# Den Europæiske Unions L 141/2020

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 141 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 63. årgang5. maj 2020 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 141

Dansk udgave

Retsforskrifter

63. årgang5. maj 2020

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/611 af 30. april 2020 om genindførelse af den endelige antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej | 1 |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Kommissionens direktiv (EU) 2020/612 af 4. maj 2020 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort (
  1
  ) | 9 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2020/613 af 7. februar 2020 om Tysklands foranstaltning SA.17653 — C36/2007 (ex NN 25/2007) til fordel for Deutsche Post AG
  (meddelt under nummer C(2020) 593)

   (
  1
  ) | 12 |
| | * | Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2020/614 af 30. april 2020 om ændring af afgørelse (EU) 2019/1311 om den tredje række af målrettede langfristede markedsoperationer (ECB/2020/25) | 28 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/611 af 30. april 2020 om genindførelse af den endelige antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej

1

DIREKTIVER

*

Kommissionens direktiv (EU) 2020/612 af 4. maj 2020 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort (
  1
  )

1

9

AFGØRELSER

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2020/613 af 7. februar 2020 om Tysklands foranstaltning SA.17653 — C36/2007 (ex NN 25/2007) til fordel for Deutsche Post AG
  (meddelt under nummer C(2020) 593)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2020) 593)

1

12

*

Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2020/614 af 30. april 2020 om ændring af afgørelse (EU) 2019/1311 om den tredje række af målrettede langfristede markedsoperationer (ECB/2020/25)

28

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Kommissionens forordning (EU) 2020/171 af 6. februar 2020 om ændring af bilag XIV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) ( EUT L 35 af 7.2.2020 ) | 37 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EU) 2020/171 af 6. februar 2020 om ændring af bilag XIV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) ( EUT L 35 af 7.2.2020 )

( EUT L 35 af 7.2.2020 )

37

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 5.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 141/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 141/1

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2020/611

af 30. april 2020

om genindførelse af den endelige antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«),

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 13 og artikel 14, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

| (1) | Ved forordning (EF) nr. 91/2009 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de oprindelige foranstaltninger«, og den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EF) nr. 91/2009 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de oprindelige foranstaltninger«, og den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.

2

| (2) | Efter indførelsen af den endelige antidumpingtold modtog Kommissionen dokumentation for, at disse foranstaltninger blev omgået ved omladning via Malaysia. |
| --- | --- |

(2)

Efter indførelsen af den endelige antidumpingtold modtog Kommissionen dokumentation for, at disse foranstaltninger blev omgået ved omladning via Malaysia.

| (3) | Derfor indledte Kommissionen den 28. november 2010 ved forordning (EU) nr. 966/2010 (3) en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 91/2009 (»antiomgåelsesundersøgelsen«). |
| --- | --- |

(3)

Derfor indledte Kommissionen den 28. november 2010 ved forordning (EU) nr. 966/2010 (3) en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 91/2009 (»antiomgåelsesundersøgelsen«).

3

| (4) | Ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 (4) (»antiomgåelsesforordningen«) udvidede Rådet den 26. juli 2011 den ved forordning (EF) nr. 91/2009 indførte antidumpingtold til at omfatte visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej. |
| --- | --- |

(4)

Ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 (4) (»antiomgåelsesforordningen«) udvidede Rådet den 26. juli 2011 den ved forordning (EF) nr. 91/2009 indførte antidumpingtold til at omfatte visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej.

4

| (5) | Den 27. februar 2016 ophævede Kommissionen ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/278 (5) den endelige antidumpingtold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 91/2009, som udvidet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011. |
| --- | --- |

(5)

Den 27. februar 2016 ophævede Kommissionen ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/278 (5) den endelige antidumpingtold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 91/2009, som udvidet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011.

5

| (6) | Ved dom i sag C-644/17, Eurobolt, af 3. juli 2019 (6) erklærede Domstolen gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 ugyldig, idet den blev vedtaget i strid med konsultationsproceduren i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (7). |
| --- | --- |

(6)

Ved dom i sag C-644/17, Eurobolt, af 3. juli 2019 (6) erklærede Domstolen gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 ugyldig, idet den blev vedtaget i strid med konsultationsproceduren i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (7).

6

7

2.   GENNEMFØRELSE AF DOMSTOLENS DOM I SAG C-644/17 EUROBOLT

GENNEMFØRELSE AF DOMSTOLENS DOM I SAG C-644/17 EUROBOLT

| (7) | Domstolen var af den opfattelse, at kravet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 om at tilsende det rådgivende udvalg alle relevante oplysninger senest ti arbejdsdage før dets møde, udgør en væsentlig formforskrift med hensyn til procedurens lovlighed, hvor overtrædelsen heraf medfører ugyldiggørelse af den pågældende retsakt (8). Ifølge Domstolen var denne bestemmelse blevet overtrådt, idet bemærkningerne fra Eurobolt, som er en nederlandsk importør af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer fra Malaysia, ikke var blevet fremsendt til medlemsstaterne senest 10 arbejdsdage før mødet i det rådgivende udvalg. |
| --- | --- |

(7)

Domstolen var af den opfattelse, at kravet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 om at tilsende det rådgivende udvalg alle relevante oplysninger senest ti arbejdsdage før dets møde, udgør en væsentlig formforskrift med hensyn til procedurens lovlighed, hvor overtrædelsen heraf medfører ugyldiggørelse af den pågældende retsakt (8). Ifølge Domstolen var denne bestemmelse blevet overtrådt, idet bemærkningerne fra Eurobolt, som er en nederlandsk importør af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer fra Malaysia, ikke var blevet fremsendt til medlemsstaterne senest 10 arbejdsdage før mødet i det rådgivende udvalg.

8

| (8) | I henhold til artikel 266 i TEUF har Unionens institutioner pligt til at efterkomme den dom, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt. Den 27. august 2019 genoptog Kommissionen derfor antiomgåelsesundersøgelsen med henblik på at afhjælpe den ulovlighed, som Domstolen har konstateret (9). |
| --- | --- |

(8)

I henhold til artikel 266 i TEUF har Unionens institutioner pligt til at efterkomme den dom, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt. Den 27. august 2019 genoptog Kommissionen derfor antiomgåelsesundersøgelsen med henblik på at afhjælpe den ulovlighed, som Domstolen har konstateret (9).

9

| (9) | Genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen var begrænset til gennemførelsen af Domstolens dom i sag C-644/17, Eurobolt, nemlig at sikre, at alle formforskrifter i henhold til proceduren i det rådgivende udvalg i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 blev overholdt (10). Proceduren er i mellemtiden blevet erstattet af undersøgelsesudvalgsproceduren i artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11). |
| --- | --- |

(9)

Genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen var begrænset til gennemførelsen af Domstolens dom i sag C-644/17, Eurobolt, nemlig at sikre, at alle formforskrifter i henhold til proceduren i det rådgivende udvalg i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 blev overholdt (10). Proceduren er i mellemtiden blevet erstattet af undersøgelsesudvalgsproceduren i artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11).

10

11

| (10) | I den forbindelse bør det bemærkes, at Den Europæiske Unions retsakter skal vedtages i overensstemmelse med de procedureregler, der var i kraft på det tidspunkt, hvor retsakterne blev vedtaget. Artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 i den form, den havde på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse, er blevet ophævet. Derfor kan en procedure som den nuværende genoptagelse af en antiomgåelsesundersøgelse, der er indledt i henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009, fra og med ophævelsen af artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 i den form, den havde på tidspunktet for vedtagelsen af gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011, kun gennemføres på grundlag af den udvalgsprocedure, som i øjeblikket er gældende for indførelsen af antiomgåelsesforanstaltninger (12). I henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009, som ændret og kodificeret ved forordning (EU) 2016/1036, er den procedure, som skal følges med henblik på denne genoptagelse, den i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. |
| --- | --- |

(10)

I den forbindelse bør det bemærkes, at Den Europæiske Unions retsakter skal vedtages i overensstemmelse med de procedureregler, der var i kraft på det tidspunkt, hvor retsakterne blev vedtaget. Artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 i den form, den havde på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse, er blevet ophævet. Derfor kan en procedure som den nuværende genoptagelse af en antiomgåelsesundersøgelse, der er indledt i henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009, fra og med ophævelsen af artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 i den form, den havde på tidspunktet for vedtagelsen af gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011, kun gennemføres på grundlag af den udvalgsprocedure, som i øjeblikket er gældende for indførelsen af antiomgåelsesforanstaltninger (12). I henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009, som ændret og kodificeret ved forordning (EU) 2016/1036, er den procedure, som skal følges med henblik på denne genoptagelse, den i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

12

3.   VURDERING AF PÅSTANDENE

VURDERING AF PÅSTANDENE

3.1.   Påstande fremsat i antiomgåelsesundersøgelsen

Påstande fremsat i antiomgåelsesundersøgelsen

| (11) | Eurobolt satte i sit indlæg af 13. juni 2011 spørgsmålstegn ved lovligheden af Kommissionens fortolkning af artikel 13 i forordning (EF) nr. 1225/2009 vedrørende to punkter. For det første gjorde virksomheden gældende, at de udvidede foranstaltninger ikke skulle gælde for den pågældende vare, hvis den virkelig var af malaysisk oprindelse. For det andet satte Eurobolt spørgsmålstegn ved Kommissionens beføjelse til på eget initiativ i en antiomgåelsesundersøgelse at fremsætte påstand om skade baseret på oplysninger fra den oprindelige undersøgelse uden at fremlægge bevis for skade. |
| --- | --- |

(11)

Eurobolt satte i sit indlæg af 13. juni 2011 spørgsmålstegn ved lovligheden af Kommissionens fortolkning af artikel 13 i forordning (EF) nr. 1225/2009 vedrørende to punkter. For det første gjorde virksomheden gældende, at de udvidede foranstaltninger ikke skulle gælde for den pågældende vare, hvis den virkelig var af malaysisk oprindelse. For det andet satte Eurobolt spørgsmålstegn ved Kommissionens beføjelse til på eget initiativ i en antiomgåelsesundersøgelse at fremsætte påstand om skade baseret på oplysninger fra den oprindelige undersøgelse uden at fremlægge bevis for skade.

| (12) | Kommissionen bemærkede, at ingen af de to påstande vedrørte gennemførelsen af dommen. Eurobolts bemærkninger vedrørte således spørgsmål, der falder uden for gennemførelsesproceduren. Påstandene kunne under alle omstændigheder også afvises i realiteten. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen bemærkede, at ingen af de to påstande vedrørte gennemførelsen af dommen. Eurobolts bemærkninger vedrørte således spørgsmål, der falder uden for gennemførelsesproceduren. Påstandene kunne under alle omstændigheder også afvises i realiteten.

| (13) | Hvad angår Eurobolts første påstand, og som anført i betragtning 46 i antiomgåelsesforordningen, giver grundforordningens artikel 13, stk. 1, mulighed for at udvide foranstaltningerne til også at omfatte indførsel fra »tredjelande« af samme vare. Grundforordningens artikel 13, stk. 4, giver mulighed for at indrømme undtagelser for egentlige producenter fra det pågældende tredjeland. Da der i antiomgåelsesundersøgelsen blev konstateret omgåelsespraksis i overensstemmelse med resultaterne af undersøgelser foretaget af OLAF og de malaysiske myndigheder, udvidede artikel 1 i antiomgåelsesforordningen antidumpingforanstaltningerne til også at omfatte import afsendt fra Malaysia. Enhver virksomhed, der havde påvist, at den pågældende var en egentlig malaysisk producent, blev dog fritaget for de udvidede foranstaltninger. Desuden var det muligt at søge om fremtidige fritagelser i henhold til artikel 2 i antiomgåelsesforordningen. Da det blev bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Malaysia (jf. betragtning 34 og 45 i antiomgåelsesforordningen), og da eksporten fra egentlige malaysiske producenter blev fritaget for udvidelsen af foranstaltningerne, blev Eurobolts første påstand derfor afvist. |
| --- | --- |

(13)

Hvad angår Eurobolts første påstand, og som anført i betragtning 46 i antiomgåelsesforordningen, giver grundforordningens artikel 13, stk. 1, mulighed for at udvide foranstaltningerne til også at omfatte indførsel fra »tredjelande« af samme vare. Grundforordningens artikel 13, stk. 4, giver mulighed for at indrømme undtagelser for egentlige producenter fra det pågældende tredjeland. Da der i antiomgåelsesundersøgelsen blev konstateret omgåelsespraksis i overensstemmelse med resultaterne af undersøgelser foretaget af OLAF og de malaysiske myndigheder, udvidede artikel 1 i antiomgåelsesforordningen antidumpingforanstaltningerne til også at omfatte import afsendt fra Malaysia. Enhver virksomhed, der havde påvist, at den pågældende var en egentlig malaysisk producent, blev dog fritaget for de udvidede foranstaltninger. Desuden var det muligt at søge om fremtidige fritagelser i henhold til artikel 2 i antiomgåelsesforordningen. Da det blev bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Malaysia (jf. betragtning 34 og 45 i antiomgåelsesforordningen), og da eksporten fra egentlige malaysiske producenter blev fritaget for udvidelsen af foranstaltningerne, blev Eurobolts første påstand derfor afvist.

| (14) | Hvad angår Eurobolts anden påstand, skal det bemærkes, at grundforordningens artikel 13, stk. 1, kræver bl.a. »bevis for skade eller for, at toldens afhjælpende virkninger undergraves med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare ....« (fremhævelse tilføjet). Disse to krav er ikke kumulative. Det fremgår af betragtning 37 og 38 i antiomgåelsesforordningen, at de afhjælpende virkninger af den antidumpingtold, der blev indført ved den oprindelige forordning, blev undergravet af omgåelsen, både med hensyn til priser og mængder. De retlige krav i grundforordningens artikel 13 er derfor opfyldt. Der var derfor ikke behov for eller retlig forpligtelse til at nyvurdere eller genanvende oplysninger om skader fra den oprindelige undersøgelse vedrørende importen fra Kina. Denne påstand blev derfor også afvist. |
| --- | --- |

(14)

Hvad angår Eurobolts anden påstand, skal det bemærkes, at grundforordningens artikel 13, stk. 1, kræver bl.a. »bevis for skade eller for, at toldens afhjælpende virkninger undergraves med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare ....« (fremhævelse tilføjet). Disse to krav er ikke kumulative. Det fremgår af betragtning 37 og 38 i antiomgåelsesforordningen, at de afhjælpende virkninger af den antidumpingtold, der blev indført ved den oprindelige forordning, blev undergravet af omgåelsen, både med hensyn til priser og mængder. De retlige krav i grundforordningens artikel 13 er derfor opfyldt. Der var derfor ikke behov for eller retlig forpligtelse til at nyvurdere eller genanvende oplysninger om skader fra den oprindelige undersøgelse vedrørende importen fra Kina. Denne påstand blev derfor også afvist.

eller

| (15) | Kommissionen konkluderede på baggrund af ovenstående, at Eurobolts indlæg af 13. juni 2011 var blevet behørigt behandlet, og at Eurobolts påstande blev behandlet i antiomgåelsesforordningen, herunder især i afsnit 2.8 og 4. Det er desuden vigtigt at bemærke i denne forbindelse, at Eurobolt hverken anfægtede beviserne for omladning af varer med oprindelse i Kina via Malaysia eller konklusionen om, at de virksomheder, hos hvilke Eurobolt indkøbte den pågældende vare, havde givet Kommissionen vildledende oplysninger og ikke havde været i stand til at påvise, at de var egentlige malaysiske producenter. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen konkluderede på baggrund af ovenstående, at Eurobolts indlæg af 13. juni 2011 var blevet behørigt behandlet, og at Eurobolts påstande blev behandlet i antiomgåelsesforordningen, herunder især i afsnit 2.8 og 4. Det er desuden vigtigt at bemærke i denne forbindelse, at Eurobolt hverken anfægtede beviserne for omladning af varer med oprindelse i Kina via Malaysia eller konklusionen om, at de virksomheder, hos hvilke Eurobolt indkøbte den pågældende vare, havde givet Kommissionen vildledende oplysninger og ikke havde været i stand til at påvise, at de var egentlige malaysiske producenter.

3.2.   Vurdering af påstande fremsat efter genoptagelsen

Vurdering af påstande fremsat efter genoptagelsen

| (16) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1374 om genoptagelse af antiomgåelsesundersøgelsen blev interesserede parter opfordret til at fremsætte bemærkninger vedrørende genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen. To parter fremsatte bemærkninger. |
| --- | --- |

(16)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1374 om genoptagelse af antiomgåelsesundersøgelsen blev interesserede parter opfordret til at fremsætte bemærkninger vedrørende genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen. To parter fremsatte bemærkninger.

| (17) | Eurobolt fremførte, at den overtrædelse af artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, som Domstolen har konstateret, ikke kan afhjælpes efterfølgende, da den udgør en overtrædelse af en væsentlig formforskrift, og det forhold ugyldiggør således gennemførelsen af den oprindelige antiomgåelsesundersøgelse. |
| --- | --- |

(17)

Eurobolt fremførte, at den overtrædelse af artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, som Domstolen har konstateret, ikke kan afhjælpes efterfølgende, da den udgør en overtrædelse af en væsentlig formforskrift, og det forhold ugyldiggør således gennemførelsen af den oprindelige antiomgåelsesundersøgelse.

| (18) | Denne påstand er ubegrundet af følgende årsager. En overtrædelse af artikel 15, stk. 2, gør ikke hele proceduren ugyldig, idet den ulovlighed, som Domstolen konstaterede, ikke vedrørte de væsentlige konklusioner vedrørende omgåelse. Overtrædelsen kan derfor afhjælpes ved at genoptage antiomgåelsesundersøgelsen på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte. Dette indebar, at Eurobolts oprindelige bemærkninger blev sendt til udvalget sammen med udkastet til gennemførelsesretsakten i overensstemmelse med den gældende procedure for indførelse af antiomgåelsesforanstaltninger. Det er den procedure, der er omhandlet i betragtning 10. Den gældende lovpligtige frist, inden for hvilken udvalget skal være i besiddelse af de relevante oplysninger, medfører, at de skal indgives senest 14 dage før dette udvalgs møde. Det gør det muligt for udvalget, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, at gøre sig bekendt med alle relevante oplysninger, således at medlemsstaterne kan formulere en holdning til udkastet til en gennemførelsesretsakt. Som Domstolen for nylig har fastslået, kan genoptagelsen af den administrative procedure og genindførelsen af antidumpingtold på import, der fandt sted i anvendelsesperioden for den forordning, der blev annulleret, heller ikke anses for at være i strid med princippet om ikketilbagevirkende kraft (13). |
| --- | --- |

(18)

Denne påstand er ubegrundet af følgende årsager. En overtrædelse af artikel 15, stk. 2, gør ikke hele proceduren ugyldig, idet den ulovlighed, som Domstolen konstaterede, ikke vedrørte de væsentlige konklusioner vedrørende omgåelse. Overtrædelsen kan derfor afhjælpes ved at genoptage antiomgåelsesundersøgelsen på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte. Dette indebar, at Eurobolts oprindelige bemærkninger blev sendt til udvalget sammen med udkastet til gennemførelsesretsakten i overensstemmelse med den gældende procedure for indførelse af antiomgåelsesforanstaltninger. Det er den procedure, der er omhandlet i betragtning 10. Den gældende lovpligtige frist, inden for hvilken udvalget skal være i besiddelse af de relevante oplysninger, medfører, at de skal indgives senest 14 dage før dette udvalgs møde. Det gør det muligt for udvalget, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, at gøre sig bekendt med alle relevante oplysninger, således at medlemsstaterne kan formulere en holdning til udkastet til en gennemførelsesretsakt. Som Domstolen for nylig har fastslået, kan genoptagelsen af den administrative procedure og genindførelsen af antidumpingtold på import, der fandt sted i anvendelsesperioden for den forordning, der blev annulleret, heller ikke anses for at være i strid med princippet om ikketilbagevirkende kraft (13).

13

| (19) | Hvis en dom afsagt af Domstolen ugyldiggør en antidumpingforordning, har den institution, der gennemfører den pågældende dom (i dette tilfælde Kommissionen), mulighed for at genoptage den procedure, der lå til grund for den pågældende forordning (14). Endvidere kan institutionen, medmindre den konstaterede uregelmæssighed medfører, at hele proceduren ugyldiggøres, med henblik på at vedtage en retsakt, der skal træde i stedet for en tidligere retsakt, som er blevet erklæret ugyldig, kun genoptage proceduren på det trin, hvor uregelmæssigheden fandt sted (15). |
| --- | --- |

(19)

Hvis en dom afsagt af Domstolen ugyldiggør en antidumpingforordning, har den institution, der gennemfører den pågældende dom (i dette tilfælde Kommissionen), mulighed for at genoptage den procedure, der lå til grund for den pågældende forordning (14). Endvidere kan institutionen, medmindre den konstaterede uregelmæssighed medfører, at hele proceduren ugyldiggøres, med henblik på at vedtage en retsakt, der skal træde i stedet for en tidligere retsakt, som er blevet erklæret ugyldig, kun genoptage proceduren på det trin, hvor uregelmæssigheden fandt sted (15).

14

15

| (20) | Eurobolt gjorde også gældende, at det ville være uhensigtsmæssigt, hvis Kommissionen genindførte antiomgåelsesforanstaltningerne, da de både er udløbet og siden hen er blevet ophævet. |
| --- | --- |

(20)

Eurobolt gjorde også gældende, at det ville være uhensigtsmæssigt, hvis Kommissionen genindførte antiomgåelsesforanstaltningerne, da de både er udløbet og siden hen er blevet ophævet.

| (21) | Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Kommissionen opfylder sin forpligtelse og indfører foranstaltninger over for den import af den pågældende vare, der fandt sted i perioden for anvendelsen af disse foranstaltninger, dvs. mellem den 27. juli 2011 og den 27. februar 2016, ved at afhjælpe en proceduremæssig uregelmæssighed og bekræfte de undersøgelsesresultater, som ikke var blevet anfægtet ved nævnte dom. Kommissionen afviste derfor Eurobolts påstand. |
| --- | --- |

(21)

Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Kommissionen opfylder sin forpligtelse og indfører foranstaltninger over for den import af den pågældende vare, der fandt sted i perioden for anvendelsen af disse foranstaltninger, dvs. mellem den 27. juli 2011 og den 27. februar 2016, ved at afhjælpe en proceduremæssig uregelmæssighed og bekræfte de undersøgelsesresultater, som ikke var blevet anfægtet ved nævnte dom. Kommissionen afviste derfor Eurobolts påstand.

| (22) | En anden part, European Fastener Distributor Association (EFDA), påstod »at der er tale om vedvarende svigt med hensyn til at tage de gyldige og omhyggeligt overvejede bemærkninger alvorligt, som var blevet fremsat af europæiske distributører af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer og deres respektive repræsentative organer.« Parten hævdede også, at hvis en importør kan godtgøre at virksomheden har udvist fornøden omhu og truffet alle rimelige og hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at den importerede vare er blevet lovligt produceret i Malaysia, bør denne ikke være forpligtet til at betale antidumpingtold, og enhver betaling af en sådan told bør refunderes. |
| --- | --- |

(22)

En anden part, European Fastener Distributor Association (EFDA), påstod »at der er tale om vedvarende svigt med hensyn til at tage de gyldige og omhyggeligt overvejede bemærkninger alvorligt, som var blevet fremsat af europæiske distributører af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer og deres respektive repræsentative organer.« Parten hævdede også, at hvis en importør kan godtgøre at virksomheden har udvist fornøden omhu og truffet alle rimelige og hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at den importerede vare er blevet lovligt produceret i Malaysia, bør denne ikke være forpligtet til at betale antidumpingtold, og enhver betaling af en sådan told bør refunderes.

t der er tale om vedvarende svigt med hensyn til at tage de gyldige og omhyggeligt overvejede bemærkninger alvorligt, som var blevet fremsat af europæiske distributører af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer og deres respektive repræsentative organer

| (23) | Kommissionen afviste EFDA's første påstand, da sammenslutningen ikke påviste en specifik manglende overholdelse af en retfærdig procedure i forbindelse med genoptagelsen af undersøgelsen og ikke fremlagde nogen beviser herfor. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen afviste EFDA's første påstand, da sammenslutningen ikke påviste en specifik manglende overholdelse af en retfærdig procedure i forbindelse med genoptagelsen af undersøgelsen og ikke fremlagde nogen beviser herfor.

| (24) | Hvad angår EFDA's anden påstand, fastsættes det i grundforordningens artikel 13, stk. 4, at når den praksis, forarbejdning eller bearbejdning, der udgør omgåelse, finder sted uden for Unionen, kan der indrømmes fritagelser over for producenter af den pågældende vare, for hvilke det er fastslået, at de ikke er involveret i omgåelsespraksis. Der er derfor ingen mulighed for fritagelser baseret på importørens fornødne omhu, når omgåelsen finder sted uden for Unionen (som det er tilfældet i den foreliggende sag). Det påhviler derimod eksportøren at bevise, at der er tale om en egentlig malaysisk producent og at anmode om en fritagelse. Som nævnt i afsnit 4 i antiomgåelsesforordningen søgte en række malaysiske eksportører om fritagelse og blev taget i betragtning, idet i alt ni virksomheder blev indrømmet sådanne fritagelser af Kommissionen. Kommissionen afviste derfor EFDA's anden påstand. |
| --- | --- |

(24)

Hvad angår EFDA's anden påstand, fastsættes det i grundforordningens artikel 13, stk. 4, at når den praksis, forarbejdning eller bearbejdning, der udgør omgåelse, finder sted uden for Unionen, kan der indrømmes fritagelser over for producenter af den pågældende vare, for hvilke det er fastslået, at de ikke er involveret i omgåelsespraksis. Der er derfor ingen mulighed for fritagelser baseret på importørens fornødne omhu, når omgåelsen finder sted uden for Unionen (som det er tilfældet i den foreliggende sag). Det påhviler derimod eksportøren at bevise, at der er tale om en egentlig malaysisk producent og at anmode om en fritagelse. Som nævnt i afsnit 4 i antiomgåelsesforordningen søgte en række malaysiske eksportører om fritagelse og blev taget i betragtning, idet i alt ni virksomheder blev indrømmet sådanne fritagelser af Kommissionen. Kommissionen afviste derfor EFDA's anden påstand.

| (25) | Under hensyntagen til de fremsatte bemærkninger og analysen heraf konkluderede Kommissionen, at de oprindelige foranstaltninger burde genindføres på importen af den pågældende vare afsendt fra Malaysia, uanset om varen var angivet med oprindelse i Malaysia eller ej. |
| --- | --- |

(25)

Under hensyntagen til de fremsatte bemærkninger og analysen heraf konkluderede Kommissionen, at de oprindelige foranstaltninger burde genindføres på importen af den pågældende vare afsendt fra Malaysia, uanset om varen var angivet med oprindelse i Malaysia eller ej.

4.   FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

| (26) | Alle parter, der gav sig til kende ved genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen, blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at genindføre antidumpingtolden. De blev indrømmet en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger. Eurobolt og EFDA fremsatte bemærkninger. |
| --- | --- |

(26)

Alle parter, der gav sig til kende ved genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen, blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at genindføre antidumpingtolden. De blev indrømmet en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger. Eurobolt og EFDA fremsatte bemærkninger.

| (27) | For det første gjorde Eurobolt igen gældende, at overtrædelser af væsentlige formforskrifter ugyldiggør hele sagen, og at den således ikke kan afhjælpes efterfølgende. For det andet har Eurobolt fastholdt, at genindførelsen af foranstaltninger, hvis retsgrundlag er en retsakt, som WTO har fundet ulovlig, krænker retsstatsprincippet og princippet om god forvaltning. For det tredje hævdede Eurobolt, at Kommissionens forslag om at genindføre foranstaltninger medfører, at der mangler en effektiv domstolsbeskyttelse, da det betyder, at Kommissionen blot kan afhjælpe enhver form for overtrædelse efterfølgende, og at dette resultat forskubber magtbalancen i handelsbeskyttelsesprocedurer. For det fjerde gjorde Eurobolt gældende, at Kommissionens forslag ikke tager hensyn til afgørelsen truffet af det Hoge Raad (Nederlandenes »High Court«) i Eurobolt mod Staatssecretaris van Financiën (16), og opfordrede Kommissionen til at afstå fra at blande sig i toldmyndighedernes enekompetence til at træffe afgørelse om tilbagebetaling af den af Eurobolt betalte antiomgåelsestold. |
| --- | --- |

(27)

For det første gjorde Eurobolt igen gældende, at overtrædelser af væsentlige formforskrifter ugyldiggør hele sagen, og at den således ikke kan afhjælpes efterfølgende. For det andet har Eurobolt fastholdt, at genindførelsen af foranstaltninger, hvis retsgrundlag er en retsakt, som WTO har fundet ulovlig, krænker retsstatsprincippet og princippet om god forvaltning. For det tredje hævdede Eurobolt, at Kommissionens forslag om at genindføre foranstaltninger medfører, at der mangler en effektiv domstolsbeskyttelse, da det betyder, at Kommissionen blot kan afhjælpe enhver form for overtrædelse efterfølgende, og at dette resultat forskubber magtbalancen i handelsbeskyttelsesprocedurer. For det fjerde gjorde Eurobolt gældende, at Kommissionens forslag ikke tager hensyn til afgørelsen truffet af det Hoge Raad (Nederlandenes »High Court«) i Eurobolt mod Staatssecretaris van Financiën (16), og opfordrede Kommissionen til at afstå fra at blande sig i toldmyndighedernes enekompetence til at træffe afgørelse om tilbagebetaling af den af Eurobolt betalte antiomgåelsestold.

16

| (28) | Med hensyn til Eurobolts første argument, der allerede var fremsat i forbindelse med genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen, henviser Kommissionen til betragtning18 og 19. Da der ikke blev fremført nye argumenter, blev denne påstand afvist. |
| --- | --- |

(28)

Med hensyn til Eurobolts første argument, der allerede var fremsat i forbindelse med genoptagelsen af antiomgåelsesundersøgelsen, henviser Kommissionen til betragtning18 og 19. Da der ikke blev fremført nye argumenter, blev denne påstand afvist.

| (29) | Med hensyn til Eurobolts andet argument besluttede Kommissionen at bringe foranstaltningerne i overensstemmelse med konklusionerne fra WTO's paneler og fra appelorganet, hvilket var årsagen til udstedelsen af forordningen af 26. februar 2016 (se betragtning 5). Den besluttede ikke at gøre det med tilbagevirkende kraft. Efterfølgende havde Kommissionen pligt til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme Domstolens dom, dvs. at rette op på en af Domstolen konstateret ulovlighed. Da den proceduremæssige fejl kunne afhjælpes, og undersøgelsesresultaterne vedrørende omgåelse blev bekræftet, var Kommissionen berettiget til at genindføre antiomgåelsestolden i perioden for foranstaltningernes anvendelse baseret på de ubestridte undersøgelsesresultater fra antiomgåelsesundersøgelsen. Ingen af ovennævnte foranstaltninger indebærer en overtrædelse af princippet om god forvaltning. Eurobolt henviste under alle omstændigheder til princippet om god forvaltning, men præciserede ikke, hvilken rettighed der angiveligt var blevet overtrådt i den forbindelse (17). Kommissionen afviste derfor påstanden. |
| --- | --- |

(29)

Med hensyn til Eurobolts andet argument besluttede Kommissionen at bringe foranstaltningerne i overensstemmelse med konklusionerne fra WTO's paneler og fra appelorganet, hvilket var årsagen til udstedelsen af forordningen af 26. februar 2016 (se betragtning 5). Den besluttede ikke at gøre det med tilbagevirkende kraft. Efterfølgende havde Kommissionen pligt til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme Domstolens dom, dvs. at rette op på en af Domstolen konstateret ulovlighed. Da den proceduremæssige fejl kunne afhjælpes, og undersøgelsesresultaterne vedrørende omgåelse blev bekræftet, var Kommissionen berettiget til at genindføre antiomgåelsestolden i perioden for foranstaltningernes anvendelse baseret på de ubestridte undersøgelsesresultater fra antiomgåelsesundersøgelsen. Ingen af ovennævnte foranstaltninger indebærer en overtrædelse af princippet om god forvaltning. Eurobolt henviste under alle omstændigheder til princippet om god forvaltning, men præciserede ikke, hvilken rettighed der angiveligt var blevet overtrådt i den forbindelse (17). Kommissionen afviste derfor påstanden.

17

| (30) | Hvad angår Eurobolts tredje argument er det fast praksis, at Domstolen i en dom i hvert enkelt tilfælde fastsætter anvendelsesområde for og årsagerne til en dom om ugyldighed (C-283/14 og C-284/14, CM Eurologistik and GLS, dom af 28. januar 2016, ECLI:EU:C:2016:57, præmis 49 og den nævnte praksis) og kan være af en sådan karakter, at det ikke kræver en fuldstændig og øjeblikkelig tilbagebetaling af de relevante toldbeløb (sag C-256/16, Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg, dom af 15. marts 2018, præmis 70). I det foreliggende tilfælde medførte overtrædelsen ikke, at hele den procedure, hvor der var uregelmæssigheder, blev ugyldiggjort. Som anført i betragtning 7-10, kan overtrædelsen af den væsentlige formforskrift i dette tilfælde afhjælpes, og foranstaltningen kan genindføres i overensstemmelse med de gældende procedureregler. Disse forpligtelser undergraver ikke princippet om effektiv retsbeskyttelse. Kommissionen afviste derfor også denne påstand. |
| --- | --- |

(30)

Hvad angår Eurobolts tredje argument er det fast praksis, at Domstolen i en dom i hvert enkelt tilfælde fastsætter anvendelsesområde for og årsagerne til en dom om ugyldighed (C-283/14 og C-284/14, CM Eurologistik and GLS, dom af 28. januar 2016, ECLI:EU:C:2016:57, præmis 49 og den nævnte praksis) og kan være af en sådan karakter, at det ikke kræver en fuldstændig og øjeblikkelig tilbagebetaling af de relevante toldbeløb (sag C-256/16, Deichmann SE v Hauptzollamt Duisburg, dom af 15. marts 2018, præmis 70). I det foreliggende tilfælde medførte overtrædelsen ikke, at hele den procedure, hvor der var uregelmæssigheder, blev ugyldiggjort. Som anført i betragtning 7-10, kan overtrædelsen af den væsentlige formforskrift i dette tilfælde afhjælpes, og foranstaltningen kan genindføres i overensstemmelse med de gældende procedureregler. Disse forpligtelser undergraver ikke princippet om effektiv retsbeskyttelse. Kommissionen afviste derfor også denne påstand.

| (31) | Hvad angår Eurobolts fjerde argument, der er gengivet i betragtning 8, var Kommissionen nødt til at tage de nødvendige skridt for at efterkomme dommen fra Den Europæiske Unions Domstol. Den nederlandske domstols afgørelse, som også vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt der skal betales renter i tilfælde af tilbagebetaling af antidumpingtold, kunne ikke fritage Kommissionen for dens forpligtelse som følge af Domstolens dom. Under alle omstændigheder forgriber Kommissionen ved sin handling sig heller ikke på de kompetencer, som medlemsstaternes toldmyndigheder har, hvilket er anerkendt af Domstolen både i C&J Clark International (18) og i Deichmann (19). Kommissionen afviste derfor påstanden. |
| --- | --- |

(31)

Hvad angår Eurobolts fjerde argument, der er gengivet i betragtning 8, var Kommissionen nødt til at tage de nødvendige skridt for at efterkomme dommen fra Den Europæiske Unions Domstol. Den nederlandske domstols afgørelse, som også vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt der skal betales renter i tilfælde af tilbagebetaling af antidumpingtold, kunne ikke fritage Kommissionen for dens forpligtelse som følge af Domstolens dom. Under alle omstændigheder forgriber Kommissionen ved sin handling sig heller ikke på de kompetencer, som medlemsstaternes toldmyndigheder har, hvilket er anerkendt af Domstolen både i C&J Clark International (18) og i Deichmann (19). Kommissionen afviste derfor påstanden.

18

19

| (32) | EFDA beklagede afvisningen af dens tidligere påstand om fritagelse af importører for betaling af antidumpingtold i tilfælde, hvor importørerne kunne godtgøre, at de havde udvist fornøden omhu med hensyn til at sikre, at den importerede vare var lovligt fremstillet i Malaysia. EFDA anmodede Kommissionen om at tage sine betænkeligheder op til fornyet overvejelse. |
| --- | --- |

(32)

EFDA beklagede afvisningen af dens tidligere påstand om fritagelse af importører for betaling af antidumpingtold i tilfælde, hvor importørerne kunne godtgøre, at de havde udvist fornøden omhu med hensyn til at sikre, at den importerede vare var lovligt fremstillet i Malaysia. EFDA anmodede Kommissionen om at tage sine betænkeligheder op til fornyet overvejelse.

| (33) | Som anført i betragtning 24 er der ingen mulighed for fritagelser baseret på importørens fornødne omhu, når omgåelsen finder sted uden for Unionen (som det er tilfældet i den foreliggende sag). Kommissionen bekræftede derfor sin tidligere afvisning af EFDA's påstand. |
| --- | --- |

(33)

Som anført i betragtning 24 er der ingen mulighed for fritagelser baseret på importørens fornødne omhu, når omgåelsen finder sted uden for Unionen (som det er tilfældet i den foreliggende sag). Kommissionen bekræftede derfor sin tidligere afvisning af EFDA's påstand.

| (34) | I lyset af ovenstående gav de bemærkninger, der blev fremsat efter fremlæggelsen af oplysninger, ikke anledning til en ændring af Kommissionens konklusion, jf. betragtning 25. |
| --- | --- |

(34)

I lyset af ovenstående gav de bemærkninger, der blev fremsat efter fremlæggelsen af oplysninger, ikke anledning til en ændring af Kommissionens konklusion, jf. betragtning 25.

| (35) | I henhold til artikel 109 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (20) er rentesatsen, når et beløb skal tilbagebetales som følge af en dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol, den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i C-udgaven i Den Europæiske Unions Tidende, den første kalenderdag i hver måned. |
| --- | --- |

(35)

I henhold til artikel 109 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (20) er rentesatsen, når et beløb skal tilbagebetales som følge af en dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol, den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i C-udgaven i Den Europæiske Unions Tidende, den første kalenderdag i hver måned.

20

Den Europæiske Unions Tidende

| (36) | Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, forordning (EU) 2016/1036 — |
| --- | --- |

(36)

Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, forordning (EU) 2016/1036 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   Den endelige antidumpingtold for »alle andre virksomheder«, som blev indført ved artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål, bortset fra rustfrit stål, dvs. træskruer (bortset fra svelleskruer), selvskærende skruer, andre skruer og bolte med hoved (også med tilhørende møtrikker eller underlagsskiver, men dog bortset fra skruer drejet af massivt materiale, med stifttykkelse på højst 6 mm, og bortset fra skruer og bolte med gevind, til fastholdelse af skinnemateriel) og underlagsskiver med oprindelse i Folkerepublikken Kina, udvides hermed til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål, bortset fra rustfrit stål, dvs. træskruer (bortset fra svelleskruer), selvskærende skruer, andre skruer og bolte med hoved (også med tilhørende møtrikker eller underlagsskiver, men dog bortset fra skruer drejet af massivt materiale, med stifttykkelse på højst 6 mm, og bortset fra skruer og bolte med gevind, til fastholdelse af skinnemateriel) og underlagsskiver afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej, henhørende i perioden for anvendelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 under KN-kode ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 og ex 7318 22 00). Taric-koderne er opført i bilag I til nærværende forordning.

2.   Stk. 1 i denne artikel finder ikke anvendelse på de eksporterende producenter, der er opført i bilag II.

3.   Den i medfør af stk. 1 i denne artikel udvidede told opkræves på import afsendt fra Malaysia, uanset om den er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej, der er registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 966/2010 samt artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1225/2009, med undtagelse af varer, som er fremstillet af de i stk. 2 opførte virksomheder.

Artikel 2

1.   Toldbeløb, der opkræves på grundlag af gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011, refunderes ikke.

2.   Eventuelle godtgørelser, der fandt sted efter Domstolens dom i sag C-644/17, Eurobolt (ECLI:EU:C:2019:555), inddrives af de myndigheder, som foretog godtgørelserne.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2020.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 af 26. januar 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 1).

2

(3)  Kommissionens forordning (EU) nr. 966/2010 af 27. oktober 2010 om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 over for importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, ved import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering (EUT L 282 af 28.10.2010, s. 29).

3

(4)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 af 18. juli 2011 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej (EUT L 194 af 26.7.2011, s. 6).

4

(5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/278 af 26. februar 2016 om ophævelse af den endelige antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, udvidet til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varerne er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej (EUT L 52 af 27.2.2016, s. 24).

5

(6)  Sag C-644/17, Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555.

6

(7)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51). Ophævet og erstattet af forordning (EU) 2016/1036.

7

(8)  Sag C-644/17, Eurobolt, ECLI:EU:C:2019:555, præmis 51.

8

(9)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1374 af 26. august 2019 om genoptagelse af undersøgelsen efter dommen af 3. juli 2019 i sag C-644/17, Eurobolt, for så vidt angår Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 723/2011 af 18. juli 2011 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål afsendt fra Malaysia, uanset om varen er angivet med oprindelse i Malaysia eller ej (EUT L 223 af 27.8.2019, s. 1).

9

(10)  De undersøgelsesresultater, der ikke blev anfægtet ved den pågældende dom, er fortsat fuldt gyldige (jf. på tilsvarende vis, sag T-650/17, Jinan Meide Casting Co. Ltd, ECLI:EU:T:2019:644, præmis 333-342).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser(EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13). Se i den forbindelse Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 af 15. januar 2014 om ændring af visse forordninger vedrørende den fælles handelspolitik for så vidt angår procedurerne for vedtagelse af visse foranstaltninger (EUT L 18 af 21.1.2014, s. 1).

11

(12)  Domstolens dom af 15. marts 2018, sag C-256/16, Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, præmis 44-55.

12

(13)  Domstolens dom af 15. marts 2018, sag C-256/16, Deichmann SE mod Hauptzollamt Duisburg, ECLI:EU:C:2018:187, præmis 79, og Domstolens dom af 19. juni 2019, sag C-612/16, C & J Clark International Ltd mod Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs, ECLI:EU:C:2019:508, præmis 58.

13

(14)  Domstolens dom af 15. marts 2018, sag C-256/16, Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, præmis 73, se også Domstolens dom af 19. juni 2019, sag C-612/16, P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, præmis 43.

14

(15)  Ibid, præmis 74, se også Domstolens dom af 19. juni 2019, sag C-612/16, P&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, præmis 43.

15

(16)  Hoge Raad, Eurobolt mod Staatssecretaris van Financiën, af 29. november 2019, 15/04667 bis, NL:HR:2019:1875.

16

(17)  Jf. dom af 2. oktober 2003 i sag T-196/99, Area Cova mod Rådet og Kommissionen, ECLI:EU:T:2001:281, præmis 43, dom af 4. oktober 2006, i sag T-193/04, Tillack mod Kommissionen, EU:T:2006:292, præmis 127, og dom af 13. november 2008, i sag T-128/05, SPM mod Rådet og Kommissionen, ECLI:EU:T:2008:494, præmis 127.

17

(18)  Dom af 19. juni 2019, sag C-612/16, C&J Clark International, ECLI:EU:C:2019:508, præmis 84-85.

18

(19)  Dom af 15. marts 2018, Case C-256/16 Deichmann, ECLI:EU:C:2018:187, præmis 84.

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1).

20

---

BILAG I

Taric-koder for visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål som defineret i artikel 1

a)   Gældende fra den 27. juli 2011 til den 27. februar 2016

KN-koder ex 7318 12 90, ex 7318 14 91, ex 7318 14 99, ex 7318 15 59, ex 7318 15 69, ex 7318 15 81, ex 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 og ex 7318 22 00 (Taric-koder 7318129011, 7318129091, 7318149111, 7318149191, 7318149911, 7318155911, 7318155961, 7318155981, 7318156911, 7318156961, 7318156981, 7318158111, 7318158161, 7318158181, 7318158911, 7318158961, 7318158981, 7318159021, 7318159071, 7318159091, 7318210031, 7318210095, 7318220031 og 7318220095)

b)   Gældende fra den 27. juli 2011 til den 30. juni 2012

7318149991

c)   Gældende fra den 1. juli 2012 til den 27. februar 2016

7318149920 og 7318149992

---

BILAG II

Liste over eksporterende producenter

| Navn på den eksporterende producent | Taric-tillægskode |
| --- | --- |
| Acku Metal Industries (M) Sdn. Bhd | B123 |
| Chin Well Fasteners Company Sdn. Bhd | B124 |
| Jinfast Industries Sdn. Bhd | B125 |
| Power Steel and Electroplating Sdn. Bhd | B126 |
| Sofasco Industries (M) Sdn. Bhd | B127 |
| Tigges Fastener Technology (M) Sdn. Bhd | B128 |
| TI Metal Forgings Sdn. Bhd | B129 |
| United Bolt and Nut Sdn. Bhd | B130 |
| Andfast Malaysia Sdn. Bhd. | B265 |

Navn på den eksporterende producent

Taric-tillægskode

Acku Metal Industries (M) Sdn. Bhd

B123

Chin Well Fasteners Company Sdn. Bhd

B124

Jinfast Industries Sdn. Bhd

B125

Power Steel and Electroplating Sdn. Bhd

B126

Sofasco Industries (M) Sdn. Bhd

B127

Tigges Fastener Technology (M) Sdn. Bhd

B128

TI Metal Forgings Sdn. Bhd

B129

United Bolt and Nut Sdn. Bhd

B130

Andfast Malaysia Sdn. Bhd.

B265

---

DIREKTIVER

| 5.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 141/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 141/9

---

KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) 2020/612

af 4. maj 2020

om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (1), særlig artikel 8, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De gældende særlige bestemmelser vedrørende medlemsstaternes mulighed for at beslutte, at der ikke skal anføres begrænsninger på kørekortet for indehavere af kørekort til køretøjer af kategori C, CE, D og DE, bør udvides at til omfatte indehavere af kørekort til køretøjer af kategori BE, C1, C1E, D1 og D1E, hvis ansøgeren allerede har kørekort til et køretøj med manuelt gear i mindst én af følgende kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E. |
| --- | --- |

(1)

De gældende særlige bestemmelser vedrørende medlemsstaternes mulighed for at beslutte, at der ikke skal anføres begrænsninger på kørekortet for indehavere af kørekort til køretøjer af kategori C, CE, D og DE, bør udvides at til omfatte indehavere af kørekort til køretøjer af kategori BE, C1, C1E, D1 og D1E, hvis ansøgeren allerede har kørekort til et køretøj med manuelt gear i mindst én af følgende kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E.

| (2) | Udvidelsen bør foretages på baggrund af den tekniske udvikling, især for at tage højde for transportindustriens øgede udvikling og anvendelse af mere moderne, sikrere og mindre forurenende køretøjer, der er udstyret med en bred vifte af halvautomatiske, automatiske eller hybride transmissionssystemer. Desuden vil forenklingen af de gældende begrænsninger for kørsel med køretøjer med automatgear reducere den administrative eller finansielle byrde på interessenterne, herunder små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, der er aktive på vejtransportområdet. |
| --- | --- |

(2)

Udvidelsen bør foretages på baggrund af den tekniske udvikling, især for at tage højde for transportindustriens øgede udvikling og anvendelse af mere moderne, sikrere og mindre forurenende køretøjer, der er udstyret med en bred vifte af halvautomatiske, automatiske eller hybride transmissionssystemer. Desuden vil forenklingen af de gældende begrænsninger for kørsel med køretøjer med automatgear reducere den administrative eller finansielle byrde på interessenterne, herunder små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, der er aktive på vejtransportområdet.

| (3) | Kravene til motorcykler af kategori A2, der anvendes til den praktiske prøve, bør tilpasses i lyset af den tekniske udvikling, især udviklingen af forbrændingsmotorer og chassiser og den bredere anvendelse af elektriske motorcykler. Tilpasningen af prøvekøretøjernes tekniske specifikationer bør desuden sikre, at kørekortansøgere prøves i køretøjer, der er repræsentative for den kategori, som kørekortet udstedes for. |
| --- | --- |

(3)

Kravene til motorcykler af kategori A2, der anvendes til den praktiske prøve, bør tilpasses i lyset af den tekniske udvikling, især udviklingen af forbrændingsmotorer og chassiser og den bredere anvendelse af elektriske motorcykler. Tilpasningen af prøvekøretøjernes tekniske specifikationer bør desuden sikre, at kørekortansøgere prøves i køretøjer, der er repræsentative for den kategori, som kørekortet udstedes for.

| (4) | Direktiv 2006/126/EF bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(4)

Direktiv 2006/126/EF bør derfor ændres.

| (5) | I henhold til fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (2) har medlemsstaterne forpligtet sig til i begrundede tilfælde at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (2) har medlemsstaterne forpligtet sig til i begrundede tilfælde at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter.

| (6) | Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Kørekortudvalget — |
| --- | --- |

(6)

Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Kørekortudvalget —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Bilag II til direktiv 2006/126/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 1. november 2020 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.

De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. november 2020.

Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. maj 2020.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18.

1

(2)  
  EUT C 369 af 17.12.2011, s. 14.

2

---

BILAG

Bilag II til direktiv 2006/126/EF ændres således:

| a) | Punkt 5.1.3 affattes således:

  »5.1.3.Særlige bestemmelser for køretøjer i kategori BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 og D1E
  Hvis ansøgeren allerede har kørekort til et køretøj med manuelt gear i mindst én af følgende kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E og under den praktiske prøve er blevet prøvet i de færdigheder, der er omhandlet i punkt 8.4., kan medlemsstaterne beslutte, at der ikke skal anføres begrænsninger på kørekortet for kategori BE-, C-, CE-, C1-, C1E-, D-, DE-, D1- eller D1E-køretøjer indeholdende automatgear som beskrevet i punkt 5.1.2.« |
| --- | --- |

a)

Punkt 5.1.3 affattes således:

»5.1.3.Særlige bestemmelser for køretøjer i kategori BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 og D1E

Hvis ansøgeren allerede har kørekort til et køretøj med manuelt gear i mindst én af følgende kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 eller D1E og under den praktiske prøve er blevet prøvet i de færdigheder, der er omhandlet i punkt 8.4., kan medlemsstaterne beslutte, at der ikke skal anføres begrænsninger på kørekortet for kategori BE-, C-, CE-, C1-, C1E-, D-, DE-, D1- eller D1E-køretøjer indeholdende automatgear som beskrevet i punkt 5.1.2.«

| b) | Punkt 5.2, anden underoverskrift, andet afsnit, »Kategori A2« affattes således:

  »Hvis motorcyklen er drevet af en forbrændingsmotor, skal dens slagvolumen være mindst 250 cm3.« |
| --- | --- |

b)

Punkt 5.2, anden underoverskrift, andet afsnit, »Kategori A2« affattes således:

»Hvis motorcyklen er drevet af en forbrændingsmotor, skal dens slagvolumen være mindst 250 cm3.«

---

AFGØRELSER

| 5.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 141/12 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 141/12

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2020/613

af 7. februar 2020

om Tysklands foranstaltning SA.17653 — C36/2007 (ex NN 25/2007) til fordel for Deutsche Post AG

(meddelt under nummer C(2020) 593)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter i henhold til ovennævnte bestemmelser at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

1.1.   Sammenfatning af de relevante støtteprocedurer

Sammenfatning af de relevante støtteprocedurer

1.1.1.   Åbningsbeslutningen

Åbningsbeslutningen

| (1) | I 1994 indgav United Parcel Service (herefter »UPS«) en klage, hvori virksomheden gjorde gældende, at der var ydet ulovlig støtte til Deutsche Bundespost POSTDIENST (herefter »POSTDIENST«). |
| --- | --- |

(1)

I 1994 indgav United Parcel Service (herefter »UPS«) en klage, hvori virksomheden gjorde gældende, at der var ydet ulovlig støtte til Deutsche Bundespost POSTDIENST (herefter »POSTDIENST«).

| (2) | Den 23. oktober 1999 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til flere statslige foranstaltninger: Overførsler i forbindelse med befordringspligten, en offentlig garanti og pensionstilskuddene i perioden 1995-1999 (herefter »åbningsbeslutningen«). |
| --- | --- |

(2)

Den 23. oktober 1999 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til flere statslige foranstaltninger: Overførsler i forbindelse med befordringspligten, en offentlig garanti og pensionstilskuddene i perioden 1995-1999 (herefter »åbningsbeslutningen«).

| (3) | Åbningsbeslutningen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. |
| --- | --- |

(3)

Åbningsbeslutningen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger.

Den Europæiske Unions Tidende

2

| (4) | Tyskland fremsatte bemærkninger hertil den 16. september 1999. |
| --- | --- |

(4)

Tyskland fremsatte bemærkninger hertil den 16. september 1999.

| (5) | Efter offentliggørelsen af åbningsbeslutningen modtog Kommissionen bemærkninger fra 14 interesserede parter. Disse bemærkninger blev videresendt til forbundsregeringen ved brev af 15. december 1999 for at give den lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil. |
| --- | --- |

(5)

Efter offentliggørelsen af åbningsbeslutningen modtog Kommissionen bemærkninger fra 14 interesserede parter. Disse bemærkninger blev videresendt til forbundsregeringen ved brev af 15. december 1999 for at give den lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil.

| (6) | Tyskland svarede ved brev af 1. februar 2000, der blev registreret ved modtagelsen den 2. februar 2000. |
| --- | --- |

(6)

Tyskland svarede ved brev af 1. februar 2000, der blev registreret ved modtagelsen den 2. februar 2000.

1.1.2.   Beslutningen af 2002

Beslutningen af 2002

| (7) | Den 19. juni 2002 vedtog Kommissionen beslutning 2002/753/EF (3) (herefter »beslutning af 2002«), hvori den fastslog, at POSTDIENSTs og dens efterfølger Deutsche Post AG's priser (herefter »DPAG«, mens POSTDIENST og DPAG herefter under ét benævnes »Deutsche Post«) for dør-til-dør pakkeforsendelser lå under de ydelsesspecifikke meromkostninger, og at denne aggressive prispolitik ikke var omfattet af Deutsche Posts befordringspligt. |
| --- | --- |

(7)

Den 19. juni 2002 vedtog Kommissionen beslutning 2002/753/EF (3) (herefter »beslutning af 2002«), hvori den fastslog, at POSTDIENSTs og dens efterfølger Deutsche Post AG's priser (herefter »DPAG«, mens POSTDIENST og DPAG herefter under ét benævnes »Deutsche Post«) for dør-til-dør pakkeforsendelser lå under de ydelsesspecifikke meromkostninger, og at denne aggressive prispolitik ikke var omfattet af Deutsche Posts befordringspligt.

3

| (8) | Efter Kommissionens opfattelse blev det deraf følgende tab på 572 mio. EUR i strid med artikel 106 og 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i sidste instans finansieret ved hjælp af statsmidler, som Deutsche Post modtog i forskellig form (f.eks. offentlige overførsler fra søsterselskabet Deutsche Bundespost TELEKOM (herefter »TELEKOM«), offentlige lånegarantier og offentlige tilskud til finansiering af pensioner til posttjenestemænd). |
| --- | --- |

(8)

Efter Kommissionens opfattelse blev det deraf følgende tab på 572 mio. EUR i strid med artikel 106 og 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i sidste instans finansieret ved hjælp af statsmidler, som Deutsche Post modtog i forskellig form (f.eks. offentlige overførsler fra søsterselskabet Deutsche Bundespost TELEKOM (herefter »TELEKOM«), offentlige lånegarantier og offentlige tilskud til finansiering af pensioner til posttjenestemænd).

| (9) | Som følge af beslutningen af 2002 tilbagesøgte Tyskland den statsstøtte på 572 mio. EUR, der ikke var forenelig med det indre marked, fra DPAG. Deutsche Post appellerede beslutningen til EU's retsinstanser. |
| --- | --- |

(9)

Som følge af beslutningen af 2002 tilbagesøgte Tyskland den statsstøtte på 572 mio. EUR, der ikke var forenelig med det indre marked, fra DPAG. Deutsche Post appellerede beslutningen til EU's retsinstanser.

1.1.3.   Yderligere klager efter beslutningen af 2002

Yderligere klager efter beslutningen af 2002

| (10) | Den 13. maj 2004 indgav UPS endnu en klage vedrørende ulovlig støtte, der var ydet til Deutsche Post efter beslutningen af 2002. UPS var af den opfattelse, at ikke alle de foranstaltninger, der var anført i den oprindelige klage fra 1994, var blevet undersøgt i beslutningen af 2002, og at Deutsche Post havde opnået betydeligt større fordele end den uforenelige støtte på 572 mio. EUR. Deutsche Post havde ifølge UPS anvendt statsmidler til at udvide sin pakkevirksomhed (f.eks. ved overtagelse af andre virksomheder) og sælge tjenesteydelser til urimeligt lave interne afregningspriser til sine datterselskaber Postbank AG (herefter »POSTBANK«) og Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, som var aktive inden for henholdsvis bankvirksomhed og under firmanavnet »DHL« inden for salg af pakketjenester til erhvervskunder. |
| --- | --- |

(10)

Den 13. maj 2004 indgav UPS endnu en klage vedrørende ulovlig støtte, der var ydet til Deutsche Post efter beslutningen af 2002. UPS var af den opfattelse, at ikke alle de foranstaltninger, der var anført i den oprindelige klage fra 1994, var blevet undersøgt i beslutningen af 2002, og at Deutsche Post havde opnået betydeligt større fordele end den uforenelige støtte på 572 mio. EUR. Deutsche Post havde ifølge UPS anvendt statsmidler til at udvide sin pakkevirksomhed (f.eks. ved overtagelse af andre virksomheder) og sælge tjenesteydelser til urimeligt lave interne afregningspriser til sine datterselskaber Postbank AG (herefter »POSTBANK«) og Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG, som var aktive inden for henholdsvis bankvirksomhed og under firmanavnet »DHL« inden for salg af pakketjenester til erhvervskunder.

| (11) | Kommissionen fremsendte anmodninger om oplysninger til Tyskland den 9. november 2004 og den 1. april 2005. Tyskland fremsendte sine svar den 2. december 2004 og den 3. juni 2005. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen fremsendte anmodninger om oplysninger til Tyskland den 9. november 2004 og den 1. april 2005. Tyskland fremsendte sine svar den 2. december 2004 og den 3. juni 2005.

| (12) | Den 16. juli 2004 indgav TNT Post AG & Co KG (herefter »TNT«) en klage, hvori det også blev gjort gældende, at Deutsche Post solgte tjenesteydelser til urimeligt lave interne afregningspriser til POSTBANK. TNT gjorde gældende, at POSTBANK kun betalte de variable omkostninger for de leverede tjenesteydelser, mens Deutsche Post finansierede de fælles faste omkostninger til distributionsnettet fuldt ud ved hjælp af indtægter fra brevmonopolet. |
| --- | --- |

(12)

Den 16. juli 2004 indgav TNT Post AG & Co KG (herefter »TNT«) en klage, hvori det også blev gjort gældende, at Deutsche Post solgte tjenesteydelser til urimeligt lave interne afregningspriser til POSTBANK. TNT gjorde gældende, at POSTBANK kun betalte de variable omkostninger for de leverede tjenesteydelser, mens Deutsche Post finansierede de fælles faste omkostninger til distributionsnettet fuldt ud ved hjælp af indtægter fra brevmonopolet.

| (13) | Kommissionen fremsendte anmodninger om oplysninger til Tyskland den 11. november 2004 og den 25. april 2005. Tyskland fremsendte sine svar den 17. december 2004 og den 23. juni 2005. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen fremsendte anmodninger om oplysninger til Tyskland den 11. november 2004 og den 25. april 2005. Tyskland fremsendte sine svar den 17. december 2004 og den 23. juni 2005.

1.1.4.   2007-beslutningen om udvidelse af proceduren

2007-beslutningen om udvidelse af proceduren

| (14) | Efter at Kommissionen havde modtaget yderligere klager, underrettede den ved brev af 12. september 2007 (4) Tyskland om sin beslutning om at udvide den procedure, der var indledt i 1999 (herefter »2007-beslutningen om udvidelse af proceduren«). |
| --- | --- |

(14)

Efter at Kommissionen havde modtaget yderligere klager, underrettede den ved brev af 12. september 2007 (4) Tyskland om sin beslutning om at udvide den procedure, der var indledt i 1999 (herefter »2007-beslutningen om udvidelse af proceduren«).

4

| (15) | Formålet med 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren var at medtage alle nye oplysninger i proceduren og foretage en indgående undersøgelse af alle potentielle konkurrencefordrejninger, som de statslige foranstaltninger til fordel for Deutsche Post måtte give anledning til. |
| --- | --- |

(15)

Formålet med 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren var at medtage alle nye oplysninger i proceduren og foretage en indgående undersøgelse af alle potentielle konkurrencefordrejninger, som de statslige foranstaltninger til fordel for Deutsche Post måtte give anledning til.

| (16) | Tyskland fremsatte bemærkninger den 14. december 2007, og Deutsche Post appellerede 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren (5). Den 16. november 2007 fremsendte UPS og TNT bemærkninger. Efter at Tyskland den 20. december 2007 havde anmodet om en forlængelse af fristen, fremsendte forbundsregeringen den 12. marts 2008 kommentarer til bemærkningerne fra UPS og TNT. |
| --- | --- |

(16)

Tyskland fremsatte bemærkninger den 14. december 2007, og Deutsche Post appellerede 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren (5). Den 16. november 2007 fremsendte UPS og TNT bemærkninger. Efter at Tyskland den 20. december 2007 havde anmodet om en forlængelse af fristen, fremsendte forbundsregeringen den 12. marts 2008 kommentarer til bemærkningerne fra UPS og TNT.

5

1.1.5.   Anmodning om oplysninger af 17. juli 2008

Anmodning om oplysninger af 17. juli 2008

| (17) | Den 17. juli 2008 fremsendte Kommissionen en anmodning om oplysninger til Tyskland vedrørende alle statslige foranstaltninger, der skulle undersøges, samt et spørgeskema vedrørende Deutsche Posts indtægter og omkostninger i perioden 1989-2007. Den 5. august 2008 anmodede Tyskland om en ubestemt forlængelse af fristen, da det skulle undersøges, om visse oplysninger var tilgængelige, inden et svar var muligt. |
| --- | --- |

(17)

Den 17. juli 2008 fremsendte Kommissionen en anmodning om oplysninger til Tyskland vedrørende alle statslige foranstaltninger, der skulle undersøges, samt et spørgeskema vedrørende Deutsche Posts indtægter og omkostninger i perioden 1989-2007. Den 5. august 2008 anmodede Tyskland om en ubestemt forlængelse af fristen, da det skulle undersøges, om visse oplysninger var tilgængelige, inden et svar var muligt.

| (18) | Den 12. august 2008 forklarede Kommissionen, hvorfor undersøgelsen af Deutsche Posts indtægter og omkostninger skulle foretages for perioden 1989-2007, og fastholdt, at de krævede oplysninger skulle fremsendes. |
| --- | --- |

(18)

Den 12. august 2008 forklarede Kommissionen, hvorfor undersøgelsen af Deutsche Posts indtægter og omkostninger skulle foretages for perioden 1989-2007, og fastholdt, at de krævede oplysninger skulle fremsendes.

| (19) | I sin meddelelse af 14. august 2008 gjorde Tyskland endnu en gang gældende, at der ikke var nogen grund til at undersøge Deutsche Posts indtægter og omkostninger i perioden efter 1994. Den 22. august 2008 forbeholdt Kommissionen sig ret til, i tilfælde af at Tyskland ikke fremsendte de krævede oplysninger, at udstede et påbud om oplysninger efter artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (6). |
| --- | --- |

(19)

I sin meddelelse af 14. august 2008 gjorde Tyskland endnu en gang gældende, at der ikke var nogen grund til at undersøge Deutsche Posts indtægter og omkostninger i perioden efter 1994. Den 22. august 2008 forbeholdt Kommissionen sig ret til, i tilfælde af at Tyskland ikke fremsendte de krævede oplysninger, at udstede et påbud om oplysninger efter artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (6).

6

| (20) | Den 2. oktober 2008 fremsendte Tyskland resultaterne af endnu et juridisk responsum for at støtte sin opfattelse af, at en analyse af regnskaberne efter 1994 ikke var nødvendig, og at perioden 1990-1994 var den relevante undersøgelsesperiode. |
| --- | --- |

(20)

Den 2. oktober 2008 fremsendte Tyskland resultaterne af endnu et juridisk responsum for at støtte sin opfattelse af, at en analyse af regnskaberne efter 1994 ikke var nødvendig, og at perioden 1990-1994 var den relevante undersøgelsesperiode.

| (21) | Den 28. oktober 2008 fremsendte Tyskland oplysninger om den offentlige garanti og pensionsforanstaltningen. |
| --- | --- |

(21)

Den 28. oktober 2008 fremsendte Tyskland oplysninger om den offentlige garanti og pensionsforanstaltningen.

1.1.6.   Påbud om oplysninger af 30. oktober 2008

Påbud om oplysninger af 30. oktober 2008

| (22) | Kommissionen accepterede ikke Tysklands argumenter og fastholdt, at en analyse frem til 2007 var nødvendig for fuldt ud at vurdere konkurrencevirkningerne af de gennemførte statslige foranstaltninger. Efter de to rykkerskrivelser af 12. august 2008 og 22. august 2008 udstedte Kommissionen den 30. oktober 2008 et påbud om oplysninger, hvorved Tyskland formelt blev anmodet om at fremlægge alle nødvendige regnskabsoplysninger for hele perioden 1989-2007. |
| --- | --- |

(22)

Kommissionen accepterede ikke Tysklands argumenter og fastholdt, at en analyse frem til 2007 var nødvendig for fuldt ud at vurdere konkurrencevirkningerne af de gennemførte statslige foranstaltninger. Efter de to rykkerskrivelser af 12. august 2008 og 22. august 2008 udstedte Kommissionen den 30. oktober 2008 et påbud om oplysninger, hvorved Tyskland formelt blev anmodet om at fremlægge alle nødvendige regnskabsoplysninger for hele perioden 1989-2007.

| (23) | Tyskland og Deutsche Post appellerede påbuddet om oplysninger (7). |
| --- | --- |

(23)

Tyskland og Deutsche Post appellerede påbuddet om oplysninger (7).

7

| (24) | Den 27. november 2008 fremsendte Tyskland de krævede regnskabsoplysninger for perioden 1989-1994. Den 5. og 16. december 2008 opdaterede Tyskland de regnskabsoplysninger, der var fremsendt den 27. november 2008. |
| --- | --- |

(24)

Den 27. november 2008 fremsendte Tyskland de krævede regnskabsoplysninger for perioden 1989-1994. Den 5. og 16. december 2008 opdaterede Tyskland de regnskabsoplysninger, der var fremsendt den 27. november 2008.

1.1.7.   Fremsendelsen af regnskabsoplysninger for perioden 1989-2007

Fremsendelsen af regnskabsoplysninger for perioden 1989-2007

| (25) | Efter et møde mellem den kompetente tyske statssekretær, bestyrelsesformanden for DPAG og kommissionsmedlemmet med ansvar for konkurrence den 6. februar 2009 indvilligede Tyskland og Deutsche Post i at stille regnskabsoplysninger til rådighed for perioden efter 1994. |
| --- | --- |

(25)

Efter et møde mellem den kompetente tyske statssekretær, bestyrelsesformanden for DPAG og kommissionsmedlemmet med ansvar for konkurrence den 6. februar 2009 indvilligede Tyskland og Deutsche Post i at stille regnskabsoplysninger til rådighed for perioden efter 1994.

| (26) | Den 3. marts 2009 fremsendte Tyskland et første sæt regnskabsoplysninger for hele undersøgelsesperioden 1989-2007. |
| --- | --- |

(26)

Den 3. marts 2009 fremsendte Tyskland et første sæt regnskabsoplysninger for hele undersøgelsesperioden 1989-2007.

| (27) | Der fandt møder sted mellem Deutsche Post og Kommissionens tjenestegrene den 3. marts 2009 i Bruxelles samt den 12. marts 2009, 2. april 2009, 28. maj 2009, 23. juni 2009 og 18. september 2009 i Bonn. Den 26. marts 2009, den 7. maj 2009 og den 22. juni 2009 fremsendte Tyskland yderligere oplysninger fra Deutsche Post. |
| --- | --- |

(27)

Der fandt møder sted mellem Deutsche Post og Kommissionens tjenestegrene den 3. marts 2009 i Bruxelles samt den 12. marts 2009, 2. april 2009, 28. maj 2009, 23. juni 2009 og 18. september 2009 i Bonn. Den 26. marts 2009, den 7. maj 2009 og den 22. juni 2009 fremsendte Tyskland yderligere oplysninger fra Deutsche Post.

| (28) | Efter disse møder og en række spørgsmål, som Kommissionens tjenestegrene forelagde for Deutsche Post den 4. juni 2009 og 30. juli 2009, fremsendte Tyskland opdaterede regnskabsoplysninger og yderligere præciseringer den 9. juli 2009, 31. juli 2009, 17. august 2009, 8. september 2009, 10. september 2009 og 15. oktober 2009. |
| --- | --- |

(28)

Efter disse møder og en række spørgsmål, som Kommissionens tjenestegrene forelagde for Deutsche Post den 4. juni 2009 og 30. juli 2009, fremsendte Tyskland opdaterede regnskabsoplysninger og yderligere præciseringer den 9. juli 2009, 31. juli 2009, 17. august 2009, 8. september 2009, 10. september 2009 og 15. oktober 2009.

| (29) | Den 16. og 24. september 2009 fremsendte Kommissionens tjenestegrene yderligere spørgsmål, som Tyskland besvarede den 14. oktober 2009. |
| --- | --- |

(29)

Den 16. og 24. september 2009 fremsendte Kommissionens tjenestegrene yderligere spørgsmål, som Tyskland besvarede den 14. oktober 2009.

1.1.8.   2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

| (30) | Ved brev af 10. maj 2011 (8) meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet på ny at udvide den procedure, der var indledt i 1999 og udvidet i 2007, efter artikel 108, stk. 2, i TEUF for at foretage en indgående undersøgelse af de pensionstilskud, som Deutsche Post havde modtaget siden 1995 (herefter »2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren«). |
| --- | --- |

(30)

Ved brev af 10. maj 2011 (8) meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet på ny at udvide den procedure, der var indledt i 1999 og udvidet i 2007, efter artikel 108, stk. 2, i TEUF for at foretage en indgående undersøgelse af de pensionstilskud, som Deutsche Post havde modtaget siden 1995 (herefter »2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren«).

8

| (31) | Efter at Tyskland den 23. maj 2011 havde anmodet om en forlængelse af fristen, fremsendte forbundsregeringen en bemærkning den 29. juli 2011. |
| --- | --- |

(31)

Efter at Tyskland den 23. maj 2011 havde anmodet om en forlængelse af fristen, fremsendte forbundsregeringen en bemærkning den 29. juli 2011.

| (32) | Den 4. oktober 2011 fremsendte UPS sine bemærkninger. Den 5. oktober 2011 fremsendte Free and Fair Post Initiative en bemærkning, Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (herefter »BIEK«) den 7. oktober 2011. Kommissionen videresendte bemærkningerne fra de interesserede parter til Tyskland den 13. oktober 2011. |
| --- | --- |

(32)

Den 4. oktober 2011 fremsendte UPS sine bemærkninger. Den 5. oktober 2011 fremsendte Free and Fair Post Initiative en bemærkning, Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (herefter »BIEK«) den 7. oktober 2011. Kommissionen videresendte bemærkningerne fra de interesserede parter til Tyskland den 13. oktober 2011.

| (33) | Den 14. november 2011 fremsatte Tyskland kommentarer til bemærkningerne fra tredjemand. |
| --- | --- |

(33)

Den 14. november 2011 fremsatte Tyskland kommentarer til bemærkningerne fra tredjemand.

| (34) | Den 18. november 2011 fremsendte Kommissionen endnu en anmodning om oplysninger for at få nærmere enkeltheder om finansieringen af pensionsrettighederne efter 2007. Tyskland svarede ved breve af 2. og 19. januar 2012. Den 16. december 2011 fremsendte Kommissionen Tyskland en ekspertrapport udarbejdet af Charles River Associates vedrørende emnet benchmarking af fortjeneste (9), som Tyskland fremsatte bemærkninger til den 16. januar 2012. |
| --- | --- |

(34)

Den 18. november 2011 fremsendte Kommissionen endnu en anmodning om oplysninger for at få nærmere enkeltheder om finansieringen af pensionsrettighederne efter 2007. Tyskland svarede ved breve af 2. og 19. januar 2012. Den 16. december 2011 fremsendte Kommissionen Tyskland en ekspertrapport udarbejdet af Charles River Associates vedrørende emnet benchmarking af fortjeneste (9), som Tyskland fremsatte bemærkninger til den 16. januar 2012.

9

1.1.9.   Afgørelsen af 2012

Afgørelsen af 2012

| (35) | Den 25. januar 2012 vedtog Kommissionen afgørelse 2012/636/EU (10) (herefter »afgørelsen af 2012«). |
| --- | --- |

(35)

Den 25. januar 2012 vedtog Kommissionen afgørelse 2012/636/EU (10) (herefter »afgørelsen af 2012«).

10

| (36) | I denne afgørelse bemærkede Kommissionen med hensyn til pensionsforanstaltningen, at foranstaltningen udgør ulovlig statsstøtte, der er uforenelig med statsstøttereglerne, og den krævede tilbagesøgning heraf for perioden fra den 1. januar 2003 og indtil det tidspunkt, hvor den komparative fordel var fuldt ud ophævet. Hvad angår støtten i perioden 1995-2002, konkluderede Kommissionen, at det ikke var muligt at beregne beløbet for den støtte, der ikke var forenelig med statsstøttereglerne. Følgelig krævede Kommissionen ikke tilbagesøgning af støtten for denne periode. |
| --- | --- |

(36)

I denne afgørelse bemærkede Kommissionen med hensyn til pensionsforanstaltningen, at foranstaltningen udgør ulovlig statsstøtte, der er uforenelig med statsstøttereglerne, og den krævede tilbagesøgning heraf for perioden fra den 1. januar 2003 og indtil det tidspunkt, hvor den komparative fordel var fuldt ud ophævet. Hvad angår støtten i perioden 1995-2002, konkluderede Kommissionen, at det ikke var muligt at beregne beløbet for den støtte, der ikke var forenelig med statsstøttereglerne. Følgelig krævede Kommissionen ikke tilbagesøgning af støtten for denne periode.

| (37) | Med hensyn til de offentlige overførsler konstaterede Kommissionen, at de blev ydet ulovligt af Tyskland i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, men er forenelige med det indre marked. Med hensyn til den offentlige garanti konkluderede Kommissionen, at der i forbindelse med foranstaltningen er tale om eksisterende støtte til fordel for Deutsche Post i henhold til artikel 107, stk. 1, og artikel 108, stk. 3, i TEUF. |
| --- | --- |

(37)

Med hensyn til de offentlige overførsler konstaterede Kommissionen, at de blev ydet ulovligt af Tyskland i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, men er forenelige med det indre marked. Med hensyn til den offentlige garanti konkluderede Kommissionen, at der i forbindelse med foranstaltningen er tale om eksisterende støtte til fordel for Deutsche Post i henhold til artikel 107, stk. 1, og artikel 108, stk. 3, i TEUF.

1.2.   Sammenfatning af de relevante retssager

Sammenfatning af de relevante retssager

1.2.1.   Ophævelse af beslutningen af 2002

Ophævelse af beslutningen af 2002

| (38) | Retten annullerede i sin dom fra 2008 (11) beslutningen af 2002, da Kommissionen ikke havde foretaget en omfattende analyse af alle indtægter og omkostninger i forbindelse med befordringspligten med henblik på at afgøre, om Deutsche Post var blevet under- eller overkompenseret. |
| --- | --- |

(38)

Retten annullerede i sin dom fra 2008 (11) beslutningen af 2002, da Kommissionen ikke havde foretaget en omfattende analyse af alle indtægter og omkostninger i forbindelse med befordringspligten med henblik på at afgøre, om Deutsche Post var blevet under- eller overkompenseret.

11

| (39) | Derefter betalte Tyskland den tilbagesøgte statsstøtte på 572 mio. EUR plus renter tilbage til Deutsche Post. |
| --- | --- |

(39)

Derefter betalte Tyskland den tilbagesøgte statsstøtte på 572 mio. EUR plus renter tilbage til Deutsche Post.

| (40) | Den 2. september 2010 forkastede Domstolen den appel, som Kommissionen havde iværksat mod Rettens dom (12). |
| --- | --- |

(40)

Den 2. september 2010 forkastede Domstolen den appel, som Kommissionen havde iværksat mod Rettens dom (12).

12

1.2.2.   Ophævelse af 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren

Ophævelse af 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren

| (41) | Deutsche Post anfægtede 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren og gjorde i den forbindelse gældende, at beslutningen af 2002 havde skabt en berettiget forventning om, at Kommissionen ikke ville genoptage sine undersøgelser. |
| --- | --- |

(41)

Deutsche Post anfægtede 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren og gjorde i den forbindelse gældende, at beslutningen af 2002 havde skabt en berettiget forventning om, at Kommissionen ikke ville genoptage sine undersøgelser.

| (42) | Den 8. december 2011 afviste Retten sagen (13) med den begrundelse, at 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren vedrørte de samme foranstaltninger, som var genstand for åbningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(42)

Den 8. december 2011 afviste Retten sagen (13) med den begrundelse, at 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren vedrørte de samme foranstaltninger, som var genstand for åbningsbeslutningen.

13

| (43) | Den 24. oktober 2013 ophævede Domstolen Rettens dom af 2011 om 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren (14) og hjemviste sagen til Retten. |
| --- | --- |

(43)

Den 24. oktober 2013 ophævede Domstolen Rettens dom af 2011 om 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren (14) og hjemviste sagen til Retten.

14

| (44) | Den 18. september 2015 ophævede Retten 2007-beslutningen om udvidelse af procedure (15). Denne dom blev ikke appelleret. |
| --- | --- |

(44)

Den 18. september 2015 ophævede Retten 2007-beslutningen om udvidelse af procedure (15). Denne dom blev ikke appelleret.

15

1.2.3.   Delvis ophævelse af afgørelsen af 2012

Delvis ophævelse af afgørelsen af 2012

| (45) | Den 14. juli 2016 ophævede Retten artikel 1 og 4 i afgørelsen af 2012 (16) og fastslog, at Kommissionen ikke har påvist, at Deutsche Post var blevet indrømmet en fordel. Denne dom blev ikke appelleret. |
| --- | --- |

(45)

Den 14. juli 2016 ophævede Retten artikel 1 og 4 i afgørelsen af 2012 (16) og fastslog, at Kommissionen ikke har påvist, at Deutsche Post var blevet indrømmet en fordel. Denne dom blev ikke appelleret.

16

| (46) | Der blev ikke iværksat appel af den resterende del af afgørelsen af 2012. |
| --- | --- |

(46)

Der blev ikke iværksat appel af den resterende del af afgørelsen af 2012.

1.2.4.   Ophævelse af 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

Ophævelse af 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

| (47) | Den 10. april 2019 ophævede Retten 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren (17) og fastslog, at Kommissionen ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for at indlede den formelle undersøgelsesprocedure for så vidt angår tilstedeværelsen af en fordel (i strid med artikel 296 i TEUF). Denne dom blev ikke appelleret. |
| --- | --- |

(47)

Den 10. april 2019 ophævede Retten 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren (17) og fastslog, at Kommissionen ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for at indlede den formelle undersøgelsesprocedure for så vidt angår tilstedeværelsen af en fordel (i strid med artikel 296 i TEUF). Denne dom blev ikke appelleret.

17

1.3.   Modtagne bemærkninger efter ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

Modtagne bemærkninger efter ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren

| (48) | Efter ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren modtog Kommissionen yderligere bemærkninger, nemlig fra UPS ved brev af 24. maj 2019 og af 17. juli 2019 samt fra BIEK ved brev af 31. maj 2019. I deres brev gav UPS og BIEK udtryk for fortsat bekymring over pensionsforanstaltningen og opfordrede udtrykkeligt Kommissionen til at fortsætte og afslutte sin undersøgelse. Den 28. november 2019 fremsendte UPS yderligere bemærkninger. |
| --- | --- |

(48)

Efter ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren modtog Kommissionen yderligere bemærkninger, nemlig fra UPS ved brev af 24. maj 2019 og af 17. juli 2019 samt fra BIEK ved brev af 31. maj 2019. I deres brev gav UPS og BIEK udtryk for fortsat bekymring over pensionsforanstaltningen og opfordrede udtrykkeligt Kommissionen til at fortsætte og afslutte sin undersøgelse. Den 28. november 2019 fremsendte UPS yderligere bemærkninger.

2.   BESKRIVELSE AF DEN UNDERSØGTE FORANSTALTNING

BESKRIVELSE AF DEN UNDERSØGTE FORANSTALTNING

2.1.   Anvendelsesområde for nærværende afgørelse

Anvendelsesområde for nærværende afgørelse

| (49) | Set i lyset af de talrige henholdsvis afgørelser og beslutninger, som Kommissionen har vedtaget, og den kendsgerning, at nogle af dem i mellemtiden er blevet ophævet, er det efter Kommissionens opfattelse i første omgang nødvendigt at præcisere den nærværende afgørelses anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(49)

Set i lyset af de talrige henholdsvis afgørelser og beslutninger, som Kommissionen har vedtaget, og den kendsgerning, at nogle af dem i mellemtiden er blevet ophævet, er det efter Kommissionens opfattelse i første omgang nødvendigt at præcisere den nærværende afgørelses anvendelsesområde.

| (50) | Kommission minder om, at den i afgørelsen af 2012 har fastslået følgende:






  a) | Med hensyn til de offentlige overførsler konstaterede den, at de blev ydet ulovligt af Tyskland i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, men er forenelige med det indre marked. |
| --- | --- | --- |

(50)

Kommission minder om, at den i afgørelsen af 2012 har fastslået følgende:

a)

Med hensyn til de offentlige overførsler konstaterede den, at de blev ydet ulovligt af Tyskland i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, men er forenelige med det indre marked.

| b) | Med hensyn til den offentlige garanti konstaterede den, at der i forbindelse med foranstaltningen er tale om eksisterende støtte til fordel for Deutsche Post i henhold til artikel 107, stk. 1, og artikel 108, stk. 3, i TEUF. |
| --- | --- |

b)

Med hensyn til den offentlige garanti konstaterede den, at der i forbindelse med foranstaltningen er tale om eksisterende støtte til fordel for Deutsche Post i henhold til artikel 107, stk. 1, og artikel 108, stk. 3, i TEUF.

| (51) | Der blev ikke iværksat appel af afgørelsen af 2012, hvorfor den er i kraft som hidtil. |
| --- | --- |

(51)

Der blev ikke iværksat appel af afgørelsen af 2012, hvorfor den er i kraft som hidtil.

| (52) | Derudover fastholder Kommissionen, at 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren blev ophævet af domstolene. |
| --- | --- |

(52)

Derudover fastholder Kommissionen, at 2007-beslutningen om udvidelse af proceduren og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren blev ophævet af domstolene.

| (53) | På denne baggrund vedrører undersøgelsesproceduren kun de i åbningsbeslutningen beskrevne betalinger. |
| --- | --- |

(53)

På denne baggrund vedrører undersøgelsesproceduren kun de i åbningsbeslutningen beskrevne betalinger.

| (54) | Åbningsbeslutningen vedrører navnlig følgende:






  a) | betalingerne på 4 mia. DEM (ca. 2,05 mia. EUR) pr. år, som Deutsche Post har betalt i perioden 1995-1999 til pensionsfonden (der blev etableret i forbindelse med privatiseringen af Deutsche Post) |
| --- | --- | --- |

(54)

Åbningsbeslutningen vedrører navnlig følgende:

a)

betalingerne på 4 mia. DEM (ca. 2,05 mia. EUR) pr. år, som Deutsche Post har betalt i perioden 1995-1999 til pensionsfonden (der blev etableret i forbindelse med privatiseringen af Deutsche Post)

| b) | pensionsfondens manko på 8,2 mia. DEM (ca. 4,19 mia. EUR), hvilket skyldtes førtidspensioneringen af et betydeligt antal ansatte hos Deutsche Post indtil 1999 samt |
| --- | --- |

b)

pensionsfondens manko på 8,2 mia. DEM (ca. 4,19 mia. EUR), hvilket skyldtes førtidspensioneringen af et betydeligt antal ansatte hos Deutsche Post indtil 1999 samt

| c) | den kendsgerning, at Tyskland har udlignet denne manko i henhold til erklæringen den 18. januar 1999 fra den tyske finansminister. |
| --- | --- |

c)

den kendsgerning, at Tyskland har udlignet denne manko i henhold til erklæringen den 18. januar 1999 fra den tyske finansminister.

| (55) | På baggrund af ovenstående er den ovenfor beskrevne pensionsforanstaltning genstand for nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

(55)

På baggrund af ovenstående er den ovenfor beskrevne pensionsforanstaltning genstand for nærværende afgørelse.

2.2.   Pensionsforanstaltningen i perioden 1995-1999

Pensionsforanstaltningen i perioden 1995-1999

| (56) | Den pensionsforanstaltning, der var baseret på Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost (18) (Postpersonalrechtsgesetz (herefter »PostPersRG«, lov om ansatte i det tidligere Deutsche Bundespost), dækkede fra 1995 en stor del af pensionsbetalingerne til Deutsche Posts pensionerede tjenestemænd. For fuldt ud at forstå virkningerne af pensionsforanstaltningen i forbindelse med vurderingen i afsnit 5 beskrives tjenestemændenes sociale ydelser og sociale bidrag nærmere i de følgende afsnit og sammenlignes med de obligatoriske socialforsikringer for privatretligt ansatte (herefter »privatansatte«). |
| --- | --- |

(56)

Den pensionsforanstaltning, der var baseret på Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost (18) (Postpersonalrechtsgesetz (herefter »PostPersRG«, lov om ansatte i det tidligere Deutsche Bundespost), dækkede fra 1995 en stor del af pensionsbetalingerne til Deutsche Posts pensionerede tjenestemænd. For fuldt ud at forstå virkningerne af pensionsforanstaltningen i forbindelse med vurderingen i afsnit 5 beskrives tjenestemændenes sociale ydelser og sociale bidrag nærmere i de følgende afsnit og sammenlignes med de obligatoriske socialforsikringer for privatretligt ansatte (herefter »privatansatte«).

18

2.2.1.   Tjenestemænds sociale ydelser

Tjenestemænds sociale ydelser

| (57) | Tjenestemænd har ret til pension samt støtte i tilfælde af sygdom og ved plejebehov. Ydelserne til Deutsche Posts tjenestemænd svarer til dem, der ydes til alle andre tjenestemænd.






  a) | Pensionens størrelse er i henhold til § 14 i Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Beamtenversorgungsgesetz — BeamtVG, lov om tjenestemænds alderspension) af 24. august 1976 (19) på forhånd fastsat til en vis procentdel af tjenestemandens seneste løn. |
| --- | --- | --- |

(57)

Tjenestemænd har ret til pension samt støtte i tilfælde af sygdom og ved plejebehov. Ydelserne til Deutsche Posts tjenestemænd svarer til dem, der ydes til alle andre tjenestemænd.

a)

Pensionens størrelse er i henhold til § 14 i Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Beamtenversorgungsgesetz — BeamtVG, lov om tjenestemænds alderspension) af 24. august 1976 (19) på forhånd fastsat til en vis procentdel af tjenestemandens seneste løn.

19

| b) | Tjenestemænd har ret til godtgørelse af 50-70 % af sundheds- og plejeudgifterne og skal selv kun betale de udgifter, der ligger herudover. Den præcise fordeling af sundheds- og plejeudgifterne afhænger af forskellige kriterier, f.eks. antallet af børn. Tjenestemænd kan enten tegne en frivillig supplerende forsikring eller selv betale deres andel af sundheds- og plejeudgifterne. |
| --- | --- |

b)

Tjenestemænd har ret til godtgørelse af 50-70 % af sundheds- og plejeudgifterne og skal selv kun betale de udgifter, der ligger herudover. Den præcise fordeling af sundheds- og plejeudgifterne afhænger af forskellige kriterier, f.eks. antallet af børn. Tjenestemænd kan enten tegne en frivillig supplerende forsikring eller selv betale deres andel af sundheds- og plejeudgifterne.

2.2.2.   Finansiering af POSTDIENST-tjenestemænds sociale ydelser i perioden 1989-1994

Finansiering af POSTDIENST-tjenestemænds sociale ydelser i perioden 1989-1994

| (58) | Efter den første postreform i 1989 skulle POSTDIENST, TELEKOM og POSTBANK i henhold til § 54, stk. 2, i Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost (20) (Postverfassungsgesetz, lov om postvæsenet) fuldt ud finansiere pensionerne og sundhedsudgifterne til de pensionerede tjenestemænd, der var henført til de respektive virksomheder på grundlag af de enkelte tjenestemænds tidligere aktiviteter. |
| --- | --- |

(58)

Efter den første postreform i 1989 skulle POSTDIENST, TELEKOM og POSTBANK i henhold til § 54, stk. 2, i Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost (20) (Postverfassungsgesetz, lov om postvæsenet) fuldt ud finansiere pensionerne og sundhedsudgifterne til de pensionerede tjenestemænd, der var henført til de respektive virksomheder på grundlag af de enkelte tjenestemænds tidligere aktiviteter.

20

| (59) | I henhold til denne bestemmelse har tjenestemændene fortsat et krav over for staten, som dog kan kræve hele beløbet fra henholdsvis POSTDIENST, TELEKOM og POSTBANK. |
| --- | --- |

(59)

I henhold til denne bestemmelse har tjenestemændene fortsat et krav over for staten, som dog kan kræve hele beløbet fra henholdsvis POSTDIENST, TELEKOM og POSTBANK.

2.2.3.   Finansiering af DPAG-tjenestemænds sociale ydelser siden 1995

Finansiering af DPAG-tjenestemænds sociale ydelser siden 1995

| (60) | Som led i reformen af det tyske post- og telekommunikationsvæsen i 1994 (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) blev tjenestemænd, der havde arbejdet hos POSTDIENST, i henhold til § 2, stk. 1, i PostPersRG overført til DPAG. I den forbindelse beholdt tjenestemændene deres retlige status i henhold til § 2, stk. 3, i PostPersRG. Fra forbundsstaten overtog DPAG i henhold til § 1, stk. 1, i PostPersRG alle arbejdsgiverens rettigheder og pligter og i henhold til § 2, stk. 3, i PostPersRG også forpligtelsen til at betale og afholde omkostningerne i forbindelse med alle tjenestemændenes økonomiske krav. |
| --- | --- |

(60)

Som led i reformen af det tyske post- og telekommunikationsvæsen i 1994 (Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation) blev tjenestemænd, der havde arbejdet hos POSTDIENST, i henhold til § 2, stk. 1, i PostPersRG overført til DPAG. I den forbindelse beholdt tjenestemændene deres retlige status i henhold til § 2, stk. 3, i PostPersRG. Fra forbundsstaten overtog DPAG i henhold til § 1, stk. 1, i PostPersRG alle arbejdsgiverens rettigheder og pligter og i henhold til § 2, stk. 3, i PostPersRG også forpligtelsen til at betale og afholde omkostningerne i forbindelse med alle tjenestemændenes økonomiske krav.

| (61) | I henhold til § 15 i PostPersRG blev udbetalingen af pensioner og sundhedsudgifter til pensionerede tjenestemænd overtaget af en nyoprettet pensionsfond for Deutsche Posts tjenestemænd. Den 1. juli 2001 blev pensionsfondene for Deutsche Post, TELEKOM og POSTBANK fusioneret til »Postbeamtenversorgungskasse« (herefter »pensionsfond«). |
| --- | --- |

(61)

I henhold til § 15 i PostPersRG blev udbetalingen af pensioner og sundhedsudgifter til pensionerede tjenestemænd overtaget af en nyoprettet pensionsfond for Deutsche Posts tjenestemænd. Den 1. juli 2001 blev pensionsfondene for Deutsche Post, TELEKOM og POSTBANK fusioneret til »Postbeamtenversorgungskasse« (herefter »pensionsfond«).

| (62) | I henhold til § 16, stk. 1, i PostPersRG skulle Deutsche Post i perioden 1995-1999 betale et årligt bidrag på 2,045 mia. EUR eller i alt 10,225 mia. EUR til pensionsfonden. |
| --- | --- |

(62)

I henhold til § 16, stk. 1, i PostPersRG skulle Deutsche Post i perioden 1995-1999 betale et årligt bidrag på 2,045 mia. EUR eller i alt 10,225 mia. EUR til pensionsfonden.

| (63) | Den resterende manko (dvs. forskellen mellem pensionerne til de pensionerede tjenestemænd og Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden) blev i henhold til § 16, stk. 2, i PostPersRG dækket af pensionsforanstaltningen. Pensionsforanstaltningen steg fra 151 mio. EUR i 1995 til 1,118 mia. EUR i 1999. |
| --- | --- |

(63)

Den resterende manko (dvs. forskellen mellem pensionerne til de pensionerede tjenestemænd og Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden) blev i henhold til § 16, stk. 2, i PostPersRG dækket af pensionsforanstaltningen. Pensionsforanstaltningen steg fra 151 mio. EUR i 1995 til 1,118 mia. EUR i 1999.

| (64) | Figur 1 og 2 viser henholdsvis Deutsche Posts og den tyske stats bidrag til pensionsfonden i absolutte beløb og som procentdel. |
| --- | --- |

(64)

Figur 1 og 2 viser henholdsvis Deutsche Posts og den tyske stats bidrag til pensionsfonden i absolutte beløb og som procentdel.

Image 1

Image 2

2.2.4.   Obligatoriske socialforsikringer og supplerende pensionsforsikring for Deutsche Posts privatansatte

Obligatoriske socialforsikringer og supplerende pensionsforsikring for Deutsche Posts privatansatte

| (65) | Privatansatte er socialforsikringspligtige og skal tegne følgende fire obligatoriske socialforsikringer: pensions-, arbejdsløsheds-, syge- og plejeforsikring (21). I de obligatoriske socialforsikringsordninger er der fastsat en anden forsikringsdækning på pensions-, syge- og plejeforsikringsområdet end i tjenestemændenes ordning:






  a) | Pensionens størrelse beregnes ikke som en procentdel af den seneste månedsløn, men af den gennemsnitlige livsløn. |
| --- | --- | --- |

(65)

Privatansatte er socialforsikringspligtige og skal tegne følgende fire obligatoriske socialforsikringer: pensions-, arbejdsløsheds-, syge- og plejeforsikring (21). I de obligatoriske socialforsikringsordninger er der fastsat en anden forsikringsdækning på pensions-, syge- og plejeforsikringsområdet end i tjenestemændenes ordning:

21

a)

Pensionens størrelse beregnes ikke som en procentdel af den seneste månedsløn, men af den gennemsnitlige livsløn.

| b) | Udgifterne til syge- og plejeforsikringen er dækket fuldt ud. |
| --- | --- |

b)

Udgifterne til syge- og plejeforsikringen er dækket fuldt ud.

| (66) | Der er også væsentlige forskelle i finansieringen af de sociale ydelser i forhold til de ordninger, der gælder for tjenestemænd:






  a) | De obligatoriske socialforsikringer finansieres på grundlag af arbejdstager- og arbejdsgiverbidrag, der er indbetalt i løbet af den ansattes arbejdsliv (herefter »obligatoriske socialsikringsbidrag«). |
| --- | --- | --- |

(66)

Der er også væsentlige forskelle i finansieringen af de sociale ydelser i forhold til de ordninger, der gælder for tjenestemænd:

a)

De obligatoriske socialforsikringer finansieres på grundlag af arbejdstager- og arbejdsgiverbidrag, der er indbetalt i løbet af den ansattes arbejdsliv (herefter »obligatoriske socialsikringsbidrag«).

| b) | Det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring opdeles formelt i en arbejdstager- og en arbejdsgiverandel, der hver især udgør ca. halvdelen af det nævnte samlede beløb. |
| --- | --- |

b)

Det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring opdeles formelt i en arbejdstager- og en arbejdsgiverandel, der hver især udgør ca. halvdelen af det nævnte samlede beløb.

| c) | Arbejdsgiveren er formelt forpligtet til at indbetale det samlede bidrag i forbindelse med den obligatoriske socialforsikring til socialforsikringsfondene. |
| --- | --- |

c)

Arbejdsgiveren er formelt forpligtet til at indbetale det samlede bidrag i forbindelse med den obligatoriske socialforsikring til socialforsikringsfondene.

| (67) | Nedenstående figur 3 viser bidragene til den obligatoriske socialforsikring for privatansatte i perioden 1995-1999. |
| --- | --- |

(67)

Nedenstående figur 3 viser bidragene til den obligatoriske socialforsikring for privatansatte i perioden 1995-1999.

Image 3

| (68) | Figur 3 viser, at bidragene til den obligatoriske socialforsikring har ligget på mellem ca. 39 % og 42 % af bruttolønnen (bruttoløn = nettoløn + arbejdstagerandel). Da arbejdsgiver- og arbejdstagerandelen af socialsikringsbidraget hver især udgør ca. halvdelen af det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring, lå den pågældende bidragssats på mellem ca. 19 % og 21 % af bruttolønnen. |
| --- | --- |

(68)

Figur 3 viser, at bidragene til den obligatoriske socialforsikring har ligget på mellem ca. 39 % og 42 % af bruttolønnen (bruttoløn = nettoløn + arbejdstagerandel). Da arbejdsgiver- og arbejdstagerandelen af socialsikringsbidraget hver især udgør ca. halvdelen af det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring, lå den pågældende bidragssats på mellem ca. 19 % og 21 % af bruttolønnen.

| (69) | Deutsche Posts privatansatte har ikke kun været omfattet af de obligatoriske socialforsikringer, men også af en supplerende pensionsforsikring. Privatansatte, der var ansat før 1997, blev tilbudt en supplerende pensionsforsikring, der gjorde det muligt for dem at oppebære en pension på et tilsvarende niveau som tjenestemandspensionen. Den supplerende pensionsforsikring dækkede således forskellen mellem de privatansattes obligatoriske socialforsikringspension, som svarer til en vis procentdel af den gennemsnitlige livsløn, og tjenestemandspensionen, der svarer til en vis procentdel af den seneste løn. De præcise bestemmelser er fastsat i vedtægterne for Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost. |
| --- | --- |

(69)

Deutsche Posts privatansatte har ikke kun været omfattet af de obligatoriske socialforsikringer, men også af en supplerende pensionsforsikring. Privatansatte, der var ansat før 1997, blev tilbudt en supplerende pensionsforsikring, der gjorde det muligt for dem at oppebære en pension på et tilsvarende niveau som tjenestemandspensionen. Den supplerende pensionsforsikring dækkede således forskellen mellem de privatansattes obligatoriske socialforsikringspension, som svarer til en vis procentdel af den gennemsnitlige livsløn, og tjenestemandspensionen, der svarer til en vis procentdel af den seneste løn. De præcise bestemmelser er fastsat i vedtægterne for Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost.

3.   BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN

BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN

| (70) | I sin åbningsbeslutning var Kommissionen af den opfattelse, at den kendsgerning, at staten indtil 1999 dækkede den akkumulerede manko som led i den førtidspensionering af et betydeligt antal tjenestemænd i Deutsche Post, der fandt sted i perioden 1995-1999, kunne have givet Deutsche Post en fordel. |
| --- | --- |

(70)

I sin åbningsbeslutning var Kommissionen af den opfattelse, at den kendsgerning, at staten indtil 1999 dækkede den akkumulerede manko som led i den førtidspensionering af et betydeligt antal tjenestemænd i Deutsche Post, der fandt sted i perioden 1995-1999, kunne have givet Deutsche Post en fordel.

| (71) | Derfor kunne Kommissionen efter sin foreløbige vurdering af foranstaltningen ikke konkludere, at foranstaltningen ikke udgør statsstøtte. |
| --- | --- |

(71)

Derfor kunne Kommissionen efter sin foreløbige vurdering af foranstaltningen ikke konkludere, at foranstaltningen ikke udgør statsstøtte.

| (72) | I sin åbningsbeslutning nåede Kommissionen på grundlag af sin foreløbige vurdering endvidere frem til, at der herskede tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked. |
| --- | --- |

(72)

I sin åbningsbeslutning nåede Kommissionen på grundlag af sin foreløbige vurdering endvidere frem til, at der herskede tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked.

4.   RELEVANTE BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

RELEVANTE BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (73) | Forskellige interesserede parter fremsendte bemærkninger til åbningsbeslutningen, til den (i mellemtiden ophævede) 2007-beslutning om udvidelse af proceduren og til den (i mellemtiden ophævede) 2011-afgørelse om udvidelse af proceduren. |
| --- | --- |

(73)

Forskellige interesserede parter fremsendte bemærkninger til åbningsbeslutningen, til den (i mellemtiden ophævede) 2007-beslutning om udvidelse af proceduren og til den (i mellemtiden ophævede) 2011-afgørelse om udvidelse af proceduren.

| (74) | Dette afsnit indeholder en sammenfatning af de bemærkninger, der anses for at være relevante i forbindelse med vurderingen af den omhandlede foranstaltning (dvs. pensionsforanstaltningen for perioden 1995-1999), i hvilken forbindelse der ikke blev taget hensyn til alle de bemærkninger, der er modtaget i løbet af tidligere undersøgelser vedrørende andre foranstaltninger og/eller pensionsforanstaltningen for perioden efter 1999. |
| --- | --- |

(74)

Dette afsnit indeholder en sammenfatning af de bemærkninger, der anses for at være relevante i forbindelse med vurderingen af den omhandlede foranstaltning (dvs. pensionsforanstaltningen for perioden 1995-1999), i hvilken forbindelse der ikke blev taget hensyn til alle de bemærkninger, der er modtaget i løbet af tidligere undersøgelser vedrørende andre foranstaltninger og/eller pensionsforanstaltningen for perioden efter 1999.

4.1.   Bemærkninger fra tredjemand

Bemærkninger fra tredjemand

| (75) | Ifølge britiske Post Office udgjorde overtagelsen af de pensionsforpligtelser, der var akkumuleret hos DPAG som følge af førtidspensioneringen af 25 % af virksomhedens medarbejdere, statsstøtte. Post Office bemærker, at disse pensionsforpligtelser skulle have været finansieret af indtægter fra salget af driftsaktiver. |
| --- | --- |

(75)

Ifølge britiske Post Office udgjorde overtagelsen af de pensionsforpligtelser, der var akkumuleret hos DPAG som følge af førtidspensioneringen af 25 % af virksomhedens medarbejdere, statsstøtte. Post Office bemærker, at disse pensionsforpligtelser skulle have været finansieret af indtægter fra salget af driftsaktiver.

| (76) | Efter UPS' opfattelse har Deutsche Post opnået en fordel, da virksomheden blev delvis fritaget for de betalingsforpligtelser, der eksisterende før 1995. Da normale operatører selv skal afholde deres pensionsomkostninger, befandt Deutsche Post sig i en bedre situation end konkurrenterne. |
| --- | --- |

(76)

Efter UPS' opfattelse har Deutsche Post opnået en fordel, da virksomheden blev delvis fritaget for de betalingsforpligtelser, der eksisterende før 1995. Da normale operatører selv skal afholde deres pensionsomkostninger, befandt Deutsche Post sig i en bedre situation end konkurrenterne.

| (77) | I sin bemærkning af 28. november 2019 (efter Rettens dom af 2019, med hvilken 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren blev ophævet) gør UPS gældende, at Kommissionen bør fortsætte sin undersøgelse af pensionsforanstaltningen og i forbindelse med statsstøttevurderingen navnlig bør støtte sig på dommen i Orange-sagen (22) (i stedet for Combus-dommen (23)). Derudover mener UPS, at Kommissionen selv under hensyntagen til Combus-dommen må nå frem til den konklusion, at pensionsforanstaltningen udgør statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(77)

I sin bemærkning af 28. november 2019 (efter Rettens dom af 2019, med hvilken 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren blev ophævet) gør UPS gældende, at Kommissionen bør fortsætte sin undersøgelse af pensionsforanstaltningen og i forbindelse med statsstøttevurderingen navnlig bør støtte sig på dommen i Orange-sagen (22) (i stedet for Combus-dommen (23)). Derudover mener UPS, at Kommissionen selv under hensyntagen til Combus-dommen må nå frem til den konklusion, at pensionsforanstaltningen udgør statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.

22

23

4.2.   Bemærkninger fra Tyskland

Bemærkninger fra Tyskland

| (78) | Ifølge Tyskland har staten kun bidraget med så meget til pensionskassen, som det var nødvendigt for at opveje en objektiv ulempe for DPAG, som staten er ansvarlig for. |
| --- | --- |

(78)

Ifølge Tyskland har staten kun bidraget med så meget til pensionskassen, som det var nødvendigt for at opveje en objektiv ulempe for DPAG, som staten er ansvarlig for.

| (79) | Blandt statens særlige forpligtelser over for sine tjenestemænd hører også finansieringen af førtidspensioneringen af tjenestemænd, der blev ansat inden DPAG's privatisering. DPAG er blevet omfattet af finansieringen af pensionsfonden, hvorved der er opstået atypiske særlige omkostninger for virksomheden. Gennem statens overtagelse af en del af pensionsforpligtelserne er den objektive ulempe for DPAG, som staten er ansvarlig for, kun til dels blevet opvejet. Efter Tysklands opfattelse er statens bidrag til pensionsfonden derfor ikke forbundet med en fordel for DPAG, og konkurrencevilkårene eller samhandelen fordrejes heller ikke som følge af denne foranstaltning. |
| --- | --- |

(79)

Blandt statens særlige forpligtelser over for sine tjenestemænd hører også finansieringen af førtidspensioneringen af tjenestemænd, der blev ansat inden DPAG's privatisering. DPAG er blevet omfattet af finansieringen af pensionsfonden, hvorved der er opstået atypiske særlige omkostninger for virksomheden. Gennem statens overtagelse af en del af pensionsforpligtelserne er den objektive ulempe for DPAG, som staten er ansvarlig for, kun til dels blevet opvejet. Efter Tysklands opfattelse er statens bidrag til pensionsfonden derfor ikke forbundet med en fordel for DPAG, og konkurrencevilkårene eller samhandelen fordrejes heller ikke som følge af denne foranstaltning.

| (80) | Under henvisning til Combus-dommen (24) er Tyskland af den opfattelse, at offentlige betalinger af statsmidler, der foretages som led i privatiseringen af tidligere statsejede befordringspligtige virksomheder som kompensation for pensionsomkostninger, der overstiger det niveau, som private konkurrenter normalt afholder, ikke udgør støtte. Tyskland mener desuden, at de sociale ydelser til Deutsche Posts tjenestemænd skal sammenlignes med de sociale ydelser, som betales af Deutsche Posts konkurrenter, således at det bliver muligt at vurdere en eventuel forekomst af statsstøtte. |
| --- | --- |

(80)

Under henvisning til Combus-dommen (24) er Tyskland af den opfattelse, at offentlige betalinger af statsmidler, der foretages som led i privatiseringen af tidligere statsejede befordringspligtige virksomheder som kompensation for pensionsomkostninger, der overstiger det niveau, som private konkurrenter normalt afholder, ikke udgør støtte. Tyskland mener desuden, at de sociale ydelser til Deutsche Posts tjenestemænd skal sammenlignes med de sociale ydelser, som betales af Deutsche Posts konkurrenter, således at det bliver muligt at vurdere en eventuel forekomst af statsstøtte.

24

5.   VURDERING AF PENSIONSFORANSTALTNINGEN

VURDERING AF PENSIONSFORANSTALTNINGEN

| (81) | I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

(81)

I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

| (82) | En foranstaltning kan betragtes som statsstøtte, hvis den opfylder de fire nedenstående kumulative betingelser: a) Støtten ydes af en medlemsstat ved hjælp af statsmidler, b) den giver visse virksomheder eller produktioner en selektiv økonomisk fordel, c) den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene, og d) foranstaltningen påvirker samhandelen inden for EU. |
| --- | --- |

(82)

En foranstaltning kan betragtes som statsstøtte, hvis den opfylder de fire nedenstående kumulative betingelser: a) Støtten ydes af en medlemsstat ved hjælp af statsmidler, b) den giver visse virksomheder eller produktioner en selektiv økonomisk fordel, c) den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene, og d) foranstaltningen påvirker samhandelen inden for EU.

| (83) | Pensionsforanstaltningen er baseret på § 16 i PostPersG og finansieres via statsbudgettet, således at den kan tilregnes staten, og den ydes ved hjælp af statsmidler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Da pensionsforanstaltningen kun er gennemført for delvist at fritage Deutsche Post for omkostningerne til tjenestemandspensionerne og derfor i sidste instans kommer Deutsche Post til gode, er den selektiv. |
| --- | --- |

(83)

Pensionsforanstaltningen er baseret på § 16 i PostPersG og finansieres via statsbudgettet, således at den kan tilregnes staten, og den ydes ved hjælp af statsmidler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Da pensionsforanstaltningen kun er gennemført for delvist at fritage Deutsche Post for omkostningerne til tjenestemandspensionerne og derfor i sidste instans kommer Deutsche Post til gode, er den selektiv.

5.1.   Tilstedeværelse af en økonomisk fordel

Tilstedeværelse af en økonomisk fordel

5.1.1.   Anvendelig metode for vurderingen af tilstedeværelsen af en fordel

Anvendelig metode for vurderingen af tilstedeværelsen af en fordel

| (84) | På grundlag af Combus-dommen er Tyskland af den opfattelse, at pensionsforanstaltningen ikke indebærer en økonomisk fordel, da den har fritaget Deutsche Post for usædvanligt høje pensionsomkostninger. |
| --- | --- |

(84)

På grundlag af Combus-dommen er Tyskland af den opfattelse, at pensionsforanstaltningen ikke indebærer en økonomisk fordel, da den har fritaget Deutsche Post for usædvanligt høje pensionsomkostninger.

| (85) | I sin afgørelse af 2012 afviste Kommissionen Tysklands påstand om, at tilstedeværelsen af en fordel skal vurderes på grundlag af Combus-dommen. |
| --- | --- |

(85)

I sin afgørelse af 2012 afviste Kommissionen Tysklands påstand om, at tilstedeværelsen af en fordel skal vurderes på grundlag af Combus-dommen.

| (86) | I betragtning af ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren mener Kommissionen imidlertid, at den i overensstemmelse med artikel 266 i TEUF i henhold til Rettens dom i sag T-143/12 (25) og T-388/11 (26) er forpligtet til at anvende Combus-dommen i forbindelse med pensionsforanstaltningen. Artikel 266, stk. 1, i TEUF fastsætter følgende: »Den institution eller det organ ..., fra hvilken en annulleret retsakt hidrører, eller hvis undladelse er erklæret stridende mod traktaterne, har pligt til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger.« |
| --- | --- |

(86)

I betragtning af ophævelsen af afgørelsen af 2012 og 2011-afgørelsen om udvidelse af proceduren mener Kommissionen imidlertid, at den i overensstemmelse med artikel 266 i TEUF i henhold til Rettens dom i sag T-143/12 (25) og T-388/11 (26) er forpligtet til at anvende Combus-dommen i forbindelse med pensionsforanstaltningen. Artikel 266, stk. 1, i TEUF fastsætter følgende: »Den institution eller det organ ..., fra hvilken en annulleret retsakt hidrører, eller hvis undladelse er erklæret stridende mod traktaterne, har pligt til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger.«

25

26

| (87) | I sin dom af 14. juli 2016 har Retten anerkendt, »at den simple påstand om, at pensionsomkostninger er en del af de omkostninger, der normalt belaster en virksomheds budget, ikke var tilstrækkelig til at fastslå, at der forelå en reel økonomisk fordel for Deutsche Post i det foreliggende tilfælde. Kommissionen, der var forpligtet til at påvise denne fordel, har ikke opfyldt denne forpligtelse og har dermed begået en retlig fejl« (27). |
| --- | --- |

(87)

I sin dom af 14. juli 2016 har Retten anerkendt, »at den simple påstand om, at pensionsomkostninger er en del af de omkostninger, der normalt belaster en virksomheds budget, ikke var tilstrækkelig til at fastslå, at der forelå en reel økonomisk fordel for Deutsche Post i det foreliggende tilfælde. Kommissionen, der var forpligtet til at påvise denne fordel, har ikke opfyldt denne forpligtelse og har dermed begået en retlig fejl« (27).

27

| (88) | På den baggrund vil Kommissionen undersøge tilstedeværelsen af en fordel for Deutsche Post under anvendelse af Combus-dommen, for Kommissionen mener i modsætning til UPS, at den i forbindelse med statsstøttevurderingen af pensionsforanstaltningen skal støtte sig på Combus-dommen og ikke på dommen i Orange-sagen (28). Den mener navnlig, at der ikke kan rejses tvivl om Kommissionens forpligtelse til at anvende Combus-dommen på pensionsforanstaltningen i denne sag i overensstemmelse med artikel 266, stk. 1, i TEUF (se betragtning 86), på baggrund af at Domstolen i Orange-dommen har lagt afstand til den retlige tilgang, som den anlagde i Combus-dommen, og at Combus-dommen derfor ikke længere vil kunne anvendes på lignende foranstaltninger i andre tilfælde. |
| --- | --- |

(88)

På den baggrund vil Kommissionen undersøge tilstedeværelsen af en fordel for Deutsche Post under anvendelse af Combus-dommen, for Kommissionen mener i modsætning til UPS, at den i forbindelse med statsstøttevurderingen af pensionsforanstaltningen skal støtte sig på Combus-dommen og ikke på dommen i Orange-sagen (28). Den mener navnlig, at der ikke kan rejses tvivl om Kommissionens forpligtelse til at anvende Combus-dommen på pensionsforanstaltningen i denne sag i overensstemmelse med artikel 266, stk. 1, i TEUF (se betragtning 86), på baggrund af at Domstolen i Orange-dommen har lagt afstand til den retlige tilgang, som den anlagde i Combus-dommen, og at Combus-dommen derfor ikke længere vil kunne anvendes på lignende foranstaltninger i andre tilfælde.

28

5.1.2.   Tilstedeværelse af en fordel i den foreliggende sag

Tilstedeværelse af en fordel i den foreliggende sag

| (89) | I betragtning af Combus-dommens anvendelighed i den foreliggende sag vil Kommissionen undersøge, om Tyskland indrømmede Deutsche Post en økonomisk fordel i forhold til virksomhedens konkurrenter ved at dække forskellen mellem det faste beløb, der blev fastsat i perioden fra 1995 til 1999, og de samlede pensionsomkostninger for tidligere tjenestemænd hos Deutsche Post. |
| --- | --- |

(89)

I betragtning af Combus-dommens anvendelighed i den foreliggende sag vil Kommissionen undersøge, om Tyskland indrømmede Deutsche Post en økonomisk fordel i forhold til virksomhedens konkurrenter ved at dække forskellen mellem det faste beløb, der blev fastsat i perioden fra 1995 til 1999, og de samlede pensionsomkostninger for tidligere tjenestemænd hos Deutsche Post.

| (90) | Med henblik på at fastslå, om der foreligger en fordel i et konkret tilfælde vil Kommissionens undersøgelse ske i følgende tre trin:






  a) | Først fastlægger Kommissionen størrelsen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for andre virksomheder i brevpost- og pakkesektoren. |
| --- | --- | --- |

(90)

Med henblik på at fastslå, om der foreligger en fordel i et konkret tilfælde vil Kommissionens undersøgelse ske i følgende tre trin:

a)

Først fastlægger Kommissionen størrelsen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for andre virksomheder i brevpost- og pakkesektoren.

| b) | Dernæst fastslår den, i hvilket omfang Deutsche Post betaler bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for sine tjenestemænd. |
| --- | --- |

b)

Dernæst fastslår den, i hvilket omfang Deutsche Post betaler bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for sine tjenestemænd.

| c) | Endelig sammenligner den de fastslåede bidrag med hinanden. |
| --- | --- |

c)

Endelig sammenligner den de fastslåede bidrag med hinanden.

5.1.2.1.   Størrelsen af de socialsikringsbidrag, der afholdes af andre virksomheder i brevpost- og pakkesektoren

Størrelsen af de socialsikringsbidrag, der afholdes af andre virksomheder i brevpost- og pakkesektoren

5.1.2.1.1.   Beregning af benchmarksatsen

| (91) | De private konkurrenter skal betale både arbejdsgiverandelen og arbejdstagerandelen af socialsikringsbidragene til staten ved hjælp af deres indtægter. Som det fremgår af figur 3, lå det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring i perioden 1995-1999 på mellem ca. 39 % og 42 % af bruttolønnen. Arbejdsgivernes og arbejdstagernes bidrag til den obligatoriske socialforsikring lå på mellem ca. 19 % og 21 % af bruttolønnen (se betragtning 68). |
| --- | --- |

(91)

De private konkurrenter skal betale både arbejdsgiverandelen og arbejdstagerandelen af socialsikringsbidragene til staten ved hjælp af deres indtægter. Som det fremgår af figur 3, lå det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring i perioden 1995-1999 på mellem ca. 39 % og 42 % af bruttolønnen. Arbejdsgivernes og arbejdstagernes bidrag til den obligatoriske socialforsikring lå på mellem ca. 19 % og 21 % af bruttolønnen (se betragtning 68).

| (92) | I modsætning til privatansatte skal tjenestemænd ikke betale en andel af socialsikringsbidragene til syge- og plejeforsikringen, men derimod selv dække 30 % til 50 % af deres sundheds- og plejeudgifter (f.eks. via en privat supplerende forsikring). Imidlertid kan det i forbindelse med tjenestemændenes bidrag til deres sundheds- og plejeudgifter, der udgør 30-50 %, antages, at dets økonomiske virkninger i vidt omfang svarer til de privatansattes bidrag til den obligatoriske syge- og plejeforsikring. (29) |
| --- | --- |

(92)

I modsætning til privatansatte skal tjenestemænd ikke betale en andel af socialsikringsbidragene til syge- og plejeforsikringen, men derimod selv dække 30 % til 50 % af deres sundheds- og plejeudgifter (f.eks. via en privat supplerende forsikring). Imidlertid kan det i forbindelse med tjenestemændenes bidrag til deres sundheds- og plejeudgifter, der udgør 30-50 %, antages, at dets økonomiske virkninger i vidt omfang svarer til de privatansattes bidrag til den obligatoriske syge- og plejeforsikring. (29)

29

| (93) | Derudover betaler tjenestemænd ikke bidrag til pensions- og arbejdsløshedsforsikringen. Deutsche Posts bidrag bør derfor overstige de private arbejdsgiveres andel og omfatte de samlede omkostninger til pensions- og arbejdsløshedsforsikring samt pensionsomkostninger samt tjenestemændenes resterende sundheds- og plejeudgifter. |
| --- | --- |

(93)

Derudover betaler tjenestemænd ikke bidrag til pensions- og arbejdsløshedsforsikringen. Deutsche Posts bidrag bør derfor overstige de private arbejdsgiveres andel og omfatte de samlede omkostninger til pensions- og arbejdsløshedsforsikring samt pensionsomkostninger samt tjenestemændenes resterende sundheds- og plejeudgifter.

| (94) | Benchmarksatsen for Deutsche Posts socialsikringsbidrag (herefter »benchmarksats«) skal derfor omfatte de samlede bidrag (samlet bidrag = arbejdsgiver- + arbejdstagerandel) til pensions- og arbejdsløshedsforsikringen samt arbejdsgiverandelen af syge- og plejeforsikringen. |
| --- | --- |

(94)

Benchmarksatsen for Deutsche Posts socialsikringsbidrag (herefter »benchmarksats«) skal derfor omfatte de samlede bidrag (samlet bidrag = arbejdsgiver- + arbejdstagerandel) til pensions- og arbejdsløshedsforsikringen samt arbejdsgiverandelen af syge- og plejeforsikringen.

| (95) | Som det fremgår af tabel 1, lå benchmarksatsen i perioden 1995-1999 mellem 32 % og 34,5 % af de privatansattes bruttoløn.

  Tabel 1


  Benchmarksats for Deutsche Posts socialsikringsbidrag











  (%) |
| --- | --- |
| | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| Arbejdsgiverandel | 19,49 | 20,01 | 21,07 | 21,07 | 20,77 |
| Sygeforsikring | 6,44 | 6,48 | 6,82 | 6,82 | 6,82 |
| Plejeforsikring | 0,50 | 0,68 | 0,85 | 0,85 | 0,85 |
| Arbejdsløshedsforsikring | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensionsforsikring | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Arbejdstagerandel | 12,55 | 12,85 | 13,40 | 13,40 | 13,10 |
| Arbejdsløshedsforsikring | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 | 3,25 |
| Pensionsforsikring | 9,30 | 9,60 | 10,15 | 10,15 | 9,85 |
| Benchmarksats for Deutsche Post | 32,04 | 32,86 | 34,47 | 34,47 | 33,87 |

(95)

Som det fremgår af tabel 1, lå benchmarksatsen i perioden 1995-1999 mellem 32 % og 34,5 % af de privatansattes bruttoløn.

Tabel 1

Tabel 1

Benchmarksats for Deutsche Posts socialsikringsbidrag

Benchmarksats for Deutsche Posts socialsikringsbidrag

(%)

1995

1996

1997

1998

1999

Arbejdsgiverandel

Arbejdsgiverandel

19,49

19,49

20,01

20,01

21,07

21,07

21,07

21,07

20,77

20,77

Sygeforsikring

6,44

6,48

6,82

6,82

6,82

Plejeforsikring

0,50

0,68

0,85

0,85

0,85

Arbejdsløshedsforsikring

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensionsforsikring

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Arbejdstagerandel

Arbejdstagerandel

12,55

12,55

12,85

12,85

13,40

13,40

13,40

13,40

13,10

13,10

Arbejdsløshedsforsikring

3,25

3,25

3,25

3,25

3,25

Pensionsforsikring

9,30

9,60

10,15

10,15

9,85

Benchmarksats for Deutsche Post

Benchmarksats for Deutsche Post

32,04

32,04

32,86

32,86

34,47

34,47

34,47

34,47

33,87

33,87

5.1.2.1.2.   Beregning af bruttoløngrundlaget

| (96) | Da størrelsen af de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post skal betale for sine tjenestemænd, bør svare til størrelsen af de obligatoriske socialsikringsbidrag, er det vigtigt, at Deutsche Post ikke kun er underlagt en bidragssats af tilsvarende størrelse, men at denne bidragssats også beregnes på et tilsvarende bruttoløngrundlag. |
| --- | --- |

(96)

Da størrelsen af de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post skal betale for sine tjenestemænd, bør svare til størrelsen af de obligatoriske socialsikringsbidrag, er det vigtigt, at Deutsche Post ikke kun er underlagt en bidragssats af tilsvarende størrelse, men at denne bidragssats også beregnes på et tilsvarende bruttoløngrundlag.

| (97) | Derfor skal der fastlægges en bruttoløn for tjenestemændene (herefter »tjenestemændenes bruttoløn«), som sikrer et bruttoløngrundlag, der svarer til de privatansattes bruttoløn. |
| --- | --- |

(97)

Derfor skal der fastlægges en bruttoløn for tjenestemændene (herefter »tjenestemændenes bruttoløn«), som sikrer et bruttoløngrundlag, der svarer til de privatansattes bruttoløn.

| (98) | Det antages, at tjenestemændenes bidrag til sundheds- og plejeudgifterne svarer til de privatansattes bidrag til den obligatoriske syge- og plejeforsikring (se betragtning 92). Derfor er det for så vidt ikke nødvendigt med en tilpasning af bruttoløngrundlaget. Da tjenestemænd imidlertid ikke betaler bidrag til pensions- og arbejdsløshedsforsikring (se betragtning 93), bør den optjente løn (dvs. de faktiske lønomkostninger) forhøjes med en faktor, som tager hensyn til de privatansattes andel af bidragene til den obligatoriske pensions- og arbejdsløshedsforsikring. |
| --- | --- |

(98)

Det antages, at tjenestemændenes bidrag til sundheds- og plejeudgifterne svarer til de privatansattes bidrag til den obligatoriske syge- og plejeforsikring (se betragtning 92). Derfor er det for så vidt ikke nødvendigt med en tilpasning af bruttoløngrundlaget. Da tjenestemænd imidlertid ikke betaler bidrag til pensions- og arbejdsløshedsforsikring (se betragtning 93), bør den optjente løn (dvs. de faktiske lønomkostninger) forhøjes med en faktor, som tager hensyn til de privatansattes andel af bidragene til den obligatoriske pensions- og arbejdsløshedsforsikring.

| (99) | Med nedenstående formel omregnes den optjente løn til en bruttoløn, der svarer til de privatansattes bruttoløn: |
| --- | --- |

(99)

Med nedenstående formel omregnes den optjente løn til en bruttoløn, der svarer til de privatansattes bruttoløn:

Image 4

| (100) | Anvendt på 1997 ville formlen give følgende resultat: |
| --- | --- |

(100)

Anvendt på 1997 ville formlen give følgende resultat:

Image 5

| (101) | Betragtes f.eks. bidragssatserne for 1997, ligger tjenestemændenes bruttoløn 15 % højere end den optjente tjenestemandsløn. |
| --- | --- |

(101)

Betragtes f.eks. bidragssatserne for 1997, ligger tjenestemændenes bruttoløn 15 % højere end den optjente tjenestemandsløn.

5.1.2.2.   Beregning af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag, som Deutsche Post betaler for sine tjenestemænd

Beregning af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag, som Deutsche Post betaler for sine tjenestemænd

5.1.2.2.1.   Fordel på grundlag af en sammenligning med benchmarksatsen

| (102) | I henhold til § 16, stk. 1, i PostPersRG skulle Deutsche Post i perioden 1995-1999 betale et årligt beløb på 2,045 mia. EUR eller i alt 10,225 mia. EUR til pensionsfonden. |
| --- | --- |

(102)

I henhold til § 16, stk. 1, i PostPersRG skulle Deutsche Post i perioden 1995-1999 betale et årligt beløb på 2,045 mia. EUR eller i alt 10,225 mia. EUR til pensionsfonden.

| (103) | På grundlag heraf og i betragtning af ovenstående overvejelser er det muligt at beregne Deutsche Posts bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for perioden 1995-1999 og sammenligne disse med den benchmarksats, der er fastlagt i betragtning 97.

  Tabel 2


  Deutsche Posts bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag og benchmarksats | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden
  (mia. EUR) | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 | 2,045 |
| Tjenestemændenes nettolønninger
  (mia. EUR) | 3,522 | 2,992 | 2,712 | 2,581 | 2,288 |
| Tjenestemændenes bruttolønninger
  (mia. EUR) | 4,050 | 3,441 | 3,119 | 2,968 | 2,631 |
| Deutsche Posts bidrag (procentdel af bruttolønninger) | 50 | 59 | 66 | 69 | 78 |
| Benchmarksats (%) | 31,93 | 33,29 | 34,44 | 34,46 | 33,85 |

(103)

På grundlag heraf og i betragtning af ovenstående overvejelser er det muligt at beregne Deutsche Posts bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag for perioden 1995-1999 og sammenligne disse med den benchmarksats, der er fastlagt i betragtning 97.

Tabel 2

Tabel 2

Deutsche Posts bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag og benchmarksats

Deutsche Posts bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag og benchmarksats

1995

1996

1997

1998

1999

Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden

(mia. EUR)

2,045

2,045

2,045

2,045

2,045

Tjenestemændenes nettolønninger

(mia. EUR)

3,522

2,992

2,712

2,581

2,288

Tjenestemændenes bruttolønninger

(mia. EUR)

4,050

3,441

3,119

2,968

2,631

Deutsche Posts bidrag (procentdel af bruttolønninger)

Deutsche Posts bidrag (procentdel af bruttolønninger)

50

50

59

59

66

66

69

69

78

78

Benchmarksats (%)

Benchmarksats (%)

31,93

31,93

33,29

33,29

34,44

34,44

34,46

34,46

33,85

33,85

| (104) | Det fremgår ikke af denne beregning, at Deutsche Post skulle have opnået en fordel, idet virksomhedens betalinger lå over den beregnede benchmarksats. |
| --- | --- |

(104)

Det fremgår ikke af denne beregning, at Deutsche Post skulle have opnået en fordel, idet virksomhedens betalinger lå over den beregnede benchmarksats.

5.1.2.2.2.   Fordel på grundlag af en sammenligning med benchmarksatsen under hensyntagen til mulige virkninger af prisreguleringen

| (105) | I sin afgørelse af 2012 fandt Kommissionen i betragtning 332-338, at reguleringen af Deutsche Posts priser udgør en relevant faktor ved beregningen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag, som Deutsche Post rent faktisk betaler, samt for vurderingen af pensionsforanstaltningens proportionalitet. |
| --- | --- |

(105)

I sin afgørelse af 2012 fandt Kommissionen i betragtning 332-338, at reguleringen af Deutsche Posts priser udgør en relevant faktor ved beregningen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag, som Deutsche Post rent faktisk betaler, samt for vurderingen af pensionsforanstaltningens proportionalitet.

| (106) | Det blev begrundet med, at Deutsche Post i henhold til § 20, stk. 1 og 2, i Postgesetz (postloven) af 22. december 1997 (30) (herefter »PostG«) kan kræve af tilsynsmyndigheden, at den ved fastsættelsen af den tilladte størrelse af indtægterne fra eneretten og de prisregulerede tjenester i de omkostninger, der kan væltes over på brugerne, medtager de »usædvanligt høje sociale omkostninger« samt omkostningerne til en effektiv levering af befordringspligttjenester. |
| --- | --- |

(106)

Det blev begrundet med, at Deutsche Post i henhold til § 20, stk. 1 og 2, i Postgesetz (postloven) af 22. december 1997 (30) (herefter »PostG«) kan kræve af tilsynsmyndigheden, at den ved fastsættelsen af den tilladte størrelse af indtægterne fra eneretten og de prisregulerede tjenester i de omkostninger, der kan væltes over på brugerne, medtager de »usædvanligt høje sociale omkostninger« samt omkostningerne til en effektiv levering af befordringspligttjenester.

30

| (107) | Posttilsynsmyndigheden tog første gang hensyn til denne metode i prisloftafgørelsen af 2002 (som fandt anvendelse fra den 1. januar 2003) og godkendte også de »usædvanligt høje sociale omkostninger« i prisloftafgørelserne af 2007 og 2011. Kommissionen var af den opfattelse, at de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post AG faktisk skulle betale, økonomisk set var lavere end dennes bidrag til pensionsfonden. På grundlag af denne overvejelse kunne Kommissionen i sin afgørelse af 2012 beregne og fastlægge beløbet for den støtte, der er uforenelig med det indre marked, og som skal tilbagesøges, for perioden fra den 1. januar 2003 og indtil det tidspunkt, hvor den komparative fordel var fuldt ud ophævet. |
| --- | --- |

(107)

Posttilsynsmyndigheden tog første gang hensyn til denne metode i prisloftafgørelsen af 2002 (som fandt anvendelse fra den 1. januar 2003) og godkendte også de »usædvanligt høje sociale omkostninger« i prisloftafgørelserne af 2007 og 2011. Kommissionen var af den opfattelse, at de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post AG faktisk skulle betale, økonomisk set var lavere end dennes bidrag til pensionsfonden. På grundlag af denne overvejelse kunne Kommissionen i sin afgørelse af 2012 beregne og fastlægge beløbet for den støtte, der er uforenelig med det indre marked, og som skal tilbagesøges, for perioden fra den 1. januar 2003 og indtil det tidspunkt, hvor den komparative fordel var fuldt ud ophævet.

| (108) | Med henblik på nærværende afgørelse og dermed vurderingen af pensionsforanstaltningen for perioden 1995-1999 kunne det drøftes, om der som led i vurderingen af tilstedeværelsen af en fordel under anvendelse af Combus-dommen ved beregningen af den mulige fordel, som Deutsche Post kan have opnået gennem pensionsforanstaltningen, bør tages hensyn til de mulige virkninger af reguleringen af Deutsche Posts priser. |
| --- | --- |

(108)

Med henblik på nærværende afgørelse og dermed vurderingen af pensionsforanstaltningen for perioden 1995-1999 kunne det drøftes, om der som led i vurderingen af tilstedeværelsen af en fordel under anvendelse af Combus-dommen ved beregningen af den mulige fordel, som Deutsche Post kan have opnået gennem pensionsforanstaltningen, bør tages hensyn til de mulige virkninger af reguleringen af Deutsche Posts priser.

| (109) | Efter Kommissionens opfattelse er de mulige virkninger af prisreguleringen imidlertid ikke relevante med hensyn til det tidsmæssige anvendelsesområde for den foranstaltning, der vurderes i nærværende afgørelse, dvs. perioden 1995-1999. |
| --- | --- |

(109)

Efter Kommissionens opfattelse er de mulige virkninger af prisreguleringen imidlertid ikke relevante med hensyn til det tidsmæssige anvendelsesområde for den foranstaltning, der vurderes i nærværende afgørelse, dvs. perioden 1995-1999.

| (110) | Som Kommissionen bemærkede i sin afgørelse af 2012 (31), vedtog posttilsynsmyndigheden først sin første prisloftafgørelse, hvor der blev taget hensyn til »usædvanligt høje sociale omkostninger« som omhandlet i PostG, i 2002 for perioden 2003-2007. Hvad angår perioden før 2003, fastslog Kommissionen derimod, at det ikke af retsgrundlaget for de regulerede priser, der var gældende i perioden 1995-2002, med sikkerhed kan udledes, hvordan de kompetente myndigheder på forhånd har vedtaget de regulerede prisers sammensætning (32). På denne baggrund bemærkede Kommissionen, at det i mangel af et selvstændigt priselement for sociale omkostninger ikke var muligt at bestemme størrelsen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag under hensyntagen til reguleringen af Deutsche Posts priser (33). På grundlag af disse overvejelser fandt Kommissionen i sin afgørelse af 2012, at den hverken kunne beregne eller fastlægge beløbet for den støtte, der er uforenelig med det indre marked, for perioden 1995-2002 (34). |
| --- | --- |

(110)

Som Kommissionen bemærkede i sin afgørelse af 2012 (31), vedtog posttilsynsmyndigheden først sin første prisloftafgørelse, hvor der blev taget hensyn til »usædvanligt høje sociale omkostninger« som omhandlet i PostG, i 2002 for perioden 2003-2007. Hvad angår perioden før 2003, fastslog Kommissionen derimod, at det ikke af retsgrundlaget for de regulerede priser, der var gældende i perioden 1995-2002, med sikkerhed kan udledes, hvordan de kompetente myndigheder på forhånd har vedtaget de regulerede prisers sammensætning (32). På denne baggrund bemærkede Kommissionen, at det i mangel af et selvstændigt priselement for sociale omkostninger ikke var muligt at bestemme størrelsen af de bruttolønrelaterede socialsikringsbidrag under hensyntagen til reguleringen af Deutsche Posts priser (33). På grundlag af disse overvejelser fandt Kommissionen i sin afgørelse af 2012, at den hverken kunne beregne eller fastlægge beløbet for den støtte, der er uforenelig med det indre marked, for perioden 1995-2002 (34).

31

32

33

34

| (111) | I forbindelse med den nærværende afgørelse går Kommissionen ud fra, at disse overvejelser gælder på samme måde for vurderingen af tilstedeværelsen af en eventuel fordel under anvendelse af Combus-dommen, dvs. den i betragtning 90 omhandlede sammenligning. Da Kommissionen trods alle bestræbelser ikke kan fastlægge de mulige virkninger af prisreguleringen på de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post betaler for sine tjenestemænd, er det ikke muligt for Kommissionen på dette grundlag at fastslå, om der foreligger en fordel. |
| --- | --- |

(111)

I forbindelse med den nærværende afgørelse går Kommissionen ud fra, at disse overvejelser gælder på samme måde for vurderingen af tilstedeværelsen af en eventuel fordel under anvendelse af Combus-dommen, dvs. den i betragtning 90 omhandlede sammenligning. Da Kommissionen trods alle bestræbelser ikke kan fastlægge de mulige virkninger af prisreguleringen på de socialsikringsbidrag, som Deutsche Post betaler for sine tjenestemænd, er det ikke muligt for Kommissionen på dette grundlag at fastslå, om der foreligger en fordel.

5.2.   Konklusion angående tilstedeværelsen af en økonomisk fordel

Konklusion angående tilstedeværelsen af en økonomisk fordel

| (112) | Hvis Kommissionen i sin vurdering begrænser sig til en direkte sammenligning mellem Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden og den tilsvarende benchmarksats, kan der, som det fremgår af de omhandlede overvejelser, ikke konstateres nogen fordel for Deutsche Post. Derudover ville det selv ved en udvidelse af Kommissionens vurdering til de mulige virkninger af reguleringen af Deutsche Posts priser — idet det antages, at den ville være berettiget — ikke være muligt at identificere og fastlægge en konkret fordel for perioden 1995-1999 og relatere den til pensionsforanstaltningen. |
| --- | --- |

(112)

Hvis Kommissionen i sin vurdering begrænser sig til en direkte sammenligning mellem Deutsche Posts bidrag til pensionsfonden og den tilsvarende benchmarksats, kan der, som det fremgår af de omhandlede overvejelser, ikke konstateres nogen fordel for Deutsche Post. Derudover ville det selv ved en udvidelse af Kommissionens vurdering til de mulige virkninger af reguleringen af Deutsche Posts priser — idet det antages, at den ville være berettiget — ikke være muligt at identificere og fastlægge en konkret fordel for perioden 1995-1999 og relatere den til pensionsforanstaltningen.

| (113) | På baggrund af disse overvejelser konkluderer Kommissionen, at den ikke kan konstatere, at den pensionsforanstaltning, der er gennemført til fordel for Deutsche Post i perioden 1995-1999, har givet operatøren en fordel som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Da tilstedeværelsen af en fordel — en af de kumulative betingelser for forekomst af statsstøtte — ikke kan påvises, konstaterer Kommissionen, at pensionsforanstaltningen ikke indeholdt statsstøtte. |
| --- | --- |

(113)

På baggrund af disse overvejelser konkluderer Kommissionen, at den ikke kan konstatere, at den pensionsforanstaltning, der er gennemført til fordel for Deutsche Post i perioden 1995-1999, har givet operatøren en fordel som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Da tilstedeværelsen af en fordel — en af de kumulative betingelser for forekomst af statsstøtte — ikke kan påvises, konstaterer Kommissionen, at pensionsforanstaltningen ikke indeholdt statsstøtte.

6.   KONKLUSION

KONKLUSION

| (114) | Kommissionen konkluderer, at den pensionsforanstaltning, som Tyskland har gennemført i perioden 1995-1999, ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF — |
| --- | --- |

(114)

Kommissionen konkluderer, at den pensionsforanstaltning, som Tyskland har gennemført i perioden 1995-1999, ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den pensionsforanstaltning, som Tyskland har gennemført i perioden 1995-1999 til fordel for Deutsche Post, udgør ikke statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. februar 2020.

På Kommissionens vegne

Margrethe VESTAGER

Ledende næstformand

---

(1)  
  EFT C 306 af 23.10.1999, s. 25.

1

(2)  
  EFT C 306 af 23.10.1999, s. 25.

2

(3)  Kommissionens beslutning 2002/753/EF af 19. juni 2002 om Forbundsrepublikken Tysklands foranstaltninger til fordel for Deutsche Post AG (EFT L 247 af 14.9.2002, s. 27).

3

(4)  
  EUT C 245 af 19.10.2007, s. 21.

4

(5)  Rettens dom af 8. december 2011, Deutsche Post mod Kommissionen, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

5

(6)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

6

(7)  Rettens afgørelse af 14. juli 2010, Deutsche Post mod Kommissionen, T-570/08, ECLI:EU:T:2010:31; Rettens afgørelse af 14. juli 2010, Deutsche Post mod Kommissionen, T-571/08, ECLI:EU:T:2010:312; Domstolens dom af 13. oktober 2011, Deutsche Post og Tyskland mod Kommissionen, C-463/10 P og C-475/10 P, ECLI:EU:C:2011:656; kendelse af 10. maj 2012 afsagt af formanden for Anden Afdeling af Retten, Tyskland mod Kommissionen, T-571/08 RENV, ECLI:EU:T:2012:228, og Rettens dom af 12. november 2013, Deutsche Post mod Kommissionen, T-570/08 RENV, ECLI:EU:T:2013:589.

7

(8)  
  EUT C 263 af 7.9.2011, s. 4.

8

(9)  Ekspertrapport fra Charles River Associates, marts 2011, »Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services«; denne rapport blev fremlagt af Belgien i statsstøttesag SA.14588 — Statsstøtte til bpost.

9

(10)  Kommissionens afgørelse 2012/636/EU af 25. januar 2012 om Tysklands foranstaltning C 36/07 (ex NN 25/07) til fordel for Deutsche Post AG (EUT L 289 af 19.10.2012, s. 1).

10

(11)  Rettens dom af 1. juli 2008, Deutsche Post mod Kommissionen, T-266/02, ECLI:EU:T:2008:235.

11

(12)  Domstolens dom af 2. september 2010, Kommissionen mod Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481.

12

(13)  Rettens dom af 8. december 2011, Deutsche Post mod Kommissionen, T-421/07, ECLI:EU:T:2011:720.

13

(14)  Domstolens dom af 24. oktober 2013, Deutsche Post mod Kommissionen, C-77/12 P, ECLI:EU:C:2013:695.

14

(15)  Rettens dom af 18. september 2015, Deutsche Post mod Kommissionen, T-421/07 RENV, ECLI:EU:T:2015:654.

15

(16)  Rettens dom af 14. juli 2016, Tyskland mod Kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

16

(17)  Rettens dom af 10. april 2019, Deutsche Post mod Kommissionen, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

17

(18)  Artikel 4 i Gesetz zur Neuordnung des Postwesens und der Telekommunikation (Postneuordnungsgesetz, lov om reorganisering af post- og telekommunikationsvæsenet) af 14. september 1994, BGBl. I 1994, nr. 61, s. 2325.

18

(19)  BGBl. I 1976, nr. 111, s. 2485.

19

(20)  Artikel 1 i Gesetz zur Neustrukturierung des Post- und Fernmeldewesens und der Deutschen Bundespost (Poststrukturgesetz, lov om omstrukturering af post- og telekommunikationsvæsenet og Deutsche Bundespost) af 8. juni 1989, BGBl. I 1989, nr. 25, s. 1026.

20

(21)  Sjette bog i Sozialgesetzbuch (SGB VI, den tyske sociallov) regulerer pensionsforsikringen, tredje bog i Sozialgesetzbuch (SGB III) regulerer arbejdsløshedsforsikringen, femte bog i Sozialgesetzbuch (SGB V) regulerer sygeforsikringen og Pflegeversicherungsgesetz (PflegeVG, lov om plejeforsikring) af 26. maj 1994 (BGBl. I 1994, nr. 30, s. 1014) og ellevte bog i Sozialgesetzbuch (SGB XI) regulerer plejeforsikringen.

21

(22)  Domstolens dom af 26. oktober 2016, Orange mod Kommissionen, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

22

(23)  Rettens dom af 16. marts 2004, Danske Busvognmænd mod Kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76.

23

(24)  Rettens dom af 16. marts 2004, Danske Busvognmænd mod Kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76, præmis 57.

24

(25)  Rettens dom af 14. juli 2016, Tyskland mod Kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406.

25

(26)  Rettens dom af 10. april 2019, Deutsche Post mod Kommissionen, T-388/11, ECLI:EU:T:2019:237.

26

(27)  Rettens dom af 14. juli 2016, Tyskland mod Kommissionen, T-143/12, ECLI:EU:T:2016:406, præmis 154.

27

(28)  Domstolens dom af 26. oktober 2016, Orange mod Kommissionen, C-211/15 P, ECLI:EU:C:2016:798.

28

(29)  Da de privatansattes arbejdstagerandel til den obligatoriske syge- og plejeforsikring udgør ca. halvdelen af det samlede bidrag til den obligatoriske socialforsikring (se betragtning 68), kan det antages, at de omkostninger, som tjenestemænd skal afholde til en privat supplerende forsikring til dækning af de 30 % til 50 %, i vidt omfang svarer til de privatansattes bidrag.

29

(30)  BGBl. I 1997, nr. 88, s. 3294.

30

(31)  Afgørelse 2012/636/EU, betragtning 332.

31

(32)  Ibid., betragtning 329.

32

(33)  Ibid., betragtning 329.

33

(34)  Ibid., betragtning 408.

34

---

| 5.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 141/28 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 141/28

---

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2020/614

af 30. april 2020

om ændring af afgørelse (EU) 2019/1311 om den tredje række af målrettede langfristede markedsoperationer (ECB/2020/25)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,

under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1, første led, artikel 12.1, artikel 18.1, andet led, og artikel 34.1, andet led,

under henvisning til Den Europæiske Centralbanks retningslinje (EU) 2015/510 af 19. december 2014 om gennemførelse af Eurosystemets pengepolitiske ramme (retningslinjen der udgør dokumentationsgrundlaget) (ECB/2014/60) (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 1, stk. 4, i retningslinje (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) kan Styrelsesrådet til enhver tid ændre instrumenterne, betingelserne, kriterierne og procedurerne for gennemførelse af Eurosystemets pengepolitiske operationer. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 1, stk. 4, i retningslinje (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) kan Styrelsesrådet til enhver tid ændre instrumenterne, betingelserne, kriterierne og procedurerne for gennemførelse af Eurosystemets pengepolitiske operationer.

| (2) | For at opfylde sit mandat til at fastholde prisstabilitet, bevare de gunstige vilkår for bankernes udlån og støtte den lempelige pengepolitik i de medlemsstater, der har euroen som valuta, vedtog Styrelsesrådet den 22. juli 2019 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Med denne afgørelse blev en beslutning om at gennemføre en tredje række målrettede langfristede markedsoperationer (targeted longer-term refinancing operations, TLTROs-III) i perioden fra september 2019 til marts 2021 fastsat. |
| --- | --- |

(2)

For at opfylde sit mandat til at fastholde prisstabilitet, bevare de gunstige vilkår for bankernes udlån og støtte den lempelige pengepolitik i de medlemsstater, der har euroen som valuta, vedtog Styrelsesrådet den 22. juli 2019 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) (2). Med denne afgørelse blev en beslutning om at gennemføre en tredje række målrettede langfristede markedsoperationer (targeted longer-term refinancing operations, TLTROs-III) i perioden fra september 2019 til marts 2021 fastsat.

| (3) | For at støtte bankernes udlån til dem, der er mest berørt af spredningen af coronavirus (COVID-19), navnlig små og mellemstore virksomheder, besluttede Styrelsesrådet den 12. marts 2020 at ændre visse nøgleparametre i TLTRO-III. Styrelsesrådet vedtog den 16. marts 2020 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2020/407 (ECB/2020/13) (3) for at gennemføre nogle af disse ændringer. Denne afgørelse er nødvendig for at gennemføre de yderligere ændringer, som Styrelsesrådet har truffet afgørelse om, navnlig for at fastsætte en midlertidig nedsættelse af rentesatserne for alle TLTRO-III'er og for, på visse betingelser, at sænke tærsklen for ydelse af lån. |
| --- | --- |

(3)

For at støtte bankernes udlån til dem, der er mest berørt af spredningen af coronavirus (COVID-19), navnlig små og mellemstore virksomheder, besluttede Styrelsesrådet den 12. marts 2020 at ændre visse nøgleparametre i TLTRO-III. Styrelsesrådet vedtog den 16. marts 2020 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2020/407 (ECB/2020/13) (3) for at gennemføre nogle af disse ændringer. Denne afgørelse er nødvendig for at gennemføre de yderligere ændringer, som Styrelsesrådet har truffet afgørelse om, navnlig for at fastsætte en midlertidig nedsættelse af rentesatserne for alle TLTRO-III'er og for, på visse betingelser, at sænke tærsklen for ydelse af lån.

| (4) | Hvad angår afgørelsen om at sænke tærsklen for ydelse af lån besluttede Styrelsesrådet den 12. marts 2020, at den bør sænkes til 0 % for perioden mellem 1. april 2020 og 31. marts 2021. Med henblik på også at tage hensyn til den kredit, bankerne allerede har givet siden begyndelsen af coronakrisen i Europa, flyttes periodens startdato til 1. marts 2020 som besluttet den 30. april 2020, mens slutdatoen forbliver uændret 31. marts 2021. Derudover reduceres afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb for at opnå det maksimale fradrag gennem de tidligere kriterier for lån til 1,15 % fra 2,5 % med henblik på at håndtere det forventede fald i banklån siden 1. marts 2020. |
| --- | --- |

(4)

Hvad angår afgørelsen om at sænke tærsklen for ydelse af lån besluttede Styrelsesrådet den 12. marts 2020, at den bør sænkes til 0 % for perioden mellem 1. april 2020 og 31. marts 2021. Med henblik på også at tage hensyn til den kredit, bankerne allerede har givet siden begyndelsen af coronakrisen i Europa, flyttes periodens startdato til 1. marts 2020 som besluttet den 30. april 2020, mens slutdatoen forbliver uændret 31. marts 2021. Derudover reduceres afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb for at opnå det maksimale fradrag gennem de tidligere kriterier for lån til 1,15 % fra 2,5 % med henblik på at håndtere det forventede fald i banklån siden 1. marts 2020.

| (5) | Med henblik på at støtte kreditgivningen til husholdninger og virksomheder yderligere under de nuværende økonomiske forstyrrelser og den øgede usikkerhed besluttede Styrelsesrådet derudover den 30. april 2020 at muliggøre en yderligere midlertidig nedsættelse af rentesatserne for alle TLTRO-III'er under visse betingelser. |
| --- | --- |

(5)

Med henblik på at støtte kreditgivningen til husholdninger og virksomheder yderligere under de nuværende økonomiske forstyrrelser og den øgede usikkerhed besluttede Styrelsesrådet derudover den 30. april 2020 at muliggøre en yderligere midlertidig nedsættelse af rentesatserne for alle TLTRO-III'er under visse betingelser.

| (6) | For at disse justerede parametre kan anvendes med øjeblikkelig virkning, bør denne afgørelse træde i kraft straks. |
| --- | --- |

(6)

For at disse justerede parametre kan anvendes med øjeblikkelig virkning, bør denne afgørelse træde i kraft straks.

| (7) | Afgørelse (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed – |
| --- | --- |

(7)

Afgørelse (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed –

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Ændringer

Afgørelse (EU) 2019/1311 (ECB/2019/21) ændres som følger:

| 1. | Artikel 1 ændres som følger:






  a) | Følgende definitioner affattes således:






  "1) | "benchmark for nettolångivning": det beløb vedrørende godkendt nettolångivning, som en deltager mindst skal låne i den anden referenceperiode og, efter eget valg, i den særlige referenceperiode, for at opnå en rente på deltagerens låntagning, der er lavere end den indledende gældende rente, og som beregnes i overensstemmelse med de principper og detaljerede bestemmelser, der er fastsat i henholdsvis artikel 4 og bilag I" |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 1 ændres som følger:

a)

Følgende definitioner affattes således:

"1)

"benchmark for nettolångivning": det beløb vedrørende godkendt nettolångivning, som en deltager mindst skal låne i den anden referenceperiode og, efter eget valg, i den særlige referenceperiode, for at opnå en rente på deltagerens låntagning, der er lavere end den indledende gældende rente, og som beregnes i overensstemmelse med de principper og detaljerede bestemmelser, der er fastsat i henholdsvis artikel 4 og bilag I"

| "12) | "eventuel justering af rentesatsen": den eventuelle nedsættelse af renten, der finder anvendelse på de beløb, der er lånt under TLTRO-III'erne, udtrykt som en brøkdel af den gennemsnitlige forskel mellem den pågældende højest mulige rente og den pågældende lavest mulige rente beregnet i overensstemmelse med de detaljerede bestemmelser, der er fastsat i bilag I" |
| --- | --- |

"12)

"eventuel justering af rentesatsen": den eventuelle nedsættelse af renten, der finder anvendelse på de beløb, der er lånt under TLTRO-III'erne, udtrykt som en brøkdel af den gennemsnitlige forskel mellem den pågældende højest mulige rente og den pågældende lavest mulige rente beregnet i overensstemmelse med de detaljerede bestemmelser, der er fastsat i bilag I"

| b) | Følgende definitioner indsættes:






  "23) | "resten af den respektive TLTRO-III's levetid": perioden fra afviklingen af den respektive TLTRO-III til den 23. juni 2020 og perioden fra den 24. juni 2021 til dens udløbsdato eller dato for førtidig tilbagebetaling, alt efter hvad der er relevant, og omfatter således ikke perioden med særlig rente |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende definitioner indsættes:

"23)

"resten af den respektive TLTRO-III's levetid": perioden fra afviklingen af den respektive TLTRO-III til den 23. juni 2020 og perioden fra den 24. juni 2021 til dens udløbsdato eller dato for førtidig tilbagebetaling, alt efter hvad der er relevant, og omfatter således ikke perioden med særlig rente

| 24) | "periode med særlig rente": perioden fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021 |
| --- | --- |

24)

"periode med særlig rente": perioden fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021

| 25) | "særlig referenceperiode": perioden fra den 1. marts 2020 til den 31. marts 2021." |
| --- | --- |

25)

"særlig referenceperiode": perioden fra den 1. marts 2020 til den 31. marts 2021."

| 2. | Artikel 5 erstattes af følgende:

  "Artikel 5
  Renter

  1.   Den rentesats, der skal anvendes på beløb, som er lånt under hver enkelt TLTRO-III, af deltagere, hvis godkendte nettolångivning i den særlige referenceperiode er lig med eller overstiger deres benchmark for nettolångivning, beregnes som følger på de betingelser, der er fastsat i artikel 6, stk. 3a:






  a) | i perioden med særlig rente er rentesatsen den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den pågældende periode minus 50 basispoint. Den resulterende rente må dog ikke overstige minus 100 basispoint, og |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 5 erstattes af følgende:

"Artikel 5

Renter

1.   Den rentesats, der skal anvendes på beløb, som er lånt under hver enkelt TLTRO-III, af deltagere, hvis godkendte nettolångivning i den særlige referenceperiode er lig med eller overstiger deres benchmark for nettolångivning, beregnes som følger på de betingelser, der er fastsat i artikel 6, stk. 3a:

a)

i perioden med særlig rente er rentesatsen den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den pågældende periode minus 50 basispoint. Den resulterende rente må dog ikke overstige minus 100 basispoint, og

| b) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid. |
| --- | --- |

b)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid.

2.   Den rentesats, der skal anvendes på beløb, som er lånt under hver enkelt TLTRO-III, af deltagere, hvis godkendte nettolångivning i den særlige referenceperiode er lavere end deres benchmark for nettolångivning, men hvis godkendte nettolångivning i den særlige referenceperiode overstiger deres benchmark for nettolångivning, beregnes som følger:

| a) | i perioden med særlig rente er rentesatsen den laveste af følgende satser: i) den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i perioden minus 50 basispoint, og ii) renten beregnet på grundlag af afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb, som fastsat under litra b), og |
| --- | --- |

a)

i perioden med særlig rente er rentesatsen den laveste af følgende satser: i) den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i perioden minus 50 basispoint, og ii) renten beregnet på grundlag af afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb, som fastsat under litra b), og

| b) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen lavere end den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid og kan være helt ned til den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, afhængigt af afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb. |
| --- | --- |

b)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen lavere end den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid og kan være helt ned til den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, afhængigt af afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb.

3.   Den rentesats, der skal anvendes på beløb, som er lånt under hver enkelt TLTRO-III, af deltagere, hvis godkendte nettolångivning i både den særlige referenceperiode og den anden referenceperiode er lavere end deres benchmark for nettolångivning, beregnes som følger:

| a) | i perioden med særlig rente er rentesatsen den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den pågældende periode minus 50 basispoint, og |
| --- | --- |

a)

i perioden med særlig rente er rentesatsen den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den pågældende periode minus 50 basispoint, og

| b) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid." |
| --- | --- |

b)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid er rentesatsen den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid."

4.   De nærmere detaljer om beregningen af rentesatserne fremgår af bilag I. Den endelige rentesats og de relevante data vedrørende beregningen heraf skal meddeles deltagerne i overensstemmelse med den vejledende tidsplan for TLTRO-III'er, der offentliggøres på ECB's websted.

5.   Alt efter omstændighederne afvikles renten til betaling bagud ved hver TLTRO-III's udløb eller førtidige tilbagebetaling i henhold til artikel 5a.

6.   Hvis en deltager som følge af udøvelsen af de retsmidler, som en national centralbank kan gøre brug af i overensstemmelse med dens kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, skal betale de udestående TLTRO-III-beløb tilbage, før denne er blevet underrettet om afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb og den deraf følgende eventuelle justering af rentesatsen, er renten for de beløb, som deltageren har lånt under hver enkelt TLTRO-III: a) i perioden med særlig rente: den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den pågældende periode minus 50 basispoint, og b) i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid indtil den dato, hvor tilbagebetaling skulle ske i overensstemmelse med den nationale centralbanks krav. Hvis en sådan tilbagebetaling kræves efter, at deltageren er blevet underrettet om afvigelsen fra benchmarket for udestående beløb og den deraf følgende eventuelle justering af rentesatsen, fastsættes renten for de beløb, som deltageren har lånt under hver enkelt TLTRO-III, i overensstemmelse med stk. 1 til 3."

| 3. | Artikel 6 ændres således:






  a) | Stk. 1, litra b), affattes således:






  b) | data vedrørende (i) den anden referenceperiode og (2) efter eget valg, perioden med særlig rente, med henblik på at fastsætte de gældende rentesatser (herefter "den anden rapport")." |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Artikel 6 ændres således:

a)

Stk. 1, litra b), affattes således:

b)

data vedrørende (i) den anden referenceperiode og (2) efter eget valg, perioden med særlig rente, med henblik på at fastsætte de gældende rentesatser (herefter "den anden rapport")."

| b) | Følgende stk. 3a indsættes:

  "3a.   Deltagere, der ønsker at gøre brug af de i artikel 5, stk. 1, fastsatte rentesatser, skal i den anden rapport separat indberette dataene vedrørende perioden med særlig rente, samt resultaterne af revisorens vurdering af disse data i henhold til artikel 6, stk. 6, litra b). Er disse betingelser ikke opfyldt, beregnes renten for de beløb, som deltagerne har lånt, i henhold til artikel 5, stk. 2 eller 3. Sanktioner finder ikke anvendelse på den manglende indsendelse af data vedrørende den særlige referenceperiode og/eller resultaterne af den pågældende revisors vurdering." |
| --- | --- |

b)

Følgende stk. 3a indsættes:

"3a.   Deltagere, der ønsker at gøre brug af de i artikel 5, stk. 1, fastsatte rentesatser, skal i den anden rapport separat indberette dataene vedrørende perioden med særlig rente, samt resultaterne af revisorens vurdering af disse data i henhold til artikel 6, stk. 6, litra b). Er disse betingelser ikke opfyldt, beregnes renten for de beløb, som deltagerne har lånt, i henhold til artikel 5, stk. 2 eller 3. Sanktioner finder ikke anvendelse på den manglende indsendelse af data vedrørende den særlige referenceperiode og/eller resultaterne af den pågældende revisors vurdering."

| c) | Stk. 6, første sætning, affattes således:

  "6.   Hver deltager skal sikre, at kvaliteten af de data, der indberettes i henhold til stk. 1-3a, vurderes af en ekstern revisor i overensstemmelse med følgende regler:" |
| --- | --- |

c)

Stk. 6, første sætning, affattes således:

"6.   Hver deltager skal sikre, at kvaliteten af de data, der indberettes i henhold til stk. 1-3a, vurderes af en ekstern revisor i overensstemmelse med følgende regler:"

| d) | Stk. 6, litra c), første sætning, affattes således:






  "c) | Revisors vurderinger skal fokusere på kravene i stk. 2, 3a og 4. Navnlig skal revisor:" |
| --- | --- | --- |

d)

Stk. 6, litra c), første sætning, affattes således:

"c)

Revisors vurderinger skal fokusere på kravene i stk. 2, 3a og 4. Navnlig skal revisor:"

| 4. | Artikel 7, stk. 1, litra b), d) og e) erstattes af følgende:






  "b) | Hvis en deltager ikke gør resultaterne af revisorens vurdering af den første rapport tilgængelig den relevante nationalbank inden for den relevante tidsfrist, der fremgår af den vejledende tidsplan for TLTRO-III'er, som offentliggøres på ECB's websted, skal deltageren tilbagebetale alle udestående beløb, som er lånt under TLTRO-III'erne, på afviklingsdagen for den næste primære markedsoperation med en rentesats, der svarer til den gennemsnitlige rente for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid indtil afviklingsdagen for tilbagebetalingen, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse. |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 7, stk. 1, litra b), d) og e) erstattes af følgende:

"b)

Hvis en deltager ikke gør resultaterne af revisorens vurdering af den første rapport tilgængelig den relevante nationalbank inden for den relevante tidsfrist, der fremgår af den vejledende tidsplan for TLTRO-III'er, som offentliggøres på ECB's websted, skal deltageren tilbagebetale alle udestående beløb, som er lånt under TLTRO-III'erne, på afviklingsdagen for den næste primære markedsoperation med en rentesats, der svarer til den gennemsnitlige rente for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid indtil afviklingsdagen for tilbagebetalingen, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse.

| d) | Hvis en deltager ikke gør resultaterne af revisorens vurdering af de data, der vedrører den anden referenceperiode i den anden rapport, tilgængelige for den relevante nationale centralbank inden for den relevante tidsfrist, finder den gennemsnitlige rentesats for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid anvendelse på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III'erne, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse. |
| --- | --- |

d)

Hvis en deltager ikke gør resultaterne af revisorens vurdering af de data, der vedrører den anden referenceperiode i den anden rapport, tilgængelige for den relevante nationale centralbank inden for den relevante tidsfrist, finder den gennemsnitlige rentesats for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid anvendelse på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III'erne, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse.

| e) | Hvis en deltager på anden måde ikke opfylder de forpligtelser, der er fastsat i artikel 6, stk. 6, eller 7, finder den gennemsnitlige rentesats for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid anvendelse på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III'erne, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse." |
| --- | --- |

e)

Hvis en deltager på anden måde ikke opfylder de forpligtelser, der er fastsat i artikel 6, stk. 6, eller 7, finder den gennemsnitlige rentesats for den primære markedsoperation i hver af de respektive TLTRO-III'ers levetid anvendelse på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III'erne, undtagen under perioden med særlig rente, når den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i løbet af en sådan periode minus 50 basispoint finder anvendelse."

| 5. | Bilag I og II ændres i overensstemmelse med bilaget til denne afgørelse. |
| --- | --- |

5.

Bilag I og II ændres i overensstemmelse med bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Ikrafttrædelse

Denne afgørelse træder i kraft den 5. maj 2020.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 30. april 2020.

For ECB's Styrelsesråd

Formand for ECB

Christine LAGARDE

---

(1)  
  EUT L 91 af 2.4.2015, s. 3.

1

(2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/1311 af 22. juli 2019 om den tredje række af målrettede langfristede markedsoperationer (ECB/2019/21) (EUT L 204 af 2.8.2019, s. 100).

2

(3)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2020/407 af 16. marts 2020 om ændring af afgørelse (EU) 2019/1311 om den tredje række af målrettede langfristede markedsoperationer (ECB/2020/13) (EUT L 80 af 17.3.2020, s. 23).

3

---

BILAG

I bilag I, II og i TLTRO-III indberetningsskema B foretages følgende ændringer:

| 1. | I bilag I affattes afsnit 3 således: |
| --- | --- |

1.

I bilag I affattes afsnit 3 således:

"3.   
  Beregning af renten

| A. | angiver beløbet for den godkendte nettolångivning i perioden med særlig rente fra 1. marts 2020 til 31. marts 2021. |
| --- | --- |

A.

Image 6

Image 7

| B. | angiver det beløb, der er opnået ved at sammenlægge den godkendte nettolångivning for perioden 1. april 2019 til 31. marts 2021 med det udestående beløb for godkendte lån pr. 31. marts 2019; dette beregnes som følger:







  angiver den procentuelle afvigelse af

  fra benchmarket for udestående beløb i perioden fra 1. april 2019 til 31. marts 2021, dvs.





  EX afrundes til 15 decimaler. Hvor OAB er lig med nul, antages EX at være lig med 1,15. |
| --- | --- |

B.

Image 8

Image 9

Image 10
  angiver den procentuelle afvigelse af
  Image 11
  fra benchmarket for udestående beløb i perioden fra 1. april 2019 til 31. marts 2021, dvs.

Image 12

EX afrundes til 15 decimaler. Hvor OAB er lig med nul, antages EX at være lig med 1,15.

| C. | angiver den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer (MRO) i TLTRO-III'ens levetid



  , udtrykt som en årlig procentsats, og



  angiver den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten (DF) i TLTRO-III'ens levetid k, hvor den gældende rentesats henføres til den respektive TLTRO-III's levetid, udtrykt som en årlig procentsats, dvs.:









  I ovenstående ligninger angiver

  (for k=1,...,7) antallet af dage for TLTRO-III k,

  angiver den rente, som anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til fast rente og med fuld tildeling, alternativt

  , som angiver den minimumsbudrente, der anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til variabel rente, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats. I ovenstående ligninger angiver

  renten på indlånsfaciliteten på den t-ende dag for TLTRO-III k, udtrykt som en årlig procentsats. |
| --- | --- |

C.

Image 13

Image 14

Image 15

Image 16

Image 17

I ovenstående ligninger angiver
  Image 18
  (for k=1,...,7) antallet af dage for TLTRO-III k,
  Image 19
  angiver den rente, som anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til fast rente og med fuld tildeling, alternativt
  Image 20
  , som angiver den minimumsbudrente, der anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til variabel rente, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats. I ovenstående ligninger angiver
  Image 21
  renten på indlånsfaciliteten på den t-ende dag for TLTRO-III k, udtrykt som en årlig procentsats.

| D. | kspecial
  angiver perioden med særlig rente, som er perioden fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021, og krol
  angiver de to perioder, der udgør resten af levetiden for den respektive TLTRO-III (perioden fra afviklingsdagen for den respektive TLTRO-III indtil den 23. juni 2020 og perioden fra den 24. juni 2021 og indtil udløbet af den respektive TLTRO-III eller indtil datoen for dens førtidige tilbagebetaling, alt efter omstændighederne)



  angiver den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i perioden med særlig rente fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021 for TLTRO-III k udtrykt som en årlig procentsats, og

  angiver den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i perioden med særlig rente fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021 for TLTRO-III k, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats, dvs.:










  I ovenstående ligninger angiver

  antallet af dage i perioden

  for TLTRO-III k,


  angiver renten ved den primære markedsoperation på den t-ende dag i perioden

  for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til fast rente og med fuld tildeling, alternativt,

  som angiver den minimumsbudrente, der anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag i perioden

  for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til variabel rente, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats. I ovenstående ligninger angiver

  renten på indlånsfaciliteten på den t-ende dag i perioden

  for TLTRO-III k, udtrykt som en årlig procentsats. |
| --- | --- |

D.

kspecial
  angiver perioden med særlig rente, som er perioden fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021, og krol
  angiver de to perioder, der udgør resten af levetiden for den respektive TLTRO-III (perioden fra afviklingsdagen for den respektive TLTRO-III indtil den 23. juni 2020 og perioden fra den 24. juni 2021 og indtil udløbet af den respektive TLTRO-III eller indtil datoen for dens førtidige tilbagebetaling, alt efter omstændighederne)

Image 22
  angiver den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i perioden med særlig rente fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021 for TLTRO-III k udtrykt som en årlig procentsats, og
  Image 23
  angiver den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i perioden med særlig rente fra den 24. juni 2020 til den 23. juni 2021 for TLTRO-III k, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats, dvs.:

Image 24

Image 25

I ovenstående ligninger angiver
  Image 26
  antallet af dage i perioden
  Image 27
  for TLTRO-III k,

  Image 28
  angiver renten ved den primære markedsoperation på den t-ende dag i perioden
  Image 29
  for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til fast rente og med fuld tildeling, alternativt,
  Image 30
  som angiver den minimumsbudrente, der anvendes ved den primære markedsoperation på den t-ende dag i perioden
  Image 31
  for TLTRO-III k, hvis den primære markedsoperation gennemføres som auktion til variabel rente, i hvert enkelt tilfælde udtrykt som en årlig procentsats. I ovenstående ligninger angiver
  Image 32
  renten på indlånsfaciliteten på den t-ende dag i perioden
  Image 33
  for TLTRO-III k, udtrykt som en årlig procentsats.

| E. | En eventuel justering af rentesatsen, målt som en brøkdel af den gennemsnitlige korridor mellem



  og



  angives



  ; |
| --- | --- |

E.

Image 34

Image 35

Image 36

| F. | Den rentesats, som gælder i en TLTRO-III'ens levetid k (den endelige rentesats), udtrykt som en årlig procentsats, angives



  Den rentesats, som gælder for en periode,




  , hvor j = special eller rol for en TLTRO-III k, udtrykt som en årlig procentsats, angives



  . |
| --- | --- |

F.

Image 37

Image 38

Image 39

| G. | Renten



  defineres således:




  I ovenstående ligning udgør

  antallet af dage i perioden

  for TLTRO-III'en k. |
| --- | --- |

G.

Image 40

Image 41

I ovenstående ligning udgør
  Image 42
  antallet af dage i perioden
  Image 43
  for TLTRO-III'en k.

Renten, som anvendes på hver enkelt TLTRO-RO-III k, beregnes som følger:

| a) | Hvis en deltager kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, er den rentesats, der skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:






  i) | i perioden med særlig rente: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den pågældende periode minus 50 basispoint, hvilket dog ikke må overstige minus 100 basispoint, dvs.
  hvis

  , så

  ; |
| --- | --- | --- |

a)

Hvis en deltager kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, er den rentesats, der skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:

i)

i perioden med særlig rente: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den pågældende periode minus 50 basispoint, hvilket dog ikke må overstige minus 100 basispoint, dvs.

hvis
  Image 44
  , så
  Image 45
  ;

| ii) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:
  hvis

  , så

  . |
| --- | --- |

ii)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:

hvis
  Image 46
  , så
  Image 47
  .

| b) | Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, men overstiger sit benchmark for udestående beløb vedrørende godkendte lån i den anden referenceperiode med mindst 1,15 %, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:






  i) | i perioden med særlig rente: den laveste af den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den periode minus 50 basispoint og den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.
  hvis

  og

  , så

  og

  ; |
| --- | --- | --- |

b)

Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, men overstiger sit benchmark for udestående beløb vedrørende godkendte lån i den anden referenceperiode med mindst 1,15 %, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:

i)

i perioden med særlig rente: den laveste af den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den periode minus 50 basispoint og den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.

hvis
  Image 48
  og
  Image 49
  , så
  Image 50
  og
  Image 51
  ;

| ii) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:
  hvis

  og

  , så

  og |
| --- | --- |

ii)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente på indlånsfaciliteten i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:

hvis
  Image 52
  og
  Image 53
  , så
  Image 54
  og
  Image 55

| c) | Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, men overstiger sit benchmark for udestående beløb vedrørende godkendte lån i den anden referenceperiode med mindre end 1,15 %, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:






  i) | i perioden med særlig rente: den laveste af den gennemsnitlige rente ved den primære markedsoperation i den periode minus 50 basispoint og renten, som er beregnet i overensstemmelse med punkt ii) nedenfor, dvs.
  hvis

  og

  , så

  og

  ; |
| --- | --- | --- |

c)

Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode, men overstiger sit benchmark for udestående beløb vedrørende godkendte lån i den anden referenceperiode med mindre end 1,15 %, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:

i)

i perioden med særlig rente: den laveste af den gennemsnitlige rente ved den primære markedsoperation i den periode minus 50 basispoint og renten, som er beregnet i overensstemmelse med punkt ii) nedenfor, dvs.

hvis
  Image 56
  og
  Image 57
  , så
  Image 58
  og
  Image 59
  ;

| ii) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: en rentesats, som er gradueret lineært på grundlag af den procentsats, hvormed deltageren overstiger sit benchmark for udestående beløb, dvs.
  hvis

  og

  , så

  og

  ; |
| --- | --- |

ii)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: en rentesats, som er gradueret lineært på grundlag af den procentsats, hvormed deltageren overstiger sit benchmark for udestående beløb, dvs.

hvis
  Image 60
  og
  Image 61
  , så
  Image 62
  og
  Image 63
  ;

| d) | Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode og heller ikke overstiger sit benchmark for udestående beløb i den anden referenceperiode, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:






  i) | i perioden med særlig rente: den gennemsnitlige rente ved den primære markedsoperation i den pågældende periode minus 50 basispoint, dvs.:
  hvis

  og

  , så

  ; |
| --- | --- | --- |

d)

Hvis en deltager ikke kommer op på eller overstiger sit benchmark for nettolångivning i den særlige referenceperiode og heller ikke overstiger sit benchmark for udestående beløb i den anden referenceperiode, er renten, som skal anvendes på de beløb, som den pågældende deltager har lånt under TLTRO-III, følgende:

i)

i perioden med særlig rente: den gennemsnitlige rente ved den primære markedsoperation i den pågældende periode minus 50 basispoint, dvs.:

hvis
  Image 64
  og
  Image 65
  , så
  Image 66
  ;

| ii) | i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:
  hvis

  og

  , så

  og |
| --- | --- |

ii)

i resten af den respektive TLTRO-III's levetid: den gennemsnitlige rente ved de primære markedsoperationer i den respektive TLTRO-III's levetid, dvs.:

hvis
  Image 67
  og
  Image 68
  , så
  Image 69
  og
  Image 70

Den eventuelle justering af rentesatsen (
  Image 71
  ) udtrykkes ved at runde ned til 15 decimaler.

Rentesatserne
  Image 72
  og
  Image 73
  udtrykkes ved at runde ned til 15 decimaler.

Den endelige rentesats
  Image 74
  udtrykkes som en årlig procentsats, der rundes ned til fire decimaler.".

| 2. | Bilag II ændres som følger:






  a) | I punkt 2 indsættes følgende afsnit efter det første afsnit:

  "Hvis deltagerne har til hensigt at gøre brug af de rentesatser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, skal den anden rapport også omfatte data vedrørende den særlige referenceperiode på et grundlag, som svarer til kravene for den anden referenceperiode." |
| --- | --- | --- |

2.

Bilag II ændres som følger:

a)

I punkt 2 indsættes følgende afsnit efter det første afsnit:

"Hvis deltagerne har til hensigt at gøre brug af de rentesatser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, skal den anden rapport også omfatte data vedrørende den særlige referenceperiode på et grundlag, som svarer til kravene for den anden referenceperiode."

| b) | I afsnit 2 affattes det andet afsnit således:

  "Hvad angår anvendelsen af de indsamlede oplysninger, vil data om referenceværdien for udestående beløb blive anvendt til at fastsætte lånerammen. Data om benchmarket for godkendt nettolångivning i den første referenceperiode vil blive anvendt til at beregne benchmarket for nettolångivning og benchmarket for udestående beløb. Data om godkendt nettolångivning i den anden referenceperiode og, hvis det er relevant, perioden med særlig rente, vil blive anvendt til at vurdere udviklingen i långivningen og som følge heraf de gældende rentesatser. Alle andre indikatorer er nødvendige for at kontrollere, at oplysningerne er konsekvente både indbyrdes og i forhold til de statistiske data, der er indsamlet inden for Eurosystemet, samt til indgående overvågning af virkningen af TLTRO-III-programmet." |
| --- | --- |

b)

I afsnit 2 affattes det andet afsnit således:

"Hvad angår anvendelsen af de indsamlede oplysninger, vil data om referenceværdien for udestående beløb blive anvendt til at fastsætte lånerammen. Data om benchmarket for godkendt nettolångivning i den første referenceperiode vil blive anvendt til at beregne benchmarket for nettolångivning og benchmarket for udestående beløb. Data om godkendt nettolångivning i den anden referenceperiode og, hvis det er relevant, perioden med særlig rente, vil blive anvendt til at vurdere udviklingen i långivningen og som følge heraf de gældende rentesatser. Alle andre indikatorer er nødvendige for at kontrollere, at oplysningerne er konsekvente både indbyrdes og i forhold til de statistiske data, der er indsamlet inden for Eurosystemet, samt til indgående overvågning af virkningen af TLTRO-III-programmet."

| c) | I afsnit 3 affattes punkt a), andet led, således:






  "— | I den anden rapport kræves det udfyldte dataskema B for den "anden referenceperiode", dvs. fra den 1. april 2019 til den 31. marts 2021, med henblik på at beregne den godkendte nettolångivning og foretage sammenligninger i forhold til de benchmarks, som ligger til grund for de gældende rentesatser. |
| --- | --- | --- |

c)

I afsnit 3 affattes punkt a), andet led, således:

"—

I den anden rapport kræves det udfyldte dataskema B for den "anden referenceperiode", dvs. fra den 1. april 2019 til den 31. marts 2021, med henblik på at beregne den godkendte nettolångivning og foretage sammenligninger i forhold til de benchmarks, som ligger til grund for de gældende rentesatser.

| — | Deltagere, der har til hensigt at gøre brug af de rentesatser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, skal også indsende det udfyldte dataskema B for den "særlige referenceperiode", dvs. den 1. marts [april] 2020. til den 31. marts 2021, med henblik på at beregne den godkendte nettolångivning og foretage sammenligninger i forhold til benchmarket for nettolångivning, som ligger til grund for de lavere rentesatser.". |
| --- | --- |

—

Deltagere, der har til hensigt at gøre brug af de rentesatser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, skal også indsende det udfyldte dataskema B for den "særlige referenceperiode", dvs. den 1. marts [april] 2020. til den 31. marts 2021, med henblik på at beregne den godkendte nettolångivning og foretage sammenligninger i forhold til benchmarket for nettolångivning, som ligger til grund for de lavere rentesatser.".

| d) | I afsnit 3 affattes punkt a), tredje led, således:

  "Indikatorer, der vedrører udestående beløb, skal i dataskema B indberettes ved udgangen af den måned, der går forud for starten på indberetningsperioden, og ved udgangen af indberetningsperioden, dvs. for den første referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 31. marts 2018 og den 31. marts 2019, og for den anden referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 31. marts 2019 og den 31. marts 2021; for den særlige referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 29. februar 2020 og den 31. marts 2021. Data for transaktioner og justeringer skal dække alle relevante virkninger, som indtræffer i løbet af indberetningsperioden.". |
| --- | --- |

d)

I afsnit 3 affattes punkt a), tredje led, således:

"Indikatorer, der vedrører udestående beløb, skal i dataskema B indberettes ved udgangen af den måned, der går forud for starten på indberetningsperioden, og ved udgangen af indberetningsperioden, dvs. for den første referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 31. marts 2018 og den 31. marts 2019, og for den anden referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 31. marts 2019 og den 31. marts 2021; for den særlige referenceperiode skal udestående beløb indberettes pr. den 29. februar 2020 og den 31. marts 2021. Data for transaktioner og justeringer skal dække alle relevante virkninger, som indtræffer i løbet af indberetningsperioden.".

| e) | TLTRO-III indberetningsskema B erstattes af følgende skema B. |
| --- | --- |

e)

TLTRO-III indberetningsskema B erstattes af følgende skema B.

»TLTRO-III indberetningsskema B

Image 75

---

Berigtigelser

| 5.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 141/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 141/37

---

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EU) 2020/171 af 6. februar 2020 om ændring af bilag XIV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH)

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 35 af 7. februar 2020
  )

Side 4, bilaget, punkt 1, tabellen, læses således:

| | | | »Overgangsordninger | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Løbenr. | Stof | Iboende egenskab(er) omhandlet i artikel 57 | Ansøgningsfrist  (1) | Solnedgangsdato  (2) | Undtagne (kategorier af) anvendelser | Undersøgelsesfrister |
| »44. | 1,2-Benzendicarboxylsyredihexylester, forgrenet og ligekædet
  EF-nr.: 271-093-5
  CAS-nr.: 68515-50-4 | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. august 2021 (*) | 27. februar 2023 (**) | — | — |
| 45. | Dihexylphthalat
  EF-nr.: 201-559-5
  CAS-nr.: 84-75-3 | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. august 2021 (*) | 27. februar 2023 (**) | — | — |
| 46. | 1,2-Benzendicarboxylsyre, di-C6-10-alkylestere, 1,2-benzendicarboxylsyre, blandede decyl- og hexyl- og octyldiestere med ≥ 0,3 % dihexylphthalat (EF-nr. 201-559-5)
  EF-nr.: 271-094-0; 272-013-1
  CAS-nr.: 68515-51-5; 68648-93-1 | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. august 2021 (*) | 27. februar 2023 (**) | — | — |
| 47. | Trixylylphosphat
  EF-nr.: 246-677-8
  CAS-nr.: 25155-23-1 | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. november 2021 | 27. maj 2023 | — | — |
| 48. | Natriumperborat, perborsyre, natriumsalt
  EF-nr.: 239-172-9; 234-390-0
  CAS-nr.: — | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. november 2021 | 27. maj 2023 | — | — |
| 49. | Natriumperoxometaborat
  EF-nr.: 231-556-4
  CAS-nr.: 7632-04-4 | Reproduktionstoksisk (kategori 1B) | 27. november 2021 | 27. maj 2023 | — | — |
| 50. | 5-sec-butyl-2-(2,4-dimethylcyclohex-3-en-1-yl)-5-methyl-1,3-dioxan [1], 5-sec-butyl-2-(4,6-dimethylcyclohex-3-en-1-yl)-5-methyl-1,3-dioxan [2] (som indbefatter en hvilken som helst af de individuelle stereoisomerer i [1] og [2] eller kombinationer heraf)
  EF-nr.: —
  CAS-nr.: — | vPvB | 27. februar 2022 | 27. august 2023 | — | — |
| 51. | 2-(2H-benzotriazol-2-yl)-4,6-ditertpentylphenol (UV-328)
  EF-nr.: 247-384-8
  CAS-nr.: 25973-55-1 | PBT, vPvB | 27. maj 2022 | 27. november 2023 | — | — |
| 52. | 2,4-di-tert-butyl-6-(5-chlorbenzotriazol-2-yl)phenol (UV-327)
  EF-nr.: 223-383-8
  CAS-nr.: 3864-99-1 | vPvB | 27. maj 2022 | 27. november 2023 | — | — |
| 53. | 2-(2H-benzotriazol-2-yl)-4-(tert-butyl)-6-(sec-butyl)phenol (UV-350)
  EF-nr.: 253-037-1
  CAS-nr.: 36437-37-3 | vPvB | 27. maj 2022 | 27. november 2023 | — | — |
| 54. | 2-Benzotriazol-2-yl-4,6-di-tert-butylphenol (UV-320)
  EF-nr.: 223-346-6
  CAS-nr.: 3846-71-7 | PBT, vPvB | 27. maj 2022 | 27. november 2023 | — | —« |

»Overgangsordninger

Løbenr.

Stof

Iboende egenskab(er) omhandlet i artikel 57

Ansøgningsfrist  (1)

Solnedgangsdato  (2)

Undtagne (kategorier af) anvendelser

Undersøgelsesfrister

»44.

1,2-Benzendicarboxylsyredihexylester, forgrenet og ligekædet

EF-nr.: 271-093-5

CAS-nr.: 68515-50-4

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. august 2021 (*)

27. februar 2023 (**)

—

—

45.

Dihexylphthalat

EF-nr.: 201-559-5

CAS-nr.: 84-75-3

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. august 2021 (*)

27. februar 2023 (**)

—

—

46.

1,2-Benzendicarboxylsyre, di-C6-10-alkylestere, 1,2-benzendicarboxylsyre, blandede decyl- og hexyl- og octyldiestere med ≥ 0,3 % dihexylphthalat (EF-nr. 201-559-5)

EF-nr.: 271-094-0; 272-013-1

CAS-nr.: 68515-51-5; 68648-93-1

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. august 2021 (*)

27. februar 2023 (**)

—

—

47.

Trixylylphosphat

EF-nr.: 246-677-8

CAS-nr.: 25155-23-1

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. november 2021

27. maj 2023

—

—

48.

Natriumperborat, perborsyre, natriumsalt

EF-nr.: 239-172-9; 234-390-0

CAS-nr.: —

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. november 2021

27. maj 2023

—

—

49.

Natriumperoxometaborat

EF-nr.: 231-556-4

CAS-nr.: 7632-04-4

Reproduktionstoksisk (kategori 1B)

27. november 2021

27. maj 2023

—

—

50.

5-sec-butyl-2-(2,4-dimethylcyclohex-3-en-1-yl)-5-methyl-1,3-dioxan [1], 5-sec-butyl-2-(4,6-dimethylcyclohex-3-en-1-yl)-5-methyl-1,3-dioxan [2] (som indbefatter en hvilken som helst af de individuelle stereoisomerer i [1] og [2] eller kombinationer heraf)

EF-nr.: —

CAS-nr.: —

vPvB

27. februar 2022

27. august 2023

—

—

51.

2-(2H-benzotriazol-2-yl)-4,6-ditertpentylphenol (UV-328)

EF-nr.: 247-384-8

CAS-nr.: 25973-55-1

PBT, vPvB

27. maj 2022

27. november 2023

—

—

52.

2,4-di-tert-butyl-6-(5-chlorbenzotriazol-2-yl)phenol (UV-327)

EF-nr.: 223-383-8

CAS-nr.: 3864-99-1

vPvB

27. maj 2022

27. november 2023

—

—

53.

2-(2H-benzotriazol-2-yl)-4-(tert-butyl)-6-(sec-butyl)phenol (UV-350)

EF-nr.: 253-037-1

CAS-nr.: 36437-37-3

vPvB

27. maj 2022

27. november 2023

—

—

54.

2-Benzotriazol-2-yl-4,6-di-tert-butylphenol (UV-320)

EF-nr.: 223-346-6

CAS-nr.: 3846-71-7

PBT, vPvB

27. maj 2022

27. november 2023

—

—«

---

(1)  Den dato, der er omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii).

1

(2)  Den dato, der er omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. i).«

2

---