# Europeiska unionens L 141/2020

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 141 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 63 årgången5 maj 2020 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 141

Svensk utgåva

Lagstiftning

63 årgången5 maj 2020

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/611 av den 30 april 2020 om återinförande av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina vad gäller den import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte | 1 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Kommissionens direktiv (EU) 2020/612 av den 4 maj 2020 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort (
  1
  ) | 9 |
| | | BESLUT |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2020/613 av den 7 februari 2020 om den åtgärd SA.17653 – C36/2007 (f.d. NN 25/2007) som Tyskland har genomfört till förmån för Deutsche Post AG
  [delgivet med nr C(2020) 593]

   (
  1
  ) | 12 |
| | * | Europeiska centralbankens beslut (EU) [2020/614] av den 30 april 2020 om ändring av beslut (EU) 2019/1311 om en tredje serie med riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (ECB/2020/25) | 28 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/611 av den 30 april 2020 om återinförande av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina vad gäller den import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte

1

DIREKTIV

*

Kommissionens direktiv (EU) 2020/612 av den 4 maj 2020 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort (
  1
  )

1

9

BESLUT

*

Kommissionens beslut (EU) 2020/613 av den 7 februari 2020 om den åtgärd SA.17653 – C36/2007 (f.d. NN 25/2007) som Tyskland har genomfört till förmån för Deutsche Post AG
  [delgivet med nr C(2020) 593]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2020) 593]

1

12

*

Europeiska centralbankens beslut (EU) [2020/614] av den 30 april 2020 om ändring av beslut (EU) 2019/1311 om en tredje serie med riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (ECB/2020/25)

28

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till kommissionens förordning (EU) 2020/171 av den 6 februari 2020 om ändring av bilaga XIV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) ( EUT L 35, 7.2.2020 ) | 37 |
| | * | Rättelse till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 626/2011 av den 4 maj 2011 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU vad gäller energimärkning av luftkonditioneringsapparater ( EUT L 178, 6.7.2011 ) | 39 |

Rättelser

*

Rättelse till kommissionens förordning (EU) 2020/171 av den 6 februari 2020 om ändring av bilaga XIV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) ( EUT L 35, 7.2.2020 )

( EUT L 35, 7.2.2020 )

37

*

Rättelse till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 626/2011 av den 4 maj 2011 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU vad gäller energimärkning av luftkonditioneringsapparater ( EUT L 178, 6.7.2011 )

( EUT L 178, 6.7.2011 )

39

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/1

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2020/611

av den 30 april 2020

om återinförande av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina vad gäller den import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen, (nedan kallad grundförordningen) (1), särskilt artiklarna 13 och 14.1, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

| (1) | Genom förordning (EG) nr 91/2009 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina). Dessa åtgärder kallas nedan de ursprungliga åtgärderna och den undersökning som ledde till dessa åtgärder kallas nedan den ursprungliga undersökningen. |
| --- | --- |

(1)

Genom förordning (EG) nr 91/2009 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina). Dessa åtgärder kallas nedan de ursprungliga åtgärderna och den undersökning som ledde till dessa åtgärder kallas nedan den ursprungliga undersökningen.

2

Kina

de ursprungliga åtgärderna

den ursprungliga undersökningen

| (2) | Efter införandet av den slutgiltiga antidumpningstullen mottog kommissionen bevisning för att dessa åtgärder kringgåtts genom omlastning via Malaysia. |
| --- | --- |

(2)

Efter införandet av den slutgiltiga antidumpningstullen mottog kommissionen bevisning för att dessa åtgärder kringgåtts genom omlastning via Malaysia.

| (3) | Kommissionen inledde därför den 28 november 2010 genom förordning (EU) nr 966/2010 (3) en undersökning avseende eventuellt kringgående av de gällande antidumpningsåtgärderna som införts genom förordning (EG) nr 91/2009 (nedan kallad undersökningen om kringgående). |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen inledde därför den 28 november 2010 genom förordning (EU) nr 966/2010 (3) en undersökning avseende eventuellt kringgående av de gällande antidumpningsåtgärderna som införts genom förordning (EG) nr 91/2009 (nedan kallad undersökningen om kringgående).

3

undersökningen om kringgående

| (4) | Rådet utvidgade den 26 juli 2011 genom genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 (4) (nedan kallad förordningen om kringgående) den antidumpningstull som infördes genom förordning (EG) nr 91/2009 till att även omfatta vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte. |
| --- | --- |

(4)

Rådet utvidgade den 26 juli 2011 genom genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 (4) (nedan kallad förordningen om kringgående) den antidumpningstull som infördes genom förordning (EG) nr 91/2009 till att även omfatta vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte.

4

förordningen om kringgående

| (5) | Den 27 februari 2016 upphävde kommissionen genom genomförandeförordning (EU) 2016/278 (5) den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning (EG) nr 91/2009, utvidgad genom genomförandeförordning (EU) nr 723/2011. |
| --- | --- |

(5)

Den 27 februari 2016 upphävde kommissionen genom genomförandeförordning (EU) 2016/278 (5) den slutgiltiga antidumpningstull som införts genom förordning (EG) nr 91/2009, utvidgad genom genomförandeförordning (EU) nr 723/2011.

5

| (6) | Genom sin dom i mål C-644/17 Eurobolt av den 3 juli 2019 (6) ogiltigförklarade domstolen genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 i den mån den hade antagits i strid med det samrådsförfarande som anges i artikel 15.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (7). |
| --- | --- |

(6)

Genom sin dom i mål C-644/17 Eurobolt av den 3 juli 2019 (6) ogiltigförklarade domstolen genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 i den mån den hade antagits i strid med det samrådsförfarande som anges i artikel 15.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (7).

6

7

2.   GENOMFÖRANDE AV DOMSTOLENS DOM I MÅL C-644/17, EUROBOLT

GENOMFÖRANDE AV DOMSTOLENS DOM I MÅL C-644/17, EUROBOLT

| (7) | Kravet att lämna all relevant information till den rådgivande kommittén senast tio arbetsdagar före dess sammanträde, i enlighet med artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009, utgör enligt domstolen en väsentlig formföreskrift vad avser förfarandet, vars åsidosättande medför att den berörda rättsakten ska ogiltigförklaras (8). Enligt domstolen överträddes denna bestämmelse i den utsträckning som Eurobolts (en nederländsk importör av fästdon från Malaysia) synpunkter inte meddelades medlemsstaterna senast tio arbetsdagar före den rådgivande kommitténs sammanträde. |
| --- | --- |

(7)

Kravet att lämna all relevant information till den rådgivande kommittén senast tio arbetsdagar före dess sammanträde, i enlighet med artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009, utgör enligt domstolen en väsentlig formföreskrift vad avser förfarandet, vars åsidosättande medför att den berörda rättsakten ska ogiltigförklaras (8). Enligt domstolen överträddes denna bestämmelse i den utsträckning som Eurobolts (en nederländsk importör av fästdon från Malaysia) synpunkter inte meddelades medlemsstaterna senast tio arbetsdagar före den rådgivande kommitténs sammanträde.

8

| (8) | I enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget ska unionens institutioner vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa domar från Europeiska unionens domstol. Den 27 augusti 2019 återupptog kommissionen därför undersökningen om kringgående för att korrigera den rättsstridighet som domstolen konstaterade (9). |
| --- | --- |

(8)

I enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget ska unionens institutioner vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa domar från Europeiska unionens domstol. Den 27 augusti 2019 återupptog kommissionen därför undersökningen om kringgående för att korrigera den rättsstridighet som domstolen konstaterade (9).

9

| (9) | Återupptagandet av undersökningen om kringgående begränsades till genomförandet av domstolens dom i mål C-644/17 Eurobolt, nämligen att säkerställa att alla formföreskrifter som följer av förfarandet med rådgivande kommitté enligt artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 är uppfyllda (10). Detta förfarande har under tiden ersatts med kommittén för granskningsförfarandet i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (11). |
| --- | --- |

(9)

Återupptagandet av undersökningen om kringgående begränsades till genomförandet av domstolens dom i mål C-644/17 Eurobolt, nämligen att säkerställa att alla formföreskrifter som följer av förfarandet med rådgivande kommitté enligt artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 är uppfyllda (10). Detta förfarande har under tiden ersatts med kommittén för granskningsförfarandet i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (11).

10

11

| (10) | I detta hänseende ska påpekas att Europeiska unionens rättsakter ska antas i enlighet med de processuella regler som gäller vid tidpunkten för deras antagande. Artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 i den lydelse som gällde vid tidpunkten för den bakomliggande undersökningen är upphävd. Ett förfarande – som det nu aktuella återupptagandet av en undersökning av kringgående som inletts i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1225/2009 – kan därför till följd av att artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 upphävts i den lydelse som gällde då genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 antogs endast slutföras på grundval av det kommittéförfarande som för närvarande tillämpas för införandet av åtgärder mot kringgående (12). I enlighet med artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1225/2009, ändrad och kodifierad i förordning (EU) 2016/1036, är det förfarande som ska följas vid detta återupptagande det förfarande som anges i artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011. |
| --- | --- |

(10)

I detta hänseende ska påpekas att Europeiska unionens rättsakter ska antas i enlighet med de processuella regler som gäller vid tidpunkten för deras antagande. Artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 i den lydelse som gällde vid tidpunkten för den bakomliggande undersökningen är upphävd. Ett förfarande – som det nu aktuella återupptagandet av en undersökning av kringgående som inletts i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1225/2009 – kan därför till följd av att artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 upphävts i den lydelse som gällde då genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 antogs endast slutföras på grundval av det kommittéförfarande som för närvarande tillämpas för införandet av åtgärder mot kringgående (12). I enlighet med artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1225/2009, ändrad och kodifierad i förordning (EU) 2016/1036, är det förfarande som ska följas vid detta återupptagande det förfarande som anges i artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011.

12

3.   BEDÖMNING AV PÅSTÅENDENA

BEDÖMNING AV PÅSTÅENDENA

3.1   Påståenden i undersökningen om kringgående

Påståenden i undersökningen om kringgående

| (11) | I sin inlaga av den 13 juni 2011 ifrågasatte Eurobolt lagligheten i kommissionens tolkning av artikel 13 i förordning (EG) nr 1225/2009 på två punkter. För det första hävdade den att de utvidgade åtgärderna inte borde tillämpas på den berörda produkten om den verkligen var av malaysiskt ursprung. För det andra ifrågasatte Eurobolt kommissionens befogenhet att i en undersökning på eget initiativ om kringgående anföra skada på grundval av uppgifter från den ursprungliga undersökningen utan att lämna styrkande bevisning om skada. |
| --- | --- |

(11)

I sin inlaga av den 13 juni 2011 ifrågasatte Eurobolt lagligheten i kommissionens tolkning av artikel 13 i förordning (EG) nr 1225/2009 på två punkter. För det första hävdade den att de utvidgade åtgärderna inte borde tillämpas på den berörda produkten om den verkligen var av malaysiskt ursprung. För det andra ifrågasatte Eurobolt kommissionens befogenhet att i en undersökning på eget initiativ om kringgående anföra skada på grundval av uppgifter från den ursprungliga undersökningen utan att lämna styrkande bevisning om skada.

| (12) | Kommissionen påpekade att inget av påståendena rörde genomförandet av domen. Eurobolts synpunkter rörde därför frågor utanför genomförandet av domen. Under alla omständigheter kunde påståendena även avvisas på sakliga grunder. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen påpekade att inget av påståendena rörde genomförandet av domen. Eurobolts synpunkter rörde därför frågor utanför genomförandet av domen. Under alla omständigheter kunde påståendena även avvisas på sakliga grunder.

| (13) | Vad gäller Eurobolts första påstående och såsom anges i skäl 46 i förordningen om kringgående, medger artikel 13.1 i grundförordningen en utvidgning av åtgärderna till att omfatta import av den likadana produkten från ”tredjeländer”. Enligt artikel 13.4 i grundförordningen får undantag göras för faktiska tillverkare från det tredjelandet. Eftersom undersökningen av kringgående visade kringgående i enlighet med resultaten från Olafs och de malaysiska myndigheternas undersökningar, utvidgades antidumpningsåtgärderna genom artikel 1 i förordningen om kringgående till att omfatta import som avsänts från Malaysia. De företag som hade visat att de var en faktisk malaysisk tillverkare beviljades dock undantag från de utvidgade åtgärderna. Begäran om framtida undantag var dessutom möjligt enligt artikel 2 i förordningen om kringgående. Eftersom förekomsten av omlastning av produkter med kinesiskt ursprung via Malaysia bekräftades (se skälen 34 och 45 i förordningen om kringgående) och exporten från faktiska malaysiska tillverkare undantogs från utvidgningen av åtgärderna, var Eurobolts första påstående följaktligen ogrundat. |
| --- | --- |

(13)

Vad gäller Eurobolts första påstående och såsom anges i skäl 46 i förordningen om kringgående, medger artikel 13.1 i grundförordningen en utvidgning av åtgärderna till att omfatta import av den likadana produkten från ”tredjeländer”. Enligt artikel 13.4 i grundförordningen får undantag göras för faktiska tillverkare från det tredjelandet. Eftersom undersökningen av kringgående visade kringgående i enlighet med resultaten från Olafs och de malaysiska myndigheternas undersökningar, utvidgades antidumpningsåtgärderna genom artikel 1 i förordningen om kringgående till att omfatta import som avsänts från Malaysia. De företag som hade visat att de var en faktisk malaysisk tillverkare beviljades dock undantag från de utvidgade åtgärderna. Begäran om framtida undantag var dessutom möjligt enligt artikel 2 i förordningen om kringgående. Eftersom förekomsten av omlastning av produkter med kinesiskt ursprung via Malaysia bekräftades (se skälen 34 och 45 i förordningen om kringgående) och exporten från faktiska malaysiska tillverkare undantogs från utvidgningen av åtgärderna, var Eurobolts första påstående följaktligen ogrundat.

| (14) | Vad gäller Eurobolts andra påstående bör det påpekas att enligt artikel 13.1 i grundförordningen krävs det bland annat ”bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten ...” (kursivering tillagd). Dessa två krav är inte kumulativa. I skälen 37 och 38 i förordningen om kringgående visas att de positiva verkningarna av den antidumpningstull som infördes genom den ursprungliga förordningen undergrävdes av kringgåendet, både i fråga om priser och om kvantiteter. De rättsliga kraven i artikel 13 i grundförordningen var följaktligen uppfyllda. Det fanns därmed inget behov eller någon rättslig skyldighet att på nytt bedöma eller återanvända uppgifter om skada från den ursprungliga undersökningen vad gäller import från Kina. Detta påstående avvisades därför också. |
| --- | --- |

(14)

Vad gäller Eurobolts andra påstående bör det påpekas att enligt artikel 13.1 i grundförordningen krävs det bland annat ”bevisning för skada eller för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten ...” (kursivering tillagd). Dessa två krav är inte kumulativa. I skälen 37 och 38 i förordningen om kringgående visas att de positiva verkningarna av den antidumpningstull som infördes genom den ursprungliga förordningen undergrävdes av kringgåendet, både i fråga om priser och om kvantiteter. De rättsliga kraven i artikel 13 i grundförordningen var följaktligen uppfyllda. Det fanns därmed inget behov eller någon rättslig skyldighet att på nytt bedöma eller återanvända uppgifter om skada från den ursprungliga undersökningen vad gäller import från Kina. Detta påstående avvisades därför också.

eller

| (15) | På grundval av ovanstående drog kommissionen slutsatsen att Eurobolts inlaga av den 13 juni 2011 vederbörligen hade beaktats och att Eurobolts påståenden behandlats i förordningen om kringgående, särskilt i avsnitten 2.8 och 4. Det är dessutom viktigt i detta avseende att notera att Eurobolt ifrågasatte varken bevisningen om omlastning av varor med kinesiskt ursprung via Malaysia eller slutsatsen att de företag från vilka Eurobolt anskaffade den berörda produkten hade lämnat vilseledande information till kommissionen och inte kunde visa att de var faktiska malaysiska tillverkare. |
| --- | --- |

(15)

På grundval av ovanstående drog kommissionen slutsatsen att Eurobolts inlaga av den 13 juni 2011 vederbörligen hade beaktats och att Eurobolts påståenden behandlats i förordningen om kringgående, särskilt i avsnitten 2.8 och 4. Det är dessutom viktigt i detta avseende att notera att Eurobolt ifrågasatte varken bevisningen om omlastning av varor med kinesiskt ursprung via Malaysia eller slutsatsen att de företag från vilka Eurobolt anskaffade den berörda produkten hade lämnat vilseledande information till kommissionen och inte kunde visa att de var faktiska malaysiska tillverkare.

3.2   Bedömning av påståenden gjorda efter återupptagandet

Bedömning av påståenden gjorda efter återupptagandet

| (16) | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1374 som återupptog undersökningen av kringgående och uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på återupptagandet av undersökningen av kringgående. Två parter inkom med synpunkter. |
| --- | --- |

(16)

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1374 som återupptog undersökningen av kringgående och uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på återupptagandet av undersökningen av kringgående. Två parter inkom med synpunkter.

| (17) | Eurobolt hävdade att den överträdelse av artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 som konstaterats av domstolen inte kan avhjälpas i efterhand på grund av att överträdelsen gäller en väsentlig formföreskrift som i sig gör hela den ursprungliga undersökningen om kringgående ogiltig. |
| --- | --- |

(17)

Eurobolt hävdade att den överträdelse av artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 som konstaterats av domstolen inte kan avhjälpas i efterhand på grund av att överträdelsen gäller en väsentlig formföreskrift som i sig gör hela den ursprungliga undersökningen om kringgående ogiltig.

| (18) | Detta påstående är ogrundat av följande skäl: En överträdelse av artikel 15.2 ogiltigförklarar inte hela förfarandet, eftersom den rättsstridighet som domstolen identifierat inte gällde de materiella slutsatserna om kringgående. Överträdelsen kan därför avhjälpas genom att undersökningen om kringgående återupptas vid den tidpunkt då rättsstridigheten inträffade. Detta innebar att Eurobolt översände sina ursprungliga synpunkter, tillsammans med utkastet till genomförandeakt, till kommittén i enlighet med det förfarande som för närvarande tillämpas för införande av åtgärder mot kringgående. Detta är det förfarande som avses i skäl 10. För att den tillämpliga rättsliga tidsfristen för att lämna relevant information till kommittén ska kunna iakttas måste denna information lämnas senast 14 dagar före den kommitténs sammanträde. Detta ger kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna, möjlighet att göra sig förtrogen med all relevant information så att medlemsstaterna kan ta ställning till utkastet till genomförandeakt. Som domstolen redan har konstaterat kan återupptagandet av det administrativa förfarandet och återinförandet av antidumpningstullar på import som gjordes under tillämpningsperioden för den förordning som ogiltigförklarades heller inte anses strida mot förbudet mot retroaktiv verkan (13). |
| --- | --- |

(18)

Detta påstående är ogrundat av följande skäl: En överträdelse av artikel 15.2 ogiltigförklarar inte hela förfarandet, eftersom den rättsstridighet som domstolen identifierat inte gällde de materiella slutsatserna om kringgående. Överträdelsen kan därför avhjälpas genom att undersökningen om kringgående återupptas vid den tidpunkt då rättsstridigheten inträffade. Detta innebar att Eurobolt översände sina ursprungliga synpunkter, tillsammans med utkastet till genomförandeakt, till kommittén i enlighet med det förfarande som för närvarande tillämpas för införande av åtgärder mot kringgående. Detta är det förfarande som avses i skäl 10. För att den tillämpliga rättsliga tidsfristen för att lämna relevant information till kommittén ska kunna iakttas måste denna information lämnas senast 14 dagar före den kommitténs sammanträde. Detta ger kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna, möjlighet att göra sig förtrogen med all relevant information så att medlemsstaterna kan ta ställning till utkastet till genomförandeakt. Som domstolen redan har konstaterat kan återupptagandet av det administrativa förfarandet och återinförandet av antidumpningstullar på import som gjordes under tillämpningsperioden för den förordning som ogiltigförklarades heller inte anses strida mot förbudet mot retroaktiv verkan (13).

13

| (19) | Om en dom från EU-domstolen ogiltigförklarar en antidumpningsförordning kan den institution som genomför denna dom (i detta fall kommissionen) välja att återuppta det förfarande som ligger till grund för den förordningen (14). Vidare får den berörda institutionen, såvida inte den rättsstridighet som konstaterats har medfört att hela förfarandet är ogiltig, återuppta förfarandet vid den tidpunkt då rättsstridigheten inträffade, för att anta en rättsakt som är avsedd att ersätta den tidigare rättsakt som ogiltigförklarats (15). |
| --- | --- |

(19)

Om en dom från EU-domstolen ogiltigförklarar en antidumpningsförordning kan den institution som genomför denna dom (i detta fall kommissionen) välja att återuppta det förfarande som ligger till grund för den förordningen (14). Vidare får den berörda institutionen, såvida inte den rättsstridighet som konstaterats har medfört att hela förfarandet är ogiltig, återuppta förfarandet vid den tidpunkt då rättsstridigheten inträffade, för att anta en rättsakt som är avsedd att ersätta den tidigare rättsakt som ogiltigförklarats (15).

14

15

| (20) | Eurobolt hävdade också att det skulle vara olämpligt för kommissionen att återinföra åtgärderna mot kringgående, eftersom de både har löpt ut och upphävts sedan dess. |
| --- | --- |

(20)

Eurobolt hävdade också att det skulle vara olämpligt för kommissionen att återinföra åtgärderna mot kringgående, eftersom de både har löpt ut och upphävts sedan dess.

| (21) | I detta avseende bör det påpekas att, genom att åtgärda ett förfarandefel och bekräfta de undersökningsresultat som inte bestreds i den berörda domen, uppfyller kommissionen sin skyldighet att införa åtgärder på den import av den berörda produkten som ägde rum under åtgärdernas tillämpningsperiod, dvs. mellan den 27 juli 2011 och den 27 februari 2016. Kommissionen avvisade därför Eurobults påstående. |
| --- | --- |

(21)

I detta avseende bör det påpekas att, genom att åtgärda ett förfarandefel och bekräfta de undersökningsresultat som inte bestreds i den berörda domen, uppfyller kommissionen sin skyldighet att införa åtgärder på den import av den berörda produkten som ägde rum under åtgärdernas tillämpningsperiod, dvs. mellan den 27 juli 2011 och den 27 februari 2016. Kommissionen avvisade därför Eurobults påstående.

| (22) | En annan part, European Fastener Distributor Association (EFDA), anförde ”fortsatt underlåtenhet att beakta giltiga och noga övervägda synpunkter från europeiska distributörer av fästdon och deras respektive företrädande organ”. De hävdade också att, i det fall som en importör kan visa att den vederbörligen har visat tillbörlig aktsamhet och vidtagit alla rimliga och lämpliga åtgärder för att säkerställa att den importerade produkten lagligen tillverkats i Malaysia, ska denne inte vara skyldig att betala någon antidumpningstull och alla tullar som har erlagts ska återbetalas. |
| --- | --- |

(22)

En annan part, European Fastener Distributor Association (EFDA), anförde ”fortsatt underlåtenhet att beakta giltiga och noga övervägda synpunkter från europeiska distributörer av fästdon och deras respektive företrädande organ”. De hävdade också att, i det fall som en importör kan visa att den vederbörligen har visat tillbörlig aktsamhet och vidtagit alla rimliga och lämpliga åtgärder för att säkerställa att den importerade produkten lagligen tillverkats i Malaysia, ska denne inte vara skyldig att betala någon antidumpningstull och alla tullar som har erlagts ska återbetalas.

| (23) | Kommissionen avvisade EFDA:s första påstående, eftersom organisationen inte påvisade någon specifik överträdelse av ett korrekt förfarande i återupptagandet av undersökningen och inte lämnade någon bevisning i detta avseende. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen avvisade EFDA:s första påstående, eftersom organisationen inte påvisade någon specifik överträdelse av ett korrekt förfarande i återupptagandet av undersökningen och inte lämnade någon bevisning i detta avseende.

| (24) | Vad gäller EFDA:s andra påstående föreskrivs i artikel 13.4 i grundförordningen att om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum utanför unionen, får befrielse från tull beviljas de tillverkare av den berörda produkten som inte konstaterats kringgå åtgärderna. Det finns följaktligen inget utrymme för befrielse från tull med hänvisning till att importören visat tillbörliga aktsamhet om kringgåendet äger rum utanför EU (vilket är fallet här). Det ankommer i stället på exportören att bevisa att den är en faktisk malaysisk tillverkare och att begära befrielse från tull. Som anges i avsnitt 4 i förordningen om kringgående ansökte ett antal exportörer från Malaysia om befrielse från tull och totalt nio företag beviljades s detta av kommissionen. Kommissionen avvisade därför EFDA:s andra påstående. |
| --- | --- |

(24)

Vad gäller EFDA:s andra påstående föreskrivs i artikel 13.4 i grundförordningen att om det bruk, den process eller den bearbetning som utgör kringgående äger rum utanför unionen, får befrielse från tull beviljas de tillverkare av den berörda produkten som inte konstaterats kringgå åtgärderna. Det finns följaktligen inget utrymme för befrielse från tull med hänvisning till att importören visat tillbörliga aktsamhet om kringgåendet äger rum utanför EU (vilket är fallet här). Det ankommer i stället på exportören att bevisa att den är en faktisk malaysisk tillverkare och att begära befrielse från tull. Som anges i avsnitt 4 i förordningen om kringgående ansökte ett antal exportörer från Malaysia om befrielse från tull och totalt nio företag beviljades s detta av kommissionen. Kommissionen avvisade därför EFDA:s andra påstående.

| (25) | Efter att ha tagit hänsyn till och analyserat de synpunkter som lämnats drog kommissionen slutsatsen att de ursprungliga åtgärderna bör återinföras på import av den berörda produkten som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte. |
| --- | --- |

(25)

Efter att ha tagit hänsyn till och analyserat de synpunkter som lämnats drog kommissionen slutsatsen att de ursprungliga åtgärderna bör återinföras på import av den berörda produkten som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte.

4.   UTLÄMNANDE AV UPPGIFTER

UTLÄMNANDE AV UPPGIFTER

| (26) | Alla parter som gav sig till känna vid återupptagandet av undersökningen om kringgående underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att återinföra antidumpningstullen. Efter detta utlämnande av uppgifter beviljades parterna en tidsperiod inom vilken de kunde lämna synpunkter. Eurobolt och EFDA lämnade synpunkter. |
| --- | --- |

(26)

Alla parter som gav sig till känna vid återupptagandet av undersökningen om kringgående underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att återinföra antidumpningstullen. Efter detta utlämnande av uppgifter beviljades parterna en tidsperiod inom vilken de kunde lämna synpunkter. Eurobolt och EFDA lämnade synpunkter.

| (27) | För det första vidhöll Eurobolt att överträdelser av väsentliga formföreskrifter ogiltigförklarade hela förfarandet och kan därför inte avhjälpas i efterhand. För det andra vidhöll Eurobolt att återinförandet av åtgärder, vars rättsliga grund är en rättsakt som av WTO konstaterats vara olaglig, strider mot rättsstatsprincipen och principen om god förvaltningssed. För det tredje hävdade Eurobolt att kommissionens förslag att återinföra åtgärder resulterar i avsaknad av effektivt rättsligt skydd, eftersom det betyder att kommissionen helt enkelt kan avhjälpa varje överträdelse i efterhand och att detta resultat rubbar maktbalansen i handelspolitiska förfaranden. För det fjärde hävdade Eurobolt att kommissionens förslag ignorerar beslutet från Hoge Raad (Nederländernas högsta domstol) i Eurobolt mot Staatssecretaris van Financiën (16), och uppmanade kommissionen att avstå från att ingripa i tullmyndigheternas exklusiva behörighet att besluta om återbetalning av de tullar mot kringgående som erlagts av Eurobolt. |
| --- | --- |

(27)

För det första vidhöll Eurobolt att överträdelser av väsentliga formföreskrifter ogiltigförklarade hela förfarandet och kan därför inte avhjälpas i efterhand. För det andra vidhöll Eurobolt att återinförandet av åtgärder, vars rättsliga grund är en rättsakt som av WTO konstaterats vara olaglig, strider mot rättsstatsprincipen och principen om god förvaltningssed. För det tredje hävdade Eurobolt att kommissionens förslag att återinföra åtgärder resulterar i avsaknad av effektivt rättsligt skydd, eftersom det betyder att kommissionen helt enkelt kan avhjälpa varje överträdelse i efterhand och att detta resultat rubbar maktbalansen i handelspolitiska förfaranden. För det fjärde hävdade Eurobolt att kommissionens förslag ignorerar beslutet från Hoge Raad (Nederländernas högsta domstol) i Eurobolt mot Staatssecretaris van Financiën (16), och uppmanade kommissionen att avstå från att ingripa i tullmyndigheternas exklusiva behörighet att besluta om återbetalning av de tullar mot kringgående som erlagts av Eurobolt.

16

| (28) | Vad gäller Eurobolts första argument, som redan framförts vid återupptagandet av undersökningen om kringgående, hänvisar kommissionen till skälen 18 och 19. Eftersom inga nya argument lades fram, avvisades påståendet. |
| --- | --- |

(28)

Vad gäller Eurobolts första argument, som redan framförts vid återupptagandet av undersökningen om kringgående, hänvisar kommissionen till skälen 18 och 19. Eftersom inga nya argument lades fram, avvisades påståendet.

| (29) | Vad gäller Eurobolts andra påstående beslutade kommissionen att anpassa åtgärderna till WTO-panelernas och överprövningsorganets slutsatser, vilket föranledde antagandet av förordningen av den 26 februari 2016 (se skäl 5). Den beslutade att inte göra det med effekt ex tunc. Kommissionen hade därefter skyldighet att vidta nödvändiga steg för att följa domstolens dom, dvs. att korrigera en rättsstridighet som domstolen identifierat. Eftersom förfarandefelet kunde avhjälpas och kringgåendet bekräftas hade kommissionen rätt att återinföra tullarna mot kringgående under åtgärdernas tillämpningsperiod på grundval av de obestridda resultaten i undersökningen om kringgående. Ingen av åtgärderna ovan strider mot principen om god förvaltningssed. Under alla omständigheter hänvisade Eurobolt till principen om god förvaltningssed, men angav inte vilken rättighet som enligt uppgift kränktes i detta avseende (17). Kommissionen avvisade därför påståendet. |
| --- | --- |

(29)

Vad gäller Eurobolts andra påstående beslutade kommissionen att anpassa åtgärderna till WTO-panelernas och överprövningsorganets slutsatser, vilket föranledde antagandet av förordningen av den 26 februari 2016 (se skäl 5). Den beslutade att inte göra det med effekt ex tunc. Kommissionen hade därefter skyldighet att vidta nödvändiga steg för att följa domstolens dom, dvs. att korrigera en rättsstridighet som domstolen identifierat. Eftersom förfarandefelet kunde avhjälpas och kringgåendet bekräftas hade kommissionen rätt att återinföra tullarna mot kringgående under åtgärdernas tillämpningsperiod på grundval av de obestridda resultaten i undersökningen om kringgående. Ingen av åtgärderna ovan strider mot principen om god förvaltningssed. Under alla omständigheter hänvisade Eurobolt till principen om god förvaltningssed, men angav inte vilken rättighet som enligt uppgift kränktes i detta avseende (17). Kommissionen avvisade därför påståendet.

17

| (30) | Vad gäller Eurobolts tredje argument är etablerad praxis att tillämpningsområdet och motiveringen för domstolens ogiltighetsförklaring bör fastställas i varje enskilt fall (C-283/14 och C-284/14 CM Eurologistik och GLS, dom av den 28 januari 2016, EU:C:2016:57, punkt 49, och den rättspraxis som nämns) och kan vara sådan att den inte kräver fullständig och omedelbar återbetalning av relevanta tullar (mål C-256/16 Deichmann SE mot Hauptzollamt Duisburg, domstolens dom av den 15 mars 2018, punkt 70). I det aktuella fallet ogiltigförklarade överträdelsen inte hela förfarandet som rättsstridigt. Som anges i skälen 7–10 kunde överträdelsen av formföreskrifterna avhjälpas och åtgärden återinföras i enlighet med tillämpliga förfaranderegler. Dessa skyldigheter undergräver inte principen om effektivt rättsligt skydd. Kommissionen avvisade därför även detta påstående. |
| --- | --- |

(30)

Vad gäller Eurobolts tredje argument är etablerad praxis att tillämpningsområdet och motiveringen för domstolens ogiltighetsförklaring bör fastställas i varje enskilt fall (C-283/14 och C-284/14 CM Eurologistik och GLS, dom av den 28 januari 2016, EU:C:2016:57, punkt 49, och den rättspraxis som nämns) och kan vara sådan att den inte kräver fullständig och omedelbar återbetalning av relevanta tullar (mål C-256/16 Deichmann SE mot Hauptzollamt Duisburg, domstolens dom av den 15 mars 2018, punkt 70). I det aktuella fallet ogiltigförklarade överträdelsen inte hela förfarandet som rättsstridigt. Som anges i skälen 7–10 kunde överträdelsen av formföreskrifterna avhjälpas och åtgärden återinföras i enlighet med tillämpliga förfaranderegler. Dessa skyldigheter undergräver inte principen om effektivt rättsligt skydd. Kommissionen avvisade därför även detta påstående.

Deichmann SE mot Hauptzollamt Duisburg

| (31) | Vad gäller Eurobolts fjärde påstående som anges i skäl 8, var kommissionen tvungen att vidta nödvändiga steg för att följa Europeiska unionens domstols dom. Den nederländska högsta domstolens dom, vilken dessutom gällde frågan om huruvida ränta ska erläggas vid återbetalning av antidumpningstullar, kunde inte befria kommissionen från dess skyldighet som härrör från domstolens dom. Under alla omständigheter inkräktar kommissionens åtgärd inte på befogenheterna för medlemsstaternas tullmyndigheter, vilket domstolen erkänner i både C&J Clark International (18) och Deichmann (19). Kommissionen avvisade därför påståendet. |
| --- | --- |

(31)

Vad gäller Eurobolts fjärde påstående som anges i skäl 8, var kommissionen tvungen att vidta nödvändiga steg för att följa Europeiska unionens domstols dom. Den nederländska högsta domstolens dom, vilken dessutom gällde frågan om huruvida ränta ska erläggas vid återbetalning av antidumpningstullar, kunde inte befria kommissionen från dess skyldighet som härrör från domstolens dom. Under alla omständigheter inkräktar kommissionens åtgärd inte på befogenheterna för medlemsstaternas tullmyndigheter, vilket domstolen erkänner i både C&J Clark International (18) och Deichmann (19). Kommissionen avvisade därför påståendet.

18

Deichmann

19

| (32) | EFDA beklagade att dess tidigare begäran om undantag för importörer från antidumpningstullar i de fall där importörer kunde påvisa att de visat tillbörlig aktsamhet när det gäller att säkerställa att den importerade produkten lagligen hade tillverkats i Malaysia avvisades. EFDA begärde att kommissionen skulle ompröva sina betänkligheter. |
| --- | --- |

(32)

EFDA beklagade att dess tidigare begäran om undantag för importörer från antidumpningstullar i de fall där importörer kunde påvisa att de visat tillbörlig aktsamhet när det gäller att säkerställa att den importerade produkten lagligen hade tillverkats i Malaysia avvisades. EFDA begärde att kommissionen skulle ompröva sina betänkligheter.

| (33) | Som anges i skäl 24 finns det inget utrymme för befrielse från tull med hänvisning till att importören visat tillbörlig aktsamhet om kringgåendet äger rum utanför EU (vilket är fallet här). Kommissionen bekräftade därför sitt tidigare avvisande av EFDA:s påstående. |
| --- | --- |

(33)

Som anges i skäl 24 finns det inget utrymme för befrielse från tull med hänvisning till att importören visat tillbörlig aktsamhet om kringgåendet äger rum utanför EU (vilket är fallet här). Kommissionen bekräftade därför sitt tidigare avvisande av EFDA:s påstående.

| (34) | Med hänsyn till ovanstående gav de synpunkter som lämnades efter utlämnandet av uppgifter inte anledning till att ändra kommissionens slutsats, som anges i skäl 25. |
| --- | --- |

(34)

Med hänsyn till ovanstående gav de synpunkter som lämnades efter utlämnandet av uppgifter inte anledning till att ändra kommissionens slutsats, som anges i skäl 25.

| (35) | När ett belopp måste återbetalas till följd av en dom av Europeiska unionens domstol ska enligt artikel 109 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (20) den tillämpliga räntesatsen motsvara den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner, som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, den första kalenderdagen i varje månad. |
| --- | --- |

(35)

När ett belopp måste återbetalas till följd av en dom av Europeiska unionens domstol ska enligt artikel 109 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (20) den tillämpliga räntesatsen motsvara den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner, som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, den första kalenderdagen i varje månad.

20

Europeiska unionens officiella tidning

| (36) | Denna förordning är förenlig med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 15.1 i förordning (EU) 2016/1036. |
| --- | --- |

(36)

Denna förordning är förenlig med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 15.1 i förordning (EU) 2016/1036.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Den slutgiltiga antidumpningstullen för ”alla övriga företag” som infördes genom artikel 1.2 i förordning (EG) nr 91/2009 på import av vissa fästdon av järn eller stål utom rostfritt stål, nämligen träskruvar (utom franska träskruvar), självgängande skruvar, andra skruvar och bultar med huvud (även med tillhörande muttrar eller underläggsbrickor, men exklusive skruvar svarvade av massivt material med en skafttjocklek av högst 6 mm och exklusive skruvar och bultar för att fästa järnvägsmateriel) och underläggsbrickor med ursprung i Kina, utvidgas härmed till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål utom rostfritt stål, nämligen träskruvar (utom franska träskruvar), självgängande skruvar, andra skruvar och bultar med huvud (även med tillhörande muttrar eller underläggsbrickor, men exklusive skruvar svarvade av massivt material med en skafttjocklek av högst 6 mm och exklusive skruvar och bultar för att fästa järnvägsmateriel) och underläggsbrickor, med undantag av skruvar svarvade av massivt material med en skafttjocklek av högst 6 mm och exklusive skruvar och bultar för att fästa järnvägsmateriel) och underläggsbrickor som avsänts från Malaysia oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och som under tillämpningsperioden av genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 klassificeras enligt KN-nummer ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 och ex 7318 22 00. Taric-numren förtecknas i bilaga I till denna förordning.

2.   Punkt 1 i denna artikel ska inte tillämpas vad gäller de exporterande tillverkare som förtecknas i bilaga II.

3.   Den tull som utvidgas genom punkt 1 i denna artikel ska tas ut på import som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och som registrerats i enlighet med artikel 2 i förordning (EU) nr 966/2010 och artiklarna 13.3 och 14.5 i förordning (EG) nr 1225/2009, med undantag för de produkter som tillverkas av de företag som förtecknas i punkt 2.

Artikel 2

1.   Tullar som tagits ut på grundval av genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 ska inte återbetalas.

2.   Återbetalningar som har skett till följd av domstolens dom i mål C-644/17 Eurobolt (EU:C:2019:555) ska återkrävas av de myndigheter som verkställt de återbetalningarna.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 april 2020.

På kommissionens vägnar

Ursula VON DER LEYEN

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 176, 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 29, 31.1.2009, s. 1).

2

(3)  Kommissionens förordning (EU) nr 966/2010 av den 27 oktober 2010 om inledande av en undersökning beträffande ett eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som infördes genom rådets förordning (EG) nr 91/2009 beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina genom import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia eller inte, och om registrering av sådan import (EUT L 282, 28.10.2010, s. 29).

3

(4)  Rådets förordning (EU) nr 723/2011 av den 18 juli 2011 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte (EUT L 194, 26.7.2011, s. 6).

4

(5)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/278 av den 26 februari 2016 om upphävande av den slutgiltiga antidumpningstullen på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, utvidgad till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte (EUT L 52, 27.2.2016, s. 24).

5

(6)  Mål C-644/17, Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555.

6

(7)  Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EUT L 343, 22.12.2009, s. 51). Upphävd och ersatt av förordning (EU) 2016/1036.

7

(8)  Mål C-644/17, Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555, punkt 51.

8

(9)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1374 av den 26 augusti 2019 om återupptagande av undersökningen efter domen av den 3 juli 2019 i mål C-644/17 Eurobolt, med avseende på rådets genomförandeförordning (EU) nr 723/2011 av den 18 juli 2011 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 91/2009 införts på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av vissa fästdon av järn eller stål som avsänts från Malaysia, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Malaysia eller inte (EUT L 223, 27.8.2019, s. 1).

9

(10)  De slutsatser som inte bestreds i den berörda domen förblir fullt giltiga (se, i tillämpliga delar, mål T-650/17 Jinan Meide Casting Co. Ltd, ECLI:EU:T:2019:644, punkterna 333–342).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13). Se i detta avseende Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 37/2014 av den 15 januari 2014 om ändring av vissa förordningar om den gemensamma handelspolitiken vad gäller förfarandena för antagande av vissa åtgärder (EUT L 18, 21.1.2014, s. 1).

11

(12)  Domstolens dom av den 15 mars 2018, Deichmann, mål C-256/16, ECLI:EU:C:2018:187, punkterna 44–55.

12

(13)  Domstolens dom av den 15 mars 2018, mål C-256/16, Deichmann mot Hauptzollamt Duisburg, ECLI:EU:C:2018:187, punkt 79, och domstolens dom av den 19 juni 2019, C-612/16 C & J Clark International Ltd mot Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs, EU:C:2019:508, punkt 58.

13

(14)  Domstolens dom av den 15 mars 2018, mål C-256/16, Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, punkt 73. Se även domstolens dom av den 19 juni 2019, mål C-612/16, P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, punkt 43.

14

(15)  Ibid. punkt 74. Se även domstolens dom av den 19 juni 2019, mål C-612/16, P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, punkt 43.

15

(16)  Hoge Raad, Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën, den 29 november 2019, 15/04667 bis, NL:HR:2019:1875.

16

Eurobolt v Staatssecretaris van Financiën

(17)  Se dom av den 2 oktober 2003, Area Cova mot rådet och kommissionen, mål T-196/99, EU:T:2001:281 punkt 43, dom av den 4 oktober 2006, Tillack mot kommissionen, mål T-193/04, EU:T:2006:292, punkt 127, och dom av den 13 november 2008, SPM mot rådet och kommissionen, mål T-128/05, EU:T:2008:494 punkt 127.

17

(18)  Domstolens dom av den 19 juni 2019, mål C-612/16, P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, punkterna 84 och 85.

18

(19)  Domstolens dom av den 15 mars 2018, mål C-256/16, Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, punkt 84.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).

20

---

BILAGA I

Taric-nummer för vissa fästdon av järn eller stål enligt definitionen i artikel 1

a)   Giltiga under perioden 27 juli 2011–27 februari 2016

KN-nummer ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 och ex 7318 22 00 (Taric-nummer 7318129011, 7318129091, 7318149111, 7318149191, 7318149911, 7318155911, 7318155961, 7318155981, 7318156911, 7318156961, 7318156981, 7318158111, 7318158161, 7318158181, 7318158911, 7318158961, 7318158981, 7318159021, 7318159071, 7318159091, 7318210031, 7318210095, 7318220031 och 7318220095)

b)   Giltiga under perioden 27 juli 2011–30 juni 2012

7318149991

c)   Giltiga under perioden 1 juli 2012–27 februari 2016

7318149920, 7318149992

---

BILAGA II

Förteckning över exporterande tillverkare

| Den exporterande tillverkarens namn | Taric-tilläggsnummer |
| --- | --- |
| Acku Metal Industries (M) Sdn. Bhd | B123 |
| Chin Well Fasteners Company Sdn. Bhd | B124 |
| Jinfast Industries Sdn. Bhd | B125 |
| Power Steel and Electroplating Sdn. Bhd | B126 |
| Sofasco Industries (M) Sdn. Bhd | B127 |
| Tigges Fastener Technology (M) Sdn. Bhd | B128 |
| TI Metal Forgings Sdn. Bhd | B129 |
| United Bolt and Nut Sdn. Bhd | B130 |
| Andfast Malaysia Sdn. Bhd. | B265 |

Den exporterande tillverkarens namn

Taric-tilläggsnummer

Acku Metal Industries (M) Sdn. Bhd

B123

Chin Well Fasteners Company Sdn. Bhd

B124

Jinfast Industries Sdn. Bhd

B125

Power Steel and Electroplating Sdn. Bhd

B126

Sofasco Industries (M) Sdn. Bhd

B127

Tigges Fastener Technology (M) Sdn. Bhd

B128

TI Metal Forgings Sdn. Bhd

B129

United Bolt and Nut Sdn. Bhd

B130

Andfast Malaysia Sdn. Bhd.

B265

---

DIREKTIV

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/9

---

KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) 2020/612

av den 4 maj 2020

om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort (1), särskilt artikel 8, och

av följande skäl:

| (1) | De befintliga särskilda bestämmelserna om medlemsstaternas möjlighet att besluta att inga begränsningar till fordon med automatisk växellåda ska anges på körkortet för innehavare av körkort för fordon i kategorierna C, CE, D och DE bör utvidgas till att omfatta innehavare av körkort för fordon i kategorierna BE, C1, C1E, D1 och D1E, om den sökande redan har ett körkort för fordon med manuell växellåda i minst en av följande kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E. |
| --- | --- |

(1)

De befintliga särskilda bestämmelserna om medlemsstaternas möjlighet att besluta att inga begränsningar till fordon med automatisk växellåda ska anges på körkortet för innehavare av körkort för fordon i kategorierna C, CE, D och DE bör utvidgas till att omfatta innehavare av körkort för fordon i kategorierna BE, C1, C1E, D1 och D1E, om den sökande redan har ett körkort för fordon med manuell växellåda i minst en av följande kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E.

| (2) | Utvidgningen bör ske mot bakgrund av den tekniska utvecklingen, särskilt för att ta hänsyn till transportbranschens utveckling och ökande användning av modernare, säkrare och mindre förorenande fordon som är utrustade med en rad olika halvautomatiska eller automatiska växellådor eller växellådor av hybridtyp. Förenklade begränsningar avseende framförande av fordon med automatisk växellåda skulle vidare minska den administrativa och ekonomiska bördan för berörda parter, inbegripet små och medelstora företag och mikroföretag som är verksamma på vägtransportområdet. |
| --- | --- |

(2)

Utvidgningen bör ske mot bakgrund av den tekniska utvecklingen, särskilt för att ta hänsyn till transportbranschens utveckling och ökande användning av modernare, säkrare och mindre förorenande fordon som är utrustade med en rad olika halvautomatiska eller automatiska växellådor eller växellådor av hybridtyp. Förenklade begränsningar avseende framförande av fordon med automatisk växellåda skulle vidare minska den administrativa och ekonomiska bördan för berörda parter, inbegripet små och medelstora företag och mikroföretag som är verksamma på vägtransportområdet.

| (3) | Kraven för provfordon i form av motorcyklar i kategori A2 som ska användas under körprovet måste anpassas till den tekniska utvecklingen, särskilt till utvecklingen i fråga om förbränningsmotor och chassi och till den ökade användningen av elektriska motorcyklar. De tekniska specifikationerna för provfordon i kategori A2 bör anpassas på ett sätt som även säkerställer att sökandes körprov avser fordon som är representativa för den kategori som körkortet ska utfärdas för. |
| --- | --- |

(3)

Kraven för provfordon i form av motorcyklar i kategori A2 som ska användas under körprovet måste anpassas till den tekniska utvecklingen, särskilt till utvecklingen i fråga om förbränningsmotor och chassi och till den ökade användningen av elektriska motorcyklar. De tekniska specifikationerna för provfordon i kategori A2 bör anpassas på ett sätt som även säkerställer att sökandes körprov avser fordon som är representativa för den kategori som körkortet ska utfärdas för.

| (4) | Direktiv 2006/126/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Direktiv 2006/126/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (5) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (2), har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. |
| --- | --- |

(5)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (2), har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från körkortskommittén. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från körkortskommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga II till direktiv 2006/126/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska senast den 1 november 2020 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 november 2020.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 4 maj 2020.

På kommissionens vägnar

Ursula VON DER LEYEN

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 403, 30.12.2006, s. 18.

1

(2)  
  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

2

---

BILAGA

Bilaga II till direktiv 2006/126/EG ska ändras på följande sätt:

| a) | Punkt 5.1.3 ska ersättas med följande:

  ”5.1.3 Särskilda bestämmelser för fordon i kategorierna BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 och D1E
  Medlemsstaterna får besluta att inga begränsningar till fordon med automatisk växellåda ska anges på körkort för fordon i kategorierna BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E som avses i punkt 5.1.2, om den sökande redan har ett körkort för fordon med manuell växellåda som tillhör minst en av följande kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E, och om denne vid körprovet genomfört de manövrer som anges i punkt 8.4.”. |
| --- | --- |

a)

Punkt 5.1.3 ska ersättas med följande:

”5.1.3 Särskilda bestämmelser för fordon i kategorierna BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 och D1E

Medlemsstaterna får besluta att inga begränsningar till fordon med automatisk växellåda ska anges på körkort för fordon i kategorierna BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E som avses i punkt 5.1.2, om den sökande redan har ett körkort för fordon med manuell växellåda som tillhör minst en av följande kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E, och om denne vid körprovet genomfört de manövrer som anges i punkt 8.4.”.

| b) | I punkt 5.2 ska andra stycket under underrubriken ”Kategori A2” ersättas med följande:

  ”Om motorcykeln drivs av en förbränningsmotor, ska cylindervolymen vara minst 250 cm3.”. |
| --- | --- |

b)

I punkt 5.2 ska andra stycket under underrubriken ”Kategori A2” ersättas med följande:

”Om motorcykeln drivs av en förbränningsmotor, ska cylindervolymen vara minst 250 cm3.”.

---

BESLUT

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/12 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/12

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2020/613

av den 7 februari 2020

om den åtgärd SA.17653 – C36/2007 (f.d. NN 25/2007) som Tyskland har genomfört till förmån för Deutsche Post AG

[delgivet med nr C(2020) 593]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   Förfarande

Förfarande

1.1   Sammanfattning av de relevanta sökförfarandena

Sammanfattning av de relevanta sökförfarandena

1.1.1   Beslutet att inleda förfarandet

Beslutet att inleda förfarandet

| (1) | År 1994 ingav United Parcel Service (nedan kallat UPS) ett klagomål i vilket företaget gjorde gällande att Deutsche Bundespost POSTDIENST (nedan kallat POSTDIENST) hade beviljats olagligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(1)

År 1994 ingav United Parcel Service (nedan kallat UPS) ett klagomål i vilket företaget gjorde gällande att Deutsche Bundespost POSTDIENST (nedan kallat POSTDIENST) hade beviljats olagligt statligt stöd.

UPS

POSTDIENST

| (2) | Kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet den 23 oktober 1999 (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) med avseende på olika statliga åtgärder: ersättning för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, en statlig garanti och pensionssubventioner under perioden 1995–1999. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet den 23 oktober 1999 (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) med avseende på olika statliga åtgärder: ersättning för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, en statlig garanti och pensionssubventioner under perioden 1995–1999.

beslutet att inleda förfarandet

| (3) | Beslutet att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter. |
| --- | --- |

(3)

Beslutet att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter.

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

2

| (4) | Tyskland meddelade sina synpunkter den 16 september 1999. |
| --- | --- |

(4)

Tyskland meddelade sina synpunkter den 16 september 1999.

| (5) | Efter offentliggörandet mottog kommissionen synpunkter från 14 berörda parter, som i en skrivelse av den 15 december 1999 vidarebefordrades till den tyska regeringen för att ge denna tillfälle att lägga fram sina synpunkter. |
| --- | --- |

(5)

Efter offentliggörandet mottog kommissionen synpunkter från 14 berörda parter, som i en skrivelse av den 15 december 1999 vidarebefordrades till den tyska regeringen för att ge denna tillfälle att lägga fram sina synpunkter.

| (6) | Tyskland svarade genom en skrivelse av den 1 februari 2000, som registrerades hos kommissionen den 2 februari 2000. |
| --- | --- |

(6)

Tyskland svarade genom en skrivelse av den 1 februari 2000, som registrerades hos kommissionen den 2 februari 2000.

1.1.2   2002 års beslut

2002 års beslut

| (7) | Den 19 juni 2002 antog kommissionen beslut 2002/753/EG (3) (nedan kallat 2002 års beslut) i vilket det fastslogs att de priser som POSTDIENST och dess efterföljare Deutsche Post AG (nedan kallat DPAG, medan POSTDIENST och DPAG tillsammans nedan kallas Deutsche Post) tog ut för sina pakettjänster från dörr till dörr låg under de tjänstespecifika tilläggskostnaderna och att denna aggressiva prispolitik inte ingick i Deutsche Posts åtagande att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(7)

Den 19 juni 2002 antog kommissionen beslut 2002/753/EG (3) (nedan kallat 2002 års beslut) i vilket det fastslogs att de priser som POSTDIENST och dess efterföljare Deutsche Post AG (nedan kallat DPAG, medan POSTDIENST och DPAG tillsammans nedan kallas Deutsche Post) tog ut för sina pakettjänster från dörr till dörr låg under de tjänstespecifika tilläggskostnaderna och att denna aggressiva prispolitik inte ingick i Deutsche Posts åtagande att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

3

2002 års beslut

DPAG

Deutsche Post

| (8) | Kommissionen ansåg att den därav resulterande förlusten på 572 miljoner euro täcktes i strid med artiklarna 106 och 107 i EUF-fördraget genom utbetalning av olika former av statliga medel till Deutsche Post (t.ex. offentliga överföringar från Deutsche Bundesposts dotterbolag TELEKOM (nedan kallat TELEKOM), statliga kreditgarantier och statligt stöd för att finansiera de postanställdas pensioner. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen ansåg att den därav resulterande förlusten på 572 miljoner euro täcktes i strid med artiklarna 106 och 107 i EUF-fördraget genom utbetalning av olika former av statliga medel till Deutsche Post (t.ex. offentliga överföringar från Deutsche Bundesposts dotterbolag TELEKOM (nedan kallat TELEKOM), statliga kreditgarantier och statligt stöd för att finansiera de postanställdas pensioner.

TELEKOM

| (9) | Efter 2002 års beslut krävde Tyskland att DPAG skulle betala tillbaka det statliga stöd på 572 miljoner euro som hade förklarats oförenligt med den inre marknaden. Deutsche Post överklagade detta beslut till EU-domstolen. |
| --- | --- |

(9)

Efter 2002 års beslut krävde Tyskland att DPAG skulle betala tillbaka det statliga stöd på 572 miljoner euro som hade förklarats oförenligt med den inre marknaden. Deutsche Post överklagade detta beslut till EU-domstolen.

1.1.3   Ytterligare klagomål efter 2002 års beslut

Ytterligare klagomål efter 2002 års beslut

| (10) | Den 13 maj 2004 ingav UPS ytterligare ett klagomål, i vilket företaget gjorde gällande att Deutsche Post hade beviljats olagligt stöd efter 2002 års beslut. UPS ansåg inte att de åtgärder som anfördes i det ursprungliga klagomålet från 1994 hade prövats i 2002 års beslut och att Deutsche Post hade beviljats ekonomiska fördelar som klart översteg det stöd på 572 miljoner euro som hade förklarats oförenligt med den inre marknaden. Enligt UPS hade Deutsche Post använt statliga medel för att bygga upp sin paketverksamhet (t.ex. genom att förvärva andra företag) och till orimligt låga internpriser sålt tjänster till sina dotterbolag Postbank AG (nedan kallat POSTBANK) och Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, som bedrivit verksamhet på banktjänsteområdet respektive under varumärket DHL tillhandahållit pakettjänster till företagskunder. |
| --- | --- |

(10)

Den 13 maj 2004 ingav UPS ytterligare ett klagomål, i vilket företaget gjorde gällande att Deutsche Post hade beviljats olagligt stöd efter 2002 års beslut. UPS ansåg inte att de åtgärder som anfördes i det ursprungliga klagomålet från 1994 hade prövats i 2002 års beslut och att Deutsche Post hade beviljats ekonomiska fördelar som klart översteg det stöd på 572 miljoner euro som hade förklarats oförenligt med den inre marknaden. Enligt UPS hade Deutsche Post använt statliga medel för att bygga upp sin paketverksamhet (t.ex. genom att förvärva andra företag) och till orimligt låga internpriser sålt tjänster till sina dotterbolag Postbank AG (nedan kallat POSTBANK) och Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, som bedrivit verksamhet på banktjänsteområdet respektive under varumärket DHL tillhandahållit pakettjänster till företagskunder.

POSTBANK

| (11) | Den 9 november 2004 och den 1 april 2005 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till Tyskland. Tyskland inkom med sina svar den 2 december 2004 och den 3 juni 2005. |
| --- | --- |

(11)

Den 9 november 2004 och den 1 april 2005 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till Tyskland. Tyskland inkom med sina svar den 2 december 2004 och den 3 juni 2005.

| (12) | Den 16 juli 2004 ingav TNT Post AG & Co KG (nedan kallat TNT) ett klagomål i vilket även detta företag hävdade att Deutsche Post hade sålt tjänster till POSTBANK till orimligt låga internpriser. TNT gjorde gällande att POSTBANK enbart hade betalat de rörliga kostnaderna för de tjänster som tillhandahölls medan Deutsche Post hade stått för alla gemensamma fasta kostnader för distributionsnätet med hjälp av intäkterna från sitt brevmonopol. |
| --- | --- |

(12)

Den 16 juli 2004 ingav TNT Post AG & Co KG (nedan kallat TNT) ett klagomål i vilket även detta företag hävdade att Deutsche Post hade sålt tjänster till POSTBANK till orimligt låga internpriser. TNT gjorde gällande att POSTBANK enbart hade betalat de rörliga kostnaderna för de tjänster som tillhandahölls medan Deutsche Post hade stått för alla gemensamma fasta kostnader för distributionsnätet med hjälp av intäkterna från sitt brevmonopol.

TNT

| (13) | Den 11 november 2004 och den 25 april 2005 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till Tyskland. Tyskland inkom med sina svar den 17 december 2004 och den 23 juni 2005. |
| --- | --- |

(13)

Den 11 november 2004 och den 25 april 2005 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till Tyskland. Tyskland inkom med sina svar den 17 december 2004 och den 23 juni 2005.

1.1.4   2007 års beslut att utvidga förfarandet

2007 års beslut att utvidga förfarandet

| (14) | Efter att ytterligare klagomål hade inkommit till kommissionen underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 12 september 2007 (4) (nedan kallat 2007 års beslut att utvidga förfarandet) Tyskland om att man hade beslutat att utvidga det förfarande som hade inletts 1999. |
| --- | --- |

(14)

Efter att ytterligare klagomål hade inkommit till kommissionen underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 12 september 2007 (4) (nedan kallat 2007 års beslut att utvidga förfarandet) Tyskland om att man hade beslutat att utvidga det förfarande som hade inletts 1999.

4

2007 års beslut att utvidga förfarandet

| (15) | Syftet med 2007 års beslut att utvidga förfarandet var att ta upp all ny information i förfarandet och ingående pröva alla eventuella snedvridningar av konkurrensen till följd av de statliga åtgärderna till förmån för Deutsche Post. |
| --- | --- |

(15)

Syftet med 2007 års beslut att utvidga förfarandet var att ta upp all ny information i förfarandet och ingående pröva alla eventuella snedvridningar av konkurrensen till följd av de statliga åtgärderna till förmån för Deutsche Post.

| (16) | Tyskland inkom med sina synpunkter den 14 december 2007, och Deutsche Post överklagade 2007 års beslut att utvidga förfarandet (5). Den 16 november 2007 inkom UPS och TNT med sina synpunkter. Efter att Tyskland den 20 december 2007 hade begärt en förlängning av fristen att inkomma med synpunkter inkom den tyska regeringen den 12 mars 2008 med synpunkter på synpunkterna från UPS och TNT. |
| --- | --- |

(16)

Tyskland inkom med sina synpunkter den 14 december 2007, och Deutsche Post överklagade 2007 års beslut att utvidga förfarandet (5). Den 16 november 2007 inkom UPS och TNT med sina synpunkter. Efter att Tyskland den 20 december 2007 hade begärt en förlängning av fristen att inkomma med synpunkter inkom den tyska regeringen den 12 mars 2008 med synpunkter på synpunkterna från UPS och TNT.

5

1.1.5   Begäran om upplysningar av den 17 juli 2008

Begäran om upplysningar av den 17 juli 2008

| (17) | Den 17 juli 2008 riktade kommissionen en begäran om upplysningar till Tyskland som rörde samtliga de statliga åtgärder som var föremål för granskning och som omfattade ett frågeformulär om Deutsche Posts intäkter och kostnader under perioden 1989–2007. Den 5 augusti 2008 begärde Tyskland en förlängning på obestämd tid av fristen för att inkomma med upplysningar, eftersom man var tvungen att kontrollera om man hade tillgång till vissa uppgifter. |
| --- | --- |

(17)

Den 17 juli 2008 riktade kommissionen en begäran om upplysningar till Tyskland som rörde samtliga de statliga åtgärder som var föremål för granskning och som omfattade ett frågeformulär om Deutsche Posts intäkter och kostnader under perioden 1989–2007. Den 5 augusti 2008 begärde Tyskland en förlängning på obestämd tid av fristen för att inkomma med upplysningar, eftersom man var tvungen att kontrollera om man hade tillgång till vissa uppgifter.

| (18) | Den 12 augusti 2008 förklarade kommissionen varför granskningen av Deutsche Posts intäkter och kostnader måste omfatta perioden 1989–2007, och vidhöll att Tyskland var tvunget att överlämna den begärda informationen. |
| --- | --- |

(18)

Den 12 augusti 2008 förklarade kommissionen varför granskningen av Deutsche Posts intäkter och kostnader måste omfatta perioden 1989–2007, och vidhöll att Tyskland var tvunget att överlämna den begärda informationen.

| (19) | I sitt meddelande av den 14 augusti 2008 hävdade Tyskland på nytt att det inte fanns något skäl till att granskningen av Deutsche Posts intäkter och kostnader skulle omfatta perioden efter 1994. Den 22 augusti 2008 förbehöll sig kommissionen, om Tyskland inte överlämnade den begärda information, rätten att enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (6) utfärda ett föreläggande om att lämna upplysningar. |
| --- | --- |

(19)

I sitt meddelande av den 14 augusti 2008 hävdade Tyskland på nytt att det inte fanns något skäl till att granskningen av Deutsche Posts intäkter och kostnader skulle omfatta perioden efter 1994. Den 22 augusti 2008 förbehöll sig kommissionen, om Tyskland inte överlämnade den begärda information, rätten att enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (6) utfärda ett föreläggande om att lämna upplysningar.

6

| (20) | Den 2 oktober 2008 överlämnade Tyskland resultatet av ytterligare ett rättsligt utlåtande till stöd för sin ståndpunkt att det inte var nödvändigt att granska bokföringen efter 1994 och att perioden 1990–1994 var en lämplig undersökningsperiod. |
| --- | --- |

(20)

Den 2 oktober 2008 överlämnade Tyskland resultatet av ytterligare ett rättsligt utlåtande till stöd för sin ståndpunkt att det inte var nödvändigt att granska bokföringen efter 1994 och att perioden 1990–1994 var en lämplig undersökningsperiod.

| (21) | Den 28 oktober 2008 överlämnade Tyskland upplysningar om den offentliga garantin och pensionsåtgärden. |
| --- | --- |

(21)

Den 28 oktober 2008 överlämnade Tyskland upplysningar om den offentliga garantin och pensionsåtgärden.

1.1.6   Föreläggande om att lämna upplysningar av den 30 oktober 2008

Föreläggande om att lämna upplysningar av den 30 oktober 2008

| (22) | Kommissionen godtog inte Tysklands argument och vidhöll att det var nödvändigt med en analys som sträckte sig fram till 2007 för att kunna göra en fullständig bedömning av hur de beviljade statliga åtgärderna hade påverkat konkurrensen. I anslutning till de båda påminnelseskrivelserna av den 12 augusti 2008 och den 22 augusti 2008 utfärdade kommissionen den 30 oktober 2008 ett föreläggande om att lämna upplysningar, genom vilket Tyskland formellt uppmanades att redovisa alla nödvändiga bokföringsuppgifter för hela perioden 1989–2007. |
| --- | --- |

(22)

Kommissionen godtog inte Tysklands argument och vidhöll att det var nödvändigt med en analys som sträckte sig fram till 2007 för att kunna göra en fullständig bedömning av hur de beviljade statliga åtgärderna hade påverkat konkurrensen. I anslutning till de båda påminnelseskrivelserna av den 12 augusti 2008 och den 22 augusti 2008 utfärdade kommissionen den 30 oktober 2008 ett föreläggande om att lämna upplysningar, genom vilket Tyskland formellt uppmanades att redovisa alla nödvändiga bokföringsuppgifter för hela perioden 1989–2007.

| (23) | Tyskland och Deutsche Post överklagade föreläggandet om att lämna upplysningar (7). |
| --- | --- |

(23)

Tyskland och Deutsche Post överklagade föreläggandet om att lämna upplysningar (7).

7

| (24) | Den 27 november 2008 överlämnade Tyskland de begärda bokföringsuppgifterna för perioden 1989–1994. Den 5 och 16 december 2008 uppdaterade Tyskland de bokföringsuppgifter som man hade lämnat den 27 november 2008. |
| --- | --- |

(24)

Den 27 november 2008 överlämnade Tyskland de begärda bokföringsuppgifterna för perioden 1989–1994. Den 5 och 16 december 2008 uppdaterade Tyskland de bokföringsuppgifter som man hade lämnat den 27 november 2008.

1.1.7   Överlämnande av bokföringsuppgifter för perioden 1989–2007

Överlämnande av bokföringsuppgifter för perioden 1989–2007

| (25) | Efter ett möte den 6 februari 2009 mellan den ansvariga tyska statssekreteraren, DPAG:s styrelseordförande och kommissionsledamoten med ansvar för konkurrenspolitik förklarade Tyskland och Deutsche Post sig villiga att ställa bokföringsuppgifter för perioden efter 1994 till kommissionens förfogande. |
| --- | --- |

(25)

Efter ett möte den 6 februari 2009 mellan den ansvariga tyska statssekreteraren, DPAG:s styrelseordförande och kommissionsledamoten med ansvar för konkurrenspolitik förklarade Tyskland och Deutsche Post sig villiga att ställa bokföringsuppgifter för perioden efter 1994 till kommissionens förfogande.

| (26) | Den 3 mars 2009 överlämnade Tyskland en första uppsättning bokföringsuppgifter för hela undersökningsperioden 1989–2007. |
| --- | --- |

(26)

Den 3 mars 2009 överlämnade Tyskland en första uppsättning bokföringsuppgifter för hela undersökningsperioden 1989–2007.

| (27) | Möten mellan Deutsche Post och kommissionens avdelningar ägde rum den 3 mars 2009 i Bryssel samt den 12 mars 2009, den 2 april 2009, den 28 maj 2009, den 23 juni 2009 och den 18 september 2009 i Bonn. Tyskland överlämnade ytterligare uppgifter från Deutsche Post den 26 mars 2009, den 7 maj 2009 och den 22 juni 2009. |
| --- | --- |

(27)

Möten mellan Deutsche Post och kommissionens avdelningar ägde rum den 3 mars 2009 i Bryssel samt den 12 mars 2009, den 2 april 2009, den 28 maj 2009, den 23 juni 2009 och den 18 september 2009 i Bonn. Tyskland överlämnade ytterligare uppgifter från Deutsche Post den 26 mars 2009, den 7 maj 2009 och den 22 juni 2009.

| (28) | Efter dessa möten och flera frågor som kommissionens avdelningar den 4 juni 2009 och den 30 juli 2009 riktade till Deutsche Post, överlämnade Tyskland den 9 juli 2009, den 31 juli 2009, den 17 augusti 2009, den 8 september 2009, den 10 september 2009 och den 15 oktober 2009 uppdaterade bokföringsuppgifter och ytterligare förtydliganden. |
| --- | --- |

(28)

Efter dessa möten och flera frågor som kommissionens avdelningar den 4 juni 2009 och den 30 juli 2009 riktade till Deutsche Post, överlämnade Tyskland den 9 juli 2009, den 31 juli 2009, den 17 augusti 2009, den 8 september 2009, den 10 september 2009 och den 15 oktober 2009 uppdaterade bokföringsuppgifter och ytterligare förtydliganden.

| (29) | Den 16 och 24 september 2009 översände kommissionens avdelningar ytterligare frågor, som Tyskland besvarade den 14 oktober 2009. |
| --- | --- |

(29)

Den 16 och 24 september 2009 översände kommissionens avdelningar ytterligare frågor, som Tyskland besvarade den 14 oktober 2009.

1.1.8   2011 års beslut att utvidga förfarandet

2011 års beslut att utvidga förfarandet

| (30) | Genom en skrivelse av den 10 maj 2011 (8) delgav kommissionen Tyskland sitt beslut att i enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget utvidga det förfarande som inleddes 1999 och utvidgades 2007, för att ingående granska de pensionssubventioner som Deutsche Post hade mottagit sedan 1995 (nedan kallat 2011 års beslut att utvidga förfarandet). |
| --- | --- |

(30)

Genom en skrivelse av den 10 maj 2011 (8) delgav kommissionen Tyskland sitt beslut att i enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget utvidga det förfarande som inleddes 1999 och utvidgades 2007, för att ingående granska de pensionssubventioner som Deutsche Post hade mottagit sedan 1995 (nedan kallat 2011 års beslut att utvidga förfarandet).

8

2011 års beslut att utvidga förfarandet

| (31) | Efter att Tyskland den 23 maj 2011 hade begärt en förlängning av fristen att inkomma med synpunkter överlämnade Tyskland sina synpunkter den 29 juli 2011. |
| --- | --- |

(31)

Efter att Tyskland den 23 maj 2011 hade begärt en förlängning av fristen att inkomma med synpunkter överlämnade Tyskland sina synpunkter den 29 juli 2011.

| (32) | Den 4 oktober 2011 överlämnade UPS sina synpunkter. Därefter överlämnade Free and Fair Postal Initiative sina synpunkter den 5 oktober 2011, och Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (nedan kallat BIEK) sina synpunkter den 7 oktober 2011. Kommissionen vidarebefordrade de berörda parternas synpunkter till Tyskland den 13 oktober 2011. |
| --- | --- |

(32)

Den 4 oktober 2011 överlämnade UPS sina synpunkter. Därefter överlämnade Free and Fair Postal Initiative sina synpunkter den 5 oktober 2011, och Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (nedan kallat BIEK) sina synpunkter den 7 oktober 2011. Kommissionen vidarebefordrade de berörda parternas synpunkter till Tyskland den 13 oktober 2011.

BIEK

| (33) | Den 14 november 2011 tog Tyskland ställning till de berörda parternas synpunkter. |
| --- | --- |

(33)

Den 14 november 2011 tog Tyskland ställning till de berörda parternas synpunkter.

| (34) | Den 18 november 2011 överlämnade kommissionen ytterligare en begäran om upplysningar, som rörde enskilda delar av finansieringen av pensionsrättigheter efter 2007. Tyskland besvarade denna begäran genom skrivelser av den 2 och 19 januari 2012. Den 16 december 2011 överlämnade kommissionen en konsultrapport från Charles River Associates om fastställandet av ett riktmärke för rimlig vinst (9) till Tyskland, som Tyskland tog ställning till den 16 januari 2012. |
| --- | --- |

(34)

Den 18 november 2011 överlämnade kommissionen ytterligare en begäran om upplysningar, som rörde enskilda delar av finansieringen av pensionsrättigheter efter 2007. Tyskland besvarade denna begäran genom skrivelser av den 2 och 19 januari 2012. Den 16 december 2011 överlämnade kommissionen en konsultrapport från Charles River Associates om fastställandet av ett riktmärke för rimlig vinst (9) till Tyskland, som Tyskland tog ställning till den 16 januari 2012.

9

1.1.9   2012 års beslut

2012 års beslut

| (35) | Den 25 januari 2012 antog kommissionen beslut 2012/636/EU (10) (nedan kallat 2012 års beslut). |
| --- | --- |

(35)

Den 25 januari 2012 antog kommissionen beslut 2012/636/EU (10) (nedan kallat 2012 års beslut).

10

2012 års beslut

| (36) | I fråga om pensionsåtgärden konstaterade kommissionen i detta beslut att åtgärden utgjorde olagligt och oförenligt statligt stöd, och krävde att stödet för perioden från den 1 januari 2003 fram till dess att den komparativa fördelen helt undanröjts skulle återkrävas. För perioden 1995–2002 konstaterade kommissionen att det var omöjligt att beräkna hur mycket oförenligt stöd som beviljats. Kommissionen begärde därför inte att stödet för denna period skulle återkrävas. |
| --- | --- |

(36)

I fråga om pensionsåtgärden konstaterade kommissionen i detta beslut att åtgärden utgjorde olagligt och oförenligt statligt stöd, och krävde att stödet för perioden från den 1 januari 2003 fram till dess att den komparativa fördelen helt undanröjts skulle återkrävas. För perioden 1995–2002 konstaterade kommissionen att det var omöjligt att beräkna hur mycket oförenligt stöd som beviljats. Kommissionen begärde därför inte att stödet för denna period skulle återkrävas.

| (37) | I fråga om de offentliga överföringarna konstaterade kommissionen att dessa olagligen beviljats i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget, men att de är förenliga med den inre marknaden. I fråga om den statliga garantin konstaterade kommissionen att åtgärden utgör statligt stöd till förmån för Deutsche Post i den mening som avses i artiklarna 107.1 och 108.3 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(37)

I fråga om de offentliga överföringarna konstaterade kommissionen att dessa olagligen beviljats i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget, men att de är förenliga med den inre marknaden. I fråga om den statliga garantin konstaterade kommissionen att åtgärden utgör statligt stöd till förmån för Deutsche Post i den mening som avses i artiklarna 107.1 och 108.3 i EUF-fördraget.

1.2   Sammanfattning av relevanta domstolsförfaranden

Sammanfattning av relevanta domstolsförfaranden

1.2.1   Ogiltigförklaring av 2002 års beslut

Ogiltigförklaring av 2002 års beslut

| (38) | I en dom från 2008 (11) ogiltigförklarade tribunalen 2002 års beslut, eftersom kommissionen inte hade gjort någon ingående analys av alla intäkter och kostnader till följd av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster för att fastställa huruvida Deutsche Post hade under- eller överkompenserats. |
| --- | --- |

(38)

I en dom från 2008 (11) ogiltigförklarade tribunalen 2002 års beslut, eftersom kommissionen inte hade gjort någon ingående analys av alla intäkter och kostnader till följd av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster för att fastställa huruvida Deutsche Post hade under- eller överkompenserats.

11

| (39) | Tyskland betalade därför tillbaka det återkrävda statliga stödet på 572 miljoner euro plus ränta till Deutsche Post. |
| --- | --- |

(39)

Tyskland betalade därför tillbaka det återkrävda statliga stödet på 572 miljoner euro plus ränta till Deutsche Post.

| (40) | Den 2 september 2010 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom (12). |
| --- | --- |

(40)

Den 2 september 2010 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom (12).

12

1.2.2   Ogiltigförklaring av 2007 års beslut att utvidga förfarandet

Ogiltigförklaring av 2007 års beslut att utvidga förfarandet

| (41) | Deutsche Post väckte talan om ogiltigförklaring av 2007 års beslut att utvidga förfarandet med motiveringen att det genom 2002 års beslut fanns rättmätiga förväntningar om att kommissionen inte skulle återuppta sitt granskningsförfarande. |
| --- | --- |

(41)

Deutsche Post väckte talan om ogiltigförklaring av 2007 års beslut att utvidga förfarandet med motiveringen att det genom 2002 års beslut fanns rättmätiga förväntningar om att kommissionen inte skulle återuppta sitt granskningsförfarande.

| (42) | Den 8 december 2011 avvisade tribunalen denna talan (13) med motiveringen att 2007 års beslut att utvidga förfarandet avsåg samma åtgärder som var föremål för beslutet att inleda förfarandet. |
| --- | --- |

(42)

Den 8 december 2011 avvisade tribunalen denna talan (13) med motiveringen att 2007 års beslut att utvidga förfarandet avsåg samma åtgärder som var föremål för beslutet att inleda förfarandet.

13

| (43) | Den 24 oktober 2013 ogiltigförklarade domstolen tribunalens dom från 2011 om 2007 års beslut att utvidga förfarandet (14) och återförvisade målet till tribunalen. |
| --- | --- |

(43)

Den 24 oktober 2013 ogiltigförklarade domstolen tribunalens dom från 2011 om 2007 års beslut att utvidga förfarandet (14) och återförvisade målet till tribunalen.

14

| (44) | Den 18 september 2015 ogiltigförklarade tribunalen 2007 års beslut att utvidga förfarandet (15). Domen överklagades inte. |
| --- | --- |

(44)

Den 18 september 2015 ogiltigförklarade tribunalen 2007 års beslut att utvidga förfarandet (15). Domen överklagades inte.

15

1.2.3   Ogiltigförklaring av delar av 2012 års beslut

Ogiltigförklaring av delar av 2012 års beslut

| (45) | Den 14 juli 2016 ogiltigförklarade tribunalen artiklarna 1 och 4 i 2012 års beslut (16) med motiveringen att kommissionen inte hade bevisat att Deutsche Post gynnats. Domen överklagades inte. |
| --- | --- |

(45)

Den 14 juli 2016 ogiltigförklarade tribunalen artiklarna 1 och 4 i 2012 års beslut (16) med motiveringen att kommissionen inte hade bevisat att Deutsche Post gynnats. Domen överklagades inte.

16

| (46) | De övriga delarna av 2012 års beslut överklagades inte. |
| --- | --- |

(46)

De övriga delarna av 2012 års beslut överklagades inte.

1.2.4   Ogiltigförklaring av 2011 års beslut att utvidga förfarandet

Ogiltigförklaring av 2011 års beslut att utvidga förfarandet

| (47) | Den 10 april 2019 ogiltigförklarade tribunalen 2011 års beslut att utvidga förfarandet (17) med motiveringen att kommissionen inte i tillräcklig utsträckning motiverat inledandet av det formella förfarandet (i strid med artikel 296 i EUF-fördraget) när det gäller förekomsten av en fördel. Domen överklagades inte. |
| --- | --- |

(47)

Den 10 april 2019 ogiltigförklarade tribunalen 2011 års beslut att utvidga förfarandet (17) med motiveringen att kommissionen inte i tillräcklig utsträckning motiverat inledandet av det formella förfarandet (i strid med artikel 296 i EUF-fördraget) när det gäller förekomsten av en fördel. Domen överklagades inte.

17

1.3   Yttrande i anslutning till ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet

Yttrande i anslutning till ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet

| (48) | Efter ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet mottog kommissionen ytterligare inlagor, från UPS genom skrivelser av den 24 maj och 17 juli 2019, och från BIEK genom en skrivelse av den 31 maj 2019. I skrivelserna framhöll UPS och BIEK att de fortfarande var bekymrade över pensionsåtgärden och uppmanade kommissionen att fortsätta och slutföra sin granskning. Den 28 november 2019 inkom UPS med ytterligare synpunkter. |
| --- | --- |

(48)

Efter ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet mottog kommissionen ytterligare inlagor, från UPS genom skrivelser av den 24 maj och 17 juli 2019, och från BIEK genom en skrivelse av den 31 maj 2019. I skrivelserna framhöll UPS och BIEK att de fortfarande var bekymrade över pensionsåtgärden och uppmanade kommissionen att fortsätta och slutföra sin granskning. Den 28 november 2019 inkom UPS med ytterligare synpunkter.

2.   BESKRIVNING AV DEN GRANSKADE ÅTGÄRDEN

BESKRIVNING AV DEN GRANSKADE ÅTGÄRDEN

2.1   Räckvidden för detta beslut

Räckvidden för detta beslut

| (49) | Inledningsvis anser kommissionen att det mot bakgrund av det stora antalet beslut och ogiltigförklaringen av vissa beslut är nödvändigt att klargöra räckvidden för föreliggande beslut. |
| --- | --- |

(49)

Inledningsvis anser kommissionen att det mot bakgrund av det stora antalet beslut och ogiltigförklaringen av vissa beslut är nödvändigt att klargöra räckvidden för föreliggande beslut.

| (50) | Kommissionen erinrar om följande slutsatser i 2012 års beslut:






  a) | I fråga om de offentliga överföringarna konstaterade kommissionen att dessa olagligen beviljades av Tyskland i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget, men att de är förenliga med den inre marknaden. |
| --- | --- | --- |

(50)

Kommissionen erinrar om följande slutsatser i 2012 års beslut:

a)

I fråga om de offentliga överföringarna konstaterade kommissionen att dessa olagligen beviljades av Tyskland i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget, men att de är förenliga med den inre marknaden.

| b) | I fråga om den statliga garantin konstaterade kommissionen att åtgärden utgör statligt stöd till förmån för Deutsche Post i den mening som avses i artiklarna 107.1 och 108.3 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

b)

I fråga om den statliga garantin konstaterade kommissionen att åtgärden utgör statligt stöd till förmån för Deutsche Post i den mening som avses i artiklarna 107.1 och 108.3 i EUF-fördraget.

| (51) | Dessa slutsatser i 2012 års beslut har inte överklagats och gäller därmed fortfarande. |
| --- | --- |

(51)

Dessa slutsatser i 2012 års beslut har inte överklagats och gäller därmed fortfarande.

| (52) | Kommissionen konstaterar vidare att 2007 års beslut att utvidga förfarandet och 2011 års beslut att utvidga förfarandet ogiltigförklarades av tribunalen. |
| --- | --- |

(52)

Kommissionen konstaterar vidare att 2007 års beslut att utvidga förfarandet och 2011 års beslut att utvidga förfarandet ogiltigförklarades av tribunalen.

| (53) | Mot bakgrund av detta är det endast de betalningar som beskrivs i beslutet att inleda förfarandet som är föremål för granskning. |
| --- | --- |

(53)

Mot bakgrund av detta är det endast de betalningar som beskrivs i beslutet att inleda förfarandet som är föremål för granskning.

| (54) | Beslutet att inleda förfarandet avser i synnerhet följande:






  a) | De betalningar som Deutsche Post gjort till pensionsfonden (som inrättades i samband med privatiseringen av Deutsche Post) till ett belopp av 4 miljarder tyska mark (ca 2,05 miljarder euro) per år under perioden 1995–1999. |
| --- | --- | --- |

(54)

Beslutet att inleda förfarandet avser i synnerhet följande:

a)

De betalningar som Deutsche Post gjort till pensionsfonden (som inrättades i samband med privatiseringen av Deutsche Post) till ett belopp av 4 miljarder tyska mark (ca 2,05 miljarder euro) per år under perioden 1995–1999.

| b) | Underskottet på 8,2 miljarder tyska mark (ca 4,19 miljarder euro) som ackumulerats i pensionsfonden till följd av förtidspensioneringen av ett stort antal anställda i Deutsche Post fram till 1999. |
| --- | --- |

b)

Underskottet på 8,2 miljarder tyska mark (ca 4,19 miljarder euro) som ackumulerats i pensionsfonden till följd av förtidspensioneringen av ett stort antal anställda i Deutsche Post fram till 1999.

| c) | Det faktum att Tyskland, enligt den tyska finansministerns tillkännagivande den 18 januari 1999, täckte detta underskott. |
| --- | --- |

c)

Det faktum att Tyskland, enligt den tyska finansministerns tillkännagivande den 18 januari 1999, täckte detta underskott.

| (55) | Mot bakgrund av detta utgör pensionsåtgärden enligt beskrivningen ovan föremålet för föreliggande beslut. |
| --- | --- |

(55)

Mot bakgrund av detta utgör pensionsåtgärden enligt beskrivningen ovan föremålet för föreliggande beslut.

2.2   Pensionsåtgärden under perioden 1995–1999

Pensionsåtgärden under perioden 1995–1999

| (56) | Pensionsåtgärden, som grundas på lagen om rättigheter för personal anställd av f.d. Deutsche Bundespost (Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz)) (18) (nedan kallad PostPersRG), har sedan 1995 finansierat en stor del av pensionsutbetalningarna för Deutsche Posts pensionerade offentliganställda. För att till fullo förstå hur pensionsåtgärden påverkar bedömningen i avsnitt 5 följer i nedanstående avsnitt en närmare beskrivning av de offentliganställdas sociala förmåner och sociala avgifter, och dessa jämförs med de obligatoriska sociala avgifterna för privaträttsligt anställda (nedan kallade privatanställda). |
| --- | --- |

(56)

Pensionsåtgärden, som grundas på lagen om rättigheter för personal anställd av f.d. Deutsche Bundespost (Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz)) (18) (nedan kallad PostPersRG), har sedan 1995 finansierat en stor del av pensionsutbetalningarna för Deutsche Posts pensionerade offentliganställda. För att till fullo förstå hur pensionsåtgärden påverkar bedömningen i avsnitt 5 följer i nedanstående avsnitt en närmare beskrivning av de offentliganställdas sociala förmåner och sociala avgifter, och dessa jämförs med de obligatoriska sociala avgifterna för privaträttsligt anställda (nedan kallade privatanställda).

(Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz))

18

PostPersRG

privatanställda

2.2.1   Sociala förmåner för offentliganställda

Sociala förmåner för offentliganställda

| (57) | Offentliganställda har rätt till ålderspension och ersättning vid sjukdom och långtidsvård. Förmånerna för offentliganställda vid Deutsche Post motsvarar förmånerna för andra offentliganställda.






  a) | Enligt § 14 i lagen om pensionssystem för tjänstemän (Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern
  (Beamtenversorgungsgesetz – BeamtVG)) av den 24 augusti 1976 (19) är pensionen på förhand fastställd till en viss procentsats av den offentliganställdes sista lön. |
| --- | --- | --- |

(57)

Offentliganställda har rätt till ålderspension och ersättning vid sjukdom och långtidsvård. Förmånerna för offentliganställda vid Deutsche Post motsvarar förmånerna för andra offentliganställda.

a)

Enligt § 14 i lagen om pensionssystem för tjänstemän (Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern
  (Beamtenversorgungsgesetz – BeamtVG)) av den 24 augusti 1976 (19) är pensionen på förhand fastställd till en viss procentsats av den offentliganställdes sista lön.

(Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern

(Beamtenversorgungsgesetz

BeamtVG))

19

| b) | Offentliganställda har rätt till ersättning på 50–70 % av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård, och behöver själva bara stå för de kostnader som överstiger detta. Den exakta uppdelningen av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård beror på olika kriterier som antalet barn. Offentliganställda kan antingen teckna en frivillig tilläggsförsäkring eller själva betala sin andel av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård. |
| --- | --- |

b)

Offentliganställda har rätt till ersättning på 50–70 % av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård, och behöver själva bara stå för de kostnader som överstiger detta. Den exakta uppdelningen av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård beror på olika kriterier som antalet barn. Offentliganställda kan antingen teckna en frivillig tilläggsförsäkring eller själva betala sin andel av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård.

2.2.2   Finansiering av de sociala förmånerna för offentliganställda vid POSTDIENST under perioden 1989–1994

Finansiering av de sociala förmånerna för offentliganställda vid POSTDIENST under perioden 1989–1994

| (58) | Efter den första postreformen 1989 blev POSTDIENST, TELEKOM och POSTBANK enligt § 54.2 i lagen om företagsledningen av den tyska federala posten (Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost
  (Postverfassungsgesetz – PostVerfG)) (20) skyldiga att till fullo finansiera pensionsutbetalningarna till och hälso- och sjukvårdskostnaderna för de pensionerade offentliganställda som hade tilldelats respektive företag på grundval av deras tidigare verksamhet. |
| --- | --- |

(58)

Efter den första postreformen 1989 blev POSTDIENST, TELEKOM och POSTBANK enligt § 54.2 i lagen om företagsledningen av den tyska federala posten (Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost
  (Postverfassungsgesetz – PostVerfG)) (20) skyldiga att till fullo finansiera pensionsutbetalningarna till och hälso- och sjukvårdskostnaderna för de pensionerade offentliganställda som hade tilldelats respektive företag på grundval av deras tidigare verksamhet.

(Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost

(Postverfassungsgesetz

PostVerfG))

20

| (59) | Enligt denna bestämmelse är det precis som tidigare staten som står för de offentliganställdas pensioner, men staten kan dock kräva in hela beloppet från POSTDIENST, TELEKOM respektive POSTBANK. |
| --- | --- |

(59)

Enligt denna bestämmelse är det precis som tidigare staten som står för de offentliganställdas pensioner, men staten kan dock kräva in hela beloppet från POSTDIENST, TELEKOM respektive POSTBANK.

2.2.3   Finansiering av sociala förmåner för offentliganställda vid DPAG sedan 1995

Finansiering av sociala förmåner för offentliganställda vid DPAG sedan 1995

| (60) | Inom ramen för den andra reformen av posttjänster och telekommunikationer 1994 (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) överfördes offentliganställda som hade arbetat vid POSTDIENST, enligt § 2.1 PostPersRG, till DPAG. Enligt § 2.3 PostPersRG behöll de sin rättsliga ställning. DPAG övertog enligt § 1.1 PostPersRG från staten alla rättigheter och skyldigheter som åligger en arbetsgivare och enligt § 2.3 PostPersRG alla de offentliganställdas kapitalfordringar. |
| --- | --- |

(60)

Inom ramen för den andra reformen av posttjänster och telekommunikationer 1994 (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) överfördes offentliganställda som hade arbetat vid POSTDIENST, enligt § 2.1 PostPersRG, till DPAG. Enligt § 2.3 PostPersRG behöll de sin rättsliga ställning. DPAG övertog enligt § 1.1 PostPersRG från staten alla rättigheter och skyldigheter som åligger en arbetsgivare och enligt § 2.3 PostPersRG alla de offentliganställdas kapitalfordringar.

(Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation)

| (61) | Enligt § 15 PostPersRG övertogs utbetalningen av pensioner och hälso- och sjukvårdsförmåner till pensionerade offentliganställda av en nyinrättad pensionsfond för offentliganställda vid Deutsche Post. Den 1 juli 2001 slogs pensionsfonderna för Deutsche Post, TELEKOM och POSTBANK ihop till pensionsfonden för offentliganställda i postväsendet (Postbeamtenversorgungskasse, nedan kallad pensionsfonden). |
| --- | --- |

(61)

Enligt § 15 PostPersRG övertogs utbetalningen av pensioner och hälso- och sjukvårdsförmåner till pensionerade offentliganställda av en nyinrättad pensionsfond för offentliganställda vid Deutsche Post. Den 1 juli 2001 slogs pensionsfonderna för Deutsche Post, TELEKOM och POSTBANK ihop till pensionsfonden för offentliganställda i postväsendet (Postbeamtenversorgungskasse, nedan kallad pensionsfonden).

Postbeamtenversorgungskasse

pensionsfonden

| (62) | Enligt § 16.1 PostPersRG var Deutsche Post under perioden 1995–1999 tvunget att betala en årlig avgift på 2,045 miljarder euro, dvs. totalt 10,225 miljarder euro, till pensionsfonden. |
| --- | --- |

(62)

Enligt § 16.1 PostPersRG var Deutsche Post under perioden 1995–1999 tvunget att betala en årlig avgift på 2,045 miljarder euro, dvs. totalt 10,225 miljarder euro, till pensionsfonden.

| (63) | Det resterande underskottet (dvs. skillnaden mellan pensionsbetalningarna till de pensionerade offentliganställda och Deutsche Posts avgift till pensionsfonden) täcktes i enlighet med § 16.2 PostPersRG av en pensionsåtgärd. Pensionsåtgärden ökade från 151 miljoner euro 1995 till 1,118 miljarder euro 1999. |
| --- | --- |

(63)

Det resterande underskottet (dvs. skillnaden mellan pensionsbetalningarna till de pensionerade offentliganställda och Deutsche Posts avgift till pensionsfonden) täcktes i enlighet med § 16.2 PostPersRG av en pensionsåtgärd. Pensionsåtgärden ökade från 151 miljoner euro 1995 till 1,118 miljarder euro 1999.

| (64) | Staplarna i diagrammen 1 och 2 nedan visar Deutsche Posts och den tyska statens respektive bidrag till pensionsfonden (i belopp och procentandelar). |
| --- | --- |

(64)

Staplarna i diagrammen 1 och 2 nedan visar Deutsche Posts och den tyska statens respektive bidrag till pensionsfonden (i belopp och procentandelar).

Image 1

Image 2

2.2.4   Obligatoriska socialförsäkringar och tilläggsförsäkring för privatanställda vid Deutsche Post

Obligatoriska socialförsäkringar och tilläggsförsäkring för privatanställda vid Deutsche Post

| (65) | Privatanställda är socialförsäkringspliktiga och måste teckna följande fyra försäkringar: pensions-, arbetslöshets-, sjuk- och vårdförsäkring (21). Pensions-, sjuk- och vårdförsäkringarna i det obligatoriska socialförsäkringssystemet för privatanställda ger ett annat försäkringsskydd än det system som gäller för offentliganställda:






  a) | Pensionens storlek beräknas inte som en procentandel av den sista månadslönen, utan som den genomsnittliga lönen under hela yrkeslivet. |
| --- | --- | --- |

(65)

Privatanställda är socialförsäkringspliktiga och måste teckna följande fyra försäkringar: pensions-, arbetslöshets-, sjuk- och vårdförsäkring (21). Pensions-, sjuk- och vårdförsäkringarna i det obligatoriska socialförsäkringssystemet för privatanställda ger ett annat försäkringsskydd än det system som gäller för offentliganställda:

21

a)

Pensionens storlek beräknas inte som en procentandel av den sista månadslönen, utan som den genomsnittliga lönen under hela yrkeslivet.

| b) | Utgifterna för sjuk- och vårdförsäkringen täcks fullt ut. |
| --- | --- |

b)

Utgifterna för sjuk- och vårdförsäkringen täcks fullt ut.

| (66) | Även när det gäller finansieringen av sociala förmåner finns stora skillnader jämfört med systemet för offentliganställda:






  a) | De obligatoriska socialförsäkringarna för privatanställda finansieras med hjälp av de arbetstagar- och arbetsgivaravgifter som betalats in för den anställde under hela dennes yrkesliv (nedan kallade obligatoriska sociala avgifter). |
| --- | --- | --- |

(66)

Även när det gäller finansieringen av sociala förmåner finns stora skillnader jämfört med systemet för offentliganställda:

a)

De obligatoriska socialförsäkringarna för privatanställda finansieras med hjälp av de arbetstagar- och arbetsgivaravgifter som betalats in för den anställde under hela dennes yrkesliv (nedan kallade obligatoriska sociala avgifter).

obligatoriska sociala avgifter

| b) | Den sammanlagda avgiftssatsen delas formellt upp i en arbetstagar- och en arbetsgivaravgift, som var och en utgör ungefär hälften av totalbeloppet. |
| --- | --- |

b)

Den sammanlagda avgiftssatsen delas formellt upp i en arbetstagar- och en arbetsgivaravgift, som var och en utgör ungefär hälften av totalbeloppet.

| c) | Arbetsgivaren har emellertid en formell skyldighet att betala in hela avgiften till socialförsäkringssystemet. |
| --- | --- |

c)

Arbetsgivaren har emellertid en formell skyldighet att betala in hela avgiften till socialförsäkringssystemet.

| (67) | I diagram 3 nedan visas avgiftssatserna för de obligatoriska sociala avgifterna för privatanställda under perioden 1995–1999. |
| --- | --- |

(67)

I diagram 3 nedan visas avgiftssatserna för de obligatoriska sociala avgifterna för privatanställda under perioden 1995–1999.

Image 3

| (68) | Diagram 3 visar att avgiftssatserna för de obligatoriska sociala avgifterna har legat på cirka 39–42 % av bruttolönen (bruttolön = nettolön + arbetstagaravgift). Eftersom arbetsgivar- och arbetstagaravgifterna var och en utgör ungefär hälften av de sammanlagda obligatoriska sociala avgifterna har avgiftsnivån för var och en av dem legat på cirka 19–21 % av bruttoinkomsten. |
| --- | --- |

(68)

Diagram 3 visar att avgiftssatserna för de obligatoriska sociala avgifterna har legat på cirka 39–42 % av bruttolönen (bruttolön = nettolön + arbetstagaravgift). Eftersom arbetsgivar- och arbetstagaravgifterna var och en utgör ungefär hälften av de sammanlagda obligatoriska sociala avgifterna har avgiftsnivån för var och en av dem legat på cirka 19–21 % av bruttoinkomsten.

| (69) | De privatanställda vid Deutsche Post har inte bara omfattats av obligatoriska socialförsäkringar utan även av en tilläggspensionsförsäkring. Privatanställda som anställdes före 1997 erbjöds att teckna en tilläggspensionsförsäkring för att komma upp i en pension som var jämförbar med de offentliganställdas pension. Tilläggspensionsförsäkringen täckte således skillnaden mellan de privatanställdas pension grundat på inbetalda obligatoriska sociala avgifter, som motsvarar en viss procentsats av den genomsnittliga lönen under hela yrkeslivet, och de offentliganställdas pension, som motsvarar en viss procentsats av den sista lönen. Närmare bestämmelser har fastställts i stadgan för Deutsche Bundesposts pensionskassa (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost). |
| --- | --- |

(69)

De privatanställda vid Deutsche Post har inte bara omfattats av obligatoriska socialförsäkringar utan även av en tilläggspensionsförsäkring. Privatanställda som anställdes före 1997 erbjöds att teckna en tilläggspensionsförsäkring för att komma upp i en pension som var jämförbar med de offentliganställdas pension. Tilläggspensionsförsäkringen täckte således skillnaden mellan de privatanställdas pension grundat på inbetalda obligatoriska sociala avgifter, som motsvarar en viss procentsats av den genomsnittliga lönen under hela yrkeslivet, och de offentliganställdas pension, som motsvarar en viss procentsats av den sista lönen. Närmare bestämmelser har fastställts i stadgan för Deutsche Bundesposts pensionskassa (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost).

(Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost)

3.   SKÄL TILL ATT INLEDA FÖRFARANDET

SKÄL TILL ATT INLEDA FÖRFARANDET

| (70) | I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att det faktum att staten täckte det underskott som ackumulerats fram till 1999 till följd av förtidspensioneringen av ett stort antal offentliganställda i Deutsche Post under perioden 1995–1999 kan ha inneburit en fördel till förmån för Deutsche Post. |
| --- | --- |

(70)

I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att det faktum att staten täckte det underskott som ackumulerats fram till 1999 till följd av förtidspensioneringen av ett stort antal offentliganställda i Deutsche Post under perioden 1995–1999 kan ha inneburit en fördel till förmån för Deutsche Post.

| (71) | Kommissionen kunde därför efter den preliminära bedömningen av åtgärden inte dra slutsatsen att åtgärden inte utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(71)

Kommissionen kunde därför efter den preliminära bedömningen av åtgärden inte dra slutsatsen att åtgärden inte utgjorde statligt stöd.

| (72) | I beslutet att inleda förfarandet konstaterade kommissionen även, på grundval av den preliminära bedömningen, att det fanns tvivel om huruvida åtgärden var förenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(72)

I beslutet att inleda förfarandet konstaterade kommissionen även, på grundval av den preliminära bedömningen, att det fanns tvivel om huruvida åtgärden var förenlig med den inre marknaden.

4.   RELEVANTA SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

RELEVANTA SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

| (73) | Berörda parter lämnade synpunkter på beslutet att inleda förfarandet, 2007 års beslut att utvidga förfarandet (som har ogiltigförklarats) och 2011 års beslut att utvidga förfarandet (som har ogiltigförklarats). |
| --- | --- |

(73)

Berörda parter lämnade synpunkter på beslutet att inleda förfarandet, 2007 års beslut att utvidga förfarandet (som har ogiltigförklarats) och 2011 års beslut att utvidga förfarandet (som har ogiltigförklarats).

| (74) | I detta avsnitt sammanfattas de synpunkter som betraktas som relevanta för bedömningen av den aktuella åtgärden (dvs. pensionsåtgärden under perioden 1995–1999), utan beaktande av alla de synpunkter som mottagits i samband med granskningen av andra åtgärder eller som avser pensionsåtgärden efter 1999. |
| --- | --- |

(74)

I detta avsnitt sammanfattas de synpunkter som betraktas som relevanta för bedömningen av den aktuella åtgärden (dvs. pensionsåtgärden under perioden 1995–1999), utan beaktande av alla de synpunkter som mottagits i samband med granskningen av andra åtgärder eller som avser pensionsåtgärden efter 1999.

4.1   Synpunkter från tredje parter

Synpunkter från tredje parter

| (75) | Enligt brittiska Post Office (nedan kallat Post Office) utgör övertagandet av pensionsförpliktelserna i samband med förtidspensioneringen av 25 % av DPAG:s personal statligt stöd. Enligt Post Office borde dessa pensionsförpliktelser ha finansierats genom inkomster från försäljning av företagets tillgångar. |
| --- | --- |

(75)

Enligt brittiska Post Office (nedan kallat Post Office) utgör övertagandet av pensionsförpliktelserna i samband med förtidspensioneringen av 25 % av DPAG:s personal statligt stöd. Enligt Post Office borde dessa pensionsförpliktelser ha finansierats genom inkomster från försäljning av företagets tillgångar.

Post Office

| (76) | Enligt UPS har Deutsche Post dragit fördel av att delvis ha befriats från de betalningsförpliktelser företaget hade före 1995. Eftersom en normal verksamhet själv måste stå för sina pensionskostnader har Deutsche Post befunnit sig i en bättre position än sina konkurrenter. |
| --- | --- |

(76)

Enligt UPS har Deutsche Post dragit fördel av att delvis ha befriats från de betalningsförpliktelser företaget hade före 1995. Eftersom en normal verksamhet själv måste stå för sina pensionskostnader har Deutsche Post befunnit sig i en bättre position än sina konkurrenter.

| (77) | I sin inlaga av den 28 november 2019 (efter tribunalens beslut 2019 om att ogiltigförklara 2011 års beslut att utvidga förfarandet) argumenterar UPS för att kommissionen ska fortsätta sin granskning av pensionsåtgärden och att den i synnerhet bör bedöma pensionsåtgärden genom att tillämpa rättspraxis från Orange-målet (22) (snarare än rättspraxis från Combus-målet (23)). UPS anser vidare att kommissionen även mot bakgrund av rättspraxis i Combus-målet borde komma fram till slutsatsen att pensionsåtgärden utgör oförenligt stöd. |
| --- | --- |

(77)

I sin inlaga av den 28 november 2019 (efter tribunalens beslut 2019 om att ogiltigförklara 2011 års beslut att utvidga förfarandet) argumenterar UPS för att kommissionen ska fortsätta sin granskning av pensionsåtgärden och att den i synnerhet bör bedöma pensionsåtgärden genom att tillämpa rättspraxis från Orange-målet (22) (snarare än rättspraxis från Combus-målet (23)). UPS anser vidare att kommissionen även mot bakgrund av rättspraxis i Combus-målet borde komma fram till slutsatsen att pensionsåtgärden utgör oförenligt stöd.

22

23

4.2   Kommentarer från Tyskland

Kommentarer från Tyskland

| (78) | Tyskland uppger att staten endast bidragit till pensionsfonden med så mycket som varit nödvändigt för att kompensera en objektiv nackdel för DPAG som staten var ansvarig för. |
| --- | --- |

(78)

Tyskland uppger att staten endast bidragit till pensionsfonden med så mycket som varit nödvändigt för att kompensera en objektiv nackdel för DPAG som staten var ansvarig för.

| (79) | Det uppgavs också höra till statens absoluta skyldigheter gentemot dess anställda att finansiera förtidspensionering av offentliganställda som anställts före privatiseringen av DPAG. DPAG:s medverkan till finansieringen av pensionsfonden skulle därför ha åsamkat företaget onormala särskilda kostnader. Det faktum att staten övertog en del av pensionsförpliktelserna kompenserar bara till viss del den objektiva nackdel för DPAG som staten var ansvarig för. Enligt Tyskland är statens bidrag till pensionsfonden inte förknippat med någon fördel för DPAG, och konkurrensen eller handeln snedvrids inte heller. |
| --- | --- |

(79)

Det uppgavs också höra till statens absoluta skyldigheter gentemot dess anställda att finansiera förtidspensionering av offentliganställda som anställts före privatiseringen av DPAG. DPAG:s medverkan till finansieringen av pensionsfonden skulle därför ha åsamkat företaget onormala särskilda kostnader. Det faktum att staten övertog en del av pensionsförpliktelserna kompenserar bara till viss del den objektiva nackdel för DPAG som staten var ansvarig för. Enligt Tyskland är statens bidrag till pensionsfonden inte förknippat med någon fördel för DPAG, och konkurrensen eller handeln snedvrids inte heller.

| (80) | Med stöd av domen i Combus-målet (24) hävdar Tyskland att det faktum att staten, i samband med privatiseringen av tidigare statligt ägda leverantörer av samhällsomfattande tjänster, övertar pensionskostnader som överstiger de kostnader som privata konkurrenter normalt sett har inte utgör något stöd. Tyskland anser att de sociala förmånerna för de offentliganställda i Deutsche Post bör jämföras med de sociala förmånerna hos konkurrenterna vid bedömningen av förekomsten av stöd. |
| --- | --- |

(80)

Med stöd av domen i Combus-målet (24) hävdar Tyskland att det faktum att staten, i samband med privatiseringen av tidigare statligt ägda leverantörer av samhällsomfattande tjänster, övertar pensionskostnader som överstiger de kostnader som privata konkurrenter normalt sett har inte utgör något stöd. Tyskland anser att de sociala förmånerna för de offentliganställda i Deutsche Post bör jämföras med de sociala förmånerna hos konkurrenterna vid bedömningen av förekomsten av stöd.

24

5.   STÖDRÄTTSLIG BEDÖMNING AV PENSIONSÅTGÄRDEN

STÖDRÄTTSLIG BEDÖMNING AV PENSIONSÅTGÄRDEN

| (81) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ”är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

(81)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ”är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

| (82) | En åtgärd utgör statligt stöd om följande kumulativa villkor är uppfyllda: a) åtgärden genomförs av medlemsstater med hjälp av statliga medel, b) den ger vissa företag eller produktionen av vissa varor en selektiv ekonomisk fördel, c) fördelen snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och d) åtgärden påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(82)

En åtgärd utgör statligt stöd om följande kumulativa villkor är uppfyllda: a) åtgärden genomförs av medlemsstater med hjälp av statliga medel, b) den ger vissa företag eller produktionen av vissa varor en selektiv ekonomisk fördel, c) fördelen snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och d) åtgärden påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (83) | Eftersom pensionsåtgärden har införts med stöd av § 16 PostPersG och finansieras ur statsbudgeten kan den tillskrivas staten och ges med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Pensionsåtgärden är selektiv eftersom den endast genomförts för att delvis befria Deutsche Post från kostnaderna för offentliganställdas pension, och därför i slutändan endast gynnar Deutsche Post. |
| --- | --- |

(83)

Eftersom pensionsåtgärden har införts med stöd av § 16 PostPersG och finansieras ur statsbudgeten kan den tillskrivas staten och ges med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Pensionsåtgärden är selektiv eftersom den endast genomförts för att delvis befria Deutsche Post från kostnaderna för offentliganställdas pension, och därför i slutändan endast gynnar Deutsche Post.

5.1   Förekomsten av en ekonomisk fördel

Förekomsten av en ekonomisk fördel

5.1.1   Tillämplig metod för att bedöma förekomsten av en fördel

Tillämplig metod för att bedöma förekomsten av en fördel

| (84) | Med stöd av domen i Combus-målet anser Tyskland att pensionsåtgärden inte har medfört någon ekonomisk fördel eftersom åtgärden har befriat Deutsche Post från icke-konkurrensmässiga merkostnader för pensioner. |
| --- | --- |

(84)

Med stöd av domen i Combus-målet anser Tyskland att pensionsåtgärden inte har medfört någon ekonomisk fördel eftersom åtgärden har befriat Deutsche Post från icke-konkurrensmässiga merkostnader för pensioner.

| (85) | I 2012 års beslut avvisade kommissionen Tysklands argument att förekomsten av en fördel måste fastställas med stöd av rättspraxis i Combus-målet. |
| --- | --- |

(85)

I 2012 års beslut avvisade kommissionen Tysklands argument att förekomsten av en fördel måste fastställas med stöd av rättspraxis i Combus-målet.

| (86) | Mot bakgrund av ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet anser sig kommissionen dock förpliktigad, i enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget, att till följd av tribunalens domar i målen T-143/12 (25) och T-388/11 (26) tillämpa rättspraxis från Combus-målet vid bedömningen av pensionsåtgärden. Enligt artikel 266 första stycket i EUF-fördraget ska ”[d]en institution [...] vars rättsakt har förklarats ogiltig eller vars underlåtenhet att agera har förklarats strida mot fördragen [...] vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa domen”. |
| --- | --- |

(86)

Mot bakgrund av ogiltigförklaringen av 2012 års beslut och 2011 års beslut att utvidga förfarandet anser sig kommissionen dock förpliktigad, i enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget, att till följd av tribunalens domar i målen T-143/12 (25) och T-388/11 (26) tillämpa rättspraxis från Combus-målet vid bedömningen av pensionsåtgärden. Enligt artikel 266 första stycket i EUF-fördraget ska ”[d]en institution [...] vars rättsakt har förklarats ogiltig eller vars underlåtenhet att agera har förklarats strida mot fördragen [...] vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa domen”.

25

26

| (87) | I sin dom av den 14 juli 2016 konstaterade tribunalen att ”enbart ett påstående om att pensionskostnaderna ingår bland de kostnader som normalt sett belastar budgeten för ett företag inte räcker för att, i förevarande fall, styrka att Deutsche Post åtnjuter en faktisk ekonomisk fördel”, och att ”[k]ommissionen, på vilken det åvilar en skyldighet att bevisa denna fördel, [inte] har [...] uppfyllt denna skyldighet och [...] således [har] gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning” (27). |
| --- | --- |

(87)

I sin dom av den 14 juli 2016 konstaterade tribunalen att ”enbart ett påstående om att pensionskostnaderna ingår bland de kostnader som normalt sett belastar budgeten för ett företag inte räcker för att, i förevarande fall, styrka att Deutsche Post åtnjuter en faktisk ekonomisk fördel”, och att ”[k]ommissionen, på vilken det åvilar en skyldighet att bevisa denna fördel, [inte] har [...] uppfyllt denna skyldighet och [...] således [har] gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning” (27).

27

| (88) | Kommissionen kommer därför att bedöma förekomsten av en fördel till förmån för Deutsche Post genom att tillämpa rättspraxis från Combus-målet. Mot denna bakgrund anser kommissionen, i motsats till den uppfattning UPS gett uttryck för, att man vid bedömningen av pensionsåtgärden är förpliktigad att tillämpa rättspraxis från Combus-målet och inte rättspraxis från Orange-målet (28). Kommissionen anser i synnerhet att det faktum att domstolen i denna dom kan ha avvikit från den rättsliga bedömning som gjordes i Combus-målet och att rättspraxis från Combus-målet därmed eventuellt inte kan tillämpas på liknande åtgärder i andra fall, inte undanröjer kommissionens skyldighet att tillämpa rättspraxis från Combus-målet på bedömningen av pensionsåtgärden i det aktuella ärendet i enlighet med artikel 266 första stycket i EUF-fördraget (se skäl (86)). |
| --- | --- |

(88)

Kommissionen kommer därför att bedöma förekomsten av en fördel till förmån för Deutsche Post genom att tillämpa rättspraxis från Combus-målet. Mot denna bakgrund anser kommissionen, i motsats till den uppfattning UPS gett uttryck för, att man vid bedömningen av pensionsåtgärden är förpliktigad att tillämpa rättspraxis från Combus-målet och inte rättspraxis från Orange-målet (28). Kommissionen anser i synnerhet att det faktum att domstolen i denna dom kan ha avvikit från den rättsliga bedömning som gjordes i Combus-målet och att rättspraxis från Combus-målet därmed eventuellt inte kan tillämpas på liknande åtgärder i andra fall, inte undanröjer kommissionens skyldighet att tillämpa rättspraxis från Combus-målet på bedömningen av pensionsåtgärden i det aktuella ärendet i enlighet med artikel 266 första stycket i EUF-fördraget (se skäl (86)).

28

5.1.2   Förekomst av en fördel i det aktuella ärendet

Förekomst av en fördel i det aktuella ärendet

| (89) | Med hänsyn till tillämpningen av rättspraxis från Combus-målet på det aktuella ärendet kommer kommissionen att bedöma huruvida Tyskland beviljade Deutsche Post en ekonomisk fördel gentemot sina konkurrenter genom att överta ansvaret för skillnaden mellan engångsbeloppet för perioden 1995–1999 och de totala kostnaderna för pensionerna till tidigare offentliganställda i Deutsche Post. |
| --- | --- |

(89)

Med hänsyn till tillämpningen av rättspraxis från Combus-målet på det aktuella ärendet kommer kommissionen att bedöma huruvida Tyskland beviljade Deutsche Post en ekonomisk fördel gentemot sina konkurrenter genom att överta ansvaret för skillnaden mellan engångsbeloppet för perioden 1995–1999 och de totala kostnaderna för pensionerna till tidigare offentliganställda i Deutsche Post.

| (90) | Kommissionen kommer att använda sig av följande tre steg för att bedöma förekomsten av en fördel:






  a) | Först kommer kommissionen att fastställa hur stora sociala avgifter andra företag som är verksamma inom brev- och paketsektorn betalar. |
| --- | --- | --- |

(90)

Kommissionen kommer att använda sig av följande tre steg för att bedöma förekomsten av en fördel:

a)

Först kommer kommissionen att fastställa hur stora sociala avgifter andra företag som är verksamma inom brev- och paketsektorn betalar.

| b) | Därefter fastställs hur stora sociala avgifter Deutsche Post betalar för sina offentliganställda. |
| --- | --- |

b)

Därefter fastställs hur stora sociala avgifter Deutsche Post betalar för sina offentliganställda.

| c) | Avslutningsvis jämförs de båda avgiftsnivåerna. |
| --- | --- |

c)

Avslutningsvis jämförs de båda avgiftsnivåerna.

5.1.2.1   Nivån på de sociala avgifter som betalas av andra företag inom brev- och paketsektorn

Nivån på de sociala avgifter som betalas av andra företag inom brev- och paketsektorn

5.1.2.1.1   Beräkning av referenssatsen

| (91) | De privata konkurrenterna måste betala såväl arbetsgivarandelen som arbetstagarandelen av de sociala avgifterna till staten med hjälp av sina intäkter. Som framgår av diagram 3 har avgiftssatsen för de obligatoriska sociala avgifterna under perioden 1995–1999 legat på cirka 39–42 % av bruttolönen. Arbetsgivarnas och arbetstagarnas respektive andel av de obligatoriska sociala avgifterna har legat på cirka 19–21 % av bruttolönen (se skäl 68)). |
| --- | --- |

(91)

De privata konkurrenterna måste betala såväl arbetsgivarandelen som arbetstagarandelen av de sociala avgifterna till staten med hjälp av sina intäkter. Som framgår av diagram 3 har avgiftssatsen för de obligatoriska sociala avgifterna under perioden 1995–1999 legat på cirka 39–42 % av bruttolönen. Arbetsgivarnas och arbetstagarnas respektive andel av de obligatoriska sociala avgifterna har legat på cirka 19–21 % av bruttolönen (se skäl 68)).

| (92) | Till skillnad från privatanställda behöver offentliganställda inte betala de sociala avgifter som avser sjukvård och långtidsvård, utan själva endast stå för 30–50 % av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård (t.ex. genom att teckna en kompletterande privat försäkring). Man kan dock utgå från att den avgift på 30–50 % som offentliganställda betalar för sina sjukvårds- och långtidsvårdskostnader i sort sett har samma ekonomiska inverkan som de privatanställdas avgift till de obligatoriska sjuk- och vårdförsäkringarna. (29) |
| --- | --- |

(92)

Till skillnad från privatanställda behöver offentliganställda inte betala de sociala avgifter som avser sjukvård och långtidsvård, utan själva endast stå för 30–50 % av kostnaderna för sjukvård och långtidsvård (t.ex. genom att teckna en kompletterande privat försäkring). Man kan dock utgå från att den avgift på 30–50 % som offentliganställda betalar för sina sjukvårds- och långtidsvårdskostnader i sort sett har samma ekonomiska inverkan som de privatanställdas avgift till de obligatoriska sjuk- och vårdförsäkringarna. (29)

29

| (93) | Offentliganställda behöver dessutom inte betala några avgifter till sina pensions- och arbetslöshetsförsäkringar. Deutsche Posts avgift bör därför överstiga kostnaderna för den andel som betalas av privata arbetsgivare och även omfatta den totala kostnaden för pensions- och arbetslöshetsförsäkringar samt resterande sjukvårds- och långtidsvårdkostnader för de offentliganställda. |
| --- | --- |

(93)

Offentliganställda behöver dessutom inte betala några avgifter till sina pensions- och arbetslöshetsförsäkringar. Deutsche Posts avgift bör därför överstiga kostnaderna för den andel som betalas av privata arbetsgivare och även omfatta den totala kostnaden för pensions- och arbetslöshetsförsäkringar samt resterande sjukvårds- och långtidsvårdkostnader för de offentliganställda.

| (94) | Referenssatsen för Deutsche Posts sociala avgifter (nedan kallad referenssatsen) måste därför omfatta de totala avgifterna (total avgift = arbetsgivar- + arbetstagarandel) till pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna samt arbetsgivarandelen till sjuk- och vårdförsäkringarna. |
| --- | --- |

(94)

Referenssatsen för Deutsche Posts sociala avgifter (nedan kallad referenssatsen) måste därför omfatta de totala avgifterna (total avgift = arbetsgivar- + arbetstagarandel) till pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna samt arbetsgivarandelen till sjuk- och vårdförsäkringarna.

referenssatsen

| (95) | Som framgår av tabell 1 nedan har referenssatsen under perioden 1995–1999 legat på mellan 32 och 34,5 % av de privatanställdas bruttolön.

  Tabell 1


  Referenssats för Deutsche Posts sociala avgifter











  (%) |
| --- | --- |
| | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| Arbetsgivarens andel | 19,49 | 20,01 | 21,07 | 21,07 | 20,77 |
| Sjukförsäkring | 6,44 | 6,48 | 6,82 | 6,82 | 6,82 |
| Vårdförsäkring | 0,50 | 0,68 | 0,85 | 0,85 | 0,85 |
| Arbetslöshetsförsäkring | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensionsförsäkring | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Arbetstagarens andel | 12,55 | 12,85 | 13,40 | 13,40 | 13,10 |
| Arbetslöshetsförsäkring | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensionsförsäkring | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Referenssats för Deutsche Post | 32,04 | 32,86 | 34,47 | 34,47 | 33,87 |

(95)

Som framgår av tabell 1 nedan har referenssatsen under perioden 1995–1999 legat på mellan 32 och 34,5 % av de privatanställdas bruttolön.

Tabell 1

Tabell 1

Referenssats för Deutsche Posts sociala avgifter

Referenssats för Deutsche Posts sociala avgifter

(%)

1995

1996

1997

1998

1999

Arbetsgivarens andel

Arbetsgivarens andel

19,49

19,49

20,01

20,01

21,07

21,07

21,07

21,07

20,77

20,77

Sjukförsäkring

6,44

6,48

6,82

6,82

6,82

Vårdförsäkring

0,50

0,68

0,85

0,85

0,85

Arbetslöshetsförsäkring

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensionsförsäkring

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Arbetstagarens andel

Arbetstagarens andel

12,55

12,55

12,85

12,85

13,40

13,40

13,40

13,40

13,10

13,10

Arbetslöshetsförsäkring

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensionsförsäkring

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Referenssats för Deutsche Post

Referenssats för Deutsche Post

32,04

32,04

32,86

32,86

34,47

34,47

34,47

34,47

33,87

33,87

5.1.2.1.2   Beräkning av bruttolön som avgiften ska grundas på

| (96) | Eftersom nivån på de sociala avgifter som Deutsche Post ska betala för sina offentliganställda bör motsvara nivån på de obligatoriska sociala avgifterna som de privata konkurrenterna ska betala, är det viktigt att Deutsche Post inte bara är tvunget att betala en avgift som ligger på samma nivå utan även att den bruttolön som avgiften ska grundas på beräknas på samma sätt. |
| --- | --- |

(96)

Eftersom nivån på de sociala avgifter som Deutsche Post ska betala för sina offentliganställda bör motsvara nivån på de obligatoriska sociala avgifterna som de privata konkurrenterna ska betala, är det viktigt att Deutsche Post inte bara är tvunget att betala en avgift som ligger på samma nivå utan även att den bruttolön som avgiften ska grundas på beräknas på samma sätt.

| (97) | Därför måste man fastställa en bruttolön för offentliganställda (nedan kallad offentliganställdas bruttolön) som motsvarar den bruttolön för privatanställda som avgiften grundas på. |
| --- | --- |

(97)

Därför måste man fastställa en bruttolön för offentliganställda (nedan kallad offentliganställdas bruttolön) som motsvarar den bruttolön för privatanställda som avgiften grundas på.

offentliganställdas bruttolön

| (98) | Man kan anta att offentliganställdas bidrag till sjukvårds- och långtidsvårdskostnaderna motsvarar de privatanställdas avgift till de obligatoriska sjuk- och vårdförsäkringarna (se skäl 92)). Det är därför inte nödvändigt att anpassa bruttolönen i detta avseende. Eftersom offentliganställda inte behöver betala några avgifter till sina pensions- och arbetslöshetsförsäkringar (se skäl 93)) bör den upplupna lönen (dvs. den faktiska lönekostnaden) räknas upp med en faktor som tar hänsyn till de privatanställda arbetstagarnas andel av avgifterna till de obligatoriska pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna. |
| --- | --- |

(98)

Man kan anta att offentliganställdas bidrag till sjukvårds- och långtidsvårdskostnaderna motsvarar de privatanställdas avgift till de obligatoriska sjuk- och vårdförsäkringarna (se skäl 92)). Det är därför inte nödvändigt att anpassa bruttolönen i detta avseende. Eftersom offentliganställda inte behöver betala några avgifter till sina pensions- och arbetslöshetsförsäkringar (se skäl 93)) bör den upplupna lönen (dvs. den faktiska lönekostnaden) räknas upp med en faktor som tar hänsyn till de privatanställda arbetstagarnas andel av avgifterna till de obligatoriska pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna.

| (99) | Med hjälp av följande formel räknas den upplupna lönen om till en bruttolön som motsvarar de privatanställdas bruttolön: |
| --- | --- |

(99)

Med hjälp av följande formel räknas den upplupna lönen om till en bruttolön som motsvarar de privatanställdas bruttolön:

Image 4

| (100) | En tillämpning av formeln på år 1997 skulle till exempel leda till följande resultat: |
| --- | --- |

(100)

En tillämpning av formeln på år 1997 skulle till exempel leda till följande resultat:

Image 5

| (101) | Sett till 1997 års avgiftssatser ligger de offentliganställdas bruttolön 15 % högre än deras upplupna lön. |
| --- | --- |

(101)

Sett till 1997 års avgiftssatser ligger de offentliganställdas bruttolön 15 % högre än deras upplupna lön.

5.1.2.2   De sociala avgifter som Deutsche Post har betalat för sina offentliganställda

De sociala avgifter som Deutsche Post har betalat för sina offentliganställda

5.1.2.2.1   Fördel baserad på jämförelse med referenssatsen

| (102) | Enligt § 16.1 PostPersRG var Deutsche Post under perioden 1995–1999 tvunget att betala en årlig avgift på 2,045 miljarder euro, dvs. totalt 10,225 miljarder euro, till pensionsfonden. |
| --- | --- |

(102)

Enligt § 16.1 PostPersRG var Deutsche Post under perioden 1995–1999 tvunget att betala en årlig avgift på 2,045 miljarder euro, dvs. totalt 10,225 miljarder euro, till pensionsfonden.

| (103) | På grundval av detta och med hänsyn till ovanstående är det möjligt att beräkna Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter för perioden 1995–1999 och jämföra dem med den referenssats som fastställts i skäl (97).

  Tabell 2


  Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter och referenssats | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Deutsche Posts avgift till pensionsfonden
  (i miljarder euro) | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 |
| Offentliganställdas nettolöner
  (i miljarder euro) | 3,522 | 2,992 | 2,712 | 2,581 | 2,288 |
| Offentliganställdas bruttolöner
  (i miljarder euro) | 4,050 | 3,441 | 3,119 | 2,968 | 2,631 |
| Deutsche Posts avgift i procent av bruttolönen | 50 | 59 | 66 | 69 | 78 |
| Referenssats (%) | 31,93 | 33,29 | 34,44 | 34,46 | 33,85 |

(103)

På grundval av detta och med hänsyn till ovanstående är det möjligt att beräkna Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter för perioden 1995–1999 och jämföra dem med den referenssats som fastställts i skäl (97).

Tabell 2

Tabell 2

Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter och referenssats

Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter och referenssats

1995

1996

1997

1998

1999

Deutsche Posts avgift till pensionsfonden

(i miljarder euro)

2,045

2,045

2,045

2,045

2,045

Offentliganställdas nettolöner

(i miljarder euro)

3,522

2,992

2,712

2,581

2,288

Offentliganställdas bruttolöner

(i miljarder euro)

4,050

3,441

3,119

2,968

2,631

Deutsche Posts avgift i procent av bruttolönen

Deutsche Posts avgift i procent av bruttolönen

50

50

59

59

66

66

69

69

78

78

Referenssats (%)

Referenssats (%)

31,93

31,93

33,29

33,29

34,44

34,44

34,46

34,46

33,85

33,85

| (104) | Det framgår inte av denna beräkning att Deutsche Post skulle ha beviljats en fördel eftersom Deutsche Posts betalningar överstiger den beräknade referenssatsen. |
| --- | --- |

(104)

Det framgår inte av denna beräkning att Deutsche Post skulle ha beviljats en fördel eftersom Deutsche Posts betalningar överstiger den beräknade referenssatsen.

5.1.2.2.2   Fördel baserad på en jämförelse med referenssatsen och med beaktande av eventuell inverkan av prisregleringar

| (105) | Det måste noteras att kommissionen i skälen 332–338 i 2012 års beslut ansåg att regleringen av de priser Deutsche Post kan ta ut var en relevant faktor för beräkningen av de bruttolönebaserade sociala avgifter som Deutsche Post faktiskt betalar och för bedömningen av åtgärdens proportionalitet. |
| --- | --- |

(105)

Det måste noteras att kommissionen i skälen 332–338 i 2012 års beslut ansåg att regleringen av de priser Deutsche Post kan ta ut var en relevant faktor för beräkningen av de bruttolönebaserade sociala avgifter som Deutsche Post faktiskt betalar och för bedömningen av åtgärdens proportionalitet.

måste

| (106) | Motivet till detta var det faktum att Deutsche Post med stöd av § 20.1 och 20.2 i postlagen (Postgesetz) av den 22 december 1997 (30) (nedan kallad PostG) kan begära att posttillsynsmyndigheten, när denna fastställer hur höga intäkterna från ensamrätten och de prisreglerade tjänsterna får vara, i de kostnader som kan läggas över på konsumenterna inkluderar ”merkostnader för sociala avgifter” och kostnaderna för ett effektivt tillhandahållande av den samhällsomfattande tjänsten. |
| --- | --- |

(106)

Motivet till detta var det faktum att Deutsche Post med stöd av § 20.1 och 20.2 i postlagen (Postgesetz) av den 22 december 1997 (30) (nedan kallad PostG) kan begära att posttillsynsmyndigheten, när denna fastställer hur höga intäkterna från ensamrätten och de prisreglerade tjänsterna får vara, i de kostnader som kan läggas över på konsumenterna inkluderar ”merkostnader för sociala avgifter” och kostnaderna för ett effektivt tillhandahållande av den samhällsomfattande tjänsten.

(Postgesetz)

30

PostG

| (107) | Posttillsynsmyndigheten använde denna metod första gången i 2002 års pristaksbeslut (som trädde i kraft den 1 januari 2003), och godkände även i 2007 års och 2011 års pristaksbeslut kostnader hänförliga till ”merkostnader för sociala avgifter”. Kommissionen ansåg att detta ur ett ekonomiskt perspektiv innebär att Deutsche Post betalar sociala avgifter som faktiskt är lägre än det bidrag som det förefaller betala till pensionsfonden. På grundval av detta övervägande kunde kommissionen i 2012 års beslut fastställa och kvantifiera det stödbelopp som är oförenligt med den inre marknaden och som skulle återkrävas för perioden från den 1 januari 2003 fram till dess att den komparativa fördelen helt undanröjts. |
| --- | --- |

(107)

Posttillsynsmyndigheten använde denna metod första gången i 2002 års pristaksbeslut (som trädde i kraft den 1 januari 2003), och godkände även i 2007 års och 2011 års pristaksbeslut kostnader hänförliga till ”merkostnader för sociala avgifter”. Kommissionen ansåg att detta ur ett ekonomiskt perspektiv innebär att Deutsche Post betalar sociala avgifter som faktiskt är lägre än det bidrag som det förefaller betala till pensionsfonden. På grundval av detta övervägande kunde kommissionen i 2012 års beslut fastställa och kvantifiera det stödbelopp som är oförenligt med den inre marknaden och som skulle återkrävas för perioden från den 1 januari 2003 fram till dess att den komparativa fördelen helt undanröjts.

| (108) | När det gäller det föreliggande beslutet, och därmed bedömningen av pensionsåtgärden under perioden 1995–1999, kan det diskuteras om någon hänsyn bör tas till en eventuell inverkan av prisregleringarna för Deutsche Post när förekomsten av en fördel bedöms med hjälp av rättspraxis från Combus-målet för att fastställa den eventuella fördel som operatören beviljats genom pensionsåtgärden. |
| --- | --- |

(108)

När det gäller det föreliggande beslutet, och därmed bedömningen av pensionsåtgärden under perioden 1995–1999, kan det diskuteras om någon hänsyn bör tas till en eventuell inverkan av prisregleringarna för Deutsche Post när förekomsten av en fördel bedöms med hjälp av rättspraxis från Combus-målet för att fastställa den eventuella fördel som operatören beviljats genom pensionsåtgärden.

| (109) | Kommissionen anser emellertid att en eventuell inverkan av prisregleringarna saknar relevans för bedömningen av åtgärden under den tidsperiod som är aktuell i detta beslut, dvs. 1995–1999. |
| --- | --- |

(109)

Kommissionen anser emellertid att en eventuell inverkan av prisregleringarna saknar relevans för bedömningen av åtgärden under den tidsperiod som är aktuell i detta beslut, dvs. 1995–1999.

| (110) | Som kommissionen konstaterade i 2012 års beslut fattade posttillsynsmyndigheten sitt första pristaksbeslut med hänsyn till ”merkostnader för sociala avgifter”, i enlighet med PostG, först 2002, och beslutet avsåg perioden 2003–2007 (31). För perioden före 2003 ansåg kommissionen snarare att det av den rättsliga grunden för de reglerade priser som gällde under perioden 1995–2002 inte entydigt framgick hur de ansvariga myndigheterna på förhand fastställde de reglerade prisernas sammansättning. (32) Eftersom priserna inte öronmärktes för sociala kostnader ansåg kommissionen att det inte gick att fastställa nivån på de bruttolönebaserade sociala avgifterna med beaktande av prisregleringarna för Deutsche Post (33). Kommissionen konstaterade därför i 2012 års beslut att den inte kunde fastställa och kvantifiera omfattningen av oförenligt stöd för perioden 1995–2002 (34). |
| --- | --- |

(110)

Som kommissionen konstaterade i 2012 års beslut fattade posttillsynsmyndigheten sitt första pristaksbeslut med hänsyn till ”merkostnader för sociala avgifter”, i enlighet med PostG, först 2002, och beslutet avsåg perioden 2003–2007 (31). För perioden före 2003 ansåg kommissionen snarare att det av den rättsliga grunden för de reglerade priser som gällde under perioden 1995–2002 inte entydigt framgick hur de ansvariga myndigheterna på förhand fastställde de reglerade prisernas sammansättning. (32) Eftersom priserna inte öronmärktes för sociala kostnader ansåg kommissionen att det inte gick att fastställa nivån på de bruttolönebaserade sociala avgifterna med beaktande av prisregleringarna för Deutsche Post (33). Kommissionen konstaterade därför i 2012 års beslut att den inte kunde fastställa och kvantifiera omfattningen av oförenligt stöd för perioden 1995–2002 (34).

31

32

33

34

| (111) | Kommissionen anser att denna slutsats även gäller för föreliggande beslut när det gäller bedömningen av förekomsten av en fördel enligt rättspraxis i Combus-målet, dvs. den jämförelse som beskrivs i skäl (90). Eftersom kommissionen trots omfattande ansträngningar inte kan kvantifiera den eventuella inverkan av prisregleringar på Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter för sin offentliganställda personal, kan den inte på denna grund fastställa att det föreligger en fördel. |
| --- | --- |

(111)

Kommissionen anser att denna slutsats även gäller för föreliggande beslut när det gäller bedömningen av förekomsten av en fördel enligt rättspraxis i Combus-målet, dvs. den jämförelse som beskrivs i skäl (90). Eftersom kommissionen trots omfattande ansträngningar inte kan kvantifiera den eventuella inverkan av prisregleringar på Deutsche Posts bruttolönebaserade sociala avgifter för sin offentliganställda personal, kan den inte på denna grund fastställa att det föreligger en fördel.

5.2   Slutsats om förekomsten av en ekonomisk fördel

Slutsats om förekomsten av en ekonomisk fördel

| (112) | Som framgår av ovanstående överväganden kan kommissionen, om den begränsar sig till en direkt jämförelse mellan Deutsche Posbidrag till pensionsfonden och motsvarande referenssats, inte konstatera att det föreligger någon fördel för Deutsche Post. Även om kommissionen skulle utvidga bedömningen till att omfatta inverkan av regleringarna av de priser som Deutsche Post tar ut, förutsatt att detta är motiverat, skulle det ändå inte gå att fastställa och kvantifiera en exakt fördel kopplad till pensionsåtgärden för perioden 1995–1999. |
| --- | --- |

(112)

Som framgår av ovanstående överväganden kan kommissionen, om den begränsar sig till en direkt jämförelse mellan Deutsche Posbidrag till pensionsfonden och motsvarande referenssats, inte konstatera att det föreligger någon fördel för Deutsche Post. Även om kommissionen skulle utvidga bedömningen till att omfatta inverkan av regleringarna av de priser som Deutsche Post tar ut, förutsatt att detta är motiverat, skulle det ändå inte gå att fastställa och kvantifiera en exakt fördel kopplad till pensionsåtgärden för perioden 1995–1999.

| (113) | På grundval av dessa överväganden anser kommissionen att det inte kan fastställas att den pensionsåtgärd som genomfördes till förmån för Deutsche Post under perioden 1995–1999 medförde en fördel för operatören i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Eftersom det inte kan konstateras att det föreligger en ekonomisk fördel, vilket är ett av de kumulativa villkoren för att fastställa förekomsten av statligt stöd, drar kommissionen slutsatsen att pensionsåtgärden inte omfattade statligt stöd. |
| --- | --- |

(113)

På grundval av dessa överväganden anser kommissionen att det inte kan fastställas att den pensionsåtgärd som genomfördes till förmån för Deutsche Post under perioden 1995–1999 medförde en fördel för operatören i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Eftersom det inte kan konstateras att det föreligger en ekonomisk fördel, vilket är ett av de kumulativa villkoren för att fastställa förekomsten av statligt stöd, drar kommissionen slutsatsen att pensionsåtgärden inte omfattade statligt stöd.

6.   Slutsats

Slutsats

| (114) | Kommissionen konstaterar att den pensionsåtgärd som Tyskland genomförde under perioden 1995–1999 inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(114)

Kommissionen konstaterar att den pensionsåtgärd som Tyskland genomförde under perioden 1995–1999 inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den pensionsåtgärd som Tyskland genomförde till förmån för Deutsche Post under perioden 1995–1999 utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 7 februari 2020.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Verkställande vice ordförande

---

(1)  
  EGT C 306, 23.10.1999, s. 25.

1

(2)  
  EGT C 306, 23.10.1999, s. 25.

2

(3)  Kommissionens beslut 2002/753/EG av den 19 juni 2002 om Förbundsrepubliken Tysklands åtgärder till fördel för Deutsche Post AG (EGT L 247, 14.9.2002, s. 27).

3

(4)  
  EUT C 245, 19.10.2007, s. 21.

4

(5)  Tribunalens dom av den 8 december 2011, Deutsche Post mot kommissionen, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

5

(6)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

6

(7)  Tribunalens beslut av den 14 juli 2010, Deutsche Post mot kommissionen, T-570/08, ECLI:EU:T:2010:31, tribunalens beslut av den 14 juli 2010, Tyskland mot kommissionen, T-571/08, ECLI:EU:T:2010:312, domstolens dom av den 13 oktober 2011, Deutsche Post och Tyskland mot kommissionen, C-463/10 P och C-475/10 P, ECLI:EU:C:2011:656, beslut meddelat av tribunalens ordförande (andra avdelningen) den 10 maj 2012, Tyskland mot kommissionen, T-571/08 RENV, ECLI:EU:T:2012:228, och tribunalens dom av den 12 november 2013, Deutsche Post mot kommissionen, T-570/08 RENV, ECLI:EU:T:2013:589.

7

(8)  
  EUT C 263, 7.9.2011, s. 4.

8

(9)  Charles River Associates (mars 2011), Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services (om beräkning av en rimlig vinstmarginal för tillhandahållandet av brevtjänster). Rapporten överlämnades av Belgien i stödärende nr SA.14588 – Statligt stöd till förmån för bpost.

9

Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services

(10)  Kommissionens beslut 2012/636/EU av den 25 januari 2012 om den åtgärd C 36/07 (f.d. NN 25/07) som Tyskland har genomfört till förmån för Deutsche Post AG (EUT L 289, 19.10.2012, s. 1).

10

(11)  Tribunalens dom av den 1 juli 2008, Deutsche Post mot kommissionen, T-266/02, ECLI:EU:T:2008:235.

11

(12)  Tribunalens dom av den 2 september 2010, kommissionen mot Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481.

12

(13)  Tribunalens dom av den 8 december 2011, Deutsche Post mot kommissionen, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

13

(14)  Domstolens dom av den 24 oktober 2013, Deutsche Post mot kommissionen, C-77/12 P, ECLI:EU:C:2013:695.

14

(15)  Tribunalens dom av den 18 september 2015, Deutsche Post mot kommissionen, T-421/07 RENV, ECLI:EU:T:2015:654.

15

(16)  Tribunalens dom av den 14 juli 2016, Tyskland mot kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

16

(17)  Tribunalens dom av den 10 april 2019, Deutsche Post mot kommissionen, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

17

(18)  § 4 i lagen om nyordning av postväsende och telekommunikationer (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation
  (Postneuordnungsgesetz – PTNeuOG)) av den 14 september 1994, Tysklands federala författningssamling (Bundesgesetzblatt, nedan kallad BGBl.) 1994, del I, nr 61, s. 2325.

18

(Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation

(Postneuordnungsgesetz

PTNeuOG))

Bundesgesetzblatt

BGBl.

(19)  BGBl. 1976, del I, nr 111, s. 2485.

19

(20)  § 1 i lagen om omstrukturering av post- och telekommunikationer och av den tyska federala posten (Gesetz zur Neustrukturierung des Post- und Fernmeldewesens und der Deutschen Bundespost (Poststrukturgesetz – PostStruktG)) av den 8 juni 1989, BGBl. 1989, del I, nr 25, s. 1026.

20

(Gesetz zur Neustrukturierung des Post- und Fernmeldewesens und der Deutschen Bundespost (Poststrukturgesetz

PostStruktG))

(21)  Pensionsförsäkringen regleras i bok VI i den tyska socialförsäkringslagstiftningen (Sechstes Buch Sozialgesetzbuch
  (SGB VI)), arbetslöshetsförsäkringen i bok III i socialförsäkringslagstiftningen (Drittes Buch Sozialgesetzbuch
  (SGB III)) och sjukförsäkringen i bok V i socialförsäkringslagstiftningen (Fünftes Buch Sozialgesetzbuch, SGB V). Vårdförsäkringen regleras både i lagen om socialt skydd vid långvarigt vårdbehov (Gesetz zur sozialen Absicherung des Risikos der Pflegebedürftigkeit
  (Pflege-Versicherungsgesetz – PflegeVG)) av den 26 maj 1994 (BGBl. 1994, del I, nr 30, s. 1014) och bok XI i socialförsäkringslagstiftningen (Elftes Buch Sozialgesetzbuch
  SGB XI)).

21

(Sechstes Buch Sozialgesetzbuch

(SGB VI))

(Drittes Buch Sozialgesetzbuch

(SGB III))

Fünftes Buch Sozialgesetzbuch

SGB V

(Gesetz zur sozialen Absicherung des Risikos der Pflegebedürftigkeit

(Pflege-Versicherungsgesetz

PflegeVG))

(Elftes Buch Sozialgesetzbuch

SGB XI))

(22)  Domstolens dom av den 26 oktober 2016, Orange mot kommissionen, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

22

(23)  Tribunalens dom av den 16 mars 2004, Danske Busvognmænd mot kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76.

23

(24)  Tribunalens dom av den 16 mars 2004, Danske Busvognmænd mot kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76, punkt 57.

24

(25)  Tribunalens dom av den 14 juli 2016, Tyskland mot kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

25

(26)  Tribunalens dom av den 10 april 2019, Deutsche Post mot kommissionen, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

26

(27)  Tribunalens dom av den 14 juli 2016, Tyskland mot kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406, punkt 154.

27

(28)  Domstolens dom av den 26 oktober 2016, Orange mot kommissionen, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

28

(29)  Eftersom de privatanställda arbetstagarnas andel av avgifterna till de obligatoriska sjuk- och vårdförsäkringarna motsvarar ungefär hälften av den totala avgiften (se skäl 68)) kan man anta att de offentliganställdas kostnader för en kompletterande privat försäkring som täcker 30–50 % i stort sett motsvarar avgiften för de privatanställda.

29

(30)  BGBl. 1997, del I, nr 88, s. 3294.

30

(31)  Beslut 2012/636/EU, skäl 332.

31

(32)  Ibid., skäl 329.

32

(33)  Ibid., skäl 329.

33

(34)  Ibid., skäl 408.

34

---

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/28 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/28

---

EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT (EU) [2020/614]

av den 30 april 2020

om ändring av beslut (EU) 2019/1311 om en tredje serie med riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (ECB/2020/25)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 127.2 första strecksatsen,

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 3.1 första strecksatsen, artikel 12.1, artikel 18.1 andra strecksatsen samt artikel 34.1 andra strecksatsen,

med beaktande av Europeiska centralbankens riktlinje (EU) 2015/510 av den 19 december 2014 om genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska ramverk (riktlinjen om den allmänna dokumentationen) (ECB/2014/60) (1), och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 1.4 i riktlinje (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) får ECB-rådet när som helst ändra de verktyg, instrument, krav, kriterier och förfaranden som används för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska transaktioner. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 1.4 i riktlinje (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) får ECB-rådet när som helst ändra de verktyg, instrument, krav, kriterier och förfaranden som används för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

| (2) | Den 22 juli 2019 antog ECB-rådet, inom ramen för sitt mandat att upprätthålla prisstabilitet och för att upprätthålla fortsatt gynnsamma förutsättningar för bankernas utlåning och för att stödja den expansiva inriktningen på penningpolitiken i de medlemsstater som har euron som valuta, Europeiska centralbankens beslut (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Det beslutet innehöll bestämmelser om att genomföra en tredje serie riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (targeted longer-term refinancing operations, TLTRO III) under perioden september 2019 till mars 2021. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 juli 2019 antog ECB-rådet, inom ramen för sitt mandat att upprätthålla prisstabilitet och för att upprätthålla fortsatt gynnsamma förutsättningar för bankernas utlåning och för att stödja den expansiva inriktningen på penningpolitiken i de medlemsstater som har euron som valuta, Europeiska centralbankens beslut (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Det beslutet innehöll bestämmelser om att genomföra en tredje serie riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (targeted longer-term refinancing operations, TLTRO III) under perioden september 2019 till mars 2021.

| (3) | Den 12 mars 2020 beslutade ECB-rådet, för att stödja bankernas utlåningen till dem som drabbats hårdast av spridningen av coronaviruset (COVID-19), särskilt små och medelstora företag, att förändra vissa viktiga parametrar av TLTRO III. Den 16 mars 2020 antog ECB-rådet Europeiska centralbankens beslut (EU) 2020/407 (ECB/2020/13) (3) för att genomföra några av dessa ändringar. Det här beslutet är nödvändigt för att genomföra de ytterligare ändringar som ECB-rådet beslutat om, främst att tillfälligt sänka den ränta som utgår för alla TLTRO III-lån, samt att sänka lånetröskeln under vissa förhållanden. |
| --- | --- |

(3)

Den 12 mars 2020 beslutade ECB-rådet, för att stödja bankernas utlåningen till dem som drabbats hårdast av spridningen av coronaviruset (COVID-19), särskilt små och medelstora företag, att förändra vissa viktiga parametrar av TLTRO III. Den 16 mars 2020 antog ECB-rådet Europeiska centralbankens beslut (EU) 2020/407 (ECB/2020/13) (3) för att genomföra några av dessa ändringar. Det här beslutet är nödvändigt för att genomföra de ytterligare ändringar som ECB-rådet beslutat om, främst att tillfälligt sänka den ränta som utgår för alla TLTRO III-lån, samt att sänka lånetröskeln under vissa förhållanden.

| (4) | Vad gäller beslutet att att sänka lånetröskeln beslutade ECB-rådet den 12 mars 2020 att den bör reduceras till 0 % under perioden 1 april 2020 till 31 mars 2021. För att också beakta de krediter som bankerna redan tillhandahållit sedan coronapandemins (COVID-19) utbrott i Europa, flyttas startdatum för den perioden fram till den 1 mars 2020 enligt beslut av den 30 april 2020, medan slutpunkten blir oförändrat den 31 mars 2021. För att beakta den förväntade nedgången i bankernas utlåning sedan den 1 mars 2020, bör avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp för att uppnå den maximala rabatten genom tidigare beviljad utlåning dessutom sänkas från 2,5 % till 1,15 %. |
| --- | --- |

(4)

Vad gäller beslutet att att sänka lånetröskeln beslutade ECB-rådet den 12 mars 2020 att den bör reduceras till 0 % under perioden 1 april 2020 till 31 mars 2021. För att också beakta de krediter som bankerna redan tillhandahållit sedan coronapandemins (COVID-19) utbrott i Europa, flyttas startdatum för den perioden fram till den 1 mars 2020 enligt beslut av den 30 april 2020, medan slutpunkten blir oförändrat den 31 mars 2021. För att beakta den förväntade nedgången i bankernas utlåning sedan den 1 mars 2020, bör avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp för att uppnå den maximala rabatten genom tidigare beviljad utlåning dessutom sänkas från 2,5 % till 1,15 %.

| (5) | Den 30 april 2020 beslutade ECB-rådet dessutom att, för att ytterligare stödja företagens och hushållens tillgång till krediter i en situation med stora ekonomiska störningar och hög osäkerhet, tillfälligt ytterligare sänka den ränta som utgår för alla TLTRO III-lån under vissa förutsättningar. |
| --- | --- |

(5)

Den 30 april 2020 beslutade ECB-rådet dessutom att, för att ytterligare stödja företagens och hushållens tillgång till krediter i en situation med stora ekonomiska störningar och hög osäkerhet, tillfälligt ytterligare sänka den ränta som utgår för alla TLTRO III-lån under vissa förutsättningar.

| (6) | För att tillämpa de förändrade parametrarna omedelbart, bör detta beslut träda i kraft så snart som möjligt. |
| --- | --- |

(6)

För att tillämpa de förändrade parametrarna omedelbart, bör detta beslut träda i kraft så snart som möjligt.

| (7) | Beslut (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(7)

Beslut (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar

Beslut (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 1 ska ändras på följande sätt:






  (a) | Följande definitioner ska ersättas:






  ”1) | tröskelvärde för nettoutlåning: det belopp för godtagbar nettoutlåning som en deltagare måste överskrida under den andra referensperioden och frivilligt, i den särskilda referensperioden för att kvalificera sig för en räntesats på deltagarens lån som är lägre än den ursprungliga räntesatsen som tillämpas och som beräknas enligt de principer och anvisningar som framgår av artikel 4 respektive bilaga I.” |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

(a)

Följande definitioner ska ersättas:

”1)

tröskelvärde för nettoutlåning: det belopp för godtagbar nettoutlåning som en deltagare måste överskrida under den andra referensperioden och frivilligt, i den särskilda referensperioden för att kvalificera sig för en räntesats på deltagarens lån som är lägre än den ursprungliga räntesatsen som tillämpas och som beräknas enligt de principer och anvisningar som framgår av artikel 4 respektive bilaga I.”

tröskelvärde för nettoutlåning

| ”12) | justering av ränteincitament: den eventuella sänkning av räntesatsen som ska tillämpas på de belopp som lånats inom ramen för TLTRO III, angiven som bråkdel av den genomsnittliga skillnaden mellan den relevanta högsta möjliga räntan och den relevanta lägsta möjliga räntan, beräknad enligt de anvisningar som framgår av bilaga I.” |
| --- | --- |

”12)

justering av ränteincitament: den eventuella sänkning av räntesatsen som ska tillämpas på de belopp som lånats inom ramen för TLTRO III, angiven som bråkdel av den genomsnittliga skillnaden mellan den relevanta högsta möjliga räntan och den relevanta lägsta möjliga räntan, beräknad enligt de anvisningar som framgår av bilaga I.”

justering av ränteincitament

| (b) | Följande definitioner ska läggas till:






  ”23) | återstående livstid på respektive TLTRO III: perioden från avvecklingsdagen av respektive TLTRO III till den 23 juni 2020 och perioden från den 24 juni 2021 fram till dess förfallodag eller i tillämpliga fall dagen för förtida återbetalning, dvs. exklusive den särskilda ränteperioden. |
| --- | --- | --- |

(b)

Följande definitioner ska läggas till:

”23)

återstående livstid på respektive TLTRO III: perioden från avvecklingsdagen av respektive TLTRO III till den 23 juni 2020 och perioden från den 24 juni 2021 fram till dess förfallodag eller i tillämpliga fall dagen för förtida återbetalning, dvs. exklusive den särskilda ränteperioden.

återstående livstid på respektive TLTRO III

| 24) | särskild ränteperiod: perioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021. |
| --- | --- |

24)

särskild ränteperiod: perioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021.

särskild ränteperiod

| 25) | särskild referensperiod: perioden från den 1 mars 2020 till den 31 mars 2021.” |
| --- | --- |

25)

särskild referensperiod: perioden från den 1 mars 2020 till den 31 mars 2021.”

särskild referensperiod

| 2. | Artikel 5 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 5

  Ränta

  1.   Den ränta som utgår för de belopp som lånats inom ramen för varje TLTRO III av deltagare vars godtagbara nettoutlåning under den särskilda referensperioden motsvarar eller överstiger deras tröskelvärde för nettoutlåning ska beräknas enligt följande, med beaktande av villkoren i artikel 6.3a:






  a) | under den särskilda ränteperioden ska räntan vara den genomsnittliga räntan för inlåningsfaciliteten under den perioden minus 50 baspunkter. Den resuterande räntan ska aldrig överstiga minus 100 baspunkter, och |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 5 ska ersättas med följande:

”Artikel 5

Ränta

1.   Den ränta som utgår för de belopp som lånats inom ramen för varje TLTRO III av deltagare vars godtagbara nettoutlåning under den särskilda referensperioden motsvarar eller överstiger deras tröskelvärde för nettoutlåning ska beräknas enligt följande, med beaktande av villkoren i artikel 6.3a:

a)

under den särskilda ränteperioden ska räntan vara den genomsnittliga räntan för inlåningsfaciliteten under den perioden minus 50 baspunkter. Den resuterande räntan ska aldrig överstiga minus 100 baspunkter, och

| b) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara den genomsnittliga räntan för inlåningsfaciliteten under respektive TLTRO III:s livstid. |
| --- | --- |

b)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara den genomsnittliga räntan för inlåningsfaciliteten under respektive TLTRO III:s livstid.

2.   Den ränta som utgår för de belopp som lånats inom ramen för varje TLTRO III av deltagare vars godtagbara nettoutlåning under den särskilda referensperioden är lägre än deras tröskelvärde för nettoutlåning, men vars godtagbara nettoutlåning under den andra referensperioden överstiger deras tröskelvärde för nettoutlåning ska beräknas enligt följande:

| a) | Under den särskilda ränteperioden ska räntan vara den lägre av följande två räntesatser: i) genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, och ii) räntan som beräknats beroende på avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp, som i punkt b, och |
| --- | --- |

a)

Under den särskilda ränteperioden ska räntan vara den lägre av följande två räntesatser: i) genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, och ii) räntan som beräknats beroende på avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp, som i punkt b, och

| b) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara lägre än den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd och kan vara så låg som den genomsnittliga ränta på insättningsfaciliteten som gäller under respektive TLTRO III:s livslängd, beroende på avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp. |
| --- | --- |

b)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara lägre än den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd och kan vara så låg som den genomsnittliga ränta på insättningsfaciliteten som gäller under respektive TLTRO III:s livslängd, beroende på avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp.

3.   Den ränta som utgår för de belopp som lånats inom ramen för varje TLTRO III av deltagare vars godtagbara nettoutlåning är lägre än deras tröskelvärde både under den särskilda referensperioden och under den andra referensperioden ska beräknas enligt följande:

| a) | under den särskilda ränteperioden: räntan ska motsvara den genomsnittliga räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, och |
| --- | --- |

a)

under den särskilda ränteperioden: räntan ska motsvara den genomsnittliga räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, och

| b) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara den genomsnittliga räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under respektive TLTRO III:s livstid. |
| --- | --- |

b)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III ska räntan vara den genomsnittliga räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under respektive TLTRO III:s livstid.

4.   Ytterligare detaljer om ränteberäkningarna framgår av bilaga I. De slutliga räntesatserna och uppgifterna som används för att beräkna dessa ska meddelas deltagarna i enlighet med den vägledande kalendern för TLTRO III som offentliggörs på ECB:s webbplats.

5.   Ränta ska avvecklas i efterhand när varje TLTRO III-transaktion förfaller eller i samband med förtida återbetalning enligt vad som framgår av artikel 5a.

6.   Om en deltagare, pga. att en nationell centralbank vidtar åtgärder i enlighet med sina avtal och föreskrifter, måste återbetala utestående TLTRO III-belopp innan deltagaren informeras om avvikelsen från tröskelvärdet för utestående belopp och den resulterande eventuella justeringen av ränteincitamentet, ska räntan som utgår för de belopp som deltagaren lånat inom ramen för varje TLTRO III fastställas till: a) under den särskilda ränteperioden, den genomsnittliga räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, och b) under den återstående livstiden på respektive TLTRO III, den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd fram till det datum då den nationella centralbanken krävde återbetalning. Om det krävs en sådan återbetalning sedan deltagaren har informerats om en avvikelse från tröskelvärdet för utestående belopp och den resulterande eventuella justeringen av ränteincitamentet, ska den ränta som utgår för de belopp som deltagaren lånat inom ramen för varje TLTRO III fastställas i enlighet med punkterna 1–3.”

| 3. | Artikel 6 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 b ska ersättas med följande:






  ”b) | Uppgifter som avser i) den andra referensperioden, och ii) i tillämpliga fall, den särskilda referensperioden, för att fastställa de tillämpliga räntorna (nedan kallad den andra rapporten).” |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Artikel 6 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 b ska ersättas med följande:

”b)

Uppgifter som avser i) den andra referensperioden, och ii) i tillämpliga fall, den särskilda referensperioden, för att fastställa de tillämpliga räntorna (nedan kallad den andra rapporten).”

den andra rapporten

| b) | Följande punkt 3a ska läggas till:

  "3a.   Deltagare som avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska utöva denna option genom att i den andra rapporten separat ange de uppgifter som avser den särskilda referensperioden, tillsammans med resultaten av revisorns bedömning av dessa uppgifter enligt artikel 6.6 b. Om dessa villkor inte uppfylls ska räntan för de belopp som deltagaren lånat beräknas enligt artikel 5.2 eller 5.3. Det utgår inga sanktioner om uppgifterna som avser den särskilda referensperioden och/eller revisorns bedömning av dessa inte översänds." |
| --- | --- |

b)

Följande punkt 3a ska läggas till:

"3a.   Deltagare som avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska utöva denna option genom att i den andra rapporten separat ange de uppgifter som avser den särskilda referensperioden, tillsammans med resultaten av revisorns bedömning av dessa uppgifter enligt artikel 6.6 b. Om dessa villkor inte uppfylls ska räntan för de belopp som deltagaren lånat beräknas enligt artikel 5.2 eller 5.3. Det utgår inga sanktioner om uppgifterna som avser den särskilda referensperioden och/eller revisorns bedömning av dessa inte översänds."

| c) | Det första ledet i punkt 6 ska ersättas med följande:

  ”6.   Varje deltagare ska säkerställa att kvaliteten på de uppgifter som rapporteras enligt punkterna 1–3a granskas av en extern revisor enligt följande regler:” |
| --- | --- |

c)

Det första ledet i punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.   Varje deltagare ska säkerställa att kvaliteten på de uppgifter som rapporteras enligt punkterna 1–3a granskas av en extern revisor enligt följande regler:”

| d) | Det första stycket i led c i punkt 6 ska ersättas med följande:






  ”c) | Revisorns granskning ska inrikta sig på de krav som framgår av punkterna 2, 3a och 4. Revisorn ska särskilt” |
| --- | --- | --- |

d)

Det första stycket i led c i punkt 6 ska ersättas med följande:

”c)

Revisorns granskning ska inrikta sig på de krav som framgår av punkterna 2, 3a och 4. Revisorn ska särskilt”

| 4. | I artikel 7.1 ska punkterna b), d) och e) ersättas med följande:






  "b) | Om en deltagare åsidosätter skyldigheten att tillhandahålla den relevanta nationella centralbanken resultaten av revisorns bedömning av den första rapporten inom den relevanta tidsfristen som framgår av den vägledande kalendern för TLTRO III som offentliggörs på ECB:s webbplats, ska deltagaren återbetala alla utestående belopp som lånats inom ramen för TLTRO III på avvecklingsdagen för nästa huvudsakliga refinansieringstransaktion till genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd fram tiill avvecklingsdagen för återbetalningen, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas. |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 7.1 ska punkterna b), d) och e) ersättas med följande:

"b)

Om en deltagare åsidosätter skyldigheten att tillhandahålla den relevanta nationella centralbanken resultaten av revisorns bedömning av den första rapporten inom den relevanta tidsfristen som framgår av den vägledande kalendern för TLTRO III som offentliggörs på ECB:s webbplats, ska deltagaren återbetala alla utestående belopp som lånats inom ramen för TLTRO III på avvecklingsdagen för nästa huvudsakliga refinansieringstransaktion till genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd fram tiill avvecklingsdagen för återbetalningen, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas.

| d) | Om en deltagare åsidosätter skyldigheten att tillhandahålla den relevanta nationella centralbanken resultaten av revisorns bedömning avseende den andra referensperioden i den andra rapporten inom den relevanta tidsfristen, ska den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd tillämpas på de belopp som den deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas. |
| --- | --- |

d)

Om en deltagare åsidosätter skyldigheten att tillhandahålla den relevanta nationella centralbanken resultaten av revisorns bedömning avseende den andra referensperioden i den andra rapporten inom den relevanta tidsfristen, ska den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd tillämpas på de belopp som den deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas.

| e) | Om en deltagare på annat sätt försummar att uppfylla kraven enligt artikel 6.6 eller 6.7, ska den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd tillämpas på de belopp som den deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas.". |
| --- | --- |

e)

Om en deltagare på annat sätt försummar att uppfylla kraven enligt artikel 6.6 eller 6.7, ska den genomsnittliga räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under respektive TLTRO III:s livslängd tillämpas på de belopp som den deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III, utom under den särskilda ränteperioden, då genomsnittsräntan för den huvudsakliga refinansieringstransaktionen under denna period minus 50 baspunkter ska tillämpas.".

| 5. | Bilagorna I och II ska ändras i enlighet med bilagan till detta beslut. |
| --- | --- |

5.

Bilagorna I och II ska ändras i enlighet med bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft den 5 maj 2020.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 30 april 2020.

På ECB-rådets vägnar

Christine LAGARDE

ECB:s ordförande

---

(1)  Detta nummer tilldelas av Europeiska unionens publikationsbyrå när beslutet offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.EUT L 91, 2.4.2015, s. 3.

1

Europeiska unionens officiella tidning

(2)  Europeiska centralbankens beslut (EU) 2019/1311 av den 22 juli 2019 om en tredje serie med riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (ECB/2019/21) (EUT L 204, 2.8.2019, s. 100).

2

(3)  Europeiska centralbankens beslut (EU) 2020/407 av den 16 mars 2020 om ändring av beslut (EU) 2019/131 om en tredje serie med riktade långfristiga refinansieringstransaktioner (ECB/2020/13) (EUT L 80, 17.3.2020, s. 23).

3

---

BILAGA

Bilagorna I, II och TLTRO III rapporteringsmall B ska ändras på följande sätt:

| 1. | I bilaga I ska avsnitt 3 ersättas med följande: |
| --- | --- |

1.

I bilaga I ska avsnitt 3 ersättas med följande:

”3.   
  Ränteberäkning

| A. | anger beloppet för godtagbara nettoutlåning under den särskilda referensperioden från den 1 mars 2020 till den 31 mars 2021. |
| --- | --- |

A.

Image 6

Image 7

| B. | anger det belopp som erhålls om man summerar de godtagbara nettoutlåning under perioden 1 april 2019 till 31 mars 2021 och det utestående beloppet av godtagbara lån per den 31 mars 2019. Detta beräknas som:







  anger den procentuella avvikelsen av

  från tröskelvärdet för utestående belopp under perioden 1 april 2019 till 31 mars 2021, dvs.






  EX avrundat till 15 decimaler. där OAB är lika med noll, är EX lika med 1,15. |
| --- | --- |

B.

Image 8

Image 9

Image 10
  anger den procentuella avvikelsen av
  Image 11
  från tröskelvärdet för utestående belopp under perioden 1 april 2019 till 31 mars 2021, dvs.

Image 12

EX avrundat till 15 decimaler. där OAB är lika med noll, är EX lika med 1,15.

| C. | utgör genomsnittet av räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under livstiden för en TLTRO III



  , angiven i procent på årsbasis, och



  utgör genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten (DF) under livstiden för TLTRO III k, där den ränta som utgår avser respektive TLTRO III:s livstid, angiven i procent på årsbasis, dvs.:









  I ovanstående ekvationer

  (för k = 1,..7) anges antalet dagar för TLTRO III k där den huvudsakliga refinansieringstransaktionen genomförs enligt en ordning till fast ränta och full tilldelning,

  anger den räntesats som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen för TLTRO III k eller, om den huvudsakliga refinansieringstransaktion genomförs enligt ett anbudsförfarande till rörlig ränta,

  som anger den lägsta anbudsräntan som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen för TLTRO III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis. I ekvationerna ovan anger

  den räntesats som tillämpas på inlåningsfaciliteten den n:e dagen av TLTRO III k, angivet i procent på årsbasis. |
| --- | --- |

C.

Image 13

Image 14

Image 15

Image 16

Image 17

I ovanstående ekvationer
  Image 18
  (för k = 1,..7) anges antalet dagar för TLTRO III k där den huvudsakliga refinansieringstransaktionen genomförs enligt en ordning till fast ränta och full tilldelning,
  Image 19
  anger den räntesats som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen för TLTRO III k eller, om den huvudsakliga refinansieringstransaktion genomförs enligt ett anbudsförfarande till rörlig ränta,
  Image 20
  som anger den lägsta anbudsräntan som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen för TLTRO III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis. I ekvationerna ovan anger
  Image 21
  den räntesats som tillämpas på inlåningsfaciliteten den n:e dagen av TLTRO III k, angivet i procent på årsbasis.

| D. | ksä
  anger den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021, medan krol
  anger de två perioder som utgör den återstående livstiden på respektive TLTRO III k (avseende perioden från avvecklingsdagen för respektive TLTRO III fram till den 23 juni 2020 och perioden från den 24 juni 2021 fram till respektive TLTRO III:s förfallodag eller i tillämpliga fall dagen för förtida återbetalning).



  anger den genomsnittet av räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021 för TLTRO-III k angivet i procent på årsbasis och där

  a anger genomsnittet för DF-räntan som gäller under den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021 för TLTRO-III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis, dvs:










  I ovanstående ekvationer

  anges antalet dagar under perioden

  för TLTRO III k där den huvudsakliga refinansieringstransaktionen genomförs enligt en ordning till fast ränta och full tilldelning

  anger den räntesats som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen under perioden

  för TLTRO III k eller, om den huvudsakliga refinansieringstransaktion genomförs enligt ett anbudsförfarande till rörlig ränta,

  som anger den lägsta anbudsräntan som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen under perioden

  för TLTRO III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis. I ekvationerna ovan anger

  den räntesats som tillämpas på inlåningsfaciliteten den n:e dagen av perioden

  för TLTRO III k, angivet i procent på årsbasis. |
| --- | --- |

D.

ksä
  anger den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021, medan krol
  anger de två perioder som utgör den återstående livstiden på respektive TLTRO III k (avseende perioden från avvecklingsdagen för respektive TLTRO III fram till den 23 juni 2020 och perioden från den 24 juni 2021 fram till respektive TLTRO III:s förfallodag eller i tillämpliga fall dagen för förtida återbetalning).

Image 22
  anger den genomsnittet av räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021 för TLTRO-III k angivet i procent på årsbasis och där
  Image 23
  a anger genomsnittet för DF-räntan som gäller under den särskilda ränteperioden från den 24 juni 2020 till den 23 juni 2021 för TLTRO-III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis, dvs:

Image 24

Image 25

I ovanstående ekvationer
  Image 26
  anges antalet dagar under perioden
  Image 27
  för TLTRO III k där den huvudsakliga refinansieringstransaktionen genomförs enligt en ordning till fast ränta och full tilldelning
  Image 28
  anger den räntesats som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen under perioden
  Image 29
  för TLTRO III k eller, om den huvudsakliga refinansieringstransaktion genomförs enligt ett anbudsförfarande till rörlig ränta,
  Image 30
  som anger den lägsta anbudsräntan som tillämpas på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen den n:e dagen under perioden
  Image 31
  för TLTRO III k, i båda fallen angivet i procent på årsbasis. I ekvationerna ovan anger
  Image 32
  den räntesats som tillämpas på inlåningsfaciliteten den n:e dagen av perioden
  Image 33
  för TLTRO III k, angivet i procent på årsbasis.

| E. | Justeringen av ränteincitamentet, i tillämpliga fall, beräknad som en bråkdel av den genomsnittliga korridoren mellan



  och



  , anges som



  . |
| --- | --- |

E.

Image 34

Image 35

Image 36

| F. | Den räntesats som ska tillämpas på livstiden för en TLTRO-III k (slutlig räntesats), angivet i procent på årsbasis, anges



  . Den räntesats som ska tillämpas på en period




  , med j = särskild eller rol, för TLTRO-III k, angivet i procent på årsbasis, anges



  . |
| --- | --- |

F.

Image 37

Image 38

Image 39

| G. | Räntan



  definieras som:




  I ekvationen ovan anger

  antalet dagar i period

  för TLTRO-III k. |
| --- | --- |

G.

Image 40

Image 41

I ekvationen ovan anger
  Image 42
  antalet dagar i period
  Image 43
  för TLTRO-III k.

Den ränta som utgår för varje TLTRO III k ska beräknas enligt följande:

| a) | Om en deltagare uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden ska räntan som utgår för alla belopp som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:






  i) | under den särskilda ränteperioden: genomsnittet av räntan för inlåningsfaciliteten under den perioden minus 50 baspunkter, som aldrig ska överstiga minus 100 baspunkter, dvs:
  om

  , blir

  ; |
| --- | --- | --- |

a)

Om en deltagare uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden ska räntan som utgår för alla belopp som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:

i)

under den särskilda ränteperioden: genomsnittet av räntan för inlåningsfaciliteten under den perioden minus 50 baspunkter, som aldrig ska överstiga minus 100 baspunkter, dvs:

om
  Image 44
  , blir
  Image 45
  ;

| ii) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:
  om

  , blir

  . |
| --- | --- |

ii)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:

om
  Image 46
  , blir
  Image 47
  .

| b) | Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden men överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp av godtagbara lån under den andra referensperioden med minst 1,15 %, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:






  i) | under den särskilda ränteperioden: den lägre av genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter och genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under hela livstiden för respektive TLTRO III, dvs:
  om

  och

  , blir

  och

  ; |
| --- | --- | --- |

b)

Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden men överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp av godtagbara lån under den andra referensperioden med minst 1,15 %, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:

i)

under den särskilda ränteperioden: den lägre av genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter och genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under hela livstiden för respektive TLTRO III, dvs:

om
  Image 48
  och
  Image 49
  , blir
  Image 50
  och
  Image 51
  ;

| ii) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:
  om

  och

  , blir

  och |
| --- | --- |

ii)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på inlåningsfaciliteten under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:

om
  Image 52
  och
  Image 53
  , blir
  Image 54
  och
  Image 55

| c) | Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden men överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp av godtagbara lån under den andra referensperioden med mindre än 1,15 %, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:






  i) | under den särskilda ränteperioden: den lägre av genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter och den ränta som beräknas enligt punkt ii nedan, dvs:
  om

  och

  , blir

  och

  ; |
| --- | --- | --- |

c)

Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden men överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp av godtagbara lån under den andra referensperioden med mindre än 1,15 %, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:

i)

under den särskilda ränteperioden: den lägre av genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter och den ränta som beräknas enligt punkt ii nedan, dvs:

om
  Image 56
  och
  Image 57
  , blir
  Image 58
  och
  Image 59
  ;

| ii) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: räntan beräknas linjärt utifrån den procentsats med vilken deltagaren överträffar sitt tröskelvärde för utestående belopp, dvs:
  om

  och

  blir

  och

  ; |
| --- | --- |

ii)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: räntan beräknas linjärt utifrån den procentsats med vilken deltagaren överträffar sitt tröskelvärde för utestående belopp, dvs:

om
  Image 60
  och
  Image 61
  blir
  Image 62
  och
  Image 63
  ;

| d) | Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden och heller inte överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp under den andra referensperioden, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:






  i) | under den särskilda ränteperioden: genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, dvs:
  om

  och

  , blir

  ; |
| --- | --- | --- |

d)

Om en deltagare inte uppnår eller överskrider sitt tröskelvärde för nettoutlåning under den särskilda referensperioden och heller inte överskrider sitt tröskelvärde för utestående belopp under den andra referensperioden, ska räntan som utgår för beloppen som deltagaren lånat inom ramen för TLTRO III motsvara:

i)

under den särskilda ränteperioden: genomsnittet av räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under den perioden minus 50 baspunkter, dvs:

om
  Image 64
  och
  Image 65
  , blir
  Image 66
  ;

| ii) | under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:
  om

  och

  , blir

  och |
| --- | --- |

ii)

under den återstående livstiden på respektive TLTRO III: genomsnittet av räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under livstiden för respektive TLTRO III, dvs:

om
  Image 67
  och
  Image 68
  , blir
  Image 69
  och
  Image 70

Den resulterande eventuella justeringen av räntesatsen (
  Image 71
  ) anges avrundat till 15 decimaler.

Räntesatsen
  Image 72
  och
  Image 73
  anges avrundat till 15 decimaler.

Där den slutliga räntesatsen
  Image 74
  anges i procent på årsbasis och avrundas nedåt till fjärde decimalen.”

| 2. | Bilaga II ska ändras på följande sätt:






  a) | I avsnitt 2 ska följande stycke införas efter första stycket:

  ”Om deltagare avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska den andra rapporten därutöver också omfatta uppgifter om den särskilda referensperioden på ett liknande sätt som för den andra referensperioden.” |
| --- | --- | --- |

2.

Bilaga II ska ändras på följande sätt:

a)

I avsnitt 2 ska följande stycke införas efter första stycket:

”Om deltagare avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska den andra rapporten därutöver också omfatta uppgifter om den särskilda referensperioden på ett liknande sätt som för den andra referensperioden.”

| b) | I avsnitt 2 ska andra stycket ersättas med följande:

  ”Vad gäller användningen av den insamlade informationen kommer referensvärdet för utestående belopp att användas vid beräkningen av lånebeloppet. Uppgifterna om den godtagbara nettoutlåningen under den första referensperioden kommer att användas för beräkningen av tröskelvärdet för nettoutlåning och tröskelvärdet för utestående belopp. Uppgifterna om de godtagbara nettolånen under den andra referensperioden, och i förekommande fall den särskilda referensperioden, kommer att användas för att bedöma låneutvecklingen och därmed även vilken räntesats som tillämpas. Alla andra indikatorer är nödvändiga för att kontrollera att uppgifterna är konsekventa både inbördes och i förhållande till den statistik som Eurosystemet samlar in, samt även för den ingående granskningen av TLTRO II-programmets effekt.” |
| --- | --- |

b)

I avsnitt 2 ska andra stycket ersättas med följande:

”Vad gäller användningen av den insamlade informationen kommer referensvärdet för utestående belopp att användas vid beräkningen av lånebeloppet. Uppgifterna om den godtagbara nettoutlåningen under den första referensperioden kommer att användas för beräkningen av tröskelvärdet för nettoutlåning och tröskelvärdet för utestående belopp. Uppgifterna om de godtagbara nettolånen under den andra referensperioden, och i förekommande fall den särskilda referensperioden, kommer att användas för att bedöma låneutvecklingen och därmed även vilken räntesats som tillämpas. Alla andra indikatorer är nödvändiga för att kontrollera att uppgifterna är konsekventa både inbördes och i förhållande till den statistik som Eurosystemet samlar in, samt även för den ingående granskningen av TLTRO II-programmets effekt.”

| c) | I avsnitt 3 ska andra strecksatsen i andra stycket i punkt a ersättas med följande:






  ”— | I den andra rapporten ska uppgiftsmall B fyllas i för ”den andra referensperioden”, dvs. 1 april 2019 till 31 mars 2021, för beräkningen av den godtagbara nettoutlåningen och jämförelserna med de tröskelvärden utifrån vilka de tillämpliga räntesatserna beräknas. |
| --- | --- | --- |

c)

I avsnitt 3 ska andra strecksatsen i andra stycket i punkt a ersättas med följande:

”—

I den andra rapporten ska uppgiftsmall B fyllas i för ”den andra referensperioden”, dvs. 1 april 2019 till 31 mars 2021, för beräkningen av den godtagbara nettoutlåningen och jämförelserna med de tröskelvärden utifrån vilka de tillämpliga räntesatserna beräknas.

| — | Deltagare som avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska därutöver fylla i uppgiftsmall B fyllas i för ”den särskilda referensperioden”, dvs. 1 mars 2020 till 31 mars 2021, för beräkningen av den godtagbara nettoutlåningen och jämförelserna med de tröskelvärden utifrån vilka de lägre räntesatserna beräknas.” |
| --- | --- |

—

Deltagare som avser att utnyttja de räntesatser som framgår av artikel 5.1 ska därutöver fylla i uppgiftsmall B fyllas i för ”den särskilda referensperioden”, dvs. 1 mars 2020 till 31 mars 2021, för beräkningen av den godtagbara nettoutlåningen och jämförelserna med de tröskelvärden utifrån vilka de lägre räntesatserna beräknas.”

| d) | I avsnitt 3 ska tredje stycket i punkt a ersättas med följande:

  ”I mall B ska Indikatorer som avser utestående belopp rapporteras per utgången av den månad som föregår starten på rapporteringsperioden och rapporteringsperiodens utgång, dvs. för den första referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 31 mars 2018 och den 31 mars 2019; för den andra referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 31 mars 2019 och den 31 mars 2021; för den särskilda referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 29 februari 2020 och den 31 mars 2021. Uppgifterna om transaktioner och justeringar ska omfatta alla relevanta effekter som sker under rapporteringsperioden.” |
| --- | --- |

d)

I avsnitt 3 ska tredje stycket i punkt a ersättas med följande:

”I mall B ska Indikatorer som avser utestående belopp rapporteras per utgången av den månad som föregår starten på rapporteringsperioden och rapporteringsperiodens utgång, dvs. för den första referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 31 mars 2018 och den 31 mars 2019; för den andra referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 31 mars 2019 och den 31 mars 2021; för den särskilda referensperioden ska utestående belopp rapporteras per den 29 februari 2020 och den 31 mars 2021. Uppgifterna om transaktioner och justeringar ska omfatta alla relevanta effekter som sker under rapporteringsperioden.”

| e) | TLTRO III rapporteringsmall B ska ersättas av nedanstående rapporteringsmall B. |
| --- | --- |

e)

TLTRO III rapporteringsmall B ska ersättas av nedanstående rapporteringsmall B.

”TLTRO III rapporteringsmall B

Image 75

---

Rättelser

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/37

---

Rättelse till kommissionens förordning (EU) 2020/171 av den 6 februari 2020 om ändring av bilaga XIV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach)

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 35 av den 7 februari 2020
  )

På sidan 4, bilagan, som ändrar bilaga XIV till förordning (EG) nr 1907/2006, punkt 1 ska tabellen lyda som följer:

| | | | Övergångsbestämmelser | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Post nr | Ämne | Inneboende egenskap(er) enligt artikel 57 | Sista ansökningsdatum  (1) | Slutdatum  (2) | Undantagna användningar (användningskategorier) | Omprövningsperioder |
| ”44. | 1,2-Bensendikarboxylsyra, dihexylester, grenad och linjär
  EG-nr: 271-093-5
  CAS-nr: 68515-50-4 | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 augusti 2021 (*) | 27 februari 2023 (**) | – | – |
| 45. | Dihexylftalat
  EG-nr: 201-559-5
  CAS-nr: 84-75-3 | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 augusti 2021 (*) | 27 februari 2023 (**) | – | – |
| 46. | 1,2-bensendikarboxylsyra, di-C6-10-alkylestrar, 1,2-bensendikarboxylsyra, blandade dekyl-, hexyl- och oktyldiestrar med ≥ 0,3 % dihexylftalat (EG-nr 201-559-5)
  EG-nr: 271-094-0, 272-013-1
  CAS-nr: 68515-51-5, 68648-93-1 | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 augusti 2021 (*) | 27 februari 2023 (**) | – | – |
| 47. | Trixylylfosfat
  EG-nr: 246-677-8
  CAS-nr: 25155-23-1 | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 november 2021 | 27 maj 2023 | – | – |
| 48. | Natriumperborat, perborsyra, natriumsalt
  EG-nr: 239-172-9, 234-390-0
  CAS-nr: – | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 november 2021 | 27 maj 2023 | – | – |
| 49. | Natriumperoxometaborat
  EG-nr: 231-556-4
  CAS-nr: 7632-04-4 | Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B) | 27 november 2021 | 27 maj 2023 | – | – |
| 50. | 5-sek-butyl-2-(2,4-dimetylcyklohex-3-en-1-yl) -5-metyl-1,3-dioxan [1], 5-sek-butyl-2-(4,6-dimetylcyklohex-3-en-1-yl) -5-metyl-1,3-dioxan [2] [som omfattar alla enskilda stereoisomerer av [1] och [2] eller en kombination av dessa]
  EG-nr: –
  CAS-nr: – | vPvB | 27 februari 2022 | 27 augusti 2023 | – | – |
| 51. | 2-(2H-bensotriazol-2-yl)-4,6-diterpentylfenol (UV-328)
  EG-nr: 247-384-8
  CAS-nr: 25973-55-1 | PBT, vPvB | 27 maj 2022 | 27 november 2023 | – | – |
| 52. | 2,4-di-tert-butyl-6-(5-klorbensotriazol-2-yl)fenol (UV-327)
  EG-nr: 223-383-8
  CAS-nr: 3864-99-1 | vPvB | 27 maj 2022 | 27 november 2023 | – | – |
| 53. | 2-(2H-bensotriazol-2-yl)-4-(tert-butyl)-6-(sek-butyl)fenol (UV-350)
  EG-nr: 253-037-1
  CAS-nr: 36437-37-3 | vPvB | 27 maj 2022 | 27 november 2023 | – | – |
| 54. | 2-Bensotriazol-2-yl-4,6-di-tert-butylfenol (UV-320)
  EG-nr: 223-346-6
  CAS-nr: 3846-71-7 | PBT, vPvB | 27 maj 2022 | 27 november 2023 | – | – |

Övergångsbestämmelser

Post nr

Ämne

Inneboende egenskap(er) enligt artikel 57

Sista ansökningsdatum  (1)

Slutdatum  (2)

Undantagna användningar (användningskategorier)

Omprövningsperioder

”44.

1,2-Bensendikarboxylsyra, dihexylester, grenad och linjär

EG-nr: 271-093-5

CAS-nr: 68515-50-4

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 augusti 2021 (*)

27 februari 2023 (**)

–

–

45.

Dihexylftalat

EG-nr: 201-559-5

CAS-nr: 84-75-3

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 augusti 2021 (*)

27 februari 2023 (**)

–

–

46.

1,2-bensendikarboxylsyra, di-C6-10-alkylestrar, 1,2-bensendikarboxylsyra, blandade dekyl-, hexyl- och oktyldiestrar med ≥ 0,3 % dihexylftalat (EG-nr 201-559-5)

EG-nr: 271-094-0, 272-013-1

CAS-nr: 68515-51-5, 68648-93-1

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 augusti 2021 (*)

27 februari 2023 (**)

–

–

47.

Trixylylfosfat

EG-nr: 246-677-8

CAS-nr: 25155-23-1

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 november 2021

27 maj 2023

–

–

48.

Natriumperborat, perborsyra, natriumsalt

EG-nr: 239-172-9, 234-390-0

CAS-nr: –

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 november 2021

27 maj 2023

–

–

49.

Natriumperoxometaborat

EG-nr: 231-556-4

CAS-nr: 7632-04-4

Reproduktionstoxiskt (kategori 1 B)

27 november 2021

27 maj 2023

–

–

50.

5-sek-butyl-2-(2,4-dimetylcyklohex-3-en-1-yl) -5-metyl-1,3-dioxan [1], 5-sek-butyl-2-(4,6-dimetylcyklohex-3-en-1-yl) -5-metyl-1,3-dioxan [2] [som omfattar alla enskilda stereoisomerer av [1] och [2] eller en kombination av dessa]

EG-nr: –

CAS-nr: –

vPvB

27 februari 2022

27 augusti 2023

–

–

51.

2-(2H-bensotriazol-2-yl)-4,6-diterpentylfenol (UV-328)

EG-nr: 247-384-8

CAS-nr: 25973-55-1

PBT, vPvB

27 maj 2022

27 november 2023

–

–

52.

2,4-di-tert-butyl-6-(5-klorbensotriazol-2-yl)fenol (UV-327)

EG-nr: 223-383-8

CAS-nr: 3864-99-1

vPvB

27 maj 2022

27 november 2023

–

–

53.

2-(2H-bensotriazol-2-yl)-4-(tert-butyl)-6-(sek-butyl)fenol (UV-350)

EG-nr: 253-037-1

CAS-nr: 36437-37-3

vPvB

27 maj 2022

27 november 2023

–

–

54.

2-Bensotriazol-2-yl-4,6-di-tert-butylfenol (UV-320)

EG-nr: 223-346-6

CAS-nr: 3846-71-7

PBT, vPvB

27 maj 2022

27 november 2023

–

–

---

(1)  Datum enligt artikel 58.1 c ii.

1

(2)  Datum enligt artikel 58.1 c i.”

2

---

| 5.5.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 141/39 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 141/39

---

Rättelse till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 626/2011 av den 4 maj 2011 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU vad gäller energimärkning av luftkonditioneringsapparater

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 178 av den 6 juli 2011
  )

Sidan 5, bilaga I, punkt 2

I stället för:

| ”(2) | standardförhållanden: den kombination av inomhustemperatur (Tin) och utomhustemperatur (Tj) som beskriver driftsförhållandena vid bestämning av nominell kapacitet, ljudeffektnivå, nominellt luftflöde, nominell köldfaktor (EERrated) för kylning och/eller nominell värmefaktor (COPrated), enligt tabell 2 i bilaga VII,” |
| --- | --- |

”(2)

standardförhållanden: den kombination av inomhustemperatur (Tin) och utomhustemperatur (Tj) som beskriver driftsförhållandena vid bestämning av nominell kapacitet, ljudeffektnivå, nominellt luftflöde, nominell köldfaktor (EERrated) för kylning och/eller nominell värmefaktor (COPrated), enligt tabell 2 i bilaga VII,”

standardförhållanden:

ska det stå:

| ”(2) | standardförhållanden: den kombination av inomhustemperatur (Tin) och utomhustemperatur (Tj) som beskriver driftsförhållandena vid bestämning av ljudeffektnivå, märkeffekt, nominellt luftflöde, nominell köldfaktor (EERrated) för kylning och/eller nominell värmefaktor (COPrated), enligt tabell 2 i bilaga VII,”. |
| --- | --- |

”(2)

standardförhållanden: den kombination av inomhustemperatur (Tin) och utomhustemperatur (Tj) som beskriver driftsförhållandena vid bestämning av ljudeffektnivå, märkeffekt, nominellt luftflöde, nominell köldfaktor (EERrated) för kylning och/eller nominell värmefaktor (COPrated), enligt tabell 2 i bilaga VII,”.

standardförhållanden:

Sidan 16, bilaga III, punkt 1.5 iv.9 inledningsfrasen

I stället för:

”

  Image 76

  Märkkapacitet för kylning och uppvärmning i kW:
  ”

ska det stå:

”

  Image 77

  Märkeffekt för kylning och uppvärmning i kW:
  ”.

Sidan 45, bilaga III, punkt 4.5 a.V

I stället för:

| ”V. | Märkkapacitet i kW för uppvärmning, avrundad uppåt till en decimal.” |
| --- | --- |

”V.

Märkkapacitet i kW för uppvärmning, avrundad uppåt till en decimal.”

ska det stå:

| ”V. | Märkeffekt i kW för uppvärmning, avrundad uppåt till en decimal.”. |
| --- | --- |

”V.

Märkeffekt i kW för uppvärmning, avrundad uppåt till en decimal.”.

Sidan 47, bilaga III, punkt 4.6 iv.10 inledningsfrasen

I stället för:

”

  Image 78

  Märkkapacitet i kW:
  ”

ska det stå:

”

  Image 79

  Märkeffekt i kW:
  ”.

---