# Официален вестник C 175/2010

| | ISSN 1830-365X
  doi:10.3000/1830365X.C_2010.175.bul |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 175 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 531 юли 2010 г. |

ISSN 1830-365X

doi:10.3000/1830365X.C_2010.175.bul

Официален вестник

на Европейския съюз

C 175

Издание на български език

Информация и известия

Година 531 юли 2010 г.

---

| Известие No | Съдържание | Страница |
| --- | --- | --- |
| | I   Резолюции, препоръки и становища |
| | СТАНОВИЩА |
| | Комитет на регионите |
| | 83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г. |
| 2010/C 175/01 | Становище на Комитета на регионите относно Съгласувани и устойчиви отговори с цел посрещане на предизвикателствата, пред които е изправен европейският автомобилен сектор и укрепване на териториалното му значение | 1 |
| 2010/C 175/02 | Становище на Комитета на регионите относно Шести доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване | 4 |
| 2010/C 175/03 | Становище на Комитета на регионите относно Принос към устойчивото развитие: ролята на справедливата търговия и неправителствените системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията | 10 |
| 2010/C 175/04 | Становище на Комитета на регионите относно Качество на селскостопанските продукти | 15 |
| 2010/C 175/05 | Становище на Комитета на регионите относно Помощи за земеделски производители в райони с неблагоприятни природни условия | 19 |
| 2010/C 175/06 | Становище на Комитета на регионите относно Обновената стратегия на ЕС – инвестиране в младежта | 22 |
| 2010/C 175/07 | Становище на Комитета на регионите относно Борба с малограмотността — изготвяне на амбициозна европейска стратегия за предотвратяване на изключването и насърчаване на личната реализация | 26 |
| 2010/C 175/08 | Становище на Комитета на регионите относно Зелена книга — насърчаване на мобилността с учебна цел на младите хора | 31 |
| 2010/C 175/09 | Становище на Комитета на регионите относно интернет на нещата и Повторна употреба на информацията в обществения сектор | 35 |

Известие No

Съдържание

Страница

I   Резолюции, препоръки и становища

СТАНОВИЩА

Комитет на регионите

83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г.

2010/C 175/01

Становище на Комитета на регионите относно Съгласувани и устойчиви отговори с цел посрещане на предизвикателствата, пред които е изправен европейският автомобилен сектор и укрепване на териториалното му значение

1

2010/C 175/02

Становище на Комитета на регионите относно Шести доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване

4

2010/C 175/03

Становище на Комитета на регионите относно Принос към устойчивото развитие: ролята на справедливата търговия и неправителствените системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията

10

2010/C 175/04

Становище на Комитета на регионите относно Качество на селскостопанските продукти

15

2010/C 175/05

Становище на Комитета на регионите относно Помощи за земеделски производители в райони с неблагоприятни природни условия

19

2010/C 175/06

Становище на Комитета на регионите относно Обновената стратегия на ЕС – инвестиране в младежта

22

2010/C 175/07

Становище на Комитета на регионите относно Борба с малограмотността — изготвяне на амбициозна европейска стратегия за предотвратяване на изключването и насърчаване на личната реализация

26

2010/C 175/08

Становище на Комитета на регионите относно Зелена книга — насърчаване на мобилността с учебна цел на младите хора

31

2010/C 175/09

Становище на Комитета на регионите относно интернет на нещата и Повторна употреба на информацията в обществения сектор

35

| | III   Подготвителни актове |
| --- | --- |
| | Комитет на регионите |
| | 83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г. |
| 2010/C 175/10 | Становище на Комитета на регионите относно Европейската година на доброволчеството (2011 г.) | 40 |

III   Подготвителни актове

Комитет на регионите

83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г.

2010/C 175/10

Становище на Комитета на регионите относно Европейската година на доброволчеството (2011 г.)

40

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

I Резолюции, препоръки и становища

СТАНОВИЩА

Комитет на регионите

83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г.

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/1

---

83-та ПЛЕНАРНА СЕСИЯ ОТ 9 И 10 ФЕВРУАРИ 2010 Г.

Становище на Комитета на регионите относно „Съгласувани и устойчиви отговори с цел посрещане на предизвикателствата, пред които е изправен европейският автомобилен сектор и укрепване на териториалното му значение“

(2010/C 175/01)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ:

1.   припомня, че автомобилната индустрия е стратегически сектор за Европейския съюз, тъй като с него са свързани около 12 милиона преки и непреки работни места. Чрез производителите на автомобили и множеството производители на части, автомобилният сектор присъства на цялата европейска територия;

2.   констатира, че автомобилната индустрия преживява сериозна криза, която има опасност да се изостри през идните месеци и която ще се отрази на цялата европейска икономика;

3.   счита, че сегашната политическа и икономическа конюнктура трябва да накара Европейския съюз да преосмисли своята подкрепа за ключовите икономически сектори по отношение на заетостта и потенциала за устойчив растеж;

4.   призовава за „нов курс“ за европейския автомобилен сектор като цяло;

5.   счита, че в настоящия момент е от решаващо значение възложителите от индустрията и заинтересованите публични власти да предприемат необходимите стъпки за съгласувани действия;

Големи предизвикателства

6.   счита, че краят на извънредните помощи на Европейския план за икономическо възстановяване и на националните планове за възстановяване ще покаже значителния свръхкапацитет на европейската автомобилна индустрия. Следователно, тя ще трябва да намали производствения си капацитет. По тази причина в Европа са застрашени много предприятия за монтаж и МСП;

7.   подчертава, че предприятията и работниците от автомобилния сектор имат нарастващи нужди по отношение на обучение, вътрешно и външно преструктуриране и социални иновации;

8.   подчертава повишеното търсене от страна на потребителите, които желаят по-малко замърсяващи и по-надеждни автомобили на достъпни цени;

9.   припомня, че автомобилният сектор е изправен пред нови технологични предизвикателства. Важно е да се разработят нови решения за устойчива мобилност;

За по-голяма гъвкавост на съществуващите европейски инструменти

10.   изразява съжаление, че не всички съществуващи европейски инструменти са приспособени да дадат бърз отговор на ситуациите, с които се сблъскват икономическите субекти;

11.   изразява съжаление по-специално във връзка с дългата и непряка процедура за получаване на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията;

12.   изразява съжаление за трудностите, които срещат някои регионални власти да издействат изменение на оперативната си програма за ЕФРР, за да могат да я приспособят към условията на криза, въпреки че подобни приспособявания първоначално бяха насърчавани от Европейската комисия;

13.   призовава Европейския парламент да се произнесе по тези въпроси;

Нужно е да се създаде форум за стратегическо обсъждане

14.   подчертава, че бъдещето на редица европейски територии до голяма степен зависи от решенията, вземани от производителите на автомобили;

15.   препоръчва да се активизира на по-ранен етап диалог между Европейската комисия, държавите-членки, заинтересованите местни и регионални власти, производителите на автомобили и синдикатите (1). Такъв диалог би дал възможност да се изпреварят неизбежните големи преструктурирания и да се приложат мерките, необходими за успешно управление на прехода;

16.   желае освен това групата на високо равнище „Cars 21“ да бъде запазена и да може да започне работа още от първите месеци на 2010 г. по намирането на съгласувани дългосрочни отговори на предизвикателствата, пред които е изправен автомобилният сектор. Необходимо е на този форум да бъдат представени заинтересованите местни и регионални власти и да могат да бъдат изслушани всички позиции;

17.   препоръчва да бъде създадена европейска обсерватория на развитието на автомобилния сектор, за да бъде подкрепена дейността на „CARS 21“, на участниците от сектора и на заинтересованите публични власти;

„Нов курс“ за автомобилния сектор

18.   призовава Европейската комисия да разработи дългосрочна индустриална политика за автомобилния сектор, съчетана със съществуващите инициативи, включваща регионалното измерение и допринасяща за европейските цели за конкурентоспособност, териториално сближаване, устойчиво развитие и борба с изменението на климата;

19.   отправя искане към Европейската комисия да обърне специално внимание на запазването на индустриалния капацитет, създаден от европейските структурни фондове;

20.   насърчава Европейската комисия в своята оценка, свързана с тази политика, да ползва опита на участниците, представени в групата на високо равнище „CARS 21“;

21.   препоръчва тази индустриална политика да бъде интегрирана и да включва по-специално следните мерки:

Достъп до финансиране за производителите на части

22.   препоръчва Европейската комисия да разшири възможностите за местните и регионалните власти да подкрепят, в рамките на единния пазар, предприятията в затруднено положение;

23.   подчертава големите трудности в достъпа до кредитиране, срещани от малките и средни производители на части, дори и ако в дългосрочен план те са способни да оцелеят икономически и да бъдат конкурентоспособни;

24.   препоръчва на Европейската комисия и на държавите-членки да улеснят въвеждането на система за финансиране за тези предприятия (2);

Амбициозна политика на научни изследвания и иновации

25.   призовава Европейската комисия, съвместно със заинтересованите участници и въз основа на задълбочени научни анализи, да избере ограничен брой технологични възможности, които да бъдат приоритетно подкрепени, за да се благоприятства разработването на автомобил без въглеродни емисии;

26.   препоръчва да се предостави допълнително финансиране за Европейската инициатива за екологично чисти автомобили и темата „Транспорт“ в рамките на Седма рамкова програма за научни изследвания и развитие;

27.   подчертава необходимостта от енергични действия за информиране, повишаване на съзнанието и популяризиране на технологиите за „чиста“ мобилност сред потребителите;

28.   препоръчва бързото (3) внедряване на инфраструктурите и стандартите, необходими за развитието и пускането на пазара на нови технологии (например електрически превозни средства);

29.   призовава Европейската комисия да стартира проучвателна дейност относно възможностите за подкрепа на иновациите в автомобилния сектор чрез публични търгове преди пускането на пазара;

Предлагане на подходящо образование

30.   подчертава, че проектирането, производството и поддръжката на превозните средства са свързани с все по-напреднали технологии и следователно води до възникването на нови нужди от обучение;

31.   препоръчва на Европейската комисия и на държавите-членки да улеснят още отсега развитието и достъпа до курсове за първоначално и продължаващо обучение по тези нови технологии;

32.   препоръчва на Европейската комисия и на държавите-членки да улеснят дейностите по външната преквалификация, тоест към нови сектори;

Стимулиращи разпоредби

33.   подчертава капацитета на европейското законодателство да ускорява технологичния преход към по-екологични превозни средства;

34.   призовава Европейската комисия да продължи да полага усилия за намаляване на екологичния отпечатък на превозните средства, като в същото време отчита способността на предприятията за адаптация;

35.   препоръчва всеки нов законодателен акт да бъде придружен от финансиране за НИРД, което да позволява на предприятията, в частност на малките и средни предприятия, да посрещнат съответното технологично предизвикателство.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  Неформалната среща от 13.3.2009 г., на която Европейската комисия събра министрите на заинтересованите държави и представители на Дженерал Мотърс, следва да се проведе и с другите производители, работещи на територията на ЕС, и да се превърне в редовна.

1

(2)  Например по модела „факторинг с регрес“ (reverse factoring), прилаган в Съединените щати и желан от CLEPA (Европейска асоциация на доставчиците на части за автомобили).

2

(3)  Френско-германската работна група по индустриалната политика е чудесен пример за подход, насочен към ускоряване на развитието на необходимите норми и стандарти. Нейната задача всъщност е да проучи възможностите за сътрудничество и за нови френско-германски инициативи в областта на електромобилността.

3

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/4

---

Становище на Комитета на регионите относно „Шести доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване“

(2010/C 175/02)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

Въведение

1.   приветства Шестия доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване, в който ударението се поставя върху творчеството и иновациите с цел да се помогне на Съюза да излезе по-бързо и с повече сили от икономическата криза. В него е посочено и кои фактори могат да насърчат творчеството и иновациите във всички региони на ЕС. КР приветства също и предоставеното обобщение на дебата за териториалното сближаване, проведен след публикуването на Зелената книга миналата година;

2.   констатира, че светът се намира в разгара на голяма финансова и икономическа криза. Властите и финансовите институции се борят, за да се справят с проблемите. Дружествата и предприятията – малки и големи – имат финансови затруднения. В целия континент мъжете и жените виждат, че домовете и работните им места са изложени на риск. Други виждат как се провалят перспективите им за работа. Краткосрочните и средносрочните икономически и социални прогнози не са добри: безработица, закриване на предприятия, както и намаляване на държавните и общинските бюджетни приходи и ограничаване на свободата на действие по отношение на публичните финанси;

3.   признава, че изменението на климата е реална заплаха за живота на много хора и на редица биологични видове по света и затова още отсега трябва да се вземат мерки на всички равнища, за да се сведе до минимум покачването на температурата. Същевременно изменението на климата дава и голяма възможност да се намери ново решение в полза на околната среда, обществото и икономиката;

4.   разбира, че положението, в което се намираме днес, е значително по-различно от времето, когато бяха утвърдени параметрите на програмния период 2007-2013 г. Въпреки това все още остава над половината от настоящия програмен период преди да започнат новите програми през 2014 г. Макар КР да приема, че функцията на политиката на сближаване е да определя и постига дългосрочните стратегически цели, Комитетът смята, че известна полза може да се извлече и от извършването на малки промени сега, за да се смекчи шокът от настоящата икономическа и финансова криза за държавите-членки и местните и регионалните власти и за да се улесни възстановяването. КР вярва, че това може да се постигне в рамките на стратегическите цели на настоящата политика;

5.   разбира, че няма да има пълен средносрочен преглед за настоящия програмен период и затова е важно да се възползваме от възможността, предоставена от Шестия доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване, да се извлече полза от най-добрите практики, установени до днес. Този доклад ни предоставя възможност да разгледаме как европейските структурни фондове работят на местно и регионално равнище и как могат да бъдат използвани по-добре. Предвид нарастващата загриженост конкретно във връзка с бъдещето на политиката на сближаване на ЕС, този принос трябва да бъде използван, за да се изпрати силно послание чрез Петия доклад за сближаването, който трябва да бъде готов през есента на 2010 г., за дискусията относно бъдещия програмен период след 2013 г., и който, съгласно член 175 от новия Договор за функционирането на Европейския съюз, отсега нататък ще се отнася до икономическото, социалното и териториалното сближаване;

6.   признава, че политиката на териториално сближаване, която в новия Договор е определена като нова цел на ЕС, също следва да е свързана с Лисабонската програма. Прегледът на Програмата през 2010 г. дава още една възможност на ЕС да оцени какви успехи са постигнати и къде е необходима по-голяма гъвкавост, за да могат държавите-членки и особено местните и регионалните власти успешно да осъществяват програми, които ще имат реално и пряко въздействие върху благосъстоянието и възможностите за реализация на гражданите. Прегледът ще даде възможност и за по-добро включване на въпросите, свързани с изменението на климата, в бъдещата насока на ЕС, не на последно място посредством преразглеждане на механизма за заделяне на средства от структурните фондове въз основа на новите цели на новата Лисабонска стратегия;

7.   изразява съжаление, че в Шестия доклад за напредъка в икономическото и социалното сближаване липсва анализ на настоящата икономическа обстановка и състоянието на околната среда. Днешната ситуация не е разгледана в контекста на най-тежката икономическа криза след Голямата депресия и не са предложени важни решения, за да се смекчат последиците от изменението на климата. Нещо повече - не е отбелязано въздействието върху нашите региони, градове и техните жители;

8.   отбелязва, че е необходим по-добър анализ на териториалното въздействие на иновационните политики на ЕС, за да се открият и насърчат най-добрите мерки на европейско равнище за подкрепа на инвестициите в иновации на местно и регионално равнище. Конкурентоспособността на регионите - движеща сила за устойчивото развитие - може да се осигури само чрез разумни публични инвестиции в иновации както в сферата на производството, така и в тази на услугите;

9.   изготви това становище, за да бъдат разгледани проблемите не от гледна точка на международните решения, а от гледна точка на регионите, градовете и хората, които живеят в тях;

Настоящото положение в местните и регионалните икономики

10.   разбира, че местните предприятия, чието развитие се корени в някой град или регион, допринасят за силата и икономическата стабилност на дадена териториална единица. Такива предприятия - малки и средни, социални или инициативи на местни общности - могат да катализират възстановяването на даден район. Но за да се разраснат тези предприятия, трябва да се предприемат действия за осигуряването на икономически, екологични и социални условия като повишаване на уменията, изпълнение на различни програми за подпомагане, намаляване на причините за изоставане в развитието, както и инвестиции в обществените инфраструктури;

11.   признава също така значението на входящите инвестиции за дадена общност. Регионите и общините работят за привличане на инвестиции от предприятията и на квалифицирани работници и също така играят роля за задържане на онези, които са живели или учили в съответния регион. Това означава да се разгледат икономическите и социалните предизвикателства в региона и да се реши как да се преодолеят, за да може след това да се извлече полза от уникалното, което регионът предлага, и да се използват всичките му сравнителни предимства откъм предложения за работа, жилища, образование и качество на живота;

12.   признава, че анализът на положението на различните групи региони („сближаване“, „преход“ и „конкурентоспособност и заетост“), направен от Европейската комисия в Шестия доклад, отразява различното социално-икономическо състояние на трите вида региони, по-конкретно по отношение на възможностите им в областта на творчеството, иновациите и предприемаческия дух. Както настоящата икономическа криза, така и различните променливи, които влияят върху възможностите за регионално развитие (демография, достъпност, капацитет за иновации и др.), са фактори, показателни за съществуването на важни данни, които следва да бъдат взети предвид при оценяване на състоянието на местните и регионалните икономики и при изготвянето на ефективна политика на сближаване. Ето защо е необходимо да бъдат добавени нови показатели в допълнение към БВП на глава от населението с оглед класификацията на регионите в контекста на програмния период след 2013 г.;

Териториално сближаване

13.   приветства отчета в Шестия доклад за напредъка във връзка с отговорите на Зелената книга за териториално сближаване, който получи значителен принос от местните и регионалните власти. Според Шестия доклад целта на териториалното сближаване е да насърчава хармоничното и устойчиво развитие на всички териториални единици, опирайки се на техните характеристики и ресурси. За целта е необходимо свързването на територията посредством транспортни и комуникационни връзки, необходими за осъществяване на ефективен поток от стоки, услуги и капитали. КР акцентира и върху извода, че няма два еднакви региона и че всеки от тях може да предложи нещо уникално, с което да реализира пълния си потенциал;

14.   въпреки това, предвид широката подкрепа за тази нова териториална цел и настоящия икономически контекст, КР изразява съжаление за липсата на конкретни предложения по отношение на бъдещото разработване и прилагане на териториалното сближаване в настоящия и бъдещия програмен период;

15.   отбелязва, че териториалното сближаване придобива по-голямо значение с прилагането на Договора от Лисабон, тъй като то стана политическа цел на ЕС и трето измерение на политиката на сближаване. Ето защо КР заявява отново искането си, формулирано в неговото становище относно „Зелена книга за териториално сближаване“, а именно след ратифицирането на Договора от Лисабон да бъде изготвена Бяла книга за териториалното сближаване, в която да се посочи по-ясно как тази цел ще бъде интегрирана и прилагана във всички политики на ЕС;

16.   счита, че що се отнася до териториалното сътрудничество, програмите трябва да се основават върху справянето с общите предизвикателства и осигуряването на добавена стойност от ЕС, като се опират на настоящия опит и резултати от програмата. Добавената стойност ще бъде получена чрез работа с местните и регионалните власти въз основа на по-широки функционални райони, споделящи общ земен или морски район, или тематично предизвикателство в две или повече държави-членки. За да се спомогне за разработването на по-стратегически подход към напредъка, през този програмен период биха могли да се разработят и подкрепят няколко пилотни проекта, обединяващи функционални икономически области на територията на две или повече държави-членки. КР очаква възможността да допринесе за преразглеждането на Регламента относно Eвропейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС) през 2010 г., въз основа на опита на местните и регионалните власти;

Интегриране на иновациите и творчеството в политиката на сближаване

17.   вярва, че целта на всеки преглед на политиката на сближаване трябва да бъде поуката от успехите, а не повтарянето на неуспехите. Ето защо самата политика на сближаване трябва да бъде творческа и новаторска, да се възползва от знанията и опита на местните власти, градове и региони и да обогатява знанията ни за настоящето и бъдещето;

18.   разбира, че иновациите и творчеството не са привилегия само на водещи компании или висши учебни заведения. Местните и регионални власти също трябва да проявяват творчество и новаторство и да дават възможност за творчество и иновации. Структурните фондове са средство, което ще им помогне в тази насока. Въпреки това е необходима по-голяма гъвкавост в оползотворяването на тези фондове, за да могат бързо да бъдат отпускани и насочвани не само към икономическия растеж или подобряването на уменията, а и към насърчаването на предприемачеството в редица области. Това ще помогне на местните жители, които виждат възможност за създаване на нов бизнес, да получат достъп до съвети и напътствия, необходими за по-нататъшните им стъпки;

19.   признава постигнатия напредък от Европейския институт по иновации и технологии, макар да смята, че той е средство, използвано най-вече от водещи компании и научноизследователски институции. Тъй като иновациите и творчеството трябва да бъдат насърчавани в целия ЕС на всички управленски равнища и от самите граждани на съюза, КР препоръчва на Европейската комисия да проучи възможността за създаване на „Виртуална мрежа на творчеството“ и е готов да участва в изготвянето на концепцията за нейното съдържание. Подобно на редица европейски мрежи за отворено обучение тя ще бъде отворена за всички, които търсят съвети, подкрепа и достъп до рисков капитал и до технически услуги. Всички заинтересовани местни и регионални власти, редом с централните публични органи, както и частният сектор, всички обикновени мъже и жени с идеи, опит и въображение ще имат възможност и способност да влагат идеите си в широка мрежа;

20.   признава, че новаторите и изобретателите трябва да се вдъхновяват от себеподобни хора и групи и да бъдат насърчавани от тях. Една Виртуална мрежа на творчеството би им помогнала в тази насока, произвеждайки „иновационни шампиони“ и осигурявайки консултантски услуги и експертни съвети. Ползата от виртуалността е, че ще помогне на хората от най-отдалечените региони и островните, селските, планинските и слабо населените райони, които вероятно са далеч от университетските градчета, да се възползват от достъпа до експертни съвети, обучение и знание, от достъпа до предприемаческа подкрепа и финансови напътствия и да се развиват като виртуална, ако не и като реална общност;

21.   вярва, че творчеството и иновациите са необходими и в настоящата програма, за да се посрещнат по най-добър начин предизвикателства на устойчивото развитие и изменението на климата. Мероприятията по енергийна ефективност на местно и регионално равнище имат потенциал не само да намаляват емисиите, но и да създадат нови „зелени“ работни места и предприятия, като осигуряват сигурна и дългосрочна заетост и повишаване на уменията, които политиката на сближаване на ЕС следва да подкрепя. Някои региони вече са набелязали като цел в своите програми намаляването на въглеродните емисии и добрата практика в тази област може да се продължи и разшири в остатъка от този програмен период;

22.   смята, че е необходимо равнопоставено партньорство между представителите на публичния или частния сектор, подход, който насърчава регионалните и местните иновации, и приобщаващо, а не изключващо участие. В този смисъл изключително голямо е значението на партньорството (било то между публичния и частния сектор или само в публичния сектор) както в рамките на едно и също управленско равнище, така и между различните равнища на управление. Местните и регионалните власти и техните партньори потенциално могат да предложат решения за преодоляване на изоставането в областта на иновациите, ако бъдат подкрепени в това отношение;

23.   заявява, че сега е моментът за творчество и новаторство и че на местните и регионалните власти трябва да се даде възможност да изведат на преден план своя опит и знания. Например културата и туризмът по своята същност са силно застъпени на местно и регионално ниво с потенциал да генерират работни места и инвестиции. Дали като европейски столици на културата или като културни центрове сами по себе си, редица европейски градове и региони доказаха ефективността на тези области на политиката, като развиха привлекателен и отличителен имидж и свеж потенциал за заетост, който също може да привлече нови инвестиции;

Опростяване на управлението с цел подобряване на ефективността и контрола

24.   приветства взетите досега мерки за опростяване и насърчава по-нататъшните дискусии със заинтересованите страни, за да се види къде могат да се направят други корекции за този програмен период. КР вярва, че прекомерното финансово управление и контрол спъват политиката на сближаване и могат да я направят непродуктивна, тъй като спонсорите на проекти се оттеглят от нея поради тежките финансови правила и контрол. Макар че КР признава важността на строгия финансов контрол над публичните средства, този контрол не бива да принуждава местните и регионалните власти да избягват риска, иновационните и творческите програми поради страх от провал или принудително възстановяване на средствата. Управлението също трябва да бъде опростено, като се избегнат повторни тълкувания и се гарантира посредством ясни и точни разпоредби стабилна и конкретна правна рамка за всеки програмен период;

25.   вярва, че неизразходваните средства поради правилото „N+2“ не следва да се връщат на Комисията и оттам да се пренасочват обратно към държавата-членка, а биха могли да се използват от регионални фондове за рисков или за идеен капитал, или от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията, създаден от Комисията. Друго предложение е създаването на Европейски фонд за приспособяване към изменението на климата, подпомагащ финансирането на проекти на местно равнище, които да позволят приспособяване на различните сектори на дейност към настоящите и бъдещите ограничения, свързани с околната среда. Приспособяването би могло да бъде под формата на проекти за преквалификация, схеми за пренасочване на съответните работници към професии, отговарящи на екологичните изисквания, или програми за преструктуриране на предприятия, които не са жизнеспособни от екологична гледна точка. Средствата, отпускани на фонда за рисков капитал посредством ЕИБ, биха могли да осигурят на малките и средните предприятия, социалните предприятия и инициативите на местни общности достъп до финансиране както в краткосрочен план, така и за разрастване, което в настоящата икономическа ситуация трудно се получава. При всяко положение е препоръчително да се направи по-гъвкаво правилото „N+2“ предвид целите, преследвани от политиката на сближаване, и последиците, които цикличните промени в икономиката оказват върху публичните финанси и частните инвестиции;

26.   счита също така, че ще се постигне допълнително опростяване, ако при анализ на одитните процедури на държавата-членка от страна на Комисията се установи дали могат да бъдат сключени „договори за доверие“, за да се избегне дублирането на одитните процедури. При това целта не трябва да бъде засилване на проверките, а преди всичко предотвратяване на грешките, превенция и оценка на резултатите. За да се намали тежестта, следва да се прилага принципът на пропорционалност на разпоредбите относно малките проекти;

Повече и по-богати познания; поглед към бъдещето...

27.   признава пилотните схеми, които ще бъдат прилагани от Комисията от 2011 г. нататък, за въвеждане на допълнителни показатели освен БВП. В редица становища КР е аргументирал разработването на нови показатели, които да позволяват по-добро отчитане на териториалните различия в публичните политики по принцип и в политиката на сближаване в частност;

28.   подкрепя обмена на опит между европейските региони и развитието на клъстери за иновация и еко-иновация, които могат да допринесат съществено за ограничаване на прекалената концентрация на тези дейности в някои зони и да намалят неравенството между регионите;

29.   признава, че твърде рядко се споделя такава информация и не се използва положителният опит. Ето защо КР успешно лансира проекта „Предприемчив европейски регион“, който има за цел споделянето на добри практики и отличаването на най-добрата стратегия за икономическо развитие на предприемчив регион в ЕС. КР приветства също така инициативи като отличията „InfoRegio“ и „RegioStars“. Въпреки това една по-лесна за ползване база данни от проекти, която е желателно да включва не само фондовете за регионална политика, ще подпомогне обучението. Интерактивна база данни, вдъхновена от някой търговски уебсайт или средство за социални контакти, би била полезна за всеки;

30.   признава, че липсата на данни сега или наличието на данни относно финансовото положение и неговото въздействие върху местните и регионалните власти, които са били актуални преди две или повече години, ще засегне резултатите от програмите, ще забави гъвкавостта на отговорите и ще ограничи промените, които е необходимо да се направят във вътрешните регламенти;

31.   смята, че отпускането на структурни фондове само въз основа на БВП прикрива реалната икономическа картина в регионите и не отчита увеличаващия се брой на районите на бедност в държавите-членки с висок БВП;

32.   смята, че трябва да се помисли за по-нататъшно опростяване на комбинирането на ЕФРР, ЕСФ и програмите за развитие на селските райони. Принципът на „обслужване на едно гише“ би могъл да бъде отправната точка при разглеждането на този въпрос. Това би помогнало на регионите да се възползват в по-голяма степен от възможностите за финансиране и да програмират услуги, основани на потребностите, т.е. комбиниране на ЕФРР и ЕСФ, с цел усъвършенстване и създаване на работни места за потенциални работници;

33.   смята, че бъдещата политика на сближаване трябва да прилага по-гъвкав подход, който да позволява на градовете и регионите да развиват програми, основани на нуждите на регионите и местните общности, вместо да се опитват да вместват потребностите в рамки, изградени „отгоре-надолу“. Това означава, че програмите следва да се изграждат върху регионални стратегии, широко обсъждани с всички заинтересовани страни;

34.   подчертава, че разработването на стратегии на макроравнище, като например Стратегията на ЕС за региона на Балтийско море, трябва да допринесе за засилване на ролята на местните и регионалните власти при прилагането в по-широка перспектива на политиката на ЕС. Комитетът предлага също така да се продължи разработването на нови стратегии в други географски райони, които да разчитат на достатъчна подкрепа от заинтересованите държави и от европейските институции;

35.   предлага целта, свързана с енергийната ефективност на сградите и транспорта, да стане съществена част от финансирането на сближаването като необходима опора на допустимото за финансиране от ЕС развитие.

Препоръки

36.   КР счита, че една Бяла книга за териториалното сближаване би била полезен подход и отправя въпрос към Европейската комисия какво смята да прави с 400-те отговора на Зелената книга за териториално сближаване, за да подкрепи замисъла и прилагането на териториалното сближаване в бъдещите политики на ЕС;

37.   подчертава отново нуждата политиката на сближаване да бъде продължена и след 2013 г. като инструмент за развитие на Европейския съюз, който има все по-голямо значение, не на последно място след тежката икономическа криза, която засегна Европа. Затова отправя искане Петият доклад за сближаването да потвърди отново подкрепата си за амбициозна политика на сближаване с ясно изразен териториален подход, която в съответствие с член 175 от Договора от Лисабон следва да е насочена към насърчаване на икономическото, социалното и териториалното сближаване и да бъде достъпна не само за изостаналите региони, а за всички райони на ЕС с цел преодоляване на съществуващите икономически и социални неблагоприятни условия и оползотворяване на териториалните им предимства;

38.   се обръща към Европейската комисия с искане да създаде удобна за ползване база данни за добрите практики в различните сфери на публичната политика (например подкрепа за иновациите, за приобщаването, мерки, свързани с климата). Това е ключова сфера от техническата помощ във всички финансирани от ЕС програми за улесняване на реалния обмен и усвояване на добрите практики;

39.   посочва, че някои региони насърчават иновационни и екологични инициативи за активно стимулиране на предприемчивостта, като същевременно признава необходимостта както от социална, така и от екологична устойчивост на програмите. Освен това е необходимо на местните и регионалните власти да се даде възможността да изучат най-добрите практики на други държави-членки (1);

40.   приема, че следва да се разгледа въпросът за употребата на други показатели, различни от БВП, но отбелязва, че те не са приети в целия ЕС и не са налични на равнище NUTS II. Поради това КР подкрепя предложението на Европейската комисия, отправено в нейното съобщение „Отвъд БВП“, най-късно през 2012 г. да представи доклад за по-нататъшното развитие на европейските модели на показатели;

41.   призовава Европейската комисия да продължава да търси начини за опростяване и улесняване на прилагането. Това може да стане посредством вътрешна организация на дейността и невинаги изисква промени в разпоредбите. Обикновени мерки за осигуряване на ясно тълкуване и недвусмислени напътствия за всички управляващи органи ще помогнат да се избегне излишно забавяне и трудности при прилагането на програмите. В това отношение би било полезно и публикуването на насоките за прилагане, договорени от комитетите за координация между Комисията и държавите-членки. При всяко положение би било изключително полезно нормативните текстове да запазят през различните периоди същите заглавия и съдържание по въпросите, свързани с управлението, тъй като естествено и логично се приемат за постоянни;

42.   препоръчва всички неизразходвани от даден регион средства в N+2 и N+3 да бъдат заделени за регионални фондове за рисков или за идеен капитал с изричната цел да се разработват проекти за подпомагане на малките и средните предприятия с оглед на иновациите и развитието, за Европейския фонд за приспособяване към глобализацията, създаден от Комисията, или за бъдещ фонд за приспособяване към изменението на климата;

43.   препоръчва всички програми да имат достъп до настоящите добри практики за намаляване на въглеродните емисии при прилагането на ЕФРР, ЕСФ и програмите за развитие на селските райони, така че и други да могат да включват този елемент в своите програми, за да се справят с нашето общо предизвикателство – изменението на климата. При бъдещото планиране ще трябва да се внимава дали структурните фондове водят към постигането не само на настоящите лисабонски цели, но и към изграждането на общоевропейска икономика с ниски въглеродни емисии, отчитайки добрите практики по програмите за нулеви въглеродни емисии;

44.   предлага на Европейската комисия да проучи възможността за създаване на „Виртуална мрежа на творчеството“ и е готов да участва в изготвянето на концепцията за нейното съдържание;

45.   препоръчва политиката на сближаване да се преработи така, че принципът на субсидиарност да се прилага на местно и регионално равнище, а не само на равнище държава-членка;

46.   приканва Комисията да прилага принципа на пропорционалност включително в административните процедури през следващия програмен период така, че изискваната от нея документация да съответства на осигурените суми, с цел да се намали бюрокрацията.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  КР отбелязва с интерес следните проекти: www.train2000.org.uk/wiced – водещ световен пример за предприемчивост и иновации – Международен център на жените за икономическо развитие (W.I.C.E.D). Проектът предоставя подкрепа и насърчава предприемачеството сред жените в Ливърпул. http://www.deaca.dk/ – пример от Дания: предприемачество и околна среда. През 2007 г. регионалните центрове за развитие на бизнеса са инвестирали приблизително 42 милиона евро за подпомагане на 28 проекта, вариращи от подпомагане на развитието на устойчива енергия и използването на биогорива и биомаса до подпомагане на практически проекти за пестене на енергия. Пример за проект за пестене на енергия е интелигентното енергийно управление в центровете „Дом на растежа“ (Growth house) в регион Южна Дания, където потреблението на енергия в изпитателен център е било намалено с 50 %. http://www.nwdacarboncalculator.com – екологична устойчивост – „въглеродният калкулатор“ дава възможност на програмните координатори в регион Северозападна Англия да определят какво е въздействието на тяхната инициатива върху околната среда и по-специално какво е равнището на емисиите на CO2. http://www.goeast.gov.uk/goeast/european_funding/project_case_studies/ – екологична устойчивост – регион Източна Англия насърчава определянето и разпространението на новаторски форми на изготвяне и изпълнение на проекти. http://www.em-lyon.com/english/emlyon/who/index.aspx – предприемачество – EMLYON (Франция) е европейско бизнес училище, посветено на ученето през целия живот в областта на предприемаческото и международното управление.

1

2

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/10

---

Становище на Комитета на регионите относно „Принос към устойчивото развитие: ролята на справедливата търговия и неправителствените системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията“

(2010/C 175/03)

I.   ОБЩИ БЕЛЕЖКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

1.   приветства изрично Съобщението на Комисията от 5 май 2009 г.„Принос към устойчивото развитие: ролята на справедливата търговия и неправителствените системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията“. В своето съобщение Комисията хвърля светлина върху сегашното състояние на справедливата търговия и на други неправителствени (т.е. частни) системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията;

2.   отбелязва, че през последните години пазарът на продуктите, свързани със справедливата търговия отбеляза бърз растеж. Понастоящем потребителите в ЕС закупуват сертифицирани за съответствие с принципите на справедливата търговия продукти на стойност приблизително 1,5 милиарда евро годишно, което е 70 пъти повече в сравнение с 1999 г., когато Комисията представи първото си съобщение относно този въпрос;

3.   счита за абсолютно необходимо да се даде ясно определение на справедливата търговия, за да се избегне ситуация, при която добронамерените потребители се сблъскват с многобройни маркировки и сертифициране, които твърдят че представляват продукти, произведени при справедливи, безупречни от етична гледна точка, алтернативни условия. Съобщението на Комисията от 5 май 2009 г. се позовава на критериите за справедлива търговия, определени от Движението за справедлива търговия и препотвърдени в Резолюцията на Европейския парламент относно справедливата търговия и развитието от 6 юни 2006 г. Понятието „справедлива търговия“ се използва в съответствие със стандартите, установени от международните организации, отговорни за определянето на стандартите и оценката на съответствието в Алианса ISEAL, така както те се прилагат от организациите за справедлива търговия;

4.   отбелязва с внимание, че през 2008 г. степента на познаване на маркировки за съответствие с принципите на справедливата търговия в Обединеното кралство е над 70 % (в сравнение с 12 % през 2000 г.), а във Франция 74 % през 2005 г. (спрямо 9 % през 2000 г.). В Германия в проучване, проведено през 2009 г., маркировката за съответствие на продуктите с принципите на справедливата търговия зае първо място като марка за устойчивост сред 407 марки и организации с нестопанска цел;

5.   изразява задоволство, че в края на 2007 г. обемът на световните продажби на стоки, сертифицирани за съответствие с принципите на справедливата търговия, надхвърли 2,3 милиарда евро (тази сума е значително по-ниска от данните за продажбите на биологични храни и все още представлява по-малко от 1 % от общия обем на търговията). Европа е основен център на справедливата търговия: между 60 % и 70 % от световните продажби се осъществяват тук; при това има съществени различия между най-бързо разрастващия се пазар (Швеция) и наскоро присъединилите се държави-членки, в които тази концепция е все още сравнително непозната.

II.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

Характеристики на справедливата търговия

6.   подчертава, че една от най-типичните характеристики на справедливата търговия и на останалите системи за гарантиране на устойчивост е, че тук принципно става дума за един доброволен динамичен механизъм, който се развива в съответствие със съзнанието и търсенето от страна на обществото и потребителите;

7.   подчертава схващането на Комисията, според което йерархизирането или регламентирането на критериите, свързани с частните системи за гарантиране на устойчивост в търговията не би допринесло за целите на устойчивото развитие. Напротив, това би ограничило динамиката на частните инициативи в този сектор и би могло да представлява пречка пред по-нататъшното развитие на справедливата търговия;

8.   настоява маркировката за съответствие на продуктите с принципите на справедливата търговия да гарантира при условия на пълна обществена прозрачност, че всеки етап от производствената верига съответства на ясни критерии;

9.   отбелязва, че устойчивото развитие може да бъде насърчено чрез системи, които свързват елементи от областта на околната среда, социалната област и икономиката. За гладкото функциониране на даден пазар е важно потребителите и производителите да имат достъп до надеждна информация за тези системи. Полезно е да има независими марки и сертифициране, на които потребителите могат да имат доверие и които се наблюдават от независими органи;

Обществени поръчки

10.   приветства категорично насоките за обществени поръчки на ЕС от 2004 г. Те са основата на много от законите за обществените поръчки в държавите-членки и позволяват при възлагането на обществени поръчки да бъдат включвани социални и свързани с околната среда критерии;

11.   отбелязва, че публичните власти изразходват средства в размер от 16 % от БВП на Европейския съюз и поради това представляват стратегически ключов пазар. Отчитането на устойчивото развитие и справедливата търговия при обществените поръчки позволява на местните и регионалните власти да дадат решителен принос не само за средносрочната и дългосрочната рентабилност и ефективност на своите услуги, но и за социалната справедливост и устойчивото развитие;

12.   подчертава, че продуктите, свързани със справедливата търговия, предлагат подходящи възможности на потребителите и на обществените поръчки, чрез покупателната си способност да допринасят за съответствието между целите, свързани с търговската политика и тези, свързани с политиката на развитие;

13.   подчертава, че местните и регионалните власти отговарят за значителна част от разходите за обществени поръчки. Поради тази важна роля те трябва да бъдат включени в насърчаването на мерки, свързани с устойчивото развитие и справедливата търговия в цяла Европа. Местните и регионалните власти трябва да вземат предвид не само икономическите, техническите или правните аспекти на справедливата търговия, но и нейните политически аспекти;

14.   е отбелязвал в миналото, че действащите разпоредби по отношение на обществените поръчки са доста сложни и много от местните и регионалните власти срещат трудности при правилното им прилагане. Ето защо приканва Комисията в бъдеще да определи ясни и подробни насоки за обществените поръчки в социалната област, които могат да бъдат използвани от местните и регионалните власти при възлагането на обществени поръчки за продукти, свързани със справедливата търговия;

15.   отбелязва с интерес, че за да подкрепи възлагащите органи при прилагането на по-устойчивото възлагане на обществени поръчки), Комисията прие наскоро Съобщение относно обществените поръчки, насочени към една по-добра околна среда (в допълнение към Наръчника ѝ за екологични обществени поръчки), а понастоящем подготвя публикуването на паралелен наръчник за „социални“ обществени поръчки. Взети заедно, тези два документа представляват цялостни насоки за устойчиво (екологично и социално) възлагане на обществени поръчки;

16.   приветства оповестяването на втори наръчник и призовава Комисията да осигури скорошното му публикуване предвид бързото развитие в тази област;

17.   предлага самият той да действа като мултипликатор за разпространението на съответните насоки, като използва своята мрежа от контакти и едновременно с това си сътрудничи и с Европейската комисия, за да се осъществява обмен на информация между местните и регионалните власти. Местните и регионалните власти (особено онези със подобни изисквания) биха могли да създадат собствени мрежи за най-добри практики при използването на продуктите, свързани със справедливата търговия;

18.   поставя въпроса, дали един проект за взаимен обмен на информация би се оказал полезен. Европейската комисия и КР реализират понастоящем „борса за децентрализирано сътрудничество“, за да улеснят и координират по-ефективно разработването на мерки за децентрализирано сътрудничество между местните и регионалните власти в ЕС и техните партньори в развиващите се страни. Борсата за децентрализирано сътрудничество ще представлява онлайн-услуга, която служи за свързване на нуждите и исканията за подпомагане със съответния проявен интерес или представени оферти. Членовете на КР се приканват да използват този електронен инструмент (предвиден за 2010 г.), за да публикуват съответните данни. По този начин се улеснява значително обменът на информация между участващите в сътрудничеството за развитие европейски местни и регионални власти и се дава възможност за координация между проектите на местните и регионалните власти в ЕС и в развиващите се страни;

19.   в този смисъл проектите за децентрализирано сътрудничество биха могли да се използват за разработване на продукти, свързани със справедливата търговия, събиране на изследвания на въздействието и подкрепа за дребните производители от южните страни;

20.   освен че насърчава прилагането на принципите на справедливата търговия в обществените поръчки, насочва вниманието към потенциалните ползи от насърчаването на възлагането на обществени поръчки от частния сектор в съответствие със стандартите за справедлива търговия. Насърчава в този смисъл местните и регионалните власти да разработват инициативи за стимулиране на справедливата търговия в обществените поръчки за предприятията, под формата на състезания, вдъхновени от вече съществуващи конкурси като „Столици на справедливата търговия“ (Fair trade Capitals) и „Градове на справедливата търговия“(Fair Trade Towns);

Подкрепа от страна на Европейската комисия

21.   приветства ангажимента на Комисията с оглед на потенциалния принос на справедливата търговия и на други системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията и готовността за подпомагане на подобни системи и в бъдеще;

22.   счита за абсолютно необходим добрия баланс между желанието за търговия, инвестиции и икономически растеж като част от дневния ред, основан на либерализацията и глобализацията, от една страна, и, от друга, зачитането на принципите на устойчивото развитие, необходимостта от прозрачни, справедливи условия за търговия и ясното признаване от страна на по-богатите индустриални държави на неотложните проблеми на по-слабо развитите страни при търговските преговори. Различни организации в областта на справедливата търговия са убедени, че ако бъде осъществявана по справедлив и отговорен начин, търговията може да бъде ефективен инструмент за насърчаване на устойчивото развитие и намаляване на бедността. Постигането на тази цел изисква обаче основна промяна в осъществяването на търговската политика. Преобладаващият понастоящем подход, основан на пазара, няма да може да отстрани съществуващия дисбаланс в преговорните позиции на мултинационалните компании и дребните производители. Единствено систематичното включване на маргинализираните дребни производители от бедните страни в осъществяването на търговската политика може да допринесе за премахване на произтичащата от сегашната система за търговия несправедливост;

23.   изразява задоволство, че като цяло Комисията е подкрепила финансово справедливата търговия и други устойчиви, свързани с търговията дейности чрез своите инструменти на сътрудничеството за развитие. Между 2007 и 2008 г. за различни дейности бяха предоставени 19,466 милиона евро. Те бяха свързани най-вече с мерките за повишаване на осведомеността в Европейския съюз. През 2008 и 2009 г. за тази цел бяха съответно предоставени допълнителни средства в размер на 1 милион евро;

24.   призовава обаче Комисията поради бурното развитие в областта на справедливата търговия в някои държави-членки да провери дали не би трябвало да бъдат отпуснати допълнителни средства за държавите-членки, които все още не са ангажирани до такава степен;

25.   подкрепя намерението на Комисията да започне оценка на въздействието и да положи усилия за подобряване на прозрачността на пазара и освен това да обърне повишено внимание на оценката на трудностите при прилагането на системите и при получаването на сертифициране. То би могло да бъде допълнително подкрепено чрез подобни мерки от страна на държавите-членки на ЕС, например чрез финансирането на проучвания за въздействието на справедливата търговия;

Ангажимент на местните и регионалните власти в областта на политиката за развитие

26.   приветства категорично признаването на значителната роля на местните и регионалните власти в търговската политика в областта на търговията с продукти на справедливата търговия. Ангажиментът на местните и регионалните власти към политиката за развитие не е нов. Много европейски региони, както и местни и регионални власти от години осъществяват заедно с партньорите си в развиващите се страни проекти, свързани със справедливата търговия. Партньорствата трябва да се основават на взаимното доверие между партньорите и прозрачността във взаимоотношенията. Сключените в духа на справедливата търговия договори трябва да зачитат принципите на равното третиране, взаимното признание и пропорционалността;

27.   отбелязва освен това, че в контекста на децентрализацията местните и регионалните власти подхождат все по-професионално към справедливата търговия. Местните и регионалните власти разполагат с ценни познания в области, които са от съществено значение за развиващите се страни и за постигането на Целите за развитие на хилядолетието. Поради това те трябва да се разглеждат като важни участници в политиката, свързана със справедливата търговия;

28.   приветства желанието на Комисията да запази неправителствения характер на справедливата търговия и на подобните ѝ системи за гарантиране на устойчивост, свързани с търговията в целия ЕС. Регулирането от страна на публичния сектор би могло да наруши развитието и съответно функционирането на динамичните частни системи;

29.   счита обаче, че в областта на обществените поръчки са необходими някои законови стандарти за възлагане на обществени поръчки, за да се предостави възможност за участие на доставчиците на продуктите, търгувани в съответствие с принципите на справедливата търговия;

Повишаване на осведомеността

30.   изразява задоволство от развитието на справедливата търговия и от нарастващата готовност на общините и регионите в Европа за въвеждане на екологично-социални критерии за обществените поръчки. Тази готовност придобива допълнително значение в контекста на сегашната финансова и икономическа криза. Когато бе поставено началото на справедливата търговия през 70-те години, основна роля в нея играеше критиката към несправедливите структури за световна търговия.. Започнала първоначално като движение, насочено към повишаване на осведомеността, днес справедливата търговия привлича вниманието в по-тесния смисъл на търговската политика най-вече чрез увеличаването на продажбите;

31.   напомня, че децентрализираните структури, свързани с европейската дейност за повишаване на осведомеността, както и организациите за защита на потребителите следва да бъдат включвани систематично в определянето целите на политиката за развитие като важни партньори в справедливата търговия. Във връзка с това следва да се насърчава разглеждането на въпроса за несправедливите структури за световна търговия, по-специално на европейската търговска и селскостопанска политика, чрез възможността отделната личност да закупува продукти, свързани със справедливата търговия. Дейността за повишаване на осведомеността продължава да бъде инструмент за противодействие на бедността, изоставането в развитието, експлоатацията, глада и унищожаването на околната среда;

32.   отбелязва със задоволство, че в последните години местните и регионалните власти в Европейския съюз са се изградили и доказали като най-близкото до гражданите равнище в областта на справедливата търговия и справедливото възлагане на обществени поръчки. „Градовете на справедливата търговия“ и „Университетите за справедлива търговия“ значително улесниха участието за хиляди хора и създадоха конкретни възможности те да се застъпват за справедливата търговия. „Градове на справедливата търговия“ съществуват във Великобритания от 2001 г., а от 2008 г. насам и в Германия. Великобритания впрочем заема второ място в света по потребление, свързано със справедливата търговия на глава от населението. Съществуват повече от 700 градове на справедливата търговия в 12 държави-членки на ЕС и много повече кандидати за титлата „Град на справедливата търговия“;

33.   обръща внимание на необходимостта от укрепване на силата на потребителите чрез дейността за информиране и повишаване на осведомеността с участие на местната и надрегионалната преса, а във все по-голяма степен и на електронните медии. Сътрудничеството с организациите за защита на потребителите създава допълнителен потенциал;

34.   приветства неотдавнашната инициатива на Службата в подкрепа на справедливата търговия (Fair Trade Advocacy Office) членовете на Европейския парламент да бъдат призовани да поемат тържествено обещание за подкрепа на справедливата търговия и на маргинализираните производители и бедните работници от Юга. Комитетът счита, че подобни инициативи биха могли да обхванат и други равнища на управление;

35.   подчертава, че предизвикателствата на глобализацията отдавна са достигнали до общините и регионите в Европа. За да може да се реагира по подходящ начин „на място“ и с насоченост към бъдещето, е нужно повишаване на квалификацията, професионализиране и свързване в мрежа на участниците на общинско, регионално и национално равнище. В Европа тази дейност все още е съвсем в началото си и се нуждае спешно от систематично разработване;

Подкрепа за общините и регионите

36.   отбелязва с интерес, че например в Германия от 2001 г. насам е създадено бюро за подкрепа на инициативата „Общините в единен свят“, което междувременно си сътрудничи с 2 600 германски общини, а често и с техните международни партньори (също и градове-партньори). Поддържано от федералното правителство, повечето федерални провинции, сдруженията на общините и представителната асоциация на НПО, бюрото допринесе значително за засилване на ангажимента на германските общини в областта на политиката на развитие за насърчаване на справедливата търговия и на екологично-социалните обществени поръчки;

37.   предлага да отправят препоръки към местните и регионалните власти, първо, за да се укрепи и свърже в мрежа техният потенциал чрез систематично стимулиране във връзка с нарастващите глобални предизвикателства, устойчивото развитие за преодоляване на бедността и борбата с унищожаването на околната среда и второ, за да се улесни по-специално обменът между старите и новите държави-членки на ЕС. Обменът на информация следва да се насърчава чрез Портала на КР за децентрализирано сътрудничество, като целта е да се споделя опит и да се създаде бенчмаркинг, за да се помогне на страните от Южна и Източна Европа да развият идеи относно подкрепата си за справедливата търговия в контекста на техните стратегии за устойчиво развитие и адаптиране към изменението на климата;

38.   счита посочените в Съобщението средства за подпомагане в размер на 19 милиона евро и планираното им увеличение с един милион за укрепване на справедливата търговия за забележително начало, но посочва, че в бъдеще поради мащаба на проблемите, но и поради предлагащите се шансове за укрепване на съществуващия потенциал ще бъдат необходими допълнителни средства;

39.   посочва, че местните и регионалните власти могат също да допринесат съвсем пряко за успеха на справедливата търговия, като

| — | предлагат по време на своите заседания и в своите офиси и столови кафе и чай, произхождащи единствено от справедлива търговия; |
| --- | --- |

—

предлагат по време на своите заседания и в своите офиси и столови кафе и чай, произхождащи единствено от справедлива търговия;

| — | градските и общинските съвети подкрепят съответни кампании; |
| --- | --- |

—

градските и общинските съвети подкрепят съответни кампании;

| — | дейността на магазините „Един свят“ за справедлива търговия бъде призната от общините; |
| --- | --- |

—

дейността на магазините „Един свят“ за справедлива търговия бъде призната от общините;

| — | възможно най-много градове се конкурират за титлата „Град на справедливата търговия“. |
| --- | --- |

—

възможно най-много градове се конкурират за титлата „Град на справедливата търговия“.

Разработване на европейска стратегия за справедлива търговия

40.   предлага за насърчаване на справедливата търговия и на екологично-социални обществени поръчки да се разработи обща „Европейска стратегия за справедлива търговия на местните и регионалните власти“, придружена от програма за действие, която да отговаря на екологични и социални критерии. Подобна стратегия би могла да бъде разработена чрез семинари и конференции след подготовка на национално и междурегионално равнище, с включване на засегнатите и заинтересованите страни – политици, представители на правителството, неправителствени организации и на частния сектор;

41.   счита, че Стратегията би могла да бъде приета на организирана от КР или от съответното председателство конференция, както и обсъдена и представена в Брюксел в рамките на създадените от КР и приети с ентусиазъм „Дни на отворените врати“;

42.   с оглед на сегашната финансова и икономическа криза и на заплахата от климатична катастрофа изразява намерение чрез подобни действия да насочи поглед и да привлече и ключови участници от южните страни и да поддържа съзнанието за последиците от глобализацията. Укрепването на структурите, свързани със справедливата търговия и значението на екологичните и социални обществени поръчки на общинско и регионално равнище е също толкова значимо както и по-интензивното свързване в мрежа с партньорите в страните-производители;

43.   посочва, че като цяло положителното въздействие на справедливата търговия и екологичните и социални обществени поръчки засега се концентрира най-вече върху селскостопански продукти на малки земеделски производители от т.нар. развиващи се страни. В бъдеще се открива възможност за разширяване на гамата от продукти и услуги, свързани със справедливата търговия чрез приемане на опит и критерии, както и за тяхното по-нататъшното развитие с цел укрепване на правната сигурност. Трябва да се цели и подкрепи по-нататъшното развитие на връзката между производители и крайни потребители. Под разширена гама от продукти се имат предвид занаятчийски и промишлени продукти от всички държави на произход, както и предоставянето на услуги, свързани със справедливата търговия, като например „справедлив туризъм“. По-нататъшното развитие на структурите е свързано най-вече с оценката на спазването на екологичните и социални критерии и минималните стандарти на МОТ, както и с въпроси, свързани с транспорта и продажбите;

44.   обръща внимание на факта, че при досегашното разглеждане на въпроса директивите на Комисията от 2008 г. относно укрепване на правата на хората с увреждания не са взети предвид в достатъчна степен. Опитът от международните партньорства на общинско равнище показва, че са налице насърчителни резултати при по-засиленото включване на хората с увреждания в справедливата търговия и екологичните и социалните обществени поръчки. Комитетът предлага тази тема да бъде разгледана и обсъдена по-задълбочено в рамките на предложената стратегия и в процеса на подготовка на национално и междурегионално равнище;

45.   дава си сметка, че справедливата търговия представлява по-малко от 1 % от общия обем на търговията в Европа. От друга страна водещите страни с дял повече от 10 % като Швейцария, Великобритания, скандинавските държави, Нидерландия, Австрия и Люксембург дават пример за засиленото ѝ разпространение, по-специално в Южна и Източна Европа. Сътрудничеството между неправителствените организации, общините и местната икономика, което често е отлично, доведе до разработването заедно с партньорите от южните страни на впечатляващи високоотговорни модели за цяла Европа. Те са стимул за всички общини и региони в Европа, които по този начин могат също така да допринесат значително за постигането на Целите на хилядолетието за развитие (MDG) до 2015 г.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/15

---

Становище на Комитета на регионите относно „Качество на селскостопанските продукти“

(2010/C 175/04)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

Общи бележки

1.   приветства и оценява много положително публикуваното от Европейската комисия становище, в което тя показва своя интерес към качествените селскостопански хранителни продукти и по-специално към разработването на адекватна рамка за подкрепа и насърчаване на качественото селскостопанско производство в ЕС и за подобряване на приемането на продуктите от потребителите;

2.   счита, че производството на качествени селскостопански хранителни продукти има особено значение за перспективното развитие на селските райони и допринася за запазването в дългосрочен план на регионалните пейзажи и тяхната идентичност, формирани от начините на производство на земеделските стопани и животновъдите, спомагайки за бъдещото регионално развитие;

3.   припомня ясните ползи от това производство, които обуславят целесъобразността на една подобна рамка за подкрепа, която да гарантира стабилността му в дългосрочен план и рентабилността на инвестициите чрез насочени към пазара мерки, включващи законодателство относно възможността за въвеждане на етикети, в които да се посочва държавата на производство и за насърчаване на общностните стандарти за производство, преди всичко в областта на сигурността на храните, опазването на околната среда и традиционните методи за производство;

4.   приветства факта, че в становището на Комисията се признава, че качеството на селскостопанските продукти е неразривно свързано с традициите, развитието и устойчивостта на регионите, но всичко това е необходимо да бъде укрепено и защитено чрез системи като географските указания, а тяхната интелектуална собственост следва да се зачита на световно равнище;

5.   припомня на Комисията, че следва да бъде първата, която да се ангажира с конкретни мерки за информиране на потребителите, по-специално европейските, за специфичните характеристики на географските указания, техните атрибути и специалната им връзка с устойчивото развитие на селските райони;

6.   е съгласен с Комисията, че основните въпроси, които следва да бъдат решени чрез разработване на подходяща политика по отношение на качеството, са информацията, съгласуваността и избягването на сложността;

7.   счита, че е необходимо да се разработят насоки, които да гарантират гладкото функциониране на модела на сертифициращите схеми, осигурявайки определено уеднаквяване по толкова важни въпроси, каквито са минималните изисквания за контрол, с цел избягване на възможни несъответствия между сходни схеми;

8.   признава, че в случая със схемите за етикетиране е необходимо да се създадат търговски стандарти на ЕС, но те следва да бъдат опростени;

9.   изразява убеждението, че една амбициозна политика в областта на качеството на селскостопанските хранителни продукти е ключова за постигането на значително развитие на устойчиво европейско селско стопанство, способно да задоволява адекватно нуждите на европейското общество и да печели пазарен дял на външните пазари;

10.   изразява също така убеждението, че е необходимо да се признаят в подобаваща степен и пред цялото европейско общество усилията на европейските земеделски стопани и животновъди за приспособяване към строгите изисквания по отношение на околната среда, безопасността на храните и хуманното отношение към животните;

Относно изискванията към селскостопанското производство в ЕС

11.   счита, че би могла да се проучи възможността за въвеждане на доброволно етикетиране с посочване на мястото на производство (място на прибиране на селскостопанската реколта, място на раждане и отглеждане на животните, място на издояване за дойните крави и т.н.). Също така би могла да се проучи и възможността за въвеждане на задължително изискване за посочване на произхода (за преработени продукти - мястото на последната значителна преработка), като предварително се оценят предимствата и недостатъците от прилагането на тази мярка, която вече е задължителна за някои продукти. По този начин ще се предоставят възможности за разграничаване на европейските производители на базата на тези означения и ще се улесни предоставянето на подробна и конкретна информация на потребителите;

12.   подкрепя предложенията за разработване на етикетиране както за хуманното отношение към животните, така и за въглеродния отпечатък; освен това предлага да бъдат разработени разпоредби на европейско равнище за интегрирано производство;

Относно търговските стандарти

13.   признава значението на търговските стандарти, които трябва да останат задължителни, но следва да бъдат задълбочено преразгледани от гледна точка на тяхното опростяване, премахването на ненужните аспекти и запазването на наистина важните за търговската реализация на всеки продукт аспекти. Това преразглеждане следва да се осъществи в тясно сътрудничество с операторите, като се създаде механизъм за преразглеждане, позволяващ бързо и гъвкаво въвеждане на промени. При всички случаи следва да се запазят специфичните за сектора характеристики на търговските стандарти, с цел са се улесни тяхното разбиране и прилагане;

14.   счита, че би било интересно да се проучи възможността за въвеждане на незадължителни запазени обозначения за традиционни продукти и за планински продукти, като се има предвид, че регионалните администрации биха могли да имат много важна роля при тяхното определяне;

Относно географските обозначения

15.   не приема обединяването на съществуващите три различни схеми с цел запазване на съгласуваността в системата и специфичните характеристики на всеки продукт. Застъпва се също така за запазването на двата инструмента - защитено наименование за произход (ЗНП) и защитено географско указание (ЗГУ). И двата са доказали своята полезност и са много добре приети от производителите. Въпреки това счита, че е изключително важно да се повишат усилията за осведомяване и популяризиране на тези схеми;

16.   смята за абсолютно необходимо опростяването не само на административните процедури, но и на всички аспекти, свързани с регистрацията, поддръжката и управлението, които регистрираните в различните системи оператори са длъжни да спазват;

17.   подкрепя възможната употреба на тези указания върху етикетите на преработени продукти, но само когато е възможно да се получат достатъчни гаранции за произхода на използваните съставки и за това, че производителите на съответното наименование са дали разрешение за неговото използване;

18.   смята, че би било интересно да се разгледа разширяването на обхвата на изискванията за сертифициране на пресни продукти върху различните участници във веригата за доставки, като се следва примерът на органичните продукти, с цел да се оценят възможните положителни аспекти от това;

19.   подчертава, че много от участниците в схеми за ЗНП и ЗГУ отбелязват нуждата от инструменти, позволяващи да се регулира производството, както и отбелязва, че ако ЗНП и ЗГУ не разполагат с тези инструменти, те биха могли да изчезнат или да загубят присъщата си автентичност и качество, като по този начин изложат на риск социалната и производствената тъкан на селските райони в много европейски региони;

20.   приканва Европейската комисия да намери необходимите инструменти за управление на производството в ЗНП и ЗГУ и да ги постави на разположение. В много случаи ендогенното регионално развитие е свързано с устойчивото развитие на селските райони, което не би било възможно, ако ЗНП и ЗГУ не разполагат с инструменти, позволяващи да се регулира производственият потенциал и вследствие от това да се постигне разумен баланс между търсене и предлагане, като по този начин се даде възможност на производството да се увеличава пропорционално на нарастването на продажбите;

21.   ЗНП и ЗГУ са права върху интелектуална собственост и като такива следва да разполагат с възможност за регулиране на доброволна основа, каквато се предоставя на всяка търговска марка, както по отношение на количествените, така и на качествените аспекти, като това регулиране се разглежда не като самоцел, а като средство за постигане на устойчивост;

22.   препоръчва да се проучат аспектите, свързани със защитата на ЗНП и ЗГУ. Операторите и регионите са на мнение, че следва да има само едно равнище на международна защита, поради което Европейската комисия се приканва да положи необходимите усилия за осигуряване на максимална защита, независимо от това какви ще бъдат първоначалните последствия за различните ЗНП и ЗГУ отвъд границите на регионите или на държавите-членки;

23.   призовава Европейската комисия да удвои усилията си за укрепване на разпоредбите в рамките на СТО, да постигне напредък по сключването на двустранни споразумения със стратегически страни и да настоява за защита на ЗНП и ЗГУ в рамките на търговските споразумения за борба с фалшифицирането (ACTA);

Относно биологичното земеделие

24.   приветства неотдавнашните законодателни промени в тази област и решението да започне прилагането от 2010 г. на новото лого на ЕС за биологично земеделие, и изразява убеждението, че чрез тази мярка, както и с активните усилия на европейските оператори в областта на биологичното земеделие, ще се осигури широко развитие на тази изключително благоприятна за околната среда система за производство;

Относно традиционните специалитети

25.   изразява съгласие с Комисията, че тази схема не успя да разгърне пълния си потенциал и подкрепя тезата, че следва да се проучи приложимостта на въвеждането на термини като „традиционен продукт“, стига те да отговарят на добре дефинирани и подлежащи на сертифициране критерии;

26.   призовава Комисията да проучи и впоследствие да приложи необходимите специфични схеми за подкрепа за традиционните, както и на планинските продукти, които и в двата случая в крайна сметка заменят настоящите ГТС;

Относно съгласуваността на новите схеми на ЕС

27.   препоръчва Комисията да осигури съгласуваност на бъдещите схеми и инициативи за качество посредством проактивна и прагматична оценка на тяхната добавена стойност и целесъобразност. Счита, че в този смисъл е важно също така да се направи оценка на нуждите на потребителите и на реалните ползи за тях от прилагането на новите схеми;

Относно насоките за частни и национални схеми за сертифициране на хранителни продукти

28.   подкрепя инициативата на Комисията за изготвяне на насоки за добри практики на работа на всички схеми, които имат отношение към качеството на селскостопанските хранителни продукти и изразява съгласие с мнението да не се въвеждат законодателни разпоредби за регулиране на частните и националните схеми за сертифициране;

Заключителни препоръки

29.   приканва Комисията да положи значителни усилия за осведомяване и популяризиране на европейската система за качество на селскостопанските хранителни продукти, с оглед на укрепването на системата, изясняване на различните концепции, свързани с нея, и насърчаване на потреблението на тези продукти, така че цялото европейско общество да спомогне за запазването на производствената тъкан на европейските селски райони;

30.   призовава Комисията да даде по-голямо признание на стратегическата роля на европейските региони в областта на производството на качествени селскостопански хранителни продукти и да отдели нужното внимание на исканията на регионите в тази област, която има толкова голямо значение за подобряването на регионалното социално-икономическо развитие.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета не регионите

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/19

---

Становище на Комитета на регионите относно „Помощи за земеделски производители в райони с неблагоприятни природни условия“

(2010/C 175/05)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

Бележки за селското стопанство и развитието на селските райони

1.   отбелязва, че в съобщението на Европейската комисия се поставя ясен акцент върху междинните райони в по-неблагоприятно положение; категорично подкрепя предложението на ЕК за уточняване на определянето на границите на междинните райони и подчертава, че това съобщение не се отнася пряко до планинските райони и целта му не е да се акцентира върху връзките между различните категории райони с неблагоприятни природни условия;

2.   приветства метода на работа, предложен от Комисията, който съответства на препоръките на Комитета в неговото проектостановище относно Бялата книга на Комитета на регионите за многостепенното управление (1);

3.   посочва, че селското стопанство е един от най-важните икономически сектори в ЕС, който осигурява заетост на почти 30 милиона души. Наличието на селскостопански производители е от основно значение за поддържане на социалната структура в селските райони и за опазване на околната среда и ландшафта. Важно е също така да се запази селскостопанската производствена инфраструктура в целия ЕС, за да се съхрани капацитетът на Европа за производство на висококачествени хранителни продукти – роля, която придобива все по-голямо значение, тъй като изменението на климата води до намаляване на капацитета в други части на света. Системата за предоставяне на помощи в подкрепа на районите в по-неблагоприятно положение е от решаващо значение, за да се компенсират недостатъците, дължащи се на неблагоприятни природни условия и по този начин да се спомогне за запазването на селското стопанство в тях;

4.   подчертава, че местните и регионалните власти са пряко засегнати от съобщението, тъй като през 2005 г. районите с неблагоприятни природни условия представляват 31,2 % от използваната земеделска площ в Европа, като селското стопанство е важна част от икономиката;

5.   отбелязва, че от началото им през 1975 г. необходимостта от мерки, насочени към районите в по-неблагоприятно положение, се е променила значително. Подходящото управление на земята с цел да се преодолеят недостатъците, дължащи се на неблагоприятни природни условия, се превърна в ключов приоритет. Земеделието в районите в по-неблагоприятно положение спомага също и за запазване на привлекателността на даден регион, биоразнообразието и неговия културен облик;

6.   подчертава, че изплащането на компенсации следва да продължи да бъде инструмент за компенсиране на недостатъците, дължащи се на неблагоприятни природни условия или на затруднени условия, свързани с производството, и че те не бива да се считат за агро-екологични мерки;

7.   подчертава, че изискваните симулации трябва да се разглеждат като опит, а не като юридически обвързваща основа. Във всеки случай, КР ще преразгледа предстоящите предложения на Комисията въз основа на подробен и задълбочен анализ на очакваното въздействие от тях;

8.   отчита забележките, отправени в доклада на Сметната палата, в който се заявява, че Комисията е представила недостатъчни доводи за продължаващото използване на сегашната класификация на районите в по-неблагоприятно положение, която оказва неблагоприятно влияние върху ефективното и ефикасно прилагане на схемата за предоставяне на помощи (параграф 76);

Конкретни аспекти на определянето на границите на районите в по-неблагоприятно положение (критерии, прецизиране и т.н.)

9.   счита, че решението за определяне на биофизичните критерии с цел да се подобри определянето на районите, засегнати от неблагоприятни природни условия, е подходящ начин за създаване на по-обективна, последователна и сравнима система, която гарантира, че помощите за тези райони биват разпределяни по-справедливо и по-ефикасно;

10.   призовава за прости и използваеми общи критерии, както и за ясни критерии за предоставяне на помощ, за да се гарантира прозрачност и сравнимост на плащанията. По този начин следва да се осигури ефективна система за компенсация, която да благоприятства селскостопанската дейност и производствения капацитет в районите с неблагоприятни природни условия. Извънредно важно е да се гарантира, че всяка система е разбираема за земеделските производители, подлежи на съдебен контрол и е управляема от гледна точка на администрацията;

11.   предлага определянето на границите на междинните райони, засегнати от едно неблагоприятно природно условие, да се основава на географски и на териториалноустройствени критерии, а не само на биофизични критерии, за да се отчетат фактори като изолираността, достъпът до инфраструктура и уязвимостта на специфични екосистеми;

12.   отбелязва, че в съобщението се предлага даден район да се класифицира като район в по-неблагоприятно положение, ако поне 66 % от използваната земеделска площ отговаря на поне един от осемте критерия. Макар и целта на зонирането да е помощта да се насочи към райони, в които тя е от решаващо значение за запазване на селското стопанство, предлаганият лимит не трябва да бъде твърде висок и да води до потенциално изключване на райони, засегнати в значителна степен от неблагоприятни природни условия. Поради това окончателното определяне на процентния праг за даден район, предложен за район в по-неблагоприятно положение, следва да бъде разгледано внимателно и да бъде обсъждано допълнително, само след като бъдат получени резултатите от симулациите и бъдат изготвени картите;

13.   предлага да се помисли за кумулативни критерии или индексни системи в разнородни райони, засегнати едновременно от различни неблагоприятни условия. Използването на комплексен показател би позволило да бъдат съчетани няколко критерия, като по този начин даден район бъде класифициран като район в по-неблагоприятно положение дори и в случаите, когато отделните критерии не са довели до тази класификация;

14.   заедно с това, предлага да се разгледа използването на допълнителни критерии като „дните, свързани с повърхностния капацитет“ - мярка, която показва доколко земята е обработваема и измерва взаимодействието между влажността на почвата и климата. Освен това в списъка от критерии следва да се включи делът на постоянните пасища, тъй като районите, в които преобладават пасищата, разполагат със значително по-малко алтернативи за земеползване от районите, в които преобладават обработваемите земи;

15.   призовава да се провери дали и новото разграничение на т.нар. междинни райони не би могло да се направи въз основа на по-малки териториални единици отколкото LAU 2 (например землище или отделни поземлени имоти), доколкото са налице необходимите за това данни. По този начин изплащането на компенсации би могло да стане по-целесъобразно, по-разбираемо за земеделските производители и по-лесно приложимо;

16.   взема предвид предложението на Европейската комисия държавите-членки да прецизират районите, чиито граници са определени въз основа на биофизичните критерии, като използват подходящи, основани на производството показатели, т.е. като систематично изключват райони, в които проблемите са били преодолени чрез изкуствена намеса и в които съответните свързани с производството показатели са сравними със средната национална стойност;

17.   препоръчва обаче адаптираните на регионално равнище критерии, наред с подходящи прагови стойности, да заменят прецизирането, предложено от Комисията. Държавите-членки и регионите са в по-добра позиция да определят подходящи критерии и съответни прагови стойности за определяне на обхвата на районите в по-неблагоприятно положение във всеки регион. Във всеки случай прилагането както на прецизирането, така и на адаптирано към регионалните условия решение, трябва да бъде незадължителен инструмент и да не се превръща в задължение;

Осигуряване на преходен период

18.   оценява целта на съобщението за въвеждане на по-прозрачен, по-целесъобразен и сравним метод за определяне на селскостопанските райони, засегнати от неблагоприятни природни условия, и следователно отговарящи на условията за получаване на компенсаторни помощи, като по този начин се даде отговор на забележките, отправени в специалния доклад на Европейската сметната палата по този въпрос;

19.   изразява обаче загриженост относно възможността за евентуални загуби за много региони в резултат от премахването на икономическите критерии или на утвърдилите се индексни системи, използвани понастоящем за определяне на районите; въпреки това би било полезно да се обмисли по какъв начин да бъдат включени географски и териториалноустройствени критерии в схемата за нова класификация на районите с неблагоприятни природни условия;

20.   счита също така за нужно да бъде осигурен преходен период за регионите и/или общините, които вече не отговарят на условията за тази класификация. Следва да се въведе подходящ преходен период, който да позволи на земеделските производители да се адаптират към новия механизъм на предоставяне на помощи в полза на районите в по-неблагоприятно положение. Този процес следва също да бъде взет предвид при вземането на решения относно линията на политиката по отношение на бъдещата ОСП;

Субсидиарност

21.   изразява съгласие, че използването на общи биофизични критерии би могло действително да доведе до по-прозрачен, опростен и сравним метод за класифициране, който би довел до по-ефективно управление на финансовите средства. С оглед на съществуващия риск от разминаване, равнището на Общността - в съответствие с принципа на субсидиарност - изглежда най-подходящо за предприемане на действия;

По-добро законотворчество

22.   приветства горещо процедурата, следвана при изготвянето на съобщението. В анализа на въздействието се отчитат и анализират подробно различни варианти. Важно е да се имат предвид допълнителните разходи, свързани с новия модел, особено в първоначалните му етапи;

23.   въпреки това подчертава, че една реформа на сегашната система и преходът към система, основаваща се на биофизични критерии ще доведат до социално-икономически последствия, които ще трябва да бъдат отчетени при прилагането на новия метод;

24.   на последно място очаква категорично, че определянето на набор от общи критерии за определяне на районите в по-неблагоприятно положение следва също така да опрости прилагането на системата за предоставяне на помощи за компенсиране на неблагоприятните природни условия на европейско равнище и по този начин да гарантира по-голяма прозрачност и ефективност.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 89/2009 fin.

1

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/22

---

Становище на Комитета на регионите относно „Обновената стратегия на ЕС – инвестиране в младежта“

(2010/C 175/06)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

Общи бележки

1.   смята, че младите европейци са бъдещето на обществото. Всички млади хора следва да имат възможността да развиват пълноценно своите таланти и потенциал. Талантът се развива не само в училищата (в областта на образованието), но също и в семейната единица, сдруженията (центрове в областта на спорта, музиката, както и други области на културата), младежките организации, в неформалните младежки групи и в жилищните квартали (където се намират библиотеки, музикални училища, спортни клубове и други обекти). Местните и регионалните власти (МРВ) са най-близо до живота на младите хора и следователно са от решаващо значение за осигуряване на рамка за това развитие;

2.   заявява, че инвестирането в младежта и мобилизирането на нейния потенциал се възнаграждават. Общините и регионите, които осигуряват добро официално и неформално образование, спортни и културни центрове, както и места за прекарване на свободното време, предназначени за младежта, в бъдеще ще бъдат по-проспериращи в икономическо отношение и по-безопасни места, със силно социално измерение, което се характеризира с толерантност и взаимно уважение;

3.   изразява твърдата си увереност, че стратегиите за младежта следва да възприемат подход, насочен към младите хора, при който отправната точка е отделният човек, неговият талант и потребности да развива пълния си потенциал;

4.   признава, че младите хора твърде често са една от най-уязвимите групи в обществото, особено при настоящата икономическа и финансова криза, и че в нашето застаряващо общество младежта следва да се разглежда като ценен и критичен за обществото ресурс, който може и трябва да бъде мобилизиран за постигането на социални и икономически цели (1);

5.   подкрепя необходимостта от активна положителна и хоризонтална политика за младежта, насочена към потенциала на всички млади хора, като осигурява благоприятни условия за развитие на техните таланти и умения да живеят, работят и участват активно в обществения живот, вместо да се съсредоточава единствено върху младежите, които изискват специално внимание с оглед на техните проблеми;

6.   обръща особено внимание на значението на проактивните и превантивните мерки (2) и отбелязва важността на осигуряването на по-добри условия за живот за младите хора (1) и създаване на общество, което да осигурява благоприятни условия за децата и младите хора; (3)

7.   приветства настоящото Съобщение на Европейската комисия за обновен отворен метод на координация за справяне с предизвикателствата и възползване от възможностите, стоящи пред младежта, и предложения в това съобщение подход за инвестиране в младежта и за мобилизиране на нейния потенциал;

8.   признава, че на политиката за младежта е присъщ широк обхват и поради това подкрепя хоризонталния подход на ЕС за включване на интересите на младежта в широк спектър от политики (междусекторен подход), като също така развива по-специфични политики, насочени към заетостта на младите хора;

9.   препоръчва на Европейската комисия да отчита опита и познанията, налични на местно и регионално равнище, както и бъдещите действия, които се основават на съществуващите инициативи, като например инициативата „Европейска младежка столица“, и рамки, като например Конвенцията на ООН за правата на детето;

10.   припомня, че в много държави-членки именно местните и регионалните власти (МРВ) имат основните правомощия и отговорност за разработването, изпълнението и прилагането на политиката за младежта. Това беше доказано от резултатите от консултацията, (4) проведена от мрежата за наблюдение на субсидиарността на Комитета на регионите в рамките на настоящото становище; препоръчва на Комисията, с оглед на важната роля на местните и регионалните власти при разработването и прилагането на политиките за младежта, да отчита специфичните географски характеристики на регионите;

11.   настоява да се отчитат в по-голяма степен позициите и приносът на местните и регионалните власти при разработването на политиките, насочени към младежта, тъй като в повечето държави-членки именно те имат правомощия в тази област;

12.   обръща внимание на ключовата роля на МРВ в изпълнението на предложената стратегия на ЕС и би приветствал по-ясно позоваване на ролята и правомощията на МРВ в съобщението; насърчава МРВ да допринесат за предложената стратегия на ЕС в тясно сътрудничество с всички заинтересовани страни на всички равнища и по-специално с участието на младите хора и техните представителни организации;

Включване и сътрудничество

13.   подкрепя подхода на ЕС за включване на въпросите за младежта в широк кръг политики, с цел тревогите на младите хора да бъдат вземани предвид в отделните политически области по съгласуван начин;

14.   подкрепя гъвкавия подход на младежката политика, насочена към три дългосрочни всеобхватни и взаимосвързани цели, свързани с областите на действие, които ще се преразглеждат редовно; смята, че е необходимо целите и свързаните с тях действия да се преследват ефективно и трайно, съответно на всички компетентни равнища, и препоръчва на местните и регионалните власти да се настроят за по-продължителна работа по избраните основни теми, за да увеличат възможностите си за въздействие;

15.   подкрепя областите на действие, определени в съобщението, и дейностите, предложени за държавите-членки и Европейската комисия в рамките на съответните им области на компетентност;

16.   смята, че е от решаващо значение да се вземат под внимание нуждите и стремежите на младите хора при всяка реформа на ЕС и препоръчва младежите да се интегрират като целева група в рамките на по-широкообхватни стратегии, кампании и дейности на ЕС, като например: стратегията, която ще замени Лисабонската стратегия; социалната програма на ЕС; тематичните стратегии и дейности, за които той се надява, че ще бъдат планирани и провеждани в бъдеще от ЕС (от институциите и от бъдещите председателства на ЕС) в тясно сътрудничество с местните и регионалните власти и с Комитета на регионите;

17.   във връзка с това припомня, че младите хора представляват ключов фактор за постигане на целите на новата Лисабонска стратегия и смята за съществено те да получават по-добро образование, обучение, възможности за мобилност, навлизане на пазара на труда, социално включване и услуги за младите семейства;

18.   призовава за средносрочна европейска стратегия за младежта, която от гледна точка на качеството да бъде насочена към по-дълъг период и да бъде посветена на малък брой приоритети. Използваните сили и ресурси следва да бъдат обединени, за да се увеличат възможностите им за въздействие;

19.   приветства определянето на 2011 г. за Европейска година на доброволчеството; призовава Европейската комисия изрично да включва децата и младежите като целева група в дневния си ред и силно насърчава МРВ да вземат активно участие.

Прилагане и обмен на опит

20.   подкрепя идеята, че една ефективна политика за младежта предполага междусекторни политически подходи на общностно, национално, регионално и местно равнище за постигане на резултати в области като политика за детето и семейството, образование, равенството между половете, заетост, жилищно настаняване и здравеопазване;

21.   изразява задоволство, че в съобщението се потвърждава, че МРВ са от решаващо значение за прилагането на междусекторни стратегии за младежта, но припомня, че в много държави-членки МРВ имат основните правомощия и отговорност за разработването, изпълнението и прилагането на политиката за младежта;

22.   смята, с оглед на принципа на субсидиарност, че Европейската комисия следва да се съсредоточи върху вдъхновяването, насърчаването и подкрепата на нови и вече съществуващи инициативи в областта на политиката за младежта в тясно сътрудничество с МРВ;

23.   изразява съгласие със значението на структурирания диалог с младите хора на различните нива на управление, като се включват всички заинтересовани страни;

24.   насърчава МРВ да участват активно и съвместно с младежта във взаимно обучение с цел по-добро изготвяне на политики, както и в изготвянето, прилагането и разпространяването на примерите на най-добрите практики в областта на политиката за младежта. Мрежата CLIP (Европейска мрежа от градове за местни политики за интеграция на мигранти) и мрежата ERY (Европейски региони за младежта) дават добър пример за такъв подход (5);

25.   смята, че изборът на обновения отворен метод на координация (ОМК) може да бъде подходящ инструмент за осъществяване на стратегията; при това следва да се внимава да не се надхвърлят правомощията на равнище ЕС, както и да не се създават допълнителни бюрократични механизми, обременяващи администрацията на държавите-членки;

26.   подчертава, че МРВ са равнището на управление, което е най-близо до децата, младежта и тези, които се грижат за тях, до инфраструктурата за образование, здравеопазване и грижи за младите хора, както и до гражданското общество; поради това набляга на изискването за пряко включване и участие на местните и регионалните власти като основни действащи лица във всички етапи на предложения ОМК за изпълнение на стратегията на ЕС;

27.   утвърждаването на начините за участие на младежите в тези институции ще позволи да се постигнат по-гъвкави и динамични взаимоотношения и да се повиши способността на младежите да влияят на публичните решения и следва да гарантира ефективната им интеграция в икономическия, обществения и политическия живот на регионите;

28.   изтъква, че използването на ОМК не бива да води до отнемане на правомощия от по-ниските нива на администрацията в полза на държавите; подчертава, че той не бива да води до хармонизиране и до намеса в правомощията на държавите-членки чрез въвеждането на показатели и на допълнителни задължения за докладване; обръща внимание на по-рано публикуваната бяла книга на КР относно многостепенното управление; (6)

29.   припомня искането, отправено от КР до Европейската комисия, при прилагането на ОМК да се използва в достатъчна степен ролята на МРВ, като същевременно се съблюдават техните правомощия, и отчита вече предприетите инициативи; (7)

30.   приканва държавите-членки да подкрепят ОМК чрез местни или регионални планове за действие и обратното; да съдействат за вземането предвид на местните и регионалните планове в националните планове и за това те да бъдат предмет на многостепенни писмени договорености;

31.   изразява съгласие за необходимостта от политики на основата на доказателства и подкрепя предложението за по-добро използване на съществуващите инструменти за събиране на информация;

32.   подкрепя предложението да се създаде работна група за обсъждане на възможните „описателни критерии“ (прости индикатори) за оценка на въздействието на политическите действия в приоритетни области; признава, че МРВ са от съществено значение за прилагането на място и силно насърчава активното им участие в тази работна група за „описателни критерии“;

33.   подчертава, че отчетността следва да се опрости и да се концентрира върху ключови дескриптори за приоритетни области, и подчертава, че отчетността не трябва да доведе до допълнителна административна тежест;

34.   отправя искане към Европейската комисия да осигури достъп на всички съответни фондове на ЕС до заинтересованите страни на местно и регионално равнище и да насърчава популярността и привлекателността на тези програми чрез намаляване на административната тежест, свързана с фондовете на ЕС, като например програмата „Младежта в действие“;

35.   призовава държавите-членки да отпуснат достатъчно средства на МРВ и на заинтересованите страни за изпълнението на общите цели за доброволчески дейности на младите хора и насърчава държавите-членки да използват общностните фондове и програми, предлагащи подкрепа и ръководство на националните, местните и регионалните доброволчески организации (като например Европейския социален фонд и програмата „Младежта в действие“), за да се подобри качеството на международните доброволчески проекти (8); тръжните процедури и процедурите за възлагане на обществени поръчки, свързани с финансиране, би следвало да се направят по-прозрачни, а формалностите при кандидатстването, докладването и документацията да се намалят;

36.   изразява съгласие относно необходимостта от сътрудничество с други институции на ЕС и международни организации, така че дейностите да се основават на силните страни на всяка от тях, като сътрудничеството бъде взаимноизгодно.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 334/2006.

1

(2)  CdR 337/2008.

2

(3)  CdR 255/2007.

3

(4)  Доклад за консултациите на Мрежата за наблюдение на субсидиарността и членовете на Комисия EDUC относно Съобщението за стратегията на ЕС за младежта, CdR 325/2009.

4

(5)  http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef0698.htm.

5

(6)  CdR 89/2009.

6

(7)  CdR 253/2005.

7

(8)  CdR 252/2008.

8

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/26

---

Становище на Комитета на регионите относно „Борба с малограмотността — изготвяне на амбициозна европейска стратегия за предотвратяване на изключването и насърчаване на личната реализация“

(2010/C 175/07)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

А.   Принципи и общи бележки

Разрешаване на проблема с неяснотата по отношение на определението на понятието „малограмотност“

1.   припомня, че явлението малограмотност и неграмотност съществува във всички страни по света и от този проблем са засегнати 960 млн. души. Съгласно определението на ЮНЕСКО от 1958 г., неграмотен е всеки, който никога не се е учил да чете и да пише. Терминът „малограмотност“ се отнася до онези хора, които въпреки че са посещавали учебно заведение за определен период от време, не са придобили уменията за четене, писане и смятане, считани за основни в съответната образователна система, и поради това изпитват затруднения при боравенето с писмени текстове. Следва да се разграничава една особена форма на малограмотност – функционалната неграмотност, която означава, че дадено лице не е придобило необходимото за ежедневието равнище на уменията за четене, писане и смятане, съгласно принципа на равните възможности;

2.   посочва, че съгласно резултатите от проведените от ОИСР проучвания по PISA, броят на младежите със слаби четивни умения в Европейския съюз се увеличава – техният дял се е увеличил от 21,3 % през 2000 г. до 24,1 % през 2006 г. Тази тревожна констатация изисква повишена мобилизация на европейските институции;

3.   припомня, че целите на Плана за образование и обучение 2010 г., който предвиждаше намаляване с 20 % на учениците, срещащи затруднения при четене и писане, далеч не са постигнати и че и в новата стратегическа рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението („Образование и обучение 2020 г.“) бяха определени съответни референтни нива за средните европейски резултати („Европейски критерии“): до 2020 г. делът на лицата на възраст 15 години със слаби основни умения за четене, математика и точни науки следва да бъде по-нисък от 15 %; Комитетът настоява също за европейско определение на малограмотността;

4.   припомня, че местното равнище е най-подходящото за оценка и намеса при решаването на проблема с малограмотността, тъй като първият контакт на малограмотните често се осъществява с местните власти;

5.   припомня, че Европейският социален фонд, който в повечето държави-членки на Европейския съюз подкрепя програми за борба с малограмотността, е подходящ финансов инструмент, но се използва неправилно или недостатъчно поради липса на рамка със стратегически насоки по този въпрос;

6.   подчертава, че в контекста на икономическата криза и кризата в заетостта овладяването на ключови умения е повече от всякога необходимо за достъп до пазара на труда. Уменията за четене и писане се считат за основни умения за бъдещето, както личи от проучване на CEDEFOP (Европейски център за развитие и професионално обучение), според което през 2015 г. 75 % от работните места ще изискват средна или висока квалификация;

7.   констатира, че осъществяването на Лисабонската стратегия, която трябваше да превърне Европейския съюз в най-напредналата в света икономика, основана на знанието, имаше тенденцията да се насочва към най-квалифицираните. Но една икономика, основана на знанието и иновациите, не може да се крепи единствено на авангард от висококвалифицирани професионалисти; необходимо е всички участници на пазара на труда да притежават ключовите квалификации, които осигуряват достъп до обучение и учене през целия живот. Освен това тази стратегия не може да изпълни икономическите си цели, ако в Европа продължат да съществуват ниши, в които се наблюдава едва ли не изостаналост в развитието. Ето защо борбата с малограмотността е и икономически императив за Европейския съюз.

Преодоляване на традиционните схващания

8.   Комитетът на регионите и заинтересованите страни на местно равнище, с оглед на това, че е целесъобразно да се очертае профилът на лицата, които биха могли да бъдат засегнати от малограмотност, както и че необходимо да се избегнат възможните стереотипи в това отношение, правят следните констатации:

| — | малограмотността не е проблем изключително на младите хора, тъй като засяга всички възрастови групи и особено хората над 45-годишна възраст; |
| --- | --- |

—

малограмотността не е проблем изключително на младите хора, тъй като засяга всички възрастови групи и особено хората над 45-годишна възраст;

| — | териториалното разпределение на малограмотността е комплексно, което затруднява обобщаването на проблема. Въпреки това статистическите данни показват силно присъствие в градските области, засегнати от динамика на изключване и в селските райони с малък достъп до услуги; |
| --- | --- |

—

териториалното разпределение на малограмотността е комплексно, което затруднява обобщаването на проблема. Въпреки това статистическите данни показват силно присъствие в градските области, засегнати от динамика на изключване и в селските райони с малък достъп до услуги;

| — | малограмотността не засяга само изключените от пазара на труда, тъй като е доказано, че половината от малограмотните лица работят; |
| --- | --- |

—

малограмотността не засяга само изключените от пазара на труда, тъй като е доказано, че половината от малограмотните лица работят;

| — | не бива да се смесват понятията малограмотност и имиграция, тъй като 5 години след пристигането си три четвърти от малограмотните говорят единствено езика на приемната страна. Поради това борбата с малограмотността не трябва да се смесва с езиковата политика в полза на мигрантите; борбата с малограмотността е основен елемент на ученето през целия живот; |
| --- | --- |

—

не бива да се смесват понятията малограмотност и имиграция, тъй като 5 години след пристигането си три четвърти от малограмотните говорят единствено езика на приемната страна. Поради това борбата с малограмотността не трябва да се смесва с езиковата политика в полза на мигрантите; борбата с малограмотността е основен елемент на ученето през целия живот;

| — | малограмотността не засяга по еднакъв начин мъжете и жените от различните възрастови групи. В някои случаи е необходимо да се вземе предвид аспектът, свързан с пола, за да се намери ефикасен отговор на този проблем. |
| --- | --- |

—

малограмотността не засяга по еднакъв начин мъжете и жените от различните възрастови групи. В някои случаи е необходимо да се вземе предвид аспектът, свързан с пола, за да се намери ефикасен отговор на този проблем.

9.   припомня, че в член 14 от Хартата на основните права, която с влизането в сила на Договора от Лисабон придоби правнообвързващ характер, се гарантира правото на образование, както и на достъп до професионално и продължаващо обучение. Тъй като четенето и писането са основни елементи на всеки образователен процес, Европейският съюз следва да допълва и координира действията на държавите-членки, с цел да се засили борбата с малограмотността и да се зачита правото на образование;

10.   припомня, че следва да се даде приоритет на оценката на нуждите от обучение в рамките на програмите за учене през целия живот, по-специално в администрациите и предприятията, за да се открият хората с функционална неграмотност и да им се даде възможност да придобият най-важните умения. В действителност редица работници, страдащи от функционална неграмотност, прилагат в работата си стратегии за прикриване на своята малограмотност;

11.   малограмотността, която представлява фактор за изключване и бедност, затруднява участието на гражданите в трудовата дейност, ограничава участието им в демократичния и социалния живот и засяга сериозно личната реализация и защитата на правата им;

Б.   Мерки, които следва да се предвидят

Превенция, интегриране на младите хора и професионално развитие

Комитетът на регионите препоръчва:

12.   да се насърчи обменът на добри практики на европейско равнище, като по-специално се благоприятства развитието на връзките между местните власти, които са разработили до голяма степен стратегии за борба с малограмотността. Създаването на постоянен форум на добри практики може да спомогне за изготвянето на регистър на добри практики. При стратегиите, които трябва да се разработят за младите хора, ще бъде необходимо да се отчете типологията на затрудненията в четенето, за да се даде отговор, съответстващ на реалните нужди;

13.   борбата с малограмотността да се включи в хоризонталните цели на преразгледаната Лисабонска стратегия след 2010 г.;

14.   да се подкрепят чрез Европейския социален фонд предприятията и администрациите, които осъществяват програми за обучение на техните работници, засегнати от малограмотност, като в тях се включат подходящи процедури за откриване на малограмотността, които да гарантират по най-добрия начин защитата на личния живот и самоличността на работниците;

15.   да се подкрепят инициативи за обучение на възрастни, отговарящи на нуждите на засегнатите от функционална неграмотност граждани, които не упражняват платена трудова дейност;

16.   борбата с малограмотността да се включи в стратегическите насоки на Общността, отнасящи се до Европейския социален фонд;

17.   да се изготви европейско определение на малограмотността, включващо функционалната неграмотност;

18.   да се утвърдят регионалното и местното равнище като най-подходящите за постигането на съгласуваност на средствата за изпълнение на стратегическите цели и програмите за действие, като се създадат междурегионални и надрегионални механизми за координация, гарантиращи последователност при използването на тези средства. При изготвянето на планове за достъп на всички до четене, писане и основни умения те следва да се подкрепят от националното и европейското равнище. Преди всичко трябва да се следи компетентните национални органи да действат координирано при определянето на своите стратегически цели и при изготвянето на програмите си. По принцип следва да се изтъкне по-ясно приносът на държавата, на местните и регионалните власти, на икономическите субекти и гражданското общество;

19.   да се предложи администрациите на местните и регионалните власти да дадат пример, като стартират програми за обучение на свои служители, засегнати от малограмотност, като включат в тях съответните процедури за откриване на такива лица и въведат обучение за тези, които срещат затруднения в работата си. Тези програми биха могли да бъдат подпомагани финансово от Европейския съюз;

20.   да се насърчи развитието на превенцията и борбата с малограмотността на пазара на труда:

| — | на равнище предприятия:
  като се повиши осведомеността на ръководителите на предприятия относно договорната политика, отрасловите и междуотрасловите споразумения във връзка с компенсационния фонд, който позволява да се осъществяват програми за обучение, да се осигури професионално развитие, да се отдаде признание на професионалните постижения; |
| --- | --- |

—

на равнище предприятия:

като се повиши осведомеността на ръководителите на предприятия относно договорната политика, отрасловите и междуотрасловите споразумения във връзка с компенсационния фонд, който позволява да се осъществяват програми за обучение, да се осигури професионално развитие, да се отдаде признание на професионалните постижения;

| — | на равнище работници:
  като се информират работниците за индивидуалното им право на обучение и им се дава възможност да се консултират със съветници по обучението, които да ги насочват; |
| --- | --- |

—

на равнище работници:

като се информират работниците за индивидуалното им право на обучение и им се дава възможност да се консултират със съветници по обучението, които да ги насочват;

21.   да се включи в програмата на Европейската година за борба с бедността и изключването въпросът за борбата с малограмотността, който е утежняващ фактор за социалното изключване;

22.   да се насърчи достъпът до медии – печатни или електронни – и медийната грамотност, по-специално на младите хора, което ще им позволи да развият критичните си способности и да се запознаят с писмената култура, за да се адаптират по-добре към съвременния свят;

23.   Европейският съюз да започне информационна кампания за този проблем. Подобна инициатива ще спомогне да се премахне табуто, свързано с малограмотността, и да се насърчат засегнатите хора да потърсят помощ;

24.   да се подобрят механизмите за обучение на гражданите, засегнати от функционална неграмотност, които поради това, че не упражняват професионална дейност, обикновено не биват идентифицирани като такива и са изправени пред риск от изключване от програми за обучение. Става въпрос за групи като трайно безработни, домашни помощници и др.;

25.   да се подобри ученето през целия живот на групи самостоятелно заети лица, като напр. дребни селскостопански производители и дребни собственици, с цел да се подобрят най-важните им умения и да се премахне малограмотността, която е спирачка на икономическото развитие в определени производствени сектори;

26.   да се отдели специално внимание на жените, особено възрастните работнички, сред които може би има по-висок процент, засегнати от функционална неграмотност, в резултат на различни видове динамика на изключване;

27.   да се разработи европейска система за оценка на малограмотността, включваща общи за държавите-членки на Европейския съюз показатели и методологии за оценка;

28.   да се насърчат интеграцията и координацията на усилията в областта на обучението през целия живот, формалното учене и обучението за възрастни, с цел създаване на обща стратегия за намаляване на малограмотността;

В.   Заключения от обмена на мнения със заинтересованите страни на местно равнище

29.   борбата с малограмотността е основен елемент на политиката на обучение през целия живот (първоначално и продължаващо обучение). Тя не бива да се смесва с езиковата политика, насочена към мигрантите. Целта е да се благоприятства достъпът на всички до овладяването на писането, смятането и основните умения;

30.   тя подобрява икономическите резултати на предприятията и улеснява професионалното и личностното развитие на работниците. Чувствайки се по-добре на работното си място, те ще се чувстват по-добре и в живота;

31.   основното обучение позволява да се предвидят промените и да се предотвратят прекъсвания в професионалното развитие. То подкрепя по-уязвимите и предотвратява рисковете от изключване;

32.   политиката на превенция и борба с малограмотността следва да се вписва във все по-голяма степен в политиките на общо основание, за да може всяка публична политика да даде траен пряк или косвен принос в тази борба;

33.   приблизително 10 години след стартирането на Лисабонската стратегия местните и регионалните власти следва да изпълняват ролята не само на доставчици на образование през целия живот, но и на участници в социалния и икономическия живот на държавите-членки в качеството си на работодатели и доставчици на услуги. Проблемът малограмотност ги засяга пряко при изпълнението на тяхната мисия за предоставяне на услуги на обществото. Тяхното внимание трябва да се привлече върху примерите за добри практики, изброени в приложението, да се насърчи обменът, да се настоява за диалог със заинтересованите страни, като по този начин местните и регионалните власти се приобщят към създаването и осъществяването на инициативи на европейско равнище.

II.   ПРИЛОЖЕНИЯ

Диаграма 2: Младежи на 15-годишна възраст в ЕС и в някои трети страни през 2000 г. и 2006 г. със слаби четивни умения по скалата на PISA за разбиране при четене (източник:ОИСР)

Image

Примери за добри практики:

| — | телефонна линия, предлагаща съвети и инициативи за четене и писане; |
| --- | --- |

—

телефонна линия, предлагаща съвети и инициативи за четене и писане;

| — | програми за обучение на възрастни, насочени към специфични целеви групи; |
| --- | --- |

—

програми за обучение на възрастни, насочени към специфични целеви групи;

| — | връчване на дипломи за обучение след завършване на средно образование в партньорство с университетите; |
| --- | --- |

—

връчване на дипломи за обучение след завършване на средно образование в партньорство с университетите;

| — | образователни, културни и социални дейности, насочени към семейства, с цел да се улесни подкрепата на децата в учебния процес и да се води борба срещу отпадането от училище; |
| --- | --- |

—

образователни, културни и социални дейности, насочени към семейства, с цел да се улесни подкрепата на децата в учебния процес и да се води борба срещу отпадането от училище;

| — | въвеждане на културни практики, предназначени по-специално за семейства на пътуващи, в рамките на семейни програми; |
| --- | --- |

—

въвеждане на културни практики, предназначени по-специално за семейства на пътуващи, в рамките на семейни програми;

| — | четенето като средство за превенция на малограмотността в селските райони; |
| --- | --- |

—

четенето като средство за превенция на малограмотността в селските райони;

| — | образователни и превантивни библиотечни дейности, насочени към децата, включително и към най-малките; |
| --- | --- |

—

образователни и превантивни библиотечни дейности, насочени към децата, включително и към най-малките;

| — | обучение на родители, за да оказват помощ на децата си в учебния процес; |
| --- | --- |

—

обучение на родители, за да оказват помощ на децата си в учебния процес;

| — | достъп на лишените от свобода до културата на основните познания; |
| --- | --- |

—

достъп на лишените от свобода до културата на основните познания;

| — | подкрепа за професионална интеграция на младежи, посещаващи училище, които срещат големи затруднения в придобиването на основни познания; |
| --- | --- |

—

подкрепа за професионална интеграция на младежи, посещаващи училище, които срещат големи затруднения в придобиването на основни познания;

| — | основни обучения и обучения за интегриране посредством кабинети, разполагащи с цифрови материали; |
| --- | --- |

—

основни обучения и обучения за интегриране посредством кабинети, разполагащи с цифрови материали;

| — | създаване на основни обучения, адаптирани към потребностите на работниците; |
| --- | --- |

—

създаване на основни обучения, адаптирани към потребностите на работниците;

| — | осигуряване на основно обучение за служители в териториалните администрации; |
| --- | --- |

—

осигуряване на основно обучение за служители в териториалните администрации;

| — | достъп на селскостопански работници до основни знания от първо квалификационно ниво; |
| --- | --- |

—

достъп на селскостопански работници до основни знания от първо квалификационно ниво;

| — | определяне на потребностите от основно обучение на работниците на работното им място; |
| --- | --- |

—

определяне на потребностите от основно обучение на работниците на работното им място;

| — | обучение за придобиване на основни познания в предприятието; |
| --- | --- |

—

обучение за придобиване на основни познания в предприятието;

| — | повишаване на информираността на лицата, отговорни за вземането на решения; |
| --- | --- |

—

повишаване на информираността на лицата, отговорни за вземането на решения;

| — | разработване на регионални стратегии и на планове за действие с местните оператори; |
| --- | --- |

—

разработване на регионални стратегии и на планове за действие с местните оператори;

| — | развитие на правото на обучение в предприятията; |
| --- | --- |

—

развитие на правото на обучение в предприятията;

| — | затвърждаване на основните умения за чираците в рамките на процеса на професионална ориентация и признаване на придобития опит; |
| --- | --- |

—

затвърждаване на основните умения за чираците в рамките на процеса на професионална ориентация и признаване на придобития опит;

| — | обучение в предприятието за придобиване на основни познания за осигуряване на професионалното развитие; |
| --- | --- |

—

обучение в предприятието за придобиване на основни познания за осигуряване на професионалното развитие;

| — | въвеждане на редуващо се практическо и теоретично обучение с цел улесняване на прехода между училище и работа; |
| --- | --- |

—

въвеждане на редуващо се практическо и теоретично обучение с цел улесняване на прехода между училище и работа;

| — | обучение за придобиване на познания по ИКТ и Интернет; |
| --- | --- |

—

обучение за придобиване на познания по ИКТ и Интернет;

| — | създаване на информационни пунктове за подпомагане на ориентирането на гражданите в обществения транспорт; |
| --- | --- |

—

създаване на информационни пунктове за подпомагане на ориентирането на гражданите в обществения транспорт;

| — | програма за откриване на малограмотността в администрациите на местните и регионалните власти. |
| --- | --- |

—

програма за откриване на малограмотността в администрациите на местните и регионалните власти.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/31

---

Становище на Комитета на регионите относно „Зелена книга — насърчаване на мобилността с учебна цел на младите хора“

(2010/C 175/08)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ,

1.   приветства инициативата на Комисията, чрез Зелената книга за насърчаване на мобилността с учебна цел на младите хора да постави началото на европейски дебат, по време на който да бъдат обсъдени възможностите за по-добро насърчаване на мобилността, да бъдат идентифицирани пречките пред трансграничната мобилност на младите хора и да се подчертае ползата от опита, свързан с мобилността;

2.   потвърждава многократно изразяваната си подкрепа за мобилността във и извън Европа и споделя схващането на Съвета и Комисията, че периодите на обучение в чужбина за всички млади хора в Европа следва постепенно да се превърнат в правило, а да не останат изключение;

3.   обръща внимание на факта, че насърчаването на мобилността на учащите и преподавателите e основен елемент на сътрудничеството, свързано с политиката в областта на образованието в Европа и е ясно посочена в Договора цел на дейността на Европейския съюз в областта на образованието;

4.   в този контекст счита, че разглеждането на въпроса на европейско равнище представлява значителна европейска добавена стойност и може да даде важен импулс за осъществяването на европейски, национални, регионални и местни програми, инструменти и инициативи за насърчаване на трансграничната мобилност с учебна цел на младите хора;

5.   вижда значителна полза в осъществяването на задълбочен обмен на информация и опит между държавите-членки и във връзка с това придава голямо значение по-специално на разпространението от Европейската комисия на най-добри практики на държавите-членки;

6.   подкрепя широкия подход на Зелената книга, в която положението на младите хора във всеки отделен образователен контекст заема централно място и са включени всички области на формалното, неформалното и самостоятелното обучение;

7.   посочва значимия принос на регионалните и местните власти за насърчаването на мобилността с учебна цел, по-специално по отношение на информацията, консултациите и повишаването на съзнанието, както и в повечето случаи посредством подпомагащи мерки за осигуряване на качеството и финансирането;

Относно нарастващото значение на мобилността с учебна цел

8.   споделя оценката на Комисията, че мобилността с учебна цел – т.е. престой в чужбина с цел придобиване на нови умения – e една от основните възможности за младите хора да постигнат напредък в личностното си развитие, да получат достъп до нови знания, да разширят езиковите си познания, да придобият междукултурни умения и да увеличат своите шансове на пазара на труда;

9.   е убеден, че във време на все по-голяма глобализация и на все по-тясно трансгранично свързване в мрежа на всички области на живота и труда още повече ще нараства значението на междукултурните умения и езиковите и международните познания;

10.   изразява съгласие с Комисията, че мобилността на младите хора насърчава по-задълбоченото разбиране за европейска идентичност и европейска гражданска принадлежност и противодейства на ксенофобията. Освен това тя дава тласък на разпространението на знания, което е от ключово значение за изграждането на европейско бъдеще, основаващо се на знанието;

11.   изразява съгласие с Комисията, че мобилността с учебна цел следва да бъде неразделна част от европейската идентичност и възможност за всички млади хора в Европа, за да могат по този начин да дадат своя принос за гарантиране на конкурентоспособността на Европейския съюз, за изграждане на общество, основаващо се на знанието и по този начин за постигане на целите на Лисабонската стратегия за растеж и работни места;

12.   споделя оценката на Комисията, че, като цяло, все още твърде малко млади хора заминават за чужбина с учебна цел, но обръща внимание, че в Зелената книга не се разглеждат многобройните финансови и организационни мерки за насърчаване на мобилността извън програмите на ЕС, които се предлагат от държавите-членки;

13.   подчертава, че държавите-членки и местните и регионалните власти, както и училищата, висшите учебни заведения и другите образователни и младежки институции и организации, предприятията и сдруженията насърчават многобройни мерки за стимулиране на мобилността, които служат на целите на формалното, неформалното и самостоятелното обучение;

14.   посочва, че често пъти именно малките, започнати на местно, регионално или национално равнище проекти за мобилност, са тези, които имат решаващо въздействие и допринасят за засилване на европейския начин на мислене, на активното гражданство на Съюза и демокрацията;

Относно предпоставките за повишена мобилност на младите хора

15.   счита наличието на подробна и целенасочена информация, както и на компетентни лични консултации на място, пригодени към индивидуалните нужди, за основни критерии за реализирането и успеха на даден период на мобилност;

16.   смята, че има нужда от допълнителна информация, по-специално по отношение на мерките за насърчаване на мобилността извън програмите на ЕС, и във връзка с това счита, че е полезно да бъдат изготвени резюмета на подобни програми, които вече съществуват в държавите членки, например под формата на наръчници, включително и в електронен формат;

17.   е на мнение, че наред с качеството, прозрачността, съвместимостта и признаването на чуждестранните образователни програми и дипломи, влияние върху готовността за мобилност оказват най-вече институционалните и социалните рамкови условия, както и финансовите фактори;

18.   счита, че е необходимо младите хора да бъдат запознати с многобройните предимства на периодите на мобилност, да им бъдат показани съществуващите възможности за финансиране и те да бъдат убедени в ползата от периодите на мобилност;

19.   обръща внимание на факта, че върху някои пречки пред мобилността може само в ограничена степен да се повлияе отвън и подчертава своето убеждение, че засилването на мобилността изисква висока степен на готовност, много време, усилия и откритост от всички страни;

20.   поради това със съжаление отбелязва, че в Зелената книга не се говори за индивидуалната отговорност на младежите, въпреки съществуващите пречки пред мобилността да докажат личната си ангажираност и инициатива, като например чрез участие в организирани мерки за обмен направят опит да преодолеят съществуващите препятствия; посочва във връзка с това значението на мерки, които събуждат и стимулират личната инициатива на младите хора;

21.   отбелязва също така, че в Зелената книга не е изтъкната важната роля на родителите, тъй като основата на готовността за заминаване в чужбина с учебна цел трябва да бъде положена още на ранен етап в семейството; това предполага родителите да осъзнават голямата полза от престоя в чужбина, да мотивират своите деца да се възползват от периоди на мобилност и, по възможност, да ги подкрепят при подготовката и осъществяването на престоя в чужбина; в този контекст е голямо предизвикателство да се достигне до групи от населението с ниска степен на образование и в неравностойно икономическо положение;

22.   застъпва се настоятелно за това групите в неравностойно икономическо или социално положение, лицата със специални нужди и младежите с мигрантски произход да бъдат включени в по-голяма степен в програмите за мобилност, и евентуално да им се предостави допълнителна подкрепа под формата на по-голямо финансово подпомагане, тъй като именно тези групи са често изправени пред специфични трудности;

23.   въпреки обоснованото искане за развиване на трансграничната мобилност с учебна цел, предупреждава да не бъдат пренебрегвани за сметка на качеството на образованието другите задачи и нужди на училищата, висшите учебни заведения, предприятията, предлагащи обучения, и другите образователни институции – например по отношение на планирането на учебната година и съответно на по-дългосрочната организация на учебния процес;

24.   застъпва се за продължаване на насърчаващите мобилността образователни програми на ЕС след 2013 г. и призовава Комисията, Съвета и Европейския парламент да планират достатъчно средства на ранен етап при подготовката на многогодишната финансова рамка за 2014-2020 г.;

25.   изразява задоволство, че в Зелената книга няколкократно се разглежда значителният принос на местното и регионалното равнище за насърчаване на мобилността; ето защо призовава Комисията да отчита в по-голяма степен тази основна роля на местните и регионалните власти при изготвянето и осъществяването на програмите за мобилност, като ги включи постоянно в изготвянето на програмите;

26.   застъпва се това, амбицията за насърчаване на мобилността на младите хора също и трансдисциплинарно във всички професионални области, да намери отражение в реализирането на програмата на Общността за учене през целия живот; така например за учениците от всички видове училища би могло да се създаде и възможност за финансиране на стажове в предприятия или други извънучилищни институции в чужбина;

27.   препоръчва значително да се намали административната тежест във връзка с мерките на ЕС за насърчаване на мобилността и да се опростят обемистите формуляри за кандидатстване;

28.   посочва, че компетентните власти на национално, регионално и местно ниво биха могли да запазят финансовите средства за образование, освобождаващи се поради намаляване на раждаемостта в държавите-членки на Европейския съюз и да ги използват за качествено и количествено насърчаване на мобилността с учебна цел;

29.   насърчава държавите-членки и местните и регионалните власти да приемат разпоредби в областта на своите отговорност и компетентност, които да подкрепят мобилността и да допринасят за премахване на пречките пред нея;

30.   е на мнение, че макрорегионите, които в Европейския съюз с неговите вече 27 държави-членки играят все по-важна роля, могат също да дадат значим принос и във връзка с насърчаването на мобилността с учебна цел;

31.   препоръчва на местните и регионалните власти чрез мерките за насърчаване на мобилността в контекста на партньорствата между регионите и градовете да допринасят за неформалното обучение;

32.   счита също така за необходимо в контекста на все по-глобализиращото се общество на знанието да се припомня в по-голяма степен на преподавателите, обучаващите, работодателите, както и на обществеността като цяло значението на международните умения;

Към ново партньорство за мобилност

33.   споделя оценката на Комисията, че за значителното увеличаване на възможностите за мобилност на младите хора е необходим координиран подход във всички области и за тази цел е нужно ново партньорство, в рамките на което публичните органи да си сътрудничат с гражданското общество, предприятията и много други участници по въпросите на образованието и младежта;

34.   застъпва се за предприемане на действия във всички области и на всички равнища, за да се използва съществуващият потенциал за мобилност и да се открият нови пътища за насърчаване на мобилността;

35.   изразява съгласие с Комисията, че лица, формиращи общественото мнение, като преподавателите, обучаващите, работещите с младите хора и хората, които вече са участвали в дейности за мобилност, играят ключова роля за насърчаване на мобилността на младите хора и поради това предлага тази им важна функция да се изтъкне в по-голяма степен в бъдещите процедури за възлагане на обществени поръчки и в следващите поколения програми;

36.   приветства новата програма „Comenius Regio“, която дава възможност за включване на извънучилищни институции и има за цел да насърчи европейското сътрудничество в областта на училищното образование на равнище региони и общини, като партньорите могат да си сътрудничат по въпроси от общ интерес, да обменят опит и да разработват устойчиви структури за сътрудничество;

37.   с оглед на разделението на правомощията в областта на образованието, както и на разнообразието от участници в тази област, е скептично настроен към искането на Комисията европейските, националните и регионалните органи да си сътрудничат с образователните институции, органите на гражданското общество и местните власти, за да съчетаят отделните възможности за финансиране;

38.   счита, че и обединяването на финансовите средства няма да увеличи общия размер на финансовите ресурси и поради това се застъпва преди всичко за качествено развитие на наличните програми и за предоставяне на по-добра информация за съществуващите програми;

39.   призовава местните и регионалните власти не само да реализират проекти в рамките на програмата за учене през целия живот, насочени към насърчаване на мобилността с учебна цел, но и да проучат подробно доколко мерките за насърчаване на мобилността, например в рамките на двустранни и многостранни партньорства между регионите в областта на професионалното обучение, могат да бъдат финансирани и от средства на Европейските структурни фондове;

40.   насърчава висшите учебни заведения да проучат нови форми за сътрудничество между публичните институции и частния сектор с цел насърчаване на мобилността;

41.   призовава предприятията да дадат своя принос за насърчаване на мобилността особено в областта на професионалното образование и обучение и научните изследвания, да подкрепят мерките за мобилност на обучаващите се работници въпреки понякога значителните структурни различия в системите на професионалното обучение и да инвестират в знания и умения, включително и в трудни от икономическа гледна точка моменти;

42.   припомня подкрепата си за пилотната инициатива за програма „Erasmus“ за местните и регионалните представители на изборна длъжност (1), която да им предостави възможност да разширяват знанията си, да придобиват нов опит и да обменят най-добри практики;

43.   е на мнение, че виртуалната мобилност може само да допълва, но не и да замести физическата мобилност, но е убеден, че виртуалната мобилност може да даде ценен принос към физическата мобилност, като значително улеснява младите хора при подготовката на период на физическа мобилност и подобрява дълготрайно нейното качество;

Относно определянето на цели във връзка с мобилността на европейско, регионално и местно равнище

44.   препраща към заключенията на Съвета от 12 май 2009 г. относно стратегическа рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението, в които Комисията се приканва до края на 2010 г. да представи предложение за европейска средна сравнителна стойност („европейски бенчмаркинг“), която да отчита количествените и качествените аспекти, и очаква с голям интерес резултата от тези усилия;

45.   припомня, че европейските средни сравнителни стойности не съдържат определение на национални цели и не определят никакви решения, които трябва да бъдат приети от съответните правителства, макар и националните мерки на основата на национални приоритети да допринасят за достигане на референтните стойности;

46.   във връзка с предложението на Комисията, заедно с европейските средни сравнителни стойности да се определят специални референтни критерии за региони, висши учебни заведения, училища, предприятия и сдружения, посочва, че определянето на национални или регионални референтни критерии е в правомощията на държавите-членки;

47.   категорично подчертава, че създаването на нови показатели и бенчмаркинг евентуално може да доведе до значителни допълнителни административни и финансови разходи за националните, регионалните и местните власти, които поради усилията на Комисията за намаляване на бюрокрацията могат да бъдат предвидени само в случай на подробен и положителен анализ на разходите и ползите;

48.   призовава Комисията след оценка на резултатите от консултациите да изготви списък на най-добрите практики, съдържащ конкретни, практически насочени подходи към съществуващите проблеми в областта на насърчаването на мобилността, и след това да го предостави на компетентните лица, взимащи решения на национално, регионално и местно равнище.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  Бяла книга на Комитета на регионите за многостепенното управление, CdR 89/2009.

1

---

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/35

---

Становище на Комитета на регионите относно „интернет на нещата“ и „Повторна употреба на информацията в обществения сектор“

(2010/C 175/09)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

1.   приветства инициативата на Комисията да преразгледа прилагането на Директивата относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ИОС) и да насърчи изготвянето на план за действие за „Интернет на нещата“ (ИН), тъй като те потенциално могат да се превърнат в ценни активи за гражданите, предприятията и администрациите, и биха могли да спомогнат за създаване на работни места и за подобряване на качеството на обществените услуги;

2.   подчертава значението на повторната употреба на информацията в обществения сектор за търговски и нетърговски цели, както и на инвестирането в изследователска дейност в подкрепа на конкретни дейности и в разработването на бъдещи приложения за повишаване на стойността в областта на ИН;

3.   подчертава значението на местните и регионалните власти в съответствие със стратегията i2010 за европейско информационно общество, тъй като те са двигател на икономическото развитие на местно равнище и генерират, използват и притежават голям брой информационни продукти и услуги; затова местните и регионалните власти (МРВ) следва да участват пълноценно и ефективно в управлението и развитието на ИН;

4.   отбелязва, че на местно и регионално равнище Интернет на нещата може да повиши качеството на живот и социалната и икономическата активност на гражданите, да насърчи регионалното развитие и местните предприятия и да осигури по-ефективни услуги, отговарящи на конкретните нужди на гражданите. Съществуват няколко начина, по които регионите и градовете могат да спомогнат за пълното разгръщане на този потенциал. МРВ са сред основните бенефициери на принципите за управление на ИН и са основни двигатели на неговото развитие и осъществяване;

5.   призовава за определяне на подходящи решения за събиране и управление на информация в обществения сектор, като се отчита културното и административното многообразие сред държавите-членки и това на местните и регионалните органи;

6.   подчертава ролята на логистиката, необходима за обработване на големия обем данни, които ще се използват от разработените и управлявани от публичните администрации приложения;

7.   приветства факта, че с Директивата за повторната употреба на ИОС се прави опит за намаляване на допълнителната административна тежест, с която публичните органи се сблъскват поради наличието на такава информация;

8.   подчертава значението и нуждата от общи правила и практики, уреждащи повторната употреба и използването на информация в обществения сектор, за да се гарантира, че за всички участници на европейския информационен пазар се прилагат едни и същи основни условия, че условията за използването на такава информация са по-прозрачни и че нарушенията на вътрешния пазар са премахнати;

9.   подчертава нуждата от популяризиране на електронното включване, в смисъла на приобщаващо, справедливо в регионален и социален план информационно общество, което използва ИКТ в рамките на по-широкия ИН за повишаване на конкурентоспособността и подобряване на обществените услуги;

10.   се застъпва за насърчаване на развитието на лаборатории в Европа с комбинирано финансиране от университети и частни предприятия, за да се засили въздействието на научноизследователската дейност в областта на ИН в Европа;

11.   подчертава, че достъпът до информация в обществения сектор и нейната повторна употреба притежават потенциала да засилят приложенията на Интернет на нещата. В качеството си на основни хранилища и притежатели на носители с ИОС, градовете и регионите играят ключова роля в улесняването на създаването на ИН;

Директива за повторната употреба на ИОС

12.   подчертава, че за да се развие пазар за повторна употреба на ИОС, е необходимо да се премахнат договорите за изключителни права между органи в обществения сектор и частни предприятия и да се въведат политики, с които се прилагат модели за лицензиране и таксуване, с цел улесняване и повишаване на повторната употреба на ИОС (по-специално чрез прилагане на пределни разходи); освен това е важно да се обсъди и изясни видът на механизмите, използвани за генерирането и управлението на публични данни;

13.   във връзка с принципа за конкурентен пазар на ИОС, подчертава, че е важно да се гарантира, че по отношение на частните доставчици на услуги се прилагат същите условия като към публичните институции, да се осигури достъп на частни потребители до публични данни и ясно да се посочат условията, при които тези данни могат да се използват за търговски цели;

14.   отбелязва, че поради публичния характер на информацията и нейната връзка с държавни институции, е важно да се определи начин за обективно измерване на икономическата стойност на информацията;

15.   предлага да се направи разграничение между достъпа до публична информация и нейната повторна употреба, при пълно спазване на правилата относно защитата на данните, за да се повишат ползите за производителя на информацията, който може да не покрие изцяло разходите си по генерирането на тази информация, както и да се намали броят на случаите, в които се предоставя ограничен достъп до публична информация;

МРВ – основни фактори и бенефициери на употребата на ИОС

16.   призовава да се постави по-силен акцент върху повишаването на осведомеността на регионално и местно равнище поради липсата на знания и/или механизми за определяне на наличната за повторна употреба информация, и да се помогне на публичните органи да действат по-прозрачно и да насърчават повторната употреба на ИОС;

17.   подчертава, че пълният потенциал на повторната употреба на ИОС може да се достигне чрез по-тясно участие на местните и регионалните власти, които биха могли да допринесат значително за популяризирането на повторната употреба на ИОС с цел повишаване на конкурентоспособността и създаване на работни места;

18.   отбелязва, че за публичните институции на регионално и местно равнище е изключително важно да притежават подходящ собствен капацитет и устойчиви финансови ресурси за цифровизация. Публично-частните партньорства и развитието на пазари за електронно обучение предоставят алтернативи за финансиране на цифровизацията на съдържание. Информацията в обществения сектор може да генерира приходи за самоиздръжка в помощ на усилията за генериране и цифровизиране на данни. В допълнение, мрежите и интерактивните общности също са много важни, тъй като дават възможност за намаляване на разходите, както е например при разработването на софтуер с отворен код;

Интернет на нещата

19.   подчертава, че развитието на ИН е изключително важен въпрос за нашите общества и за единния пазар в Европа, при условие, че ЕС предостави достатъчно икономически ресурси за иновации, фундаментални изследвания и НИРД, както и политически ресурси за управлението на бъдещето на интернет;

20.   отбелязва, че в наши дни разработването на интерактивни платформи като Web 2.0 е все по-полезно поради сложните функции за споделяне на информация и усъвършенствана взаимна съвместимост между голям брой мрежи, предоставящи възможност за създаване или доставяне на съдържание, самостоятелно или чрез форми на сътрудничество и съвместна работа; в този контекст бързото развитие на технологиите за съхранение на огромни масиви данни е жизненоважно за базите данни на публичните администрации, в които ще се съхраняват описанията на обектите, определени по техния интернет адрес;

21.   предлага да се отдели специално внимание на бъдещето на Интернет, който може да еволюира в съчетание от Интернет на нещата и висококачествено съдържание и услуги, които използват технологията Web 2.0 като новаторска платформа. Неговият нов модел ще предефинира мястото и ролята на повсеместните мрежи в живота на хората и в икономическия растеж, което може да доведе до големи социални промени.

Управление на Интернет на нещата, неприкосновеност на личния живот и сигурност на данните

22.   подчертава, че развитието на ИН не може да се остави само на частния сектор предвид дълбоките социални промени, които той ще предизвика. Единствено чрез участието на отговорните за разработването на политиките на ЕС и публичните власти, включително МРВ, може да се гарантира, че използването на ИКТ, освен всичко друго, ще повиши икономическия растеж, ще намери решение на предизвикателствата, свързани със застаряването на обществото, и ще насърчи ефективното енергопотребление;

23.   подчертава, че управлението на ИН трябва да бъде разработено и да се осъществява по начин, съответстващ на всички дейности на публичната политика, както КР посочва в своята Бяла книга за многостепенното управление (1), която има за цел да засили ефективността на действията на Общността чрез координирани действия на Европейския съюз, държавите-членки и МРВ, основаващи се на партньорство и с оглед на изготвянето и прилагането на политиките на ЕС;

24.   отбелязва нуждата от намиране на успешно решение за едно основно стратегическо предизвикателство, каквото е ИН, чрез принципите и механизмите на многостепенното управление, както вертикално между „местни и регионални власти - национално правителство и Европейски съюз“, така и хоризонтално между „местни и регионални власти - гражданско общество“, или чрез експериментиране с определени иновации на местно и регионално равнище;

25.   подчертава, че в процеса на изграждане на инфраструктурата за ИН и разработване на услугите, които той ще предоставя, ще бъде изключително важно да се гарантира спазването на всички изисквания по отношение на сигурността на всяко равнище, за да се осигурят оптимални равнища на неприкосновеност на личния живот и защита на личните данни и да се предотврати неразрешено проследяване от какъвто и да било вид на лична информация и профилиране, включително по предпочитания при пазаруване, медицински статус, здравни досиета и др.;

26.   отбелязва, че осигуряването на защита на неприкосновеността на личния живот зависи от определени фактори, включително структурата на органите в обществения сектор (по-голямата част от които са на местно равнище), сближаването на законодателството на ЕС, изграждането на новаторска култура сред длъжностните лица в публичните органи, включително чрез използване на общ етичен кодекс, както и управлението на приложения на основата на ИКТ;

27.   затова счита, че следва да се отдели специално внимание на разработването на насоки и препоръки, насочени към определяне на стратегии, правила, стандарти и общи формати в областта на ИКТ, за да се повиши сигурността на данните и да се осигури подкрепа за защитата на неприкосновеността на личния живот;

28.   призовава за всеобхватно обучение за целия персонал, особено за специализираните администратори (напр. мрежови и системни администратори, лицата за осигуряване на сигурност, поверителност и т.н.), за персонала, работещ пряко с процедури за сигурност, включващи различни методологии, и персонала общо или непряко ангажиран в кампании за нововъведения и модернизация (напр. преподаващ електронна грамотност на потребители);

Социално-икономически последствия от Интернет на нещата

29.   смята, че - както посочва в предходни становища (2) - местните и регионалните власти следва да участват в широкообхватно сътрудничество за подобряването на оперативната съвместимост в публичната администрация и ефективността на доставянето на публични услуги;

30.   подчертава, че МРВ могат да поемат и поемат водещата роля при повишаването на конкурентоспособността на Европа и увеличаването на възможностите за предприятията и повишаването на качеството на услугите в общественото здравеопазване, както и използването на ИКТ за по-висока енергийна ефективност чрез споделяне на най-добри практики в областта на технологиите, определяне на партньори по проекти и предоставяне на финансиране;

31.   подчертава, че политиките за насърчаване на ИКТ няма сами по себе си да доведат до по-добри икономически резултати без активната подкрепа и участие на местните и регионалните власти. Гражданското общество, МРВ и правителствата следва да работят заедно, за да гарантират задействането на непорочен кръг на подобряване на човешките ресурси - организационна промяна - ИКТ и производителност;

32.   подчертава, че действията, насочени към увеличаване на елементарната грамотност в областта на ИКТ, изграждане на умения за работа с ИКТ на високо ниво, насърчаване на ученето през целия живот в тази област и обогатяване на управленските умения и уменията за изграждане на мрежи, необходими за ефективното използване на ИКТ, са особено важни и са част от основните правомощия на местните и регионалните власти;

Научни изследвания, развойна дейност и иновации

33.   оценява ангажимента на Комисията да продължи да подкрепя научните изследвания и технологичното развитие на ИН чрез Седмата рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие (7РП), отвъд настоящите отлични постижения, и подкрепя използването на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ) като отлична платформа за насърчаване на внедряването на приложения за бъдещия ИН. В този смисъл местният и регионалният мащаб биха могли да се окажат много полезни за осъществяването на пилотни проекти, както по отношение на леснота на прилагане, така и по отношение на съотношението ползи/разходи;

34.   изразява подкрепа за по-силна роля на националните и регионалните заинтересовани страни в развитието на големи нови европейски инициативи, като ERA-NET или съвместни технологични инициативи (3). В този смисъл процесът на изграждане на потенциал за научни изследвания и иновации с цел осигуряване на устойчиво конкурентно предимство в Европа, а оттам и по-бързо постигане на целите на ИН, може да успее само с участието на онези градове и регионални власти, които дават най-голям приоритет на публичното финансиране за научни изследвания и иновации;

35.   призовава за по-голяма допълняемост на съществуващите политики и инструменти за сътрудничество, както и за координирано използване на 7РП, структурните фондове и РПКИ, които предоставят възможности за инвестиране в съответствие с конкретните характеристики на различните научноизследователски проекти;

36.   подчертава нуждата от привличане на висококачествени научни работници от страни извън Европа и подчертава значението на регионите в качеството им на основни доставчици на образователни услуги, както и нарастващата нужда от засилване на регионалните инвестиции в човешки ресурси; следва да се отдели специално внимание на местните иновационни политики, технологичните центрове, бизнес инкубаторите, научните паркове и рисковия капитал;

Международен диалог

37.   подчертава, че регионите имат особено значение в рамките на международното сътрудничество поради програмите за подкрепа и условията на структурната и законодателната рамка в контекста на техните политики за научни изследвания;

38.   подчертава, че дори малките институции на регионално и местно равнище могат да създадат знания със световно значение в ограничени специфични области, особено когато участват в глобални мрежи и сътрудничат с предприятия, основани на знанието;

39.   подчертава в този смисъл, че връзките и сътрудничеството между регионите, както в рамките на държавите, така и извън тях, придобиват все по-голямо значение, особено за политики в подкрепа на клъстерни, мрежови и новаторски екосистеми, докато подкрепата за тях също еволюира с оглед на създаването на световни „възли“, свързани с глобални вериги за иновации вместо с географски определени клъстери.

Брюксел, 10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---

(1)  CdR 89/2009 fin.

1

(2)  CdR 10/2009 fin.

2

(3)  CdR 83/2007 fin.

3

---

III Подготвителни актове

Комитет на регионите

83-та пленарна сесия от 9 и 10 февруари 2010 г.

| 1.7.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 175/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.7.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 175/40

---

83-та ПЛЕНАРНА СЕСИЯ ОТ 9 И 10 ФЕВРУАРИ 2010 Г.

Становище на Комитета на регионите относно „Европейската година на доброволчеството (2011 г.)“

(2010/C 175/10)

I.   ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

КОМИТЕТЪТ НА РЕГИОНИТЕ

1.   приветства предложението на Европейската комисия 2011 г. да бъде обявена за Европейска година на доброволчеството и одобрява анализа, който прави Комисията на многостранния принос на доброволчеството за европейското общество и на предизвикателствата и политическите изисквания, пред които е изправен този сектор;

2.   приветства признанието от страна на Европейската комисия на доброволческите дейности като ключов елемент на активното гражданство на местно, регионално, национално и европейско равнище. За много хора доброволческата дейност е лично превъплъщение на понятията за социално сближаване и социален капитал и представлява най-чистата проява на „активно гражданство“;

3.   подчертава основната роля на местните и регионалните власти за насърчаването, развитието и подкрепата на доброволческите дейности, факт, за който говори и броят на доброволческите дейности, улеснявани пряко на тези равнища, и приветства признанието на ролята на местните и регионалните власти в предложението за решение;

4.   приветства разбирането от страна на Европейската комисия на значението на доброволчеството по отношение на пригодността за заетост и ученето през целия живот. Независимо от нарасналото му значение в настоящия момент вследствие на икономическата криза, то е от решаваща важност и в периоди на икономически просперитет, тъй като насърчава социалното сближаване;

5.   изтъква икономическия принос на доброволчеството за икономиката на местно, регионално, национално и европейско равнище и като важен фактор за инвестициите и създаването на работни места и смята, че Европейската година на доброволчеството (2011 г.) е повод за по-широк анализ на този принос в контекста на обновяването на Европейската стратегия (от Лисабон) за растеж и работни места и процеса на националните програми за реформи;

6.   подчертава обаче, че в никаква среда доброволчеството не трябва да се използва като заместител на платения наемен труд; в рамките на своите правомощия публичните власти следва да гарантират, че нито те, нито договорните им партньори прилагат такива практики;

Правна основа и наименование на годината

7.   приема 2011 г. да бъде преименувана на „Европейска година на доброволческите дейности за насърчаване на активното гражданство“ на базата на правната основа, на която почива предложението за решение, но смята, че първоначалното наименование би трябвало да продължи да се използва като наименование, адресирано към обществеността, с цел да се получи подкрепа, признание и разбиране относно тази проява и да се избегне размиването на основната ѝ тема, която е доброволчеството;

8.   освен това отправя искане да се избегнат продължителни дискусии относно правната основа и решението относно настоящото предложение да бъде взето във възможно най-кратък срок, за да се даде достатъчно време за дейностите по подготовката през 2010 г.;

9.   признава, че доброволчеството представлява ключово измерение на активното гражданство и демокрацията, но подчертава, че това е само един от аспектите и че Европейската година на доброволчеството трябва да насърчи също и широкия принос на доброволческите дейности към европейското общество;

По-големи синергии между европейските години

10.   смята, че обявяването на 2011 г. за Европейска година на доброволчеството би трябвало да се опира на някои от дейностите на Европейската година на борбата с бедността и социалното изключване (2010 г.), предвид ролята на доброволчеството в това отношение и предлага тази проява да подкрепи мерки, допълващи „Международната година на доброволците +10“ на ООН;

11.   освен това се застъпва за това резултатите от Европейската година на доброволчеството (2011 г.) да бъдат използвани при планирането и изпълнението на дейностите, свързани с бъдещите европейски години като Европейската година на активното остаряване (през 2012 г.) и на гражданството (предложение за 2013 г.);

12.   препоръчва Европейската комисия да развива по принцип по-добри синергии между отделните европейски години, вместо те да се разглеждат като самостоятелни „еднократни“ явления, тъй като това би донесло по-голяма добавена стойност и би укрепило възможността за пълноценно използване на дейностите и резултатите от европейските години;

13.   в тази връзка предлага по-широко участие и по-голяма хоризонтална координация между различните служби на Европейската комисия и по-голяма ангажираност от страна на държавите-членки, както и повече усилия за привличане на поднационалните равнища на управление, за да се гарантират ефективни последващи действия след 2011 г. и надграждане върху постигнатите резултати;

Цели на Европейската година през 2011 г.

14.   приветства четирите цели на Европейската комисия във връзка с Европейската година на доброволчеството, тъй като те представляват конкретна и ясна разбивка на процесите, свързани с доброволчеството, както за отделните хора, така и за доброволческите организации;

15.   привлича вниманието към разнообразните форми, области и традиции на доброволчеството в отделните държави-членки, подчертава необходимостта от разбиране и гъвкав подход през 2010 г. и 2011 г. и смята, че Европейската година на доброволчеството дава уникална възможност за преглед и създаване на подходящи форуми за обмяна на опит и най-добри практики между националното, регионалното и местното равнище в целия Европейски съюз;

16.   се застъпва за обмислянето на общ подход на държавите-членки за включването на количествено изражение на доброволческите дейности като ключова тема в рамките на цел 3 - възнаграждаване и признание на доброволческата дейност;

17.   изтъква необходимостта Европейската година на доброволчеството да се използва за подобряване на условията за доброволческа дейност в Европейския съюз, по-специално по отношение на предоставянето на обезпечена с достатъчно ресурси, ефективна и видима инфраструктура, която да позволява лесен достъп на обществеността до възможностите за доброволческа дейност;

18.   се застъпва за това към края на 2011 г. да бъде определен ден, който да се превърне в Европейски ден на доброволчеството, като се имат предвид различните традиции в тази област, съществуващи в отделните държави-членки. Този ден би могъл да се използва всяка година за създаването на чувство на солидарност сред гражданите на ЕС, които работят като доброволци, и за насърчаването на доброволчеството сред широката общественост по последователен и новаторски начин;

19.   освен това предлага в светлината на ролята, която може да изиграе публичната политика на местно или регионално равнище за насърчаването и улесняването на доброволческите дейности, през 2011 г. да се учреди награда на общностно и национално равнище, която да се дава на всеки две години на град, местен или регионален орган, оказващ най-голяма подкрепа на доброволчеството; би подкрепил също и учредяването на награди за доброволец на годината, за да се отдаде признание на ангажираността и постиженията на отделни хора в областта на доброволчеството;

20.   обръща внимание на необходимостта да се привлекат хората (с особен акцент върху принадлежащите към социално изключени групи), които вече участват в доброволчески дейности, да отправят съответните послания в рамките на комуникационните дейности за насърчаване на включването в доброволчески дейности към всички граждани на ЕС;

21.   подчертава, че дейностите по комуникацията следва да се съсредоточат върху теми, включващи доброволчески дейности на местно равнище, трансгранични доброволчески дейности в ЕС и доброволчески дейности в развиващите се страни;

Резултати на Европейската година през 2011 г.

22.   подчертава, че за да постигне успешно своите цели, Европейската година на доброволчеството се нуждае от критична маса от инициативи с траен ефект върху доброволчеството в целия Европейски съюз. По-конкретно Европейската година на доброволчеството трябва да се стреми към постигане на политически ангажимент по отношение на:

| а) | липсата на правен статут на доброволците, който да се приема в целия ЕС; |
| --- | --- |

а)

липсата на правен статут на доброволците, който да се приема в целия ЕС;

| б) | по-системно събиране на информация за доброволците и услугите, които те предоставят, за да може да се направи по-точна оценка на икономическата стойност на този сектор; и |
| --- | --- |

б)

по-системно събиране на информация за доброволците и услугите, които те предоставят, за да може да се направи по-точна оценка на икономическата стойност на този сектор; и

| в) | търсене на решения за преодоляване на различните пречки, пред които са изправени лицата, които желаят да се включат в доброволчески дейности (като например липса на системна процедура за издаване на съответния документ от полицията на лица, които желаят да работят с деца и уязвими възрастни в целия ЕС или заплахата от спирането на помощите за безработните, които желаят да се включат в доброволчески дейности и др.). |
| --- | --- |

в)

търсене на решения за преодоляване на различните пречки, пред които са изправени лицата, които желаят да се включат в доброволчески дейности (като например липса на системна процедура за издаване на съответния документ от полицията на лица, които желаят да работят с деца и уязвими възрастни в целия ЕС или заплахата от спирането на помощите за безработните, които желаят да се включат в доброволчески дейности и др.).

23.   предлага Европейската година на доброволчеството да постави основите на разработването на План за действие за доброволчеството, който да осигури по-голямо признание и подкрепа за доброволчеството в различните области на политиките и програмите на ЕС и смята, че планираните за 2011 г. тематични конференции могат да се използват за открояване на основните елементи и приоритети на този План за действие;

24.   смята, че Европейската година на доброволчеството би могла да улесни също и обсъждането на подходящи политики на национално равнище за стимулиране и насърчаване на доброволческите дейности и за да се надгражда върху инициативите и постиженията през 2011 г.;

25.   предлага да бъде обмислено допълнително по-широко признаване на паричния еквивалент на доброволчеството като съфинансиране на програми, финансирани от ЕС след 2013 г., и смята, че това трябва да залегне по-сериозно във финансовите регламенти и да се проведат широки консултации между съответните генерални дирекции на Европейската комисия;

Финансови средства

26.   изразява съжаление за относително малкия размер на средствата, отпуснати за Европейската година на доброволчеството (особено в сравнение със седемнайсетте милиона евро, отпуснати за 2010 г.). Съществува опасност при този размер на средствата целите на годината да не бъдат напълно постигнати и планираните дейности да не проникнат до широката общественост с помощта на различните структури;

27.   предлага, в тази връзка, шестте милиона евро, предвидени в предложението за решение, да се разглеждат като минимум и през 2011 г. да се отпуснат допълнителни средства за Европейската година на доброволчеството, в зависимост от наличните средства, и би желал Европейската комисия да изложи по-ясно гамата от допълнителни възможности за финансиране в рамките на съответните общностни програми, които могат да се използват за постигането на целите на Европейската година на доброволчеството;

Ролята на Комитета на регионите

28.   поема ангажимент да насърчава активно целите на Европейската година на доброволчеството и, когато е целесъобразно, да се включва в свързаните с нея дейности и предлага да работи заедно с Европейската комисия и държавите-членки за придаване на практическа стойност на Европейската година на доброволчеството.

II.   ПРЕПОРЪКИ ЗА ИЗМЕНЕНИЯ

Изменение 1

Предложено изменение на Предложението за Решение на Съвета относно Европейската година на доброволчеството

Член 4

| Текст, предложен от Комисията | Изменение на КР |
| --- | --- |
| Всяка държава-членка определя орган, отговорен за организирането на участието ѝ в Европейската година (наричан по-долу национален координационен орган). Тя информира Комисията за това в рамките на един месец от приемане на настоящото решение.
  Всяка държава-членка гарантира, че гореспоменатият орган надлежно включва широк кръг от заинтересовани страни на национално, регионално и местно ниво.
  На националния координационен орган е възложено изготвянето на националната програма/действия и приоритети във връзка с Европейската година в съответствие с изброените в член 2 цели и съобразно спецификациите в приложението. | Всяка държава-членка определя орган, отговорен за организирането на участието ѝ в Европейската година (наричан по-долу национален координационен орган). Тя информира Комисията за това в рамките на един месец от приемане на настоящото решение.
  Всяка държава-членка гарантира, че гореспоменатият орган надлежно включва широк кръг от заинтересовани страни на национално, регионално и местно ниво.
  На националния координационен орган е възложено изготвянето на националната програма/действия и приоритети във връзка с Европейската година, в съответствие с изброените в член 2 цели и съобразно спецификациите в приложението. |

Текст, предложен от Комисията

Изменение на КР

Всяка държава-членка определя орган, отговорен за организирането на участието ѝ в Европейската година (наричан по-долу национален координационен орган). Тя информира Комисията за това в рамките на един месец от приемане на настоящото решение.

Всяка държава-членка гарантира, че гореспоменатият орган надлежно включва широк кръг от заинтересовани страни на национално, регионално и местно ниво.

На националния координационен орган е възложено изготвянето на националната програма/действия и приоритети във връзка с Европейската година в съответствие с изброените в член 2 цели и съобразно спецификациите в приложението.

Всяка държава-членка определя орган, отговорен за организирането на участието ѝ в Европейската година (наричан по-долу национален координационен орган). Тя информира Комисията за това в рамките на един месец от приемане на настоящото решение.

Всяка държава-членка гарантира, че гореспоменатият орган надлежно включва широк кръг от заинтересовани страни на национално, регионално и местно ниво.

На националния координационен орган е възложено изготвянето на националната програма/действия и приоритети във връзка с Европейската година, в съответствие с изброените в член 2 цели и съобразно спецификациите в приложението.

Изложение на мотивите

При изготвянето на националните програми и определянето на приоритетите са необходими консултации със заинтересованите страни.

Изменение 2

Предложено изменение на Предложението за Решение на Съвета относно Европейската година на доброволчеството

Член 7, параграф 1

| Текст, предложен от Комисията | Изменение на КР |
| --- | --- |
| Бюджетът за изпълнението на настоящото решение за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. възлиза на 6 000 000 EUR. | Бюджетът за изпълнението на настоящото решение за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. възлиза на 6 000 000 EUR, . |

Текст, предложен от Комисията

Изменение на КР

Бюджетът за изпълнението на настоящото решение за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. възлиза на 6 000 000 EUR.

Бюджетът за изпълнението на настоящото решение за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. възлиза на 6 000 000 EUR, .

Изложение на мотивите

За да се постигнат осезаеми резултати, бюджетът на Европейската година на доброволчеството трябва да бъде увеличен и настоящото предложение трябва да се разглежда като минимален размер на средствата за тази цел.

Изменение 3

Предложено изменение на Предложението за Решение на Съвета относно Европейската година на доброволчеството

Член 9

| Текст, предложен от Комисията | Изменение на КР |
| --- | --- |
| Заедно с държавите-членки Комисията гарантира, че мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани с другите общностни, национални и регионални механизми и инициативи, които спомагат за постигането на целите на Европейската година. | Заедно с държавите-членки Комисията гарантира, че мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани с другите общностни, национални, и регионални механизми и инициативи, които спомагат за постигането на целите на Европейската година. |

Текст, предложен от Комисията

Изменение на КР

Заедно с държавите-членки Комисията гарантира, че мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани с другите общностни, национални и регионални механизми и инициативи, които спомагат за постигането на целите на Европейската година.

Заедно с държавите-членки Комисията гарантира, че мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани с другите общностни, национални, и регионални механизми и инициативи, които спомагат за постигането на целите на Европейската година.

Изложение на мотивите

Трябва да се включи и съгласуването с инициативите на местно равнище.

10 февруари 2010 г.

Председател на Комитета на регионите

Mercedes BRESSO

---