormina Web 2.0 tehnoloogiat. Selle uus muster määratleb uuesti kodanike elus kõikjal esinevate võrkude koha ja rolli ning majanduskasvu, mis võib kaasa tuua suured ühiskondlikud muutused;

Asjade Interneti haldamine, eraelu puutumatus ja andmete turvalisus

22.   rõhutab, et asjade Interneti arendamist ei saa jätta üksnes erasektori kanda, arvestades sügavaid ühiskondlikke muutusi, mida see kaasa toob. Vaid ELi poliitikakujundajate ja avaliku sektori asutuste, sealhulgas kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasamisega saab tagada, et info- ja sidetehnoloogia kasutamisega edendatakse muu hulgas majanduskasvu, lahendatakse vananeva ühiskonnaga seotud probleeme ja stimuleeritakse tõhusamat energiakasutust;

23.   toob esile, et asjade Interneti haldust tuleb kujundada ja ellu viia viisil, mis vastab kõigile avaliku sektori poliitilistele meetmetele, nagu Regioonide Komitee sedastas valges raamatus mitmetasandilise valitsemise kohta (1). Mitmetasandilise valitsemise eesmärk on tugevdada ühenduse meetmete tõhusust Euroopa Liidu, liikmesriikide ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kooskõlastatud tegevuse kaudu, mis põhineb partnerlusel ning mille eesmärk on välja töötada ja ellu viia ELi poliitikat;

24.   märgib vajadust edukalt vastata olulisele strateegilisele väljakutsele nagu asjade Internet mitmetasandilise valitsemise põhimõtete ja mehhanismide abil nii vertikaalselt – kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning keskvalitsuste ja Euroopa Liidu vahel – kui ka horisontaalselt – kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning kodanikuühiskonna vahel – või katsetades teatud uuendusi kohalikul ja piirkondlikul tasandil;

25.   rõhutab, et asjade Interneti infrastruktuuri rajamisel ja selle kaudu edastatavate teenuste arendamisel on väga oluline tagada kõigi turvalisusnõuete täitmine kõigil tasanditel, et tagada eraelu puutumatuse ja isikuandmete kaitse optimaalne tase ning vältida isiklike andmete igasugust loata jälgimist ja profiilide loomist, sealhulgas ostueelistused, tervislik seisund, tervisekaardid jne;

26.   märgib, et eraelu puutumatuse kaitse sõltub kindlatest teguritest, sealhulgas avaliku sektori asutuste struktuur (enamik neist on kohaliku tasandi asutused), lähendamine ELi õigusaktidele, innovaatilise kultuuri edendamine avaliku sektori asutuste ametnike hulgas, sealhulgas ühise eetikakoodeksi kasutamise ning info- ja sidetehnoloogial põhinevate rakenduste haldamise kaudu;

27.   leiab seetõttu, et erilist tähelepanu tuleks pöörata suuniste ja soovituste koostamisele eesmärgiga määratleda IST-strateegiad, eeskirjad, standardid ja ühised vormingud, et suurendada andmete turvalisust ja toetada eraelu puutumatuse kaitset;

28.   kutsub üles korraldama kogu personali laialdast koolitust, mis on eelkõige suunatud tehnikaspetsialistidele (nt võrgud, süsteemid, turvalisus, eraelu puutumatus jne), otseselt eri tehnoloogiaid hõlmavate turvamenetlustega töötavale personalile ning uuenduse ja kaasajastamisega üldiselt või kaudselt seotud personalile (nt digitaalse kirjaoskuse õpetamine tarbijatele);

Asjade Interneti sotsiaal-majanduslik mõju

29.   leiab sarnaselt varasemates arvamustes (2) väljendatuga, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused peaksid tegema laiaulatuslikku koostööd, et parandada haldusasutuste vahelist koostalitlusvõimet ja avalike teenuste osutamise tõhusust;

30.   rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused võivad võtta ning juba võtavadki juhtrolli Euroopa konkurentsivõime edendamisel, ärivõimaluste suurendamisel, rahvatervise teenuste parandamisel ning IST kasutamisel energiatõhususe suurendamiseks tehnoloogiaalaste parimate tavade tutvustamise, projektipartnerite määratlemise ning vahendite eraldamise kaudu;

31.   rõhutab, et IST edendamise meetmed ei too iseenesest kaasa suuremat majanduslikku suutlikkust ilma kohalike ja piirkondlike omavalitsuste aktiivse toetuse ja osaluseta. Kodanikuühiskond, kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ning valitsus peaksid tegema koostööd, et tagada inimressursi kvalifikatsiooni tõstmise, organisatsioonilise muutuse, IST ja tootlikkuse positiivse mõjuringi käivitamine;

32.   rõhutab, et eriti olulised on meetmed IST-alaste põhiteadmiste parandamiseks, kõrgetasemeliste IST-alaste oskuste väljaarendamiseks, IST-alaseks elukestvaks õppeks ning IST tõhusaks kasutamiseks vajalike juhtimis- ning võrgustike moodustamise oskuste parandamiseks ning need kuuluvad kohalike ja piirkondlike omavalitsuste põhipädevuste hulka;

Teadus- ja arendustegevus ning innovatsioon

33.   avaldab komisjonile kiitust kohustuse võtmise eest toetada jätkuvalt seitsmenda raamprogrammi kaudu teadustegevust ja tehnoloogilist arengut asjade Interneti valdkonnas lisaks praegustele silmapaistvatele saavutustele; toetab konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi kasutamist suurepärase platvormina asjade Interneti tulevaste rakenduste käivitamise edendamiseks. Siinkohal võiksid väga kasulikuks osutuda kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused katseprojektide läbiviimiseks, seda nii rakendamise lihtsuse kui ka kulude ja tulude suhte seisukohast;

34.   väljendab toetust riiklike ja piirkondlike sidusrühmade suuremale rollile selliste uute suurte Euroopa algatuste arendamisel nagu ERA-NETi kavad või ühised tehnoloogiaalgatused (3). Selles osas saab teadusuuringute ja uuendustegevuse potentsiaali suurendamise protsess Euroopa konkurentsieelise jätkusuutlikkuse tagamiseks ning seega asjade Interneti eesmärkide kiiremaks saavutamiseks olla edukas vaid nende linnade ja piirkondlike omavalitsuste kaasamisel, kes peavad avaliku sektori vahendite kasutamisel esmatähtsaks teadusuuringuid ja innovatsiooni;

35.   kutsub üles olemasolevate meetmete ja koostöömehhanismide suuremale täiendavusele ja seitsmenda raamprogrammi, struktuurifondide ning konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi koordineeritud kasutamisele, mis pakub investeerimisvõimalusi vastavalt eri teadusprojektide konkreetsetele eripäradele;

36.   rõhutab vajadust meelitada ligi tippteadlasi väljastpoolt Euroopat ning toonitab piirkondade tähtsust haridusteenuste peamiste osutajatena ja kasvavat vajadust suurendada piirkondlikke investeeringuid inimressurssidesse. Erilist tähelepanu tuleks pöörata kohalikule innovatsioonipoliitikale, tehnoloogiakeskustele, äriinkubaatoritele, teadusparkidele ja riskikapitalile;

Rahvusvaheline dialoog

37.   märgib, et rahvusvahelise koostöö raamistikus etendavad piirkonnad eriti olulist rolli oma teaduspoliitika raames toetavate programmide ning struktuuriliste ja õiguslike raamtingimuste tõttu;

38.   rõhutab, et isegi väikesed kohaliku ja piirkondliku tasandi asutused võivad toota ülemaailmset huvi pakkuvaid teadmisi kitsastes erialavaldkondades, eriti juhul, kui nad osalevad globaalsetes võrgustikes ja teevad koostööd teadmistepõhiste ettevõtetega;

39.   toob siinkohal esile, et piirkondade sidemed ja koostöö nii riigisiseselt kui ka riikidevaheliselt muutuvad järjest olulisemaks, eriti klastrite, võrgustike ja innovatsiooni ökosüsteemide toetamise meetmete jaoks. Samas areneb ka nende toetamine maailmatasemel sõlmpunktide loomise suunas, selleks et ühineda pigem ülemaailmsete innovatsiooniahelate kui geograafiliselt seotud klastritega.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 89/2009 fin.

1

(2)  CdR 10/2009 fin.

2

(3)  CdR 83/2007 fin.

3

---

III Ettevalmistavad aktid

Regioonide Komitee

Täiskogu 83. istungjärk 9. ja 10. veebruaril 2010

| 1.7.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 175/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 175/40

---

TÄISKOGU 83. ISTUNGJÄRK 9. JA 10. VEEBRUARIL 2010

Regioonide Komitee arvamus teemal „Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta (2011)”

(2010/C 175/10)

I.   POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1.   tervitab Euroopa Komisjoni ettepanekut nimetada aasta 2011 Euroopa vabatahtliku tegevuse aastaks ning toetab komisjoni analüüsi, mis käsitleb vabatahtliku tegevuse mitmekülgset panust Euroopa ühiskonda ning selle valdkonna väljakutseid ja poliitilisi nõudeid;

2.   väljendab heameelt selle üle, et Euroopa Komisjon tunnustab vabatahtlikku tegevust kodanikuaktiivsuse olulise osana kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja ELi tasandil. Paljude jaoks on vabatahtlik töö sotsiaalse ühtekuuluvuse ja sotsiaalse kapitali põhimõtete isiklik väljendus ning kujutab endast tõelist kodanikuaktiivsust;

3.   rõhutab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste olulist rolli vabatahtliku tegevuse edendamisel, arendamisel ja toetamisel. Seda rolli peegeldab otse neil tasanditel korraldatava vabatahtliku töö maht. Komitee tervitab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste tunnustamist komisjoni ettepanekus;

4.   väljendab heameelt selle üle, et Euroopa Komisjon mõistab vabatahtliku tegevuse olulisust tööalase konkurentsivõime ja elukestva õppe seisukohalt. Kuigi see on majanduskriisi tõttu hetkel eriti tähtis, on see sotsiaalse ühtekuuluvuse suurendamise võimalusena oluline ka majandusliku heaolu tingimustes;

5.   juhib tähelepanu majanduslikule panusele, mida vabatahtlik tegevus annab kohaliku, piirkondliku, riikliku ja ELi tasandi majandusse ning mis kujutab endast mõjusat tegurit investeerimisel ja töökohtade loomisel. Komitee leiab, et kõnealune Euroopa aasta 2011 annab võimaluse keskenduda sellele panusele põhjalikumalt Euroopa töökohtade ja majanduskasvu (Lissaboni) strateegia uuendamise ning riiklike reformiprogrammide kontekstis;

6.   rõhutab siiski, et vabatahtlikku tegevust ei tohi üheski valdkonnas rakendada mis tahes tingimustes palgatööd asendava tegevusena. Ametiasutused peavad oma pädevuste raames tagama, et nemad ega ka nende lepingupartnerid sellega ei tegeleks;

Õiguslik alus ja Euroopa aasta nimetus

7.   on nõus 2011. aasta ümbernimetamisega kodanikuaktiivsust edendava vabatahtliku tegevuse Euroopa aastaks tulenevalt kõnealuse ettepaneku õiguslikust alusest, ent leiab, et algset nime tuleks jätkuvalt kasutada üldsusele suunatud nimena. See aitaks koguda Euroopa aastale toetust, tunnustust, aitaks seda mõista ja vältida aasta keskse teema – vabatahtliku tegevuse – hägustumist;

8.   leiab samuti, et vältida tuleb pikki arutelusid õigusliku aluse üle ning et otsus ettepaneku kohta tuleks langetada võimalikult kiiresti, et anda piisavalt aega ettevalmistustöödeks 2010. aastal;

9.   märgib, et vabatahtlik töö on kodanikuaktiivsuse ja demokraatia oluline mõõde, ent rõhutab, et see on vaid üks tahk. Euroopa aastaga tuleb edendada ka laiemat panust, mida vabatahtlik tegevus annab Euroopa ühiskonnale;

Euroopa aastate parem koosmõju

10.   leiab, et 2011. aasta nimetamisel Euroopa vabatahtliku tegevuse aastaks tuleks toetuda mõnele vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta (2010) meetmele, arvestades vabatahtliku tegevuse rolli selles valdkonnas. Samuti soovitab komitee, et Euroopa aasta 2011 toetaks ÜRO rahvusvahelise vabatahtlike aasta 10. aastapäeva täiendavaid meetmeid;

11.   leiab samuti, et Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta (2011) tulemusi tuleks kasutada selliste meetmete kavandamisel ja rakendamisel, mis on seotud tulevaste teemakohaste aastatega, nagu Euroopa aktiivse vananemise aasta (2012) ja Euroopa kodakondsuse aasta (kavas 2013);

12.   soovitab Euroopa Komisjonil parandada Euroopa aastate üldist koosmõju, mitte vaadelda neid ühekordsete sündmustena, sest see suurendaks lisaväärtust ning Euroopa aastate meetmete ja tulemuste kasu;

13.   soovitab, et tarvis on Euroopa Komisjoni eri talituste suuremat kaasatust ja rohkem horisontaalset koordineerimist nende vahel, samuti tuleb tugevdada liikmesriikide pühendumist ning teha suuremaid jõupingutusi kohaliku ja piirkondliku valitsustasandi kaasamiseks, et 2011. aasta järelmeetmed oleksid tõhusad ja põhineksid saavutatud tulemustel;

Euroopa aasta 2011: eesmärgid

14.   tervitab nelja eesmärki, mis Euroopa Komisjon on seadnud Euroopa vabatahtliku tegevuse aastale, sest need peegeldavad praktiliselt ja selgelt vabatahtliku tööga seotud protsesse nii üksikisikute kui ka vabatahtlike organisatsioonide seisukohast;

15.   juhib tähelepanu sellele, et liikmesriikides valitsevad vabatahtliku töö vormid, valdkonnad ja traditsioonid on erinevad, ning rõhutab, et 2010. ja 2011. aasta lähenemisviis peab olema mõistev ja paindlik. Komitee arvates pakub Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta ainulaadse võimaluse koondada kogemusi ja häid tavasid ning luua sobivad foorumid, kus kogu Euroopa Liidu riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud tasandid saavad kogemusi vahetada ja häid tavasid tutvustada;

16.   soovitab kaaluda liikmesriikide ühise käsitluse väljatöötamist, et määratleda vabatahtlik tegevus kolmanda eesmärgi (toetada ja tunnustada vabatahtlikku tegevust) keskse teemana;

17.   rõhutab vajadust kasutada Euroopa vabatahtliku tegevuse aastat vabatahtliku töö tingimuste parandamiseks Euroopa Liidus, eelkõige pakkudes hästi rahastatud, tõhusat ja nähtavat infrastruktuuri, mille kaudu lihtsustada üldsuse juurdepääsu vabatahtliku töö võimalustele;

18.   kutsub üles nimetama ühe päeva 2011. aasta lõpupoole Euroopa Liidu vabatahtliku tegevuse päevaks, mis põhineks liikmesriikide erinevatel vabatahtliku töö traditsioonidel. Seda päeva võiks igal aastal kasutada solidaarsustunde loomiseks ELi vabatahtlike vahel ning vabatahtliku tegevuse tutvustamiseks üldsusele asjakohasel ja uuenduslikul viisil;

19.   arvestades üldsusele suunatud poliitika rolli kohalikul ja piirkondlikul tasandil vabatahtliku tegevuse edendamisel ja soodustamisel, soovitab ELi ja eri liikmesriikide tasandil anda alates 2011. aastast iga kahe aasta tagant auhinna kõige vabatahtlikesõbralikumale linnale või kohalikule või piirkondlikule omavalitsusele. Samuti pooldab komitee auhindade andmist aasta vabatahtlikule, et tunnustada üksikisikute pühendumist ja saavutusi vabatahtliku tegevuse valdkonnas;

20.   juhib tähelepanu vajadusele kaasata teavitustegevusse juba vabatahtlikena tegutsevad tavakodanikud (eelkõige sotsiaalselt tõrjutud rühmadest), et propageerida kõigi ELi kodanike osalemist vabatahtlikus töös;

21.   rõhutab, et teabevahetusmeetmed peaksid olema suunatud teemadele, mis hõlmavad nii kohalikul tasandil toimuvat vabatahtlikku tööd, ELi piiriülest vabatahtlikku tegevust kui ka vabatahtlikku tööd arengumaades;

Euroopa aasta 2011: tulemused

22.   toonitab, et Euroopa aasta eesmärkide edukaks saavutamiseks on vaja kriitilist hulka algatusi, millel oleks kestev mõju vabatahtlikule tegevusele kogu Euroopa Liidus. Euroopa vabatahtliku tegevuse aastaga tuleks püüda jõuda selleni, et võetakse poliitiline kohustus:

| a) | tagada vabatahtlikele kogu ELis ühtselt kehtiv õiguslik staatus; |
| --- | --- |

a)

tagada vabatahtlikele kogu ELis ühtselt kehtiv õiguslik staatus;

| b) | koguda süstemaatilisemalt andmeid vabatahtlike ja nende pakutavate teenuste kohta, et hinnata õigesti selle valdkonna majanduslikku väärtust; |
| --- | --- |

b)

koguda süstemaatilisemalt andmeid vabatahtlike ja nende pakutavate teenuste kohta, et hinnata õigesti selle valdkonna majanduslikku väärtust;

| c) | kõrvaldada inimesi vabatahtlikust tegevusest eemale hoidvad takistused (näiteks see, et puudub kogu ELi hõlmav süstemaatiline tausta kontrollimise menetlus neile, kes soovivad töötada laste ja kaitsetute täiskasvanutega, või oht, et vabatahtlikku tegevust alustavatelt töötutelt võetakse ära hüvitised, jne) |
| --- | --- |

c)

kõrvaldada inimesi vabatahtlikust tegevusest eemale hoidvad takistused (näiteks see, et puudub kogu ELi hõlmav süstemaatiline tausta kontrollimise menetlus neile, kes soovivad töötada laste ja kaitsetute täiskasvanutega, või oht, et vabatahtlikku tegevust alustavatelt töötutelt võetakse ära hüvitised, jne)

23.   soovitab panna Euroopa vabatahtliku tegevuse aastaga aluse vabatahtliku töö tegevuskava koostamisele. Tegevuskava abil tuleks vabatahtlikku tööd ELi eri poliitikavaldkondades ja programmides paremini tunnustada ja toetada. 2011. aastaks kavandatavaid temaatilisi konverentse tuleks kasutada selleks, et määratleda vabatahtliku töö tegevuskava põhielemendid ja prioriteedid;

24.   leiab, et Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta võiks soodustada ka arutelu sobivate poliitikasuundade üle liikmesriikide tasandil, et stimuleerida ja edendada vabatahtlikku tööd ning kasutada 2011. aasta algusi ja saavutusi edasise tegevuse alusena;

25.   soovitab samuti uuesti kaaluda vabatahtliku tegevuse rahalise väärtuse laiemat tunnustamist 2013. aasta järgsete ELi rahastatavate programmide kaasrahastamise vormina. Komitee leiab, et see eeldab selgemat viidet finantseeskirjades ning laiemat talitustevahelist konsulteerimist asjassepuutuvates peadirektoraatides;

Rahalised vahendid

26.   väljendab kahetsust Euroopa vabatahtliku tegevuse aastale eraldatud rahastamisvahendite suhteliselt madala määra üle (eriti kui seda võrrelda 2010. aastale eraldatud 17 miljoni euroga). On oht, et sellise rahastamismääraga ei saavutata täielikult vabatahtliku tegevuse aasta eesmärke ning kavandatud meetmed ei pruugi mitmete eri struktuuride kaudu üldsuseni jõuda;

27.   soovitab seetõttu vaadelda ettepanekus ette nähtud 6 miljonit eurot miinimumina ning eraldada Euroopa aastale 2011 vastavalt võimalustele täiendavaid vahendeid. Komitee soovib näha, et Euroopa Komisjon sõnastaks selgemini muud rahastamisvõimalused asjakohaste ühenduse programmide raames, mida võiks kasutada 2011. aasta eesmärkide saavutamiseks;

Regioonide Komitee roll

28.   lubab aktiivselt edendada Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta eesmärke ning osaleda vastavalt võimalustele kõnealuse aasta tegevustes. Komitee väljendab tahet töötada koos Euroopa Komisjoni ja liikmesriikidega selle nimel, et Euroopa vabatahtliku tegevuse aastal oleks praktiline mõju.

II   MUUDATUSETTEPANEKUD

Muudatusettepanek 1

Muudatusettepanek dokumendile „Ettepanek: nõukogu otsus Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta kohta (2011)”,

artikkel 4

| Komisjoni ettepaneku tekst | Regioonide Komitee muudatusettepanek |
| --- | --- |
| Iga liikmesriik määrab asutuse, kes korraldab liikmesriigi osalust Euroopa aasta algatustes (edaspidi „riiklik koordineerimisasutus”). Liikmesriik teavitab komisjoni oma määratud asutusest ühe kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmisest.
  Iga liikmesriigi ülesanne on tagada, et eespool nimetatud asutus kaasaks suurt hulka sidusrühmi riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.
  Riiklik koordineerimisasutus vastutab Euroopa aasta riiklike programmide/tegevuse ja prioriteetide väljatöötamise eest kooskõlas artiklis 2 loetletud eesmärkidega ja vastavalt lisas esitatud kirjeldustele. | Iga liikmesriik määrab asutuse, kes korraldab liikmesriigi osalust Euroopa aasta algatustes (edaspidi „riiklik koordineerimisasutus”). Liikmesriik teavitab komisjoni oma määratud asutusest ühe kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmisest.
  Iga liikmesriigi ülesanne on tagada, et eespool nimetatud asutus kaasaks suurt hulka sidusrühmi riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.
  Riiklik koordineerimisasutus vastutab Euroopa aasta riiklike programmide/tegevuse ja prioriteetide väljatöötamise eest kooskõlas artiklis 2 loetletud eesmärkidega ja vastavalt lisas esitatud kirjeldustele. |

Komisjoni ettepaneku tekst

Regioonide Komitee muudatusettepanek

Iga liikmesriik määrab asutuse, kes korraldab liikmesriigi osalust Euroopa aasta algatustes (edaspidi „riiklik koordineerimisasutus”). Liikmesriik teavitab komisjoni oma määratud asutusest ühe kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmisest.

Iga liikmesriigi ülesanne on tagada, et eespool nimetatud asutus kaasaks suurt hulka sidusrühmi riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.

Riiklik koordineerimisasutus vastutab Euroopa aasta riiklike programmide/tegevuse ja prioriteetide väljatöötamise eest kooskõlas artiklis 2 loetletud eesmärkidega ja vastavalt lisas esitatud kirjeldustele.

Iga liikmesriik määrab asutuse, kes korraldab liikmesriigi osalust Euroopa aasta algatustes (edaspidi „riiklik koordineerimisasutus”). Liikmesriik teavitab komisjoni oma määratud asutusest ühe kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmisest.

Iga liikmesriigi ülesanne on tagada, et eespool nimetatud asutus kaasaks suurt hulka sidusrühmi riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.

Riiklik koordineerimisasutus vastutab Euroopa aasta riiklike programmide/tegevuse ja prioriteetide väljatöötamise eest kooskõlas artiklis 2 loetletud eesmärkidega ja vastavalt lisas esitatud kirjeldustele.

Motivatsioon

Riiklike programmide koostamisel ja prioriteetide seadmisel tuleb konsulteerida sidusrühmadega.

Muudatusettepanek 2

Muudatusettepanek dokumendile „Ettepanek: nõukogu otsus Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta kohta (2011)”,

artikli 7 lõige 1

| Komisjoni ettepaneku tekst | Regioonide Komitee muudatusettepanek |
| --- | --- |
| Käesoleva otsuse rakendamise eelarve ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 on 6 000 000 eurot. | Käesoleva otsuse rakendamise eelarve ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 on 6 000 000 eurot, . |

Komisjoni ettepaneku tekst

Regioonide Komitee muudatusettepanek

Käesoleva otsuse rakendamise eelarve ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 on 6 000 000 eurot.

Käesoleva otsuse rakendamise eelarve ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 on 6 000 000 eurot, .

Motivatsioon

Et saavutada käegakatsutavaid tulemusi, tuleb kõnealuse Euroopa aasta eelarvet suurendada ja käsitleda praegust eelarveettepanekut miinimumina.

Muudatusettepanek 3

Muudatusettepanek dokumendile „Ettepanek: nõukogu otsus Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta kohta (2011)”,

artikkel 9

| Komisjoni ettepaneku tekst | Regioonide Komitee muudatusettepanek |
| --- | --- |
| Komisjon tagab koos liikmesriikidega kooskõla otsuses sätestatud meetmete ning muude ühenduse, riiklike või piirkondlike meetmete ja algatuste vahel, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke. | Komisjon tagab koos liikmesriikidega kooskõla otsuses sätestatud meetmete ning muude ühenduse, riiklike, piirkondlike meetmete ja algatuste vahel, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke. |

Komisjoni ettepaneku tekst

Regioonide Komitee muudatusettepanek

Komisjon tagab koos liikmesriikidega kooskõla otsuses sätestatud meetmete ning muude ühenduse, riiklike või piirkondlike meetmete ja algatuste vahel, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke.

Komisjon tagab koos liikmesriikidega kooskõla otsuses sätestatud meetmete ning muude ühenduse, riiklike, piirkondlike meetmete ja algatuste vahel, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke.

Motivatsioon

Tuleb tagada kooskõla ka kohalike algatustega.

Brüssel, 10. veebruar 2010

Regioonide Komitee president

Mercedes BRESSO

---