# Официален вестник C 161/2010

| | ISSN 1830-365X
  doi:10.3000/1830365X.C_2010.161.bul |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 161 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 5319 юни 2010 г. |

ISSN 1830-365X

doi:10.3000/1830365X.C_2010.161.bul

Официален вестник

на Европейския съюз

C 161

Издание на български език

Информация и известия

Година 5319 юни 2010 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейския съюз |
| 2010/C 161/01 | Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз ОВ C 148, 5.6.2010 г. | 1 |

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

2010/C 161/01

Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз ОВ C 148, 5.6.2010 г.

Официален вестник на Европейския съюз

1

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд |
| 2010/C 161/02 | Дело C-92/07: Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Правила standstill и правила за недопускане на дискриминация — Задължение за плащане на такси за получаването и продължаването на разрешение за пребиваване — Пропорционалност на таксите, които трябва да бъдат платени — Сравнение с таксите, платени от гражданите на Съюза — Член 9 от Споразумението за асоцииране — Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол — Член 10, параграф 1 и член 13 от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране) | 2 |
| 2010/C 161/03 | Дело C-246/07: Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10 ЕО и на член 300, параграф 1 ЕО — Стокхолмска конвенция за устойчивите органични замърсители — Едностранно предложение на държава членка за включване на дадено вещество в приложение А към тази конвенция) | 3 |
| 2010/C 161/04 | Дело C-423/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 93/37/ЕИО — Членове 3 и 11 — Концесии за строителство — Задължения за обявяване — Обхват на задълженията — Обявление за поръчка — Описание на предмета на концесията и на мястото на извършване на строителството — Допълнително строителство, което не е изрично предвидено в обявлението за концесията и в тръжните спецификации — Принцип на равно третиране) | 3 |
| 2010/C 161/05 | Дело C-160/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Обществени поръчки за услуги — Членове 43 ЕО и 49 ЕО — Директива 92/50/ЕИО и Директива 2004/18/ЕО — Обществени услуги за спешна помощ — Спешен медицински транспорт и квалифициран санитарен транспорт — Задължение за прозрачност — Член 45 ЕО — Дейности, свързани с упражняването на публична власт — Член 86, параграф 2 ЕО — Услуги от общ икономически интерес) | 4 |
| 2010/C 161/06 | Дело C-230/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet (Митнически кодекс на Общността — Член 202, член 215, параграфи 1 и 3, член 217, параграф 1 и член 233, първа алинея, буква г) — Понятие за стоки, които са задържани и веднага или впоследствие са отнети — Регламент за прилагане на Митническия кодекс — Член 867а — Директива 92/12/ЕИО — Член 5, параграфи 1 и 2, член 6, член 7, параграф 1 и членове 8 и 9 — Шеста директива ДДС — Член 7, член 10, параграф 3, член 16, параграф 1 — Неправомерно въвеждане на стоки — Превоз на стоки под покритието на карнети ТИР — Задържане и унищожаване — Определяне на държавата членка, в която възникват митническото задължение и задълженията за заплащане на акциз и ДДС — Погасяване на митническото и данъчните задължения) | 4 |
| 2010/C 161/07 | Дело C-265/08: Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Италия) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa/Autorità per l’energia elettrica e il gas (Директива 2003/55/ЕО — Вътрешен пазар на природен газ — Намеса на държавата по отношение на цената за доставка на природен газ след 1 юли 2007 г. — Задължения за обществена услуга на предприятията, осъществяващи дейност в сектора на газа) | 6 |
| 2010/C 161/08 | Дело C-340/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от House of Lords, Обединеното кралство) — The Queen, M и др./Her Majesty’s Treasury (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Регламент (ЕО) No 881/2002 — Член 2, параграф 2 — Забрана за предоставяне на средства на лицата, посочени в приложение I към този регламент — Обхват — Социалноосигурителни обезщетения или социални помощи, изплащани на съпругата на лице, включено в посоченото приложение I) | 6 |
| 2010/C 161/09 | Дело C-346/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2001/80/ЕО — Замърсяване и увреждане — Горивни инсталации — Ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха — Неприлагане на посочената директива за електроцентрала в Lynemouth (Обединено кралство) | 7 |
| 2010/C 161/10 | Дело C-446/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Conseil d’État, Франция) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires/Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche (Директива 2002/46/ЕО — Сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храните — Витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните — Максимални количества — Хармонизиране на равнище на Съюза — Липса — Компетентност на държавите членки — Условия, които трябва да се спазват, и критерии, които следва да се вземат предвид при определянето на тези количества — Национална правна уредба, определяща тези количества — Определяне на нулево количество) | 8 |
| 2010/C 161/11 | Дело C-486/08: Решение на Съда (първи състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck, Австрия) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Land Tirol (Социална политика — Рамкови споразумения за работа при непълно работно време и за срочната работа — Неблагоприятни разпоредби, предвидени в националната правна уредба за договорно наетите служители, работещи при непълно работно време, наемани за определени случаи или със срочен договор — Принцип на равно третиране) | 9 |
| 2010/C 161/12 | Дело C-510/08: Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert (Свободно движение на капитали — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Данък върху даренията — Терен, върху който е построен недвижим имот — Право на данъчно облекчение, приложено към облагаемата основа — Различно третиране на местни и чуждестранни лица) | 10 |
| 2010/C 161/13 | Съединени дела C-536/08 и C-539/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08) (Шеста директива ДДС — Член 17, параграфи 2 и 3 — Член 28б, A, параграф 2 — Право на приспадане — Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки — Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки) | 10 |
| 2010/C 161/14 | Дело C-62/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), Обединеното кралство) — The Queen, по искане на Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (Директива 2001/83/ЕО — Член 94 — Финансови стимули за лекарските практики, които предписват определени лекарствени продукти на своите пациенти — Публични здравни органи — Лекари — Свобода на предписване) | 11 |
| 2010/C 161/15 | Дело C-82/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Регламент (ЕО) No 2152/2003 — Наблюдение на горите в Съюза и на тяхното взаимодействие с околната среда — Определения — Понятия гора и други залесени земи — Приложно поле) | 11 |
| 2010/C 161/16 | Дело C-102/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze, Италия) — Camar Srl/Presidente del Consiglio dei Ministri (Международни споразумения — Конвенцията от Яунде — Четвърта конвенция между държавите от АКТБ и ЕИО от Ломе — Клауза standstill — Вътрешно данъчно облагане — Банани) | 12 |
| 2010/C 161/17 | Дело C-122/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Enosi Efopliston Aktoploïas и др./Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou (Морски транспорт — Морски каботаж — Регламент (ЕИО) No 3577/92 — Временно освобождаване от задължението за прилагане на този регламент — Задължение на държавите членки да не приемат преди изтичането на периода на освобождаване разпоредби, които могат сериозно да застрашат прилагането на посочения регламент) | 12 |
| 2010/C 161/18 | Дело C-123/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München, Германия) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München (Обща митническа тарифа — Тарифни позиции — Класиране в Комбинираната номенклатура на ръкавици за езда — Позиция 3926 — Позиция 6116) | 13 |
| 2010/C 161/19 | Дело C-124/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) No 3820/85 и Регламент (ЕИО) No 3821/85 — Автомобилен транспорт — Задължение за регистрация — Време за почивка и други периоди на работа — Необходимо време за достигане до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство — Понятие за експлоатационен център) | 13 |
| 2010/C 161/20 | Дело C-374/09 P: Жалба, подадена на 23 септември 2009 г. от г-н Constantin Hârsulescu срещу Определение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 22 юли 2009 г. по дело T-234/09, Hârsulescu/Румъния | 14 |
| 2010/C 161/21 | Дело C-109/10 P: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, Solvay/Комисия | 14 |
| 2010/C 161/22 | Дело C-110/10 P: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу Решение, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-58/01, Solvay/Комисия | 16 |
| 2010/C 161/23 | Дело C-124/10 P: Жалба, подадена на 8 март 2010 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 15 декември 2009 г. по дело T-156/04, Électricité de France (EDF)/Комисия | 16 |
| 2010/C 161/24 | Дело C-125/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 9 март 2010 г. — Merck & Co Inc/Deutsches Patent-und Markenamt | 17 |
| 2010/C 161/25 | Дело C-134/10: Иск, предявен на 15 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия | 18 |
| 2010/C 161/26 | Дело C-136/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 15 март 2010 г. — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu | 18 |
| 2010/C 161/27 | Дело C-140/10: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 17 март 2010 г. — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin и Jo Goossens | 19 |
| 2010/C 161/28 | Дело C-141/10: Иск, предявен на 16 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия | 19 |
| 2010/C 161/29 | Дело C-148/10: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Brussel на 29 март 2010 г. — Express Line NV/Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie | 20 |
| 2010/C 161/30 | Дело C-150/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 29 март 2010 г. — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA | 21 |
| 2010/C 161/31 | Дело C-151/10: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt (Белгия) на 31 март 2010 г. — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid | 22 |
| 2010/C 161/32 | Дело C-155/10: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 2 април 2010 г. — Williams и др./British Airways plc | 23 |
| 2010/C 161/33 | Дело C-158/10: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid | 24 |
| 2010/C 161/34 | Дело C-159/10: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Gerhard Fuchs/Land Hessen | 24 |
| 2010/C 161/35 | Дело C-160/10: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Peter Köhler/Land Hessen | 26 |
| 2010/C 161/36 | Дело C-162/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 7 април 2010 г. — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Ирландия и Attorney General | 28 |
| 2010/C 161/37 | Дело C-163/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Isernia (Италия) на 2 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello | 28 |
| 2010/C 161/38 | Дело C-164/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emanuele Ferazzoli/Ministero dell’Interno | 29 |
| 2010/C 161/39 | Дело C-165/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno | 29 |
| 2010/C 161/40 | Дело C-166/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Patrizia Banchetti/Ministero dell’Interno | 30 |
| 2010/C 161/41 | Дело C-167/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Palomba/Ministero dell’Interno | 30 |
| 2010/C 161/42 | Дело C-168/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Michele Fanelli/Ministero dell’Interno | 30 |
| 2010/C 161/43 | Дело C-169/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno | 31 |
| 2010/C 161/44 | Дело C-170/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Mirko De Filippo/Ministero dell’Interno | 31 |
| 2010/C 161/45 | Дело C-171/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Sacripanti/Ministero dell’Interno | 32 |
| 2010/C 161/46 | Дело C-172/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emiliano Orru’/Ministero dell’Interno | 32 |
| 2010/C 161/47 | Дело C-173/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Fabrizio Cariulo/Ministero dell’Interno | 32 |
| 2010/C 161/48 | Дело C-174/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Paola Tonachella/Ministero dell’Interno | 33 |
| 2010/C 161/49 | Дело C-175/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Pietro Calogero/Ministero dell’Interno | 33 |
| 2010/C 161/50 | Дело C-176/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Danilo Spina/Ministero dell’Interno | 34 |
| 2010/C 161/51 | Дело C-178/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 17 март 2010 г. — Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL | 34 |
| 2010/C 161/52 | Дело C-179/10: Иск, предявен на 9 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република | 35 |
| 2010/C 161/53 | Дело C-188/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aziz Melki | 35 |
| 2010/C 161/54 | Дело C-189/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Sélim Abdeli | 36 |
| 2010/C 161/55 | Дело C-191/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 19 април 2010 г. — Société Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international | 36 |
| 2010/C 161/56 | Дело C-196/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 22 април 2010 г. — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld | 37 |
| | Общ съд |
| 2010/C 161/57 | Дела T-303/06 и T-337/06: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — UniCredito Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявления за словни марки на Общността UNIWEB и UniCredit Wealth Management — По-ранни национални словни марки UNIFONDS и UNIRAK и по-ранната национална фигуративна марка UNIZINS — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) | 38 |
| 2010/C 161/58 | Дело T-392/06: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Union Investment Privatfonds/СХВП — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността unibanco — По-ранни национални фигуративни марки UniFLEXIO, UniVARIO и UniZERO — Късно представяне на документи — Право на преценка, предоставено по член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009) | 38 |
| 2010/C 161/59 | Дело T-388/07: Решение на Общия съд от 6 май 2010 г. — Comune di Napoli/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Градоустройствен пилотен проект относно създаването на мрежа от телематично оборудване за град Неапол — Понятие за нередовност — Допустими разходи) | 39 |
| 2010/C 161/60 | Дело T-109/08: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на бяла матирана бутилка) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща бяла матирана бутилка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на придобит чрез използване отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) | 39 |
| 2010/C 161/61 | Дело T-110/08: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на черна матирана бутилка) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща черна матирана бутилка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на придобит чрез използване отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) | 40 |
| 2010/C 161/62 | Дело T-586/08: Решение на Общия съд от 29 април 2010 г. — Kerma/СХВП (BIOPIETRA) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността BIOPIETRA — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) | 40 |
| 2010/C 161/63 | Дело T-22/09: Определение на Общия съд от 15 април 2010 г. — Katjes Fassin/СХВП (Изображение на глава на панда) (Марка на Общността — Отказ на регистрация от проверителя — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество) | 40 |
| 2010/C 161/64 | Дело T-18/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет (Обезпечително производство — Регламент (ЕО) No 1007/2009 — Търговия с тюленови продукти — Забрана за внос и продажба — Изключение в полза на инуитските общности — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Fumus boni juris — Липса на неотложност) | 41 |
| 2010/C 161/65 | Дело T-103/10 P(R: Определение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Парламент/U (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Решение за уволнение — Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз, постановено в обезпечително производство — Липса на неотложност) | 41 |
| 2010/C 161/66 | Дело T-429/09: Иск, предявен на 21 октомври 2009 г. — Campailla/Комисия | 42 |
| 2010/C 161/67 | Дело T-510/09 P: Жалба, подадена на 12 април 2010 г. от V срещу решението, постановено на 21 октомври 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-33/08, V/Комисия | 42 |
| 2010/C 161/68 | Дело T-15/10: Иск, предявен на 25 януари 2010 г. — Noko Ngele/Комисия | 43 |
| 2010/C 161/69 | Дело T-154/10: Жалба, подадена на 2 април 2010 г. — Франция/Комисия | 43 |
| 2010/C 161/70 | Дело T-158/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Dow Chemical/Съвет | 44 |
| 2010/C 161/71 | Дело T-159/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Air France/СХВП (Изображение на паралелограм) | 45 |
| 2010/C 161/72 | Дело T-162/10: Жалба, подадена на 13 април 2010 г. — Niki Luftfahrt/Комисия | 45 |
| 2010/C 161/73 | Дело T-163/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES) | 46 |
| 2010/C 161/74 | Дело T-164/10: Иск, предявен на 13 април 2010 г. — Pioneer Hi-Bred International/Комисия | 46 |
| 2010/C 161/75 | Дело T-167/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия | 47 |
| 2010/C 161/76 | Дело T-168/10: Иск, предявен на 15 април 2010 г. — Комисия/SEMEA | 48 |
| 2010/C 161/77 | Дело T-170/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд | 48 |
| 2010/C 161/78 | Дело T-172/10: Жалба, подадена на 8 април 2010 г. — Colas/СХВП — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL) | 49 |
| 2010/C 161/79 | Дело T-175/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Milux/СХВП (FERTILITYINVIVO) | 50 |
| 2010/C 161/80 | Дело T-176/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Seven/СХВП — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND) | 50 |
| 2010/C 161/81 | Дело T-177/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия | 51 |
| 2010/C 161/82 | Дело T-178/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Испания/Комисия | 52 |
| 2010/C 161/83 | Дело T-179/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL) | 53 |
| 2010/C 161/84 | Дело T-180/10: Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Nickel Institute/Комисия | 53 |
| 2010/C 161/85 | Дело T-182/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — AISCAT/Комисия | 54 |
| 2010/C 161/86 | Дело T-188/10: Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria) | 55 |
| 2010/C 161/87 | Дело T-190/10: Жалба, подадена на 22 април 2010 г. — Egan и Hackett/Парламент | 55 |
| 2010/C 161/88 | Дело T-200/10: Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON) | 56 |
| 2010/C 161/89 | Дело T-109/04: Определение на Общия съд от 16 април 2010 г. — DB Schenker Rail Deutschland/Комисия | 56 |
| 2010/C 161/90 | Дело T-511/08: Определение на Общия съд от 13 април 2010 г. — Unity OSG FZE/Съвет | 56 |
| | Съд на публичната служба на Европейския съюз |
| 2010/C 161/91 | Дело F-19/10: Жалба, подадена на 29 март 2010 г. — Marsili/Комисия | 57 |
| 2010/C 161/92 | Дело F-21/10: Жалба, подадена на 31 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия | 57 |
| 2010/C 161/93 | Дело F-23/10: Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Allen/Комисия | 58 |
| 2010/C 161/94 | Дело F-24/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Kaskarelis/Комисия | 58 |
| 2010/C 161/95 | Дело F-25/10: Жалба, подадена на 28 април 2010 г. — AG(*)/Парламент | 58 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

2010/C 161/02

Дело C-92/07: Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия (Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция — Правила standstill и правила за недопускане на дискриминация — Задължение за плащане на такси за получаването и продължаването на разрешение за пребиваване — Пропорционалност на таксите, които трябва да бъдат платени — Сравнение с таксите, платени от гражданите на Съюза — Член 9 от Споразумението за асоцииране — Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол — Член 10, параграф 1 и член 13 от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране)

2

2010/C 161/03

Дело C-246/07: Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция (Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10 ЕО и на член 300, параграф 1 ЕО — Стокхолмска конвенция за устойчивите органични замърсители — Едностранно предложение на държава членка за включване на дадено вещество в приложение А към тази конвенция)

3

2010/C 161/04

Дело C-423/07: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 93/37/ЕИО — Членове 3 и 11 — Концесии за строителство — Задължения за обявяване — Обхват на задълженията — Обявление за поръчка — Описание на предмета на концесията и на мястото на извършване на строителството — Допълнително строителство, което не е изрично предвидено в обявлението за концесията и в тръжните спецификации — Принцип на равно третиране)

3

2010/C 161/05

Дело C-160/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Обществени поръчки за услуги — Членове 43 ЕО и 49 ЕО — Директива 92/50/ЕИО и Директива 2004/18/ЕО — Обществени услуги за спешна помощ — Спешен медицински транспорт и квалифициран санитарен транспорт — Задължение за прозрачност — Член 45 ЕО — Дейности, свързани с упражняването на публична власт — Член 86, параграф 2 ЕО — Услуги от общ икономически интерес)

4

2010/C 161/06

Дело C-230/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet (Митнически кодекс на Общността — Член 202, член 215, параграфи 1 и 3, член 217, параграф 1 и член 233, първа алинея, буква г) — Понятие за стоки, които са задържани и веднага или впоследствие са отнети — Регламент за прилагане на Митническия кодекс — Член 867а — Директива 92/12/ЕИО — Член 5, параграфи 1 и 2, член 6, член 7, параграф 1 и членове 8 и 9 — Шеста директива ДДС — Член 7, член 10, параграф 3, член 16, параграф 1 — Неправомерно въвеждане на стоки — Превоз на стоки под покритието на карнети ТИР — Задържане и унищожаване — Определяне на държавата членка, в която възникват митническото задължение и задълженията за заплащане на акциз и ДДС — Погасяване на митническото и данъчните задължения)

4

2010/C 161/07

Дело C-265/08: Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Италия) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa/Autorità per l’energia elettrica e il gas (Директива 2003/55/ЕО — Вътрешен пазар на природен газ — Намеса на държавата по отношение на цената за доставка на природен газ след 1 юли 2007 г. — Задължения за обществена услуга на предприятията, осъществяващи дейност в сектора на газа)

6

2010/C 161/08

Дело C-340/08: Решение на Съда (четвърти състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от House of Lords, Обединеното кралство) — The Queen, M и др./Her Majesty’s Treasury (Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Регламент (ЕО) No 881/2002 — Член 2, параграф 2 — Забрана за предоставяне на средства на лицата, посочени в приложение I към този регламент — Обхват — Социалноосигурителни обезщетения или социални помощи, изплащани на съпругата на лице, включено в посоченото приложение I)

6

2010/C 161/09

Дело C-346/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (Неизпълнение на задължения от държава членка — Директива 2001/80/ЕО — Замърсяване и увреждане — Горивни инсталации — Ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха — Неприлагане на посочената директива за електроцентрала в Lynemouth (Обединено кралство)

7

2010/C 161/10

Дело C-446/08: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Conseil d’État, Франция) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires/Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche (Директива 2002/46/ЕО — Сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храните — Витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните — Максимални количества — Хармонизиране на равнище на Съюза — Липса — Компетентност на държавите членки — Условия, които трябва да се спазват, и критерии, които следва да се вземат предвид при определянето на тези количества — Национална правна уредба, определяща тези количества — Определяне на нулево количество)

8

2010/C 161/11

Дело C-486/08: Решение на Съда (първи състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck, Австрия) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Land Tirol (Социална политика — Рамкови споразумения за работа при непълно работно време и за срочната работа — Неблагоприятни разпоредби, предвидени в националната правна уредба за договорно наетите служители, работещи при непълно работно време, наемани за определени случаи или със срочен договор — Принцип на равно третиране)

9

2010/C 161/12

Дело C-510/08: Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert (Свободно движение на капитали — Членове 56 ЕО и 58 ЕО — Данък върху даренията — Терен, върху който е построен недвижим имот — Право на данъчно облекчение, приложено към облагаемата основа — Различно третиране на местни и чуждестранни лица)

10

2010/C 161/13

Съединени дела C-536/08 и C-539/08: Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08) (Шеста директива ДДС — Член 17, параграфи 2 и 3 — Член 28б, A, параграф 2 — Право на приспадане — Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки — Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки)

10

2010/C 161/14

Дело C-62/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), Обединеното кралство) — The Queen, по искане на Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (Директива 2001/83/ЕО — Член 94 — Финансови стимули за лекарските практики, които предписват определени лекарствени продукти на своите пациенти — Публични здравни органи — Лекари — Свобода на предписване)

11

2010/C 161/15

Дело C-82/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Регламент (ЕО) No 2152/2003 — Наблюдение на горите в Съюза и на тяхното взаимодействие с околната среда — Определения — Понятия гора и други залесени земи — Приложно поле)

11

2010/C 161/16

Дело C-102/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze, Италия) — Camar Srl/Presidente del Consiglio dei Ministri (Международни споразумения — Конвенцията от Яунде — Четвърта конвенция между държавите от АКТБ и ЕИО от Ломе — Клауза standstill — Вътрешно данъчно облагане — Банани)

12

2010/C 161/17

Дело C-122/09: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Enosi Efopliston Aktoploïas и др./Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou (Морски транспорт — Морски каботаж — Регламент (ЕИО) No 3577/92 — Временно освобождаване от задължението за прилагане на този регламент — Задължение на държавите членки да не приемат преди изтичането на периода на освобождаване разпоредби, които могат сериозно да застрашат прилагането на посочения регламент)

12

2010/C 161/18

Дело C-123/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München, Германия) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München (Обща митническа тарифа — Тарифни позиции — Класиране в Комбинираната номенклатура на ръкавици за езда — Позиция 3926 — Позиция 6116)

13

2010/C 161/19

Дело C-124/09: Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat (Преюдициално запитване — Регламент (ЕИО) No 3820/85 и Регламент (ЕИО) No 3821/85 — Автомобилен транспорт — Задължение за регистрация — Време за почивка и други периоди на работа — Необходимо време за достигане до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство — Понятие за експлоатационен център)

13

2010/C 161/20

Дело C-374/09 P: Жалба, подадена на 23 септември 2009 г. от г-н Constantin Hârsulescu срещу Определение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 22 юли 2009 г. по дело T-234/09, Hârsulescu/Румъния

14

2010/C 161/21

Дело C-109/10 P: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, Solvay/Комисия

14

2010/C 161/22

Дело C-110/10 P: Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу Решение, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-58/01, Solvay/Комисия

16

2010/C 161/23

Дело C-124/10 P: Жалба, подадена на 8 март 2010 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 15 декември 2009 г. по дело T-156/04, Électricité de France (EDF)/Комисия

16

2010/C 161/24

Дело C-125/10: Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 9 март 2010 г. — Merck & Co Inc/Deutsches Patent-und Markenamt

17

2010/C 161/25

Дело C-134/10: Иск, предявен на 15 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

18

2010/C 161/26

Дело C-136/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 15 март 2010 г. — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

18

2010/C 161/27

Дело C-140/10: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 17 март 2010 г. — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin и Jo Goossens

19

2010/C 161/28

Дело C-141/10: Иск, предявен на 16 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

19

2010/C 161/29

Дело C-148/10: Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Brussel на 29 март 2010 г. — Express Line NV/Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

20

2010/C 161/30

Дело C-150/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 29 март 2010 г. — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA

21

2010/C 161/31

Дело C-151/10: Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt (Белгия) на 31 март 2010 г. — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

22

2010/C 161/32

Дело C-155/10: Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 2 април 2010 г. — Williams и др./British Airways plc

23

2010/C 161/33

Дело C-158/10: Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

24

2010/C 161/34

Дело C-159/10: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Gerhard Fuchs/Land Hessen

24

2010/C 161/35

Дело C-160/10: Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Peter Köhler/Land Hessen

26

2010/C 161/36

Дело C-162/10: Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 7 април 2010 г. — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Ирландия и Attorney General

28

2010/C 161/37

Дело C-163/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Isernia (Италия) на 2 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello

28

2010/C 161/38

Дело C-164/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emanuele Ferazzoli/Ministero dell’Interno

29

2010/C 161/39

Дело C-165/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno

29

2010/C 161/40

Дело C-166/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Patrizia Banchetti/Ministero dell’Interno

30

2010/C 161/41

Дело C-167/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Palomba/Ministero dell’Interno

30

2010/C 161/42

Дело C-168/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Michele Fanelli/Ministero dell’Interno

30

2010/C 161/43

Дело C-169/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno

31

2010/C 161/44

Дело C-170/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Mirko De Filippo/Ministero dell’Interno

31

2010/C 161/45

Дело C-171/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Sacripanti/Ministero dell’Interno

32

2010/C 161/46

Дело C-172/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emiliano Orru’/Ministero dell’Interno

32

2010/C 161/47

Дело C-173/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Fabrizio Cariulo/Ministero dell’Interno

32

2010/C 161/48

Дело C-174/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Paola Tonachella/Ministero dell’Interno

33

2010/C 161/49

Дело C-175/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Pietro Calogero/Ministero dell’Interno

33

2010/C 161/50

Дело C-176/10: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Danilo Spina/Ministero dell’Interno

34

2010/C 161/51

Дело C-178/10: Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 17 март 2010 г. — Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL

34

2010/C 161/52

Дело C-179/10: Иск, предявен на 9 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република

35

2010/C 161/53

Дело C-188/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aziz Melki

35

2010/C 161/54

Дело C-189/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Sélim Abdeli

36

2010/C 161/55

Дело C-191/10: Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 19 април 2010 г. — Société Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international

36

2010/C 161/56

Дело C-196/10: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 22 април 2010 г. — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

37

Общ съд

2010/C 161/57

Дела T-303/06 и T-337/06: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — UniCredito Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявления за словни марки на Общността UNIWEB и UniCredit Wealth Management — По-ранни национални словни марки UNIFONDS и UNIRAK и по-ранната национална фигуративна марка UNIZINS — Относително основание за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)

38

2010/C 161/58

Дело T-392/06: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Union Investment Privatfonds/СХВП — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco) (Марка на Общността — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността unibanco — По-ранни национални фигуративни марки UniFLEXIO, UniVARIO и UniZERO — Късно представяне на документи — Право на преценка, предоставено по член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009)

38

2010/C 161/59

Дело T-388/07: Решение на Общия съд от 6 май 2010 г. — Comune di Napoli/Комисия (ЕФРР — Намаляване на финансова помощ — Градоустройствен пилотен проект относно създаването на мрежа от телематично оборудване за град Неапол — Понятие за нередовност — Допустими разходи)

39

2010/C 161/60

Дело T-109/08: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на бяла матирана бутилка) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща бяла матирана бутилка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на придобит чрез използване отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009)

39

2010/C 161/61

Дело T-110/08: Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на черна матирана бутилка) (Марка на Общността — Заявка за марка на Общността, представляваща черна матирана бутилка — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Липса на придобит чрез използване отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) — Задължение за мотивиране — Право на защита — Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009)

40

2010/C 161/62

Дело T-586/08: Решение на Общия съд от 29 април 2010 г. — Kerma/СХВП (BIOPIETRA) (Марка на Общността — Заявка за словна марка на Общността BIOPIETRA — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)

40

2010/C 161/63

Дело T-22/09: Определение на Общия съд от 15 април 2010 г. — Katjes Fassin/СХВП (Изображение на глава на панда) (Марка на Общността — Отказ на регистрация от проверителя — Оттегляне на заявката за регистрация — Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

40

2010/C 161/64

Дело T-18/10 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет (Обезпечително производство — Регламент (ЕО) No 1007/2009 — Търговия с тюленови продукти — Забрана за внос и продажба — Изключение в полза на инуитските общности — Молба за спиране на изпълнението — Допустимост — Fumus boni juris — Липса на неотложност)

41

2010/C 161/65

Дело T-103/10 P(R: Определение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Парламент/U (Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Решение за уволнение — Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз, постановено в обезпечително производство — Липса на неотложност)

41

2010/C 161/66

Дело T-429/09: Иск, предявен на 21 октомври 2009 г. — Campailla/Комисия

42

2010/C 161/67

Дело T-510/09 P: Жалба, подадена на 12 април 2010 г. от V срещу решението, постановено на 21 октомври 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-33/08, V/Комисия

42

2010/C 161/68

Дело T-15/10: Иск, предявен на 25 януари 2010 г. — Noko Ngele/Комисия

43

2010/C 161/69

Дело T-154/10: Жалба, подадена на 2 април 2010 г. — Франция/Комисия

43

2010/C 161/70

Дело T-158/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Dow Chemical/Съвет

44

2010/C 161/71

Дело T-159/10: Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Air France/СХВП (Изображение на паралелограм)

45

2010/C 161/72

Дело T-162/10: Жалба, подадена на 13 април 2010 г. — Niki Luftfahrt/Комисия

45

2010/C 161/73

Дело T-163/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

46

2010/C 161/74

Дело T-164/10: Иск, предявен на 13 април 2010 г. — Pioneer Hi-Bred International/Комисия

46

2010/C 161/75

Дело T-167/10: Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

47

2010/C 161/76

Дело T-168/10: Иск, предявен на 15 април 2010 г. — Комисия/SEMEA

48

2010/C 161/77

Дело T-170/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд

48

2010/C 161/78

Дело T-172/10: Жалба, подадена на 8 април 2010 г. — Colas/СХВП — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

49

2010/C 161/79

Дело T-175/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Milux/СХВП (FERTILITYINVIVO)

50

2010/C 161/80

Дело T-176/10: Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Seven/СХВП — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

50

2010/C 161/81

Дело T-177/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия

51

2010/C 161/82

Дело T-178/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Испания/Комисия

52

2010/C 161/83

Дело T-179/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

53

2010/C 161/84

Дело T-180/10: Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Nickel Institute/Комисия

53

2010/C 161/85

Дело T-182/10: Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — AISCAT/Комисия

54

2010/C 161/86

Дело T-188/10: Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)

55

2010/C 161/87

Дело T-190/10: Жалба, подадена на 22 април 2010 г. — Egan и Hackett/Парламент

55

2010/C 161/88

Дело T-200/10: Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)

56

2010/C 161/89

Дело T-109/04: Определение на Общия съд от 16 април 2010 г. — DB Schenker Rail Deutschland/Комисия

56

2010/C 161/90

Дело T-511/08: Определение на Общия съд от 13 април 2010 г. — Unity OSG FZE/Съвет

56

Съд на публичната служба на Европейския съюз

2010/C 161/91

Дело F-19/10: Жалба, подадена на 29 март 2010 г. — Marsili/Комисия

57

2010/C 161/92

Дело F-21/10: Жалба, подадена на 31 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия

57

2010/C 161/93

Дело F-23/10: Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Allen/Комисия

58

2010/C 161/94

Дело F-24/10: Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Kaskarelis/Комисия

58

2010/C 161/95

Дело F-25/10: Жалба, подадена на 28 април 2010 г. — AG(*)/Парламент

58

---

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/1

---

(2010/C 161/01)

Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

ОВ C 148, 5.6.2010 г.

Предишни публикации

ОВ C 134, 22.5.2010 г.

ОВ C 113, 1.5.2010 г.

ОВ C 100, 17.4.2010 г.

ОВ C 80, 27.3.2010 г.

ОВ C 63, 13.3.2010 г.

ОВ C 51, 27.2.2010 г.

Може да намерите тези текстове на:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/2

---

Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

(Дело C-92/07) (1)

(Споразумение за асоцииране между ЕИО и Турция - Правила „standstill“ и правила за недопускане на дискриминация - Задължение за плащане на такси за получаването и продължаването на разрешение за пребиваване - Пропорционалност на таксите, които трябва да бъдат платени - Сравнение с таксите, платени от гражданите на Съюза - Член 9 от Споразумението за асоцииране - Член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол - Член 10, параграф 1 и член 13 от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране)

(2010/C 161/02)

Език на производството: нидерландски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: P.J. Kuijper и S. Boelaert)

Ответник: Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster, C. Wissels и M. de Grave)

Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

Предмет

Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 9 от Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара, сключено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година (ОВ 217, 1964 г., стр. 3685; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 10), на член 41 от Допълнителния протокол, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) No 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година (ОВ L 293, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 1, стр. 37) и на член 10, параграфи 1 и 13 от Решение No 1/80 от 19 септември 1980 година за развитие на асоциирането — Дискриминационни такси във връзка с разрешенията за пребиваване

Диспозитив

| 1. | Като въвежда и запазва в действие режим за издаването на разрешения за пребиваване, който предвижда несъразмерни такси в сравнение с изискваните от гражданите на държавите членки за издаването на подобни документи, и като прилага този режим спрямо турските граждани, които имат право на пребиваване в Нидерландия по силата на:






  — | Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите членки на Европейската икономическа общност и Общността, от друга страна, и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година, |
| --- | --- | --- |

1.

Като въвежда и запазва в действие режим за издаването на разрешения за пребиваване, който предвижда несъразмерни такси в сравнение с изискваните от гражданите на държавите членки за издаването на подобни документи, и като прилага този режим спрямо турските граждани, които имат право на пребиваване в Нидерландия по силата на:

—

Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите членки на Европейската икономическа общност и Общността, от друга страна, и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 година,

| — | Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) No 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, и |
| --- | --- |

—

Допълнителния протокол, подписан на 23 ноември 1970 г. в Брюксел и сключен, одобрен и утвърден от името на Общността с Регламент (ЕИО) No 2760/72 на Съвета от 19 декември 1972 година, и

| — | Решение No 1/80, прието на 19 септември 1980 година от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране и състоящ се, от една страна, от членовете на правителствата на държавите членки, на Съвета на Европейския съюз, както и на Комисията на Европейските общности, а от друга страна, от членовете на турското правителство, |
| --- | --- |

—

Решение No 1/80, прието на 19 септември 1980 година от Съвета за асоцииране, създаден със Споразумението за асоцииране и състоящ се, от една страна, от членовете на правителствата на държавите членки, на Съвета на Европейския съюз, както и на Комисията на Европейските общности, а от друга страна, от членовете на турското правителство,

Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 9 от посоченото Споразумение за асоцииране, по член 41 от посочения Допълнителен протокол, както и по и член 10, параграф 1 и по член 13 от Решение No 1/80.

| 2. | Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски. Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски. Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 95, 28.4.2007 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/3

---

Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция

(Дело C-246/07) (1)

(Неизпълнение на задължения от държава членка - Нарушение на член 10 ЕО и на член 300, параграф 1 ЕО - Стокхолмска конвенция за устойчивите органични замърсители - Едностранно предложение на държава членка за включване на дадено вещество в приложение А към тази конвенция)

(2010/C 161/03)

Език на производството: шведски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и C. Tufvesson)

Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Kruse и A. Falk)

Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Pilgaard Zinglersen и R. Holdgaard), Кралство Нидерландия (представители: C. M. Wissels и D. J. M. de Grave), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: V. Jackson и D. Anderson, QC)

Предмет

Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10 и на член 300, параграф 1 ЕО — Едностранно предложение за включване на вещество — перфлуорооктан сулфонова киселина — в приложение А към Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители

Диспозитив

| 1. | Като е предложило едностранно да се добави вещество — перфлуорооктан сулфонова киселина — в приложение А към Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 10 ЕО. |
| --- | --- |

1.

Като е предложило едностранно да се добави вещество — перфлуорооктан сулфонова киселина — в приложение А към Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 10 ЕО.

| 2. | Отхвърля иска в останалата му част. |
| --- | --- |

2.

Отхвърля иска в останалата му част.

| 3. | Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски на Европейската комисия. |
| --- | --- |

3.

Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.

| 4. | Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия, както и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

4.

Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия, както и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 183, 4.8.2007 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/3

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания

(Дело C-423/07) (1)

(Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 93/37/ЕИО - Членове 3 и 11 - Концесии за строителство - Задължения за обявяване - Обхват на задълженията - Обявление за поръчка - Описание на предмета на концесията и на мястото на извършване на строителството - Допълнително строителство, което не е изрично предвидено в обявлението за концесията и в тръжните спецификации - Принцип на равно третиране)

(2010/C 161/04)

Език на производството: испански

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: D. Kukovec, M. Konstantinidis, S. Pardo Quintillán и M. Canal Fontcuberta, abogada)

Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)

Предмет

Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3 и член 11, параграфи 3, 6, 7 и 12 от Директива 93/37/ЕИО от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54) — Нарушение на принципите за равно третиране и за забрана на дискриминацията — Строителни работи, които не са обхванати от концесия — Възлагане, следващо по време възлагането на концесията

Диспозитив

| 1. | Поради възлагането на Ibérica de Autopistas SA на 5 ноември 1999 г. на:






  — | изграждането на трета пътна лента във всяко пътно платно в частта от платения участък от автомагистрала А-6, разположена между град Villalba и връзката Valle de los Caídos, |
| --- | --- | --- |

1.

Поради възлагането на Ibérica de Autopistas SA на 5 ноември 1999 г. на:

—

изграждането на трета пътна лента във всяко пътно платно в частта от платения участък от автомагистрала А-6, разположена между град Villalba и връзката Valle de los Caídos,

| — | изграждането на трето двупосочно пътно платно в частта от платения участък от автомагистрала А-6, разположена между връзката Valle de los Caídos и град San Rafael, включително изграждането на нов тунел, и |
| --- | --- |

—

изграждането на трето двупосочно пътно платно в частта от платения участък от автомагистрала А-6, разположена между връзката Valle de los Caídos и град San Rafael, включително изграждането на нов тунел, и

| — | изграждането на четвърта пътна лента във всяко пътно платно в безплатния участък от автомагистрала А-6 между градовете Мадрид и Villalba,
  без тези строителни работи да са включени в предмета на договора за концесия за строителство, описан в обявлението, публикувано в Официален вестник на Европейските общности и в тръжните спецификации, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 1 и по член 11, параграфи 3 и 6 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, във връзка с приложение V към последната. |
| --- | --- |

—

изграждането на четвърта пътна лента във всяко пътно платно в безплатния участък от автомагистрала А-6 между градовете Мадрид и Villalba,

без тези строителни работи да са включени в предмета на договора за концесия за строителство, описан в обявлението, публикувано в Официален вестник на Европейските общности и в тръжните спецификации, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 1 и по член 11, параграфи 3 и 6 от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, във връзка с приложение V към последната.

| 2. | Отхвърля иска в останалата му част. |
| --- | --- |

2.

Отхвърля иска в останалата му част.

| 3. | Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

3.

Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 297, 08.12.2007 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/4

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия

(Дело C-160/08) (1)

(Неизпълнение на задължения от държава членка - Обществени поръчки за услуги - Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Директива 92/50/ЕИО и Директива 2004/18/ЕО - Обществени услуги за спешна помощ - Спешен медицински транспорт и квалифициран санитарен транспорт - Задължение за прозрачност - Член 45 ЕО - Дейности, свързани с упражняването на публична власт - Член 86, параграф 2 ЕО - Услуги от общ икономически интерес)

(2010/C 161/05)

Език на производството: немски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer и D. Kukovec)

Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и J. Möller)

Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: C. M. Wissels и Y. De Vries)

Предмет

Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 и 49 ЕО и на Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) и на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Практика на местни органи, състояща се в пряко предоставяне, без открита процедура за възлагане на обществени поръчки и в нарушение на принципите на прозрачност и на недопускане на дискриминация, на договори и концесии за предоставянето на услуги за спешен медицински транспорт

Диспозитив

| 1. | При възлагането на обществени поръчки за обществени услуги за спешен медицински транспорт и за квалифициран санитарен транспорт съгласно модела на пряко възнаграждение в провинции Саксония-Анхалт, Северен Рейн-Вестфалия, Долна Саксония и Саксония Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 10 от Директива 92/50 ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, във връзка с член 16 от тази директива, или, от 1 февруари 2006 г., по член 22 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, във връзка с член 35, параграф 4 от тази директива, тъй като не е публикувала обявления за резултатите от процедурата за възлагане на обществените поръчки. |
| --- | --- |

1.

При възлагането на обществени поръчки за обществени услуги за спешен медицински транспорт и за квалифициран санитарен транспорт съгласно модела на пряко възнаграждение в провинции Саксония-Анхалт, Северен Рейн-Вестфалия, Долна Саксония и Саксония Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 10 от Директива 92/50 ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, във връзка с член 16 от тази директива, или, от 1 февруари 2006 г., по член 22 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, във връзка с член 35, параграф 4 от тази директива, тъй като не е публикувала обявления за резултатите от процедурата за възлагане на обществените поръчки.

| 2. | Отхвърля иска в останалата му част. |
| --- | --- |

2.

Отхвърля иска в останалата му част.

| 3. | Европейската комисия, Федерална република Германия и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

3.

Европейската комисия, Федерална република Германия и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 209, 15.8.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/4

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet

(Дело C-230/08) (1)

(Митнически кодекс на Общността - Член 202, член 215, параграфи 1 и 3, член 217, параграф 1 и член 233, първа алинея, буква г) - Понятие за стоки, които са „задържани и веднага или впоследствие са отнети“ - Регламент за прилагане на Митническия кодекс - Член 867а - Директива 92/12/ЕИО - Член 5, параграфи 1 и 2, член 6, член 7, параграф 1 и членове 8 и 9 - Шеста директива ДДС - Член 7, член 10, параграф 3, член 16, параграф 1 - Неправомерно въвеждане на стоки - Превоз на стоки под покритието на карнети ТИР - Задържане и унищожаване - Определяне на държавата членка, в която възникват митническото задължение и задълженията за заплащане на акциз и ДДС - Погасяване на митническото и данъчните задължения)

(2010/C 161/06)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподател: Dansk Transport og Logistik

Ответник: Skatteministeriet

Предмет

Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на членове 215 и 233 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 454 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), на членове 5 и 6 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129), както и на членове 7 и 10 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Погасяване на митнически и данъчни задължения, свързано с отнемането и унищожаването на стоките от страна на органите на държава членка при неправомерното въвеждане на тези стоки на митническата територия на Общността

Диспозитив

| 1. | Когато при въвеждането им на митническата територия на Общността стоките са иззети от местните митнически и данъчни органи в зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено на външната граница на Общността, и веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, така описаната хипотеза попада в обхвата на понятието за стоки, „задържани [...] и веднага или впоследствие отнети“, съдържащо се в член 233, първа алинея, буква г) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 955/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 1999 година, поради което митническото задължение се погасява на основание на тази разпоредба. |
| --- | --- |

1.

Когато при въвеждането им на митническата територия на Общността стоките са иззети от местните митнически и данъчни органи в зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено на външната граница на Общността, и веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, така описаната хипотеза попада в обхвата на понятието за стоки, „задържани [...] и веднага или впоследствие отнети“, съдържащо се в член 233, първа алинея, буква г) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 955/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 1999 година, поради което митническото задължение се погасява на основание на тази разпоредба.

| 2. | Член 5, параграф 1, трета алинея и член 6, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 96/99/ЕО на Съвета от 30 декември 1996 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не настъпва данъчното събитие за облагане с акциз. По отношение на стоките, които са задържани след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на тази територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, плащането на акциз не „се счита за отложено“ по смисъла на член 5, параграф 2, първа алинея и член 6, параграф 1, буква в) от посочената директива във връзка с член 84, параграф 1, буква а) и член 98 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и във връзка с член 867а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 1662/1999 на Комисията от 28 юли 1999 година, поради което във връзка с тези стоки настъпва данъчното събитие за облагане с акциз и следователно акцизът върху тях става изискуем. |
| --- | --- |

2.

Член 5, параграф 1, трета алинея и член 6, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 96/99/ЕО на Съвета от 30 декември 1996 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не настъпва данъчното събитие за облагане с акциз. По отношение на стоките, които са задържани след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на тази територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, плащането на акциз не „се счита за отложено“ по смисъла на член 5, параграф 2, първа алинея и член 6, параграф 1, буква в) от посочената директива във връзка с член 84, параграф 1, буква а) и член 98 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и във връзка с член 867а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 1662/1999 на Комисията от 28 юли 1999 година, поради което във връзка с тези стоки настъпва данъчното събитие за облагане с акциз и следователно акцизът върху тях става изискуем.

| 3. | Член 2, точка 2, член 7 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 1999/85/ЕО на Съвета от 22 октомври 1999 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не възниква данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност и следователно този данък не става изискуем. Въпреки това член 10, параграф 3, втора алинея и член 16, параграф 1, Б, буква в) от посочената директива във връзка с член 867а от Регламент No 2454/93, изменен с Регламент No 1662/1999, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, които са задържани от посочените органи след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на въпросната територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от същите органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност възниква и данъкът става изискуем, независимо че впоследствие тези стоки са поставени под митнически режим. |
| --- | --- |

3.

Член 2, точка 2, член 7 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 1999/85/ЕО на Съвета от 22 октомври 1999 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не възниква данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност и следователно този данък не става изискуем. Въпреки това член 10, параграф 3, втора алинея и член 16, параграф 1, Б, буква в) от посочената директива във връзка с член 867а от Регламент No 2454/93, изменен с Регламент No 1662/1999, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, които са задържани от посочените органи след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на въпросната територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от същите органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност възниква и данъкът става изискуем, независимо че впоследствие тези стоки са поставени под митнически режим.

| 4. | Член 202, член 215, параграфи 1 и 3 и член 217 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и член 7, параграф 2 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 1999/85, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на държавата членка, разположена на онази външна граница на Общността, през която стоките са били неправомерно въведени на митническата територия на Общността, са компетентни да съберат митото и данъка върху добавената стойност, и то независимо че тези стоки впоследствие са превозени до друга държава членка, където са били открити и след това задържани. Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 92/12, изменена с Директива 96/99, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на последната държава членка са компетентни да съберат акциза, при условие че стоките се държат с търговска цел. Запитващата юрисдикция е компетентна да определи дали това условие е налице в разглеждания от нея спор. |
| --- | --- |

4.

Член 202, член 215, параграфи 1 и 3 и член 217 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и член 7, параграф 2 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 1999/85, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на държавата членка, разположена на онази външна граница на Общността, през която стоките са били неправомерно въведени на митническата територия на Общността, са компетентни да съберат митото и данъка върху добавената стойност, и то независимо че тези стоки впоследствие са превозени до друга държава членка, където са били открити и след това задържани. Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 92/12, изменена с Директива 96/99, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на последната държава членка са компетентни да съберат акциза, при условие че стоките се държат с търговска цел. Запитващата юрисдикция е компетентна да определи дали това условие е налице в разглеждания от нея спор.

---

(1)  ОВ C 197, 2.8.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/6

---

Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Италия) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa/Autorità per l’energia elettrica e il gas

(Дело C-265/08) (1)

(Директива 2003/55/ЕО - Вътрешен пазар на природен газ - Намеса на държавата по отношение на цената за доставка на природен газ след 1 юли 2007 г. - Задължения за обществена услуга на предприятията, осъществяващи дейност в сектора на газа)

(2010/C 161/07)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa

Ответник: Autorità per l'energia elettrica e il gas

Предмет

Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Тълкуване на член 3, параграф 2 и на член 23 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 80) — Национална правна уредба, която предвижда определяне на цени за доставка на природен газ на националните клиенти

Диспозитив

Член 3, параграф 2 и член 23, параграф 1 от Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО допускат национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която позволява след 1 юли 2007 г. цената за доставка на природен газ да се установи чрез определяне на „референтни цени“ като разглежданите в главните производства, при условие че тази намеса:

| — | преследва общ икономически интерес, който се изразява в задържане на разумно равнище на цената за доставка на природен газ на крайния потребител, с оглед на обстоятелството, че като вземат предвид положението в сектора на природния газ, държавите членки трябва да съвместяват целта за либерализация и тази за необходимата защита на крайния потребител, преследвани с Директива 2003/55, |
| --- | --- |

—

преследва общ икономически интерес, който се изразява в задържане на разумно равнище на цената за доставка на природен газ на крайния потребител, с оглед на обстоятелството, че като вземат предвид положението в сектора на природния газ, държавите членки трябва да съвместяват целта за либерализация и тази за необходимата защита на крайния потребител, преследвани с Директива 2003/55,

| — | засяга свободното определяне на цените за доставка на природен газ след 1 юли 2007 г. само в рамките на необходимото за постигане на подобна свързана с общ икономически интерес цел и следователно само в период, който по необходимост е ограничен във времето, и |
| --- | --- |

—

засяга свободното определяне на цените за доставка на природен газ след 1 юли 2007 г. само в рамките на необходимото за постигане на подобна свързана с общ икономически интерес цел и следователно само в период, който по необходимост е ограничен във времето, и

| — | е ясно дефинирана, прозрачна, недискриминационна и проверима, и гарантира еднакъв достъп на осъществяващите дейност в сектора на газа предприятия в Европейския съюз до потребителите. |
| --- | --- |

—

е ясно дефинирана, прозрачна, недискриминационна и проверима, и гарантира еднакъв достъп на осъществяващите дейност в сектора на газа предприятия в Европейския съюз до потребителите.

---

(1)  ОВ C 236, 13.9.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/6

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от House of Lords, Обединеното кралство) — The Queen, M и др./Her Majesty’s Treasury

(Дело C-340/08) (1)

(Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Регламент (ЕО) No 881/2002 - Член 2, параграф 2 - Забрана за предоставяне на средства на лицата, посочени в приложение I към този регламент - Обхват - Социалноосигурителни обезщетения или социални помощи, изплащани на съпругата на лице, включено в посоченото приложение I)

(2010/C 161/08)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

House of Lords

Страни в главното производство

Ищци: The Queen, M и др.

Ответник: Her Majesty's Treasury

Предмет

Преюдициално запитване — House of Lords — Тълкуване на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стp. 9, Специално издание на български език 2007 г., глава 18, том 1, стр. 189) — Обхват на забраната за предоставяне на разположение на икономически ресурси на изброените в приложение I лица — Социалноосигурителни обезщетения или социални помощи, отпуснати от държавата на съпругата на такова лице

Диспозитив

Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан, изменен с Регламент (ЕО) No 561/2003 на Съвета от 27 март 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не се прилага по отношение на социалноосигурителни обезщетения или на социални помощи, изплащани от държавата на съпругата на лице, посочено от създадения с параграф 6 от Резолюция 1267 (1999) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации комитет и включено в приложение I към посочения регламент, съответно изменен, само въз основа на това, че съпругата живее с посоченото лице и ще използва или може да използва част от тези обезщетения за закупуването на стоки и услуги, които това посочено лице ще консумира или от които също ще се ползва.

---

(1)  ОВ C 260, 11.10.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/7

---

Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

(Дело C-346/08) (1)

(Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2001/80/ЕО - Замърсяване и увреждане - Горивни инсталации - Ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха - Неприлагане на посочената директива за електроцентрала в Lynemouth (Обединено кралство)

(2010/C 161/09)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и A. Alcover San Pedro)

Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth и D. Wyatt, QC)

Предмет

Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение, що се отнася до електроцентралата, разположена в Lynemouth, Northumberland, на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации (ОВ L 309, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 210) — Липса на значително намаляване на емисиите от споменатата централа в предвидения в член 4, параграф 3 от директивата срок

Диспозитив

| 1. | Като не осигурява прилагането на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации за електроцентралата, експлоатирана от Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd в Lynemouth, Североизточна Англия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива. |
| --- | --- |

1.

Като не осигурява прилагането на Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации за електроцентралата, експлоатирана от Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd в Lynemouth, Североизточна Англия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.

| 2. | Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 260 от 11.10.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/8

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Conseil d’État, Франция) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires/Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

(Дело C-446/08) (1)

(Директива 2002/46/ЕО - Сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храните - Витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните - Максимални количества - Хармонизиране на равнище на Съюза - Липса - Компетентност на държавите членки - Условия, които трябва да се спазват, и критерии, които следва да се вземат предвид при определянето на тези количества - Национална правна уредба, определяща тези количества - Определяне на нулево количество)

(2010/C 161/10)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

Ответници: Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

В присъствието на: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

Предмет

Преюдициално запитване — Conseil d'État (Франция) — Тълкуване на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни (ОВ L 183, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 39) и по-конкретно на член 5, параграф 4 и на член 11, параграф 2 от нея — Компетентност на държавите членки да определят максималните допустими стойности от витамини и минерали, разрешени в добавките за храни, в отсъствие на актове на Общността в тази област — Критерии, които трябва да се отчитат при определяне на максимално допустимото съдържание — Пълна забрана на флуора, наложена от властите на държава членка, извън правилата на член 12 от горепосочената директива — Количествено ограничение върху търговията в противоречие с членове 28 и 30 ЕО

Диспозитив

| 1. | Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни трябва да се тълкува в смисъл, че без да се засягат разпоредбите от Договора, държавите членки запазват своята компетентност да приемат правна уредба относно максималните и минималните количества от витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните, доколкото Комисията не е определила тези количества в съответствие с член 5, параграф 4 от тази директива. |
| --- | --- |

1.

Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни трябва да се тълкува в смисъл, че без да се засягат разпоредбите от Договора, държавите членки запазват своята компетентност да приемат правна уредба относно максималните и минималните количества от витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните, доколкото Комисията не е определила тези количества в съответствие с член 5, параграф 4 от тази директива.

| 2. | При определянето на максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните, освен от задължението за спазване на членове 28 ЕО и 30 ЕО, държавите членки са длъжни да се ръководят и от критериите, предвидени в член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/46, включително и от изискването за оценка на риска, основаваща се на общопризнати научни данни, до приемането от Комисията на тези количества на основание на параграф 4 от посочения член 5. |
| --- | --- |

2.

При определянето на максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните, освен от задължението за спазване на членове 28 ЕО и 30 ЕО, държавите членки са длъжни да се ръководят и от критериите, предвидени в член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/46, включително и от изискването за оценка на риска, основаваща се на общопризнати научни данни, до приемането от Комисията на тези количества на основание на параграф 4 от посочения член 5.

| 3. | Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като това в главното производство, при което при определянето на максималното количество от минерал, което може да се използва при производството на добавки към храните, не е възможно да се определи в цифрово изражение приемът на този минерал от други хранителни източници, и доколкото Комисията не е приела максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните в съответствие с член 5, параграф 4 от тази директива, държавата членка може, ако е налице доказан риск, че този прием достига горната граница на безопасност, определена за съответния минерал, и при условие че бъдат спазени членове 28 ЕО и 30 ЕО, да определи посоченото максимално количество на нулева стойност, без да прибягва до процедурата, предвидена в член 12 от същата тази директива. |
| --- | --- |

3.

Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че в положение като това в главното производство, при което при определянето на максималното количество от минерал, което може да се използва при производството на добавки към храните, не е възможно да се определи в цифрово изражение приемът на този минерал от други хранителни източници, и доколкото Комисията не е приела максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните в съответствие с член 5, параграф 4 от тази директива, държавата членка може, ако е налице доказан риск, че този прием достига горната граница на безопасност, определена за съответния минерал, и при условие че бъдат спазени членове 28 ЕО и 30 ЕО, да определи посоченото максимално количество на нулева стойност, без да прибягва до процедурата, предвидена в член 12 от същата тази директива.

| 4. | Член 5 от Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че едно подходящо етикетиране би могло да възпре групата потребители, която е негов адресат, да прибегне до хранително вещество, благоприятно за нея в малка доза, не съставлява релевантен критерий за определяне на максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните. Отчитането на разликата в степента на чувствителност на различните групи потребители би могло да позволи на държавите членки да прилагат по отношение на цялото население такова максимално количество, подходящо за специфична група потребители, като например тази на децата, единствено в случаите, в които тази мярка е ограничена до необходимото, за да се гарантира закрилата на здравето на лицата, принадлежащи към тази група, и ако посочената мярка е пропорционална на преследваната от нея цел, като последната не е могло да бъде постигната посредством мерки, които ограничават в по-малка степен търговския обмен в рамките на Европейския съюз, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция. |
| --- | --- |

4.

Член 5 от Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че едно подходящо етикетиране би могло да възпре групата потребители, която е негов адресат, да прибегне до хранително вещество, благоприятно за нея в малка доза, не съставлява релевантен критерий за определяне на максималните количества от витамини и минерали, които могат да бъдат използвани при производството на добавки към храните. Отчитането на разликата в степента на чувствителност на различните групи потребители би могло да позволи на държавите членки да прилагат по отношение на цялото население такова максимално количество, подходящо за специфична група потребители, като например тази на децата, единствено в случаите, в които тази мярка е ограничена до необходимото, за да се гарантира закрилата на здравето на лицата, принадлежащи към тази група, и ако посочената мярка е пропорционална на преследваната от нея цел, като последната не е могло да бъде постигната посредством мерки, които ограничават в по-малка степен търговския обмен в рамките на Европейския съюз, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.

| 5. | Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска определянето на максимални количества от витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните, когато в случаите, в които не е налице доказана опасност за здравето на хората, за тези витамини и тези минерали не е установена горна граница на безопасност, освен ако такава мярка не е обоснована по силата на принципа на предпазните мерки, в случай че научна оценка на рисковете показва, че продължава да съществува неяснота по отношение на наличието или на мащабите на реалните рискове за здравето. След като горната граница на безопасност е установена, възможността тези максимални количества да се определят на чувствително по-ниско равнище от равнището на посочената граница не може да се изключи, щом като определянето на тези максимални количества може да бъде обосновано с отчитането на критериите, съдържащи се в член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/46 и то е в съответствие с принципа на пропорционалност. Тази преценка трябва да се направи от запитващата юрисдикция и тя трябва да бъде извършвана за всеки отделен случай. |
| --- | --- |

5.

Директива 2002/46 трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска определянето на максимални количества от витамини и минерали, които могат да се използват при производството на добавки към храните, когато в случаите, в които не е налице доказана опасност за здравето на хората, за тези витамини и тези минерали не е установена горна граница на безопасност, освен ако такава мярка не е обоснована по силата на принципа на предпазните мерки, в случай че научна оценка на рисковете показва, че продължава да съществува неяснота по отношение на наличието или на мащабите на реалните рискове за здравето. След като горната граница на безопасност е установена, възможността тези максимални количества да се определят на чувствително по-ниско равнище от равнището на посочената граница не може да се изключи, щом като определянето на тези максимални количества може да бъде обосновано с отчитането на критериите, съдържащи се в член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/46 и то е в съответствие с принципа на пропорционалност. Тази преценка трябва да се направи от запитващата юрисдикция и тя трябва да бъде извършвана за всеки отделен случай.

---

(1)  ОВ C 327, 20.12.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/9

---

Решение на Съда (първи състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck, Австрия) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Land Tirol

(Дело C-486/08) (1)

(Социална политика - Рамкови споразумения за работа при непълно работно време и за срочната работа - Неблагоприятни разпоредби, предвидени в националната правна уредба за договорно наетите служители, работещи при непълно работно време, наемани за определени случаи или със срочен договор - Принцип на равно третиране)

(2010/C 161/11)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landesgericht Innsbruck

Страни в главното производство

Ищец: Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

Ответник: Land Tirol

Предмет

Преюдициално запитване — Landesgericht Innsbruck — Тълкуване на клауза 4, точки 1 и 2 от приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, 1998 г., стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35), на клауза 4 от приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), както и на член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (ОВ L 204, стp. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262) — Национална правна уредба относно договорно наетите служители, която изключва от приложното си поле някои категории лица, работещи на непълно работно време, лица, които работят само в отделни случаи или лица с договор за определено време — Неблагоприятни разпоредби, предвидени по отношение на правото на годишен отпуск за служителите, които преминават от режим на пълно работно време към режим на непълно работно време, и за служителите, които взимат родителски отпуск от две години — Принципи на равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол, на работници на непълно работно време и работници на пълно работно време, както и на работници с договор за определено време и работници с договор за неопределено време

Диспозитив

| 1. | Приложимото право на Съюза, и по-конкретно клауза 4, точка 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се намира в приложение към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 55, параграф 5 от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetz) от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., според която при промяна в работното време на работник неизползваният отпуск се адаптира така, че за работника, който преминава от работа при пълно работно време на работа при непълно работно време, правото на платен годишен отпуск, което той е придобил, без да е имал възможността да упражни през периода на своята заетост при пълно работно време, се намалява или този отпуск може да се ползва само при получаване на по-малко по размер обезщетение за платен отпуск. |
| --- | --- |

1.

Приложимото право на Съюза, и по-конкретно клауза 4, точка 2 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се намира в приложение към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 55, параграф 5 от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetz) от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., според която при промяна в работното време на работник неизползваният отпуск се адаптира така, че за работника, който преминава от работа при пълно работно време на работа при непълно работно време, правото на платен годишен отпуск, което той е придобил, без да е имал възможността да упражни през периода на своята заетост при пълно работно време, се намалява или този отпуск може да се ползва само при получаване на по-малко по размер обезщетение за платен отпуск.

| 2. | Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се намира в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 1, параграф 2, буква m) от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., която изключва от приложното поле на този закон работниците с трудов договор със срок най-много шест месеца или наемани само за определени случаи. |
| --- | --- |

2.

Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се намира в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 1, параграф 2, буква m) от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., която изключва от приложното поле на този закон работниците с трудов договор със срок най-много шест месеца или наемани само за определени случаи.

| 3. | Клауза 2, точка 6 от Рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено на 14 декември 1995 г., което се намира в приложение към Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 97/75/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 60, последно изречение от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., според която работниците, ползващи правото си на родителски отпуск за период от две години, в края на този отпуск изгубват правото на платен годишен отпуск, придобито през годината, предхождаща раждането на детето им. |
| --- | --- |

3.

Клауза 2, точка 6 от Рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено на 14 декември 1995 г., което се намира в приложение към Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 97/75/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 60, последно изречение от Закона на провинция Тирол за договорно наетите служители от 8 ноември 2000 г. в неговата редакция в сила до 1 февруари 2009 г., според която работниците, ползващи правото си на родителски отпуск за период от две години, в края на този отпуск изгубват правото на платен годишен отпуск, придобито през годината, предхождаща раждането на детето им.

---

(1)  ОВ C 44, 21.02.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/10

---

Решение на Съда (втори състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf, Германия) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert

(Дело C-510/08) (1)

(Свободно движение на капитали - Членове 56 ЕО и 58 ЕО - Данък върху даренията - Терен, върху който е построен недвижим имот - Право на данъчно облекчение, приложено към облагаемата основа - Различно третиране на местни и чуждестранни лица)

(2010/C 161/12)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Finanzgericht Düsseldorf

Страни в главното производство

Ищец: Vera Mattner

Ответник: Finanzamt Velbert

Предмет

Преюдициално запитване — Finanzgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 39 ЕО и член 43 ЕО, както и на член 56 ЕО във връзка с член 58 ЕО — Национална правна уредба в областта на данъка при придобиване на недвижимо имущество по дарение, в която необлагаемата част от стойността на недвижимия имот се определя на 1 100 EUR в случай че дарителят и надареният пребивават в друга държава членка, при положение че тази необлагаема част е в размер на 205 000 EUR в случай че или дарителят, или надареният пребивават на национална територия

Диспозитив

Разпоредбата на член 56 ЕО във връзка с член 58 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, съгласно която при изчисляването на данъка върху даренията приложимото към облагаемата основа облекчение в случай на дарение на недвижим имот, разположен на територията на тази държава, е по-малко, когато към датата на извършване на дарението дарителят и надареният пребивават в друга държава членка, от облекчението, което би било приложимо, ако към същата дата поне един от тях пребиваваше в първата държава членка.

---

(1)  ОВ C 44, 21.02.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/10

---

Решение на Съда (трети състав) от 22 април 2010 г. (преюдициални запитвания от Hoge Raad der Nederlanden, Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)

(Съединени дела C-536/08 и C-539/08) (1)

(Шеста директива ДДС - Член 17, параграфи 2 и 3 - Член 28б, A, параграф 2 - Право на приспадане - Преходен режим на данъчно облагане на търговията между държавите членки - Място на изпълнение на вътреобщностното придобиване на стоки)

(2010/C 161/13)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Hoge Raad der Nederlanden

Страни в главното производство

Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën

Ответници: X (C-536/08), fiscale eenheid Facet BV/Facet Trading BV (C-539/08)

Предмет

Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden (Хага) — Тълкуване на член 17, параграфи 2 и 3 и на член 28б, част А, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Преходен режим на облагане на търговския обмен между държавите членки — Място на вътреобщностно придобиване на стоки

Диспозитив

Член 17, параграфи 2 и 3, както и член 28б, A, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа в редакцията ѝ, произтичаща от Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадължено лице, което се намира в положението, посочено в първата алинея от параграф 2 от член 28б А, няма право да приспадне незабавно начисления по получено вътреобщностно придобиване ДДС.

---

(1)  ОВ C 44, 21.2.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/11

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), Обединеното кралство) — The Queen, по искане на Association of the British Pharmaceutical Industry/Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

(Дело C-62/09) (1)

(Директива 2001/83/ЕО - Член 94 - Финансови стимули за лекарските практики, които предписват определени лекарствени продукти на своите пациенти - Публични здравни органи - Лекари - Свобода на предписване)

(2010/C 161/14)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Жалбоподател: The Queen, по искане на Association of the British Pharmaceutical Industry

Ответник: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

В присъствието на: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

Предмет

Преюдициално запитване — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на член 94, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3) — Прилагане от страна на публичноправен субект, част от националната служба за обществено здравеопазване, на програма за финансово стимулиране на лекарските практики, които предписват на пациентите конкретно посочени лекарствени продукти

Диспозитив

Член 94, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба, изменена с Директива 2004/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска системи от финансови стимули като разглежданата в главното производство, които са въведени от националните органи в областта на общественото здравеопазване, за да се намалят разходите в тази област, и които насърчават лекарите при лечението на определени заболявания да предписват конкретно посочени лекарства, съдържащи различно активно вещество от това на лекарствения продукт, който е бил предписван до този момент или който би могло да бъде предписан, ако не съществуваше такава система от стимули.

---

(1)  ОВ C 90, 18.4.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/11

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Dimos Agios Nikolaos — Kriti/Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

(Дело C-82/09) (1)

(Регламент (ЕО) No 2152/2003 - Наблюдение на горите в Съюза и на тяхното взаимодействие с околната среда - Определения - Понятия „гора“ и „други залесени земи“ - Приложно поле)

(2010/C 161/15)

Език на производството: гръцки

Запитваща юрисдикция

Symvoulio tis Epikrateias

Страни в главното производство

Жалбоподател: Dimos Agios Nikolaos — Kriti

Ответник: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

Предмет

Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) No 2152/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно наблюдението на горите в Общността и тяхното взаимодействие с околната среда (Forest Focus) (ОВ L 324, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 208) — Понятия „гора“ и „други залесени земи“ — Различни определения в регламента

Диспозитив

Разпоредбите на член 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) No 2152/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно наблюдението на горите в Общността и тяхното взаимодействие с околната среда (Forest Focus), в които за целите на този регламент се определят понятията „гора“ и „залесени земи“, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национални разпоредби, съдържащи различни определения на тези понятия по отношение на планове, които не са уредени в този регламент.

---

(1)  ОВ C 102, 1.5.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/12

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze, Италия) — Camar Srl/Presidente del Consiglio dei Ministri

(Дело C-102/09) (1)

(Международни споразумения - Конвенцията от Яунде - Четвърта конвенция между държавите от АКТБ и ЕИО от Ломе - Клауза „standstill“ - Вътрешно данъчно облагане - Банани)

(2010/C 161/16)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Firenze

Страни в главното производство

Жалбоподател: Camar Srl

Ответник: Presidente del Consiglio dei Ministri

Предмет

Преюдициално запитване — Tribunale di Firenze — Обща организация на пазарите — Банани — Съвместимост на национален закон, с който се налага данък върху потреблението на банани с произход от Сомалия, с член 14 от Първата конвенция от Яунде и с режима на внос съгласно Конвенцията АКТБ-ЕИО от Ломе

Диспозитив

| 1. | Член 14 от Конвенцията за асоцииране между Европейската икономическа общност и асоциираните към нея африкански държави и Мадагаскар, подписана в Яунде на 20 юли 1963 година, допуска данъчно облагане на бананите с произход от Сомалия като въведеното със Закон No 986/1964 от 9 октомври 1964 г. |
| --- | --- |

1.

Член 14 от Конвенцията за асоцииране между Европейската икономическа общност и асоциираните към нея африкански държави и Мадагаскар, подписана в Яунде на 20 юли 1963 година, допуска данъчно облагане на бананите с произход от Сомалия като въведеното със Закон No 986/1964 от 9 октомври 1964 г.

| 2. | Националната юрисдикция не е длъжна да оценява конкретните последици от увеличенията на данък върху вноса на банани с произход от Сомалия като въведения с разглежданата в главното производство правна уредба от гледна точка на положението преди 1 април 1976 г., за да прецени дали тези увеличения са съвместими с клаузата „standstill“ в член 1 от Протокол No 5 относно бананите, приложен към Четвъртата конвенция АКТБ-ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 година. При все това увеличенията на такъв данък, които се свеждат до отчитането на инфлацията, не противоречат на тази клауза. |
| --- | --- |

2.

Националната юрисдикция не е длъжна да оценява конкретните последици от увеличенията на данък върху вноса на банани с произход от Сомалия като въведения с разглежданата в главното производство правна уредба от гледна точка на положението преди 1 април 1976 г., за да прецени дали тези увеличения са съвместими с клаузата „standstill“ в член 1 от Протокол No 5 относно бананите, приложен към Четвъртата конвенция АКТБ-ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 година. При все това увеличенията на такъв данък, които се свеждат до отчитането на инфлацията, не противоречат на тази клауза.

---

(1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/12

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 април 2010 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias, Гърция) — Enosi Efopliston Aktoploïas и др./Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou

(Дело C-122/09) (1)

(Морски транспорт - Морски каботаж - Регламент (ЕИО) No 3577/92 - Временно освобождаване от задължението за прилагане на този регламент - Задължение на държавите членки да не приемат преди изтичането на периода на освобождаване разпоредби, които могат сериозно да застрашат прилагането на посочения регламент)

(2010/C 161/17)

Език на производството: гръцки

Запитваща юрисдикция

Symvoulio tis Epikrateias

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou, Blue Star Ferries

Ответници: Ypourgos Emporikis Naftilías, Ypourgos Aigaíou

Предмет

Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на членове 1, 2, 4 и член 6, параграф 3, от Регламент (ЕИО) No 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите-членки (морски каботаж) (ОВ L 364, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 83) — Временно освобождаване от задължението за прилагане на Регламента — Задължение на държавите членки да не приемат преди изтичането на периода на освобождаване разпоредби, които могат да застрашат пълното и цялостно прилагане на Регламента — Право на частноправните субекти да се позовават на разпоредбите на Регламента, за да оспорят валидността на националните разпоредби с такова действие

Диспозитив

Ако се предположи, че в периода на освобождаване от задължението за прилагане в Гърция на Регламент (ЕИО) No 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 година относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) гръцкият законодател е бил длъжен да не приема разпоредби, които могат сериозно да застрашат пълното и ефективно прилагане на посочения регламент, считано от 1 януари 2004 г. (датата, на която въпросният период на освобождаване е изтекъл), пълното и ефективно прилагане не е сериозно застрашено само поради това че през 2001 г. гръцкият законодател е приел разпоредби, които противоречат на упоменатия регламент и които имат изчерпателен и постоянен характер, без да предвиди, че същите спират да се прилагат от 1 януари 2004 г.

---

(1)  ОВ C 141, 20.6.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/13

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht München, Германия) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München

(Дело C-123/09) (1)

(Обща митническа тарифа - Тарифни позиции - Класиране в Комбинираната номенклатура на ръкавици за езда - Позиция 3926 - Позиция 6116)

(2010/C 161/18)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Finanzgericht München

Страни в главното производство

Жалбоподател: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG

Ответник: Hauptzollamt München

Предмет

Преюдициално запитване — Finanzgericht München — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменена с Регламент (ЕО) No 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година (ОВ L 281, стр. 1) — Текстилен продукт, който е кардиран от едната страна с цел единствено да се подобри връзката между пластмасовия слой и повърхността на текстилния продукт — Класиране в подпозиция 3926 20 00 от Комбинираната номенклатура

Диспозитив

Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменена с Регламент (ЕО) No 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година, трябва да се тълкува в смисъл, че ръкавици за езда като разглежданите в главното производство, съставени от текстилен материал, кардиран само от едната страна и покрити с пластмасов слой, при които текстилната основа е кардирана от едната страна и след това кардираната страна е изцяло покрита с полиуретанова пяна, чиято основна функция е употребата на ръкавиците като ръкавици за езда, трябва да бъдат класирани в подпозиция 3926 20 00 от нея.

---

(1)  ОВ C 129, 6.6.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/13

---

Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat

(Дело C-124/09) (1)

(Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) No 3820/85 и Регламент (ЕИО) No 3821/85 - Автомобилен транспорт - Задължение за регистрация - Време за почивка и други периоди на работа - Необходимо време за достигане до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство - Понятие за експлоатационен център)

(2010/C 161/19)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Raad van State

Страни в главното производство

Ищец: Smit Reizen BV

Ответник: Minister van Verkeer en Waterstaat

Предмет

Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 1 от Регламент (ЕИО) No 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт (ОВ L 370, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 45) и на член 15 от Регламент (ЕИО) No 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт (ОВ L 370, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 234) — Прекъсвания на работата и дневни почивки и периоди на работа — Понятие — Задължение за регистрация — Необходимо време за достигане до мястото на приемане на превозното средство извън експлоатационния център на предприятието — Експлоатационен център — Понятие — Закарване на водача от трето лице

Диспозитив

| 1. | Понятието „експлоатационен център“, използвано в точка 21 и сл. от Решение от 18 януари 2001 г. по дело Skills Motor Coaches и др. (C-297/99), трябва да се определи като конкретното място на зачисляване на водача, а именно съоръженията на транспортното предприятие, откъдето той редовно започва своето дежурство и където се връща при приключването му, когато изпълнява обичайните си трудови задължения и не следва особени инструкции на своя работодател. |
| --- | --- |

1.

Понятието „експлоатационен център“, използвано в точка 21 и сл. от Решение от 18 януари 2001 г. по дело Skills Motor Coaches и др. (C-297/99), трябва да се определи като конкретното място на зачисляване на водача, а именно съоръженията на транспортното предприятие, откъдето той редовно започва своето дежурство и където се връща при приключването му, когато изпълнява обичайните си трудови задължения и не следва особени инструкции на своя работодател.

| 2. | За квалифицирането на времето за придвижване с оглед на понятието „почивка“ по смисъла на член 1, точка 5 от Регламент (ЕИО) No 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, е без значение дали съответният водач сам достига до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство, или друго лице го превозва дотам. |
| --- | --- |

2.

За квалифицирането на времето за придвижване с оглед на понятието „почивка“ по смисъла на член 1, точка 5 от Регламент (ЕИО) No 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 година относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, е без значение дали съответният водач сам достига до мястото на приемане на оборудвано с контролен уред превозно средство, или друго лице го превозва дотам.

---

(1)  ОВ C 129, 06.06.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/14

---

Жалба, подадена на 23 септември 2009 г. от г-н Constantin Hârsulescu срещу Определение на Първоинстанционния съд (шести състав) от 22 юли 2009 г. по дело T-234/09, Hârsulescu/Румъния

(Дело C-374/09 P)

(2010/C 161/20)

Език на производството: румънски

Страни

Жалбоподател: Constantin Hârsulescu (представител: C. Stanciu)

Друга страна в производството: Румъния

С Определение от 4 март 2010 година Съдът (пети състав) отхвърли жалбата.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/14

---

Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, Solvay/Комисия

(Дело C-109/10 P)

(2010/C 161/21)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Solvay SA (представители: P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis, A. Vallery, avocats)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени съдебното решение от 17 декември 2009 г., |
| --- | --- |

—

да се отмени съдебното решение от 17 декември 2009 г.,

| — | в резултат на това да се преразгледа жалбата в отхвърлената ѝ част и да се отмени изцяло или отчасти решението на Комисията от 13 декември 2000 г. според обхвата на изложените правни основания, |
| --- | --- |

—

в резултат на това да се преразгледа жалбата в отхвърлената ѝ част и да се отмени изцяло или отчасти решението на Комисията от 13 декември 2000 г. според обхвата на изложените правни основания,

| — | да се отмени глобата от 19 милиона евро, а при условията на евентуалност същата да се намали съществено като обезщетение за претърпяната от жалбоподателя тежка вреда поради необичайната дългата продължителност на производството, |
| --- | --- |

—

да се отмени глобата от 19 милиона евро, а при условията на евентуалност същата да се намали съществено като обезщетение за претърпяната от жалбоподателя тежка вреда поради необичайната дългата продължителност на производството,

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване и производството пред Общия съд. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване и производството пред Общия съд.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет правни основания.

С първото си правно основание, състоящо се от пет части, жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на процес в разумен срок, доколкото Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 г. (1) било прието след повече от десет години от началото на разследването, или най-малко, от започването на процедурата с уведомяването на жалбоподателя за възраженията на Комисията. По-специално Solvay твърди, че Общият съд не е преценил общо срокът, така че да включи в него както административната, така и съдебната фаза на производството (първа част), не е взел предвид продължителността на производството пред него (втора част), обвързал е санкцията за превишаване на разумния срок с доказване на конкретно накърняване на правото на защита на жалбоподателя, макар двата принципа да са самостоятелни и отделни (трета част), постановил е, че в случая не е налице подобно накърняване (четвърта част) и е изопачил фактите по делото, като е приел, че жалбоподателят се е отказал от направеното при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата поради превишаване на разумния срок (пета част), въпреки че той изрично е поискал отмяна или поне намаляване на глобата на това основание.

С второто си правно основание, състоящо се от три части, Solvay твърди, че е налице нарушение на членове 14 и 20 от Регламент No 17/62 на Съвета (2), тъй като Общият съд е допуснал в образуваната на основание член 102 ДФЕС процедура Комисията да използва документи, които са иззети при проверки, извършени за да се установи участие в картели и/или съгласувани практики по член 101 ДФЕС (първа част). Жалбоподателят твърди също така, че Общият съд е допуснал Комисията да използва в негова вреда случайно открити документи, въпреки че към онзи момент тя не е можела поради липса на подозрения да извърши проверка, за да се сдобие с тези документи (втора част). Накрая, той твърди, че Общият съд е изопачил фактите по делото, като е приел, че съществува значителна прилика между фактите, които съгласно решението за проверка е трябвало да бъдат проверени, и фактите в основата на осъждането на жалбоподателя (трета част).

С третото си правно основание, състоящо се от шест части, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото му на защита, тъй като го е задължил да докаже, че изгубените от Комисията материали по преписката, са могли да бъдат от полза за неговата защита (първа част). Всъщност при липсата на какъвто и да било предварителен преглед на преписката не можело служебно да се изключи възможността въпросните документи да окажат влияние върху взетото от Комисията решение (втора и трета част). Накрая, жалбоподателят оспорва преценката на Общия съд, съгласно която не доказал, че изчезналите материали са могли да бъдат от полза за защитата му, що се отнася до съществуването на господстващо положение (четвърта част), до предоставената на групата Saint-Gobain отстъпка (пета част) и до определянето на съответния географски пазар (шест част).

С четвъртото си правно основание Solvay твърди, че са нарушени правото му на защита, правилата във връзка с доказването и презумпцията за невиновност, доколкото Общият съд е приел, че изгубените материали от преписката не били от полза за защитата му, въпреки че въз основа на тези материали можел да докаже вече формулирани правни основания, а не да изложи нови такива (първа част), и въпреки че съществувала възможност, макар и ограничена, въпросните материали да окажат влияние върху обжалваното решение (втора част).

С петото си правно основание жалбоподателят се оплаква от нарушение на правото му да бъде изслушан след като Общият съд отменя първото решение за налагане на глоба и преди Комисията да приеме обжалваното решение. Всъщност с обжалваното съдебно решение не се давал отговор на жалбата му за отмяна и не се признавало задължението на Комисията да изслуша съответното предприятие, когато с предходно решение Общият съд е установил нарушение на процесуалните правила при приемането на подготвителните мерки.

С шестото си правно основание дружеството жалбоподател твърди, че Общият съд е нарушил член 102 ДФЕС и задължението си за мотивиране, като е приел за правилно алтернативното определяне на съответния географски пазар, независимо дали става въпрос за пазар с общностно измерение или за национални пазари.

Със седмото си правно основание Solvay оспорва, от гледна точка на задължението за мотивиране и на член 102 ДФЕС, съдържащата се в обжалваното съдебно решение преценка на Общия съд, че е налице господстващо положение, без значение дали съответният пазар е с общностно (първа част) или с национално измерение (втора част). Нещо повече, жалбоподателят твърди, че Общият съд не е взел предвид извънредните обстоятелства, доказващи липсата на господстващо положение (трета част).

С осмото си правно основание жалбоподателят твърди, че е нарушен член 102 ДФЕС и че липсват мотиви, доколкото Общият съд е приел, че предоставената на групата Saint-Gobain отстъпка от 1,5 % представлява отстъпка за лоялност, която оказва въздействие върху условията на конкуренция.

С деветото си правно основание жалбоподателят твърди, че липсват мотиви, както и че е нарушен член 102 ДФЕС, доколкото Общият съд е приел, че е налице дискриминационна практика, резултат от системата на предоставяни на търговските партньори отстъпки, въпреки че не е извършена никаква проверка дали посочената практика се е отразила неблагоприятно върху конкуренцията между клиентите на основния доставчик (първа част). Накрая, Solvay поддържа, че Общият съд не е взел предвид обстоятелството, че натриевият карбонат представлява незначителна част от производствените разходи на неговите клиенти (втора част).

---

(1)  Решение 2003/6/ЕО на Комисията от 13 декември 2000 година относно процедура по прилагане на член 82 [ЕО] (дело COMP/33.133 — В: Натриев карбонат — Solvay) (ОВ L 10, 2003 г., стр. 10).

(2)  Регламент No 17 на Съвета от 6 февруари 1962 година, Първи регламент за прилагане на членове [81 ЕО] и [82 ЕО] (ОВ 13, 1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/16

---

Жалба, подадена на 1 март 2010 г. от Solvay SA срещу Решение, постановено от Общия съд (шести състав) на 17 декември 2009 г. по дело T-58/01, Solvay/Комисия

(Дело C-110/10 P)

(2010/C 161/22)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Solvay SA (представители: P.-A. Foriers, R. Jafferali, F. Louis, A. Vallery, avocats)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се съедини настоящото дело с делото, образувано по жалба на жалбоподателя срещу Решение на Общия съд от 17 декември 2009 г. по дело T-57/01, |
| --- | --- |

—

да се съедини настоящото дело с делото, образувано по жалба на жалбоподателя срещу Решение на Общия съд от 17 декември 2009 г. по дело T-57/01,

| — | да се отмени съдебното решение от 17 декември 2009 г., |
| --- | --- |

—

да се отмени съдебното решение от 17 декември 2009 г.,

| — | в резултат на това да се преразгледа жалбата в отхвърлената ѝ част и да се отмени изцяло решението на Комисията от 13 декември 2000 г., |
| --- | --- |

—

в резултат на това да се преразгледа жалбата в отхвърлената ѝ част и да се отмени изцяло решението на Комисията от 13 декември 2000 г.,

| — | да се отмени глобата от 2,25 милиона евро, а при условията на евентуалност същата да се намали съществено като обезщетение за претърпяната от жалбоподателя тежка вреда поради необичайната дългата продължителност на производството, |
| --- | --- |

—

да се отмени глобата от 2,25 милиона евро, а при условията на евентуалност същата да се намали съществено като обезщетение за претърпяната от жалбоподателя тежка вреда поради необичайната дългата продължителност на производството,

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване и производството пред Общия съд. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, свързани с производството по обжалване и производството пред Общия съд.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.

С първото си правно основание, състоящо се от пет части, жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на процес в разумен срок. По-специално Solvay твърди, че Общият съд не е преценил общо срокът, така че да включи в него както административната, така и съдебната фаза на производството (първа част), не е взел предвид продължителността на производството пред него (втора част), обвързал е санкцията за превишаване на разумния срок с доказване на конкретно накърняване на правото на защита на жалбоподателя, макар двата принципа да са самостоятелни и отделни (трета част), постановил е, че в случая не е налице подобно накърняване (четвърта част) и е изопачил фактите по делото, като е приел, че жалбоподателят се е отказал от направеното при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата поради превишаване на разумния срок (пета част), въпреки че той изрично е поискал отмяна или поне намаляване на глобата на това основание.

С второто си правно основание, състоящо се от пет части, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил правото му на защита, тъй като го е задължил да докаже, че изгубените от Комисията материали по преписката, са могли да бъдат от полза за неговата защита (първа част). Всъщност при липсата на какъвто и да било предварителен преглед на преписката не можело служебно да се изключи възможността въпросните документи да окажат влияние върху взетото от Комисията решение (втора и трета част). Освен това той упреква Общия съд, че в обжалваното съдебно решение е постановил, че жалбоподателят не е доказал ползата, която са могли да имат изчезналите материали за защитата му, тъй като не е изложил пред Общия съд правно основание, с което да оспори съществуването на споразумението, нещо което е можел да направи дори при липса на достъп до преписката, въпреки че жалбоподателят е формулирал това правно основание пред Комисията и че съдържанието на изгубените документи вече не може по никакъв начин да бъде установено (четвърта част). Накрая той упреква Общия съд, че е приел, че изгубените документи нямат никакво значение, тъй като вече е отхвърлил правното основание по същество, изложено от жалбоподателя във връзка с липсата на последици за търговията между държавите членки, въпреки че съдържанието на изгубените материали не е известно и поради това не може да се изключи възможността въз основа на тези материали жалбоподателят да изложи допълнителни доводи, дори изцяло нови правни основания, както по същество, така и относно размера на глобата или относно редовността на производството (пета част).

С третото си и последно правно основание жалбоподателят се оплаква от нарушение на правото му да бъде изслушан след като Общият съд отменя първото решение за налагане на глоба и преди Комисията да приеме обжалваното решение. Всъщност с обжалваното съдебно решение не се давал отговор на жалбата му за отмяна и не се признавало задължението на Комисията да изслуша съответното предприятие, когато с предходно решение Общият съд е установил нарушение на процесуалните правила при приемането на подготвителните мерки.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/16

---

Жалба, подадена на 8 март 2010 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 15 декември 2009 г. по дело T-156/04, Électricité de France (EDF)/Комисия

(Дело C-124/10 P)

(2010/C 161/23)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier, B. Stromsky и D. Grespan)

Други страни в производството: Électricité de France (EDF), Френска република, Iberdrola SA

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) от 15 декември 2009 г., нотифицирано на Комисията на 16 декември 2009 г., по дело T-156/04, EDF/Комисия, доколкото то:






  — | отменя членове 3 и 4 от Решение (C 2003/4637) на Комисията от 16 декември 2003 г. относно мерки за помощ в полза на EDF и на сектора на електрическата и газовата промишленост (C 68/2002, N 504/2003 и C 25/2003); |
| --- | --- | --- |

—

да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (трети състав) от 15 декември 2009 г., нотифицирано на Комисията на 16 декември 2009 г., по дело T-156/04, EDF/Комисия, доколкото то:

—

отменя членове 3 и 4 от Решение (C 2003/4637) на Комисията от 16 декември 2003 г. относно мерки за помощ в полза на EDF и на сектора на електрическата и газовата промишленост (C 68/2002, N 504/2003 и C 25/2003);

| — | осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Électricité de France (EDF); |
| --- | --- |

—

осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Électricité de France (EDF);

| — | да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане; |
| --- | --- |

—

да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане;

| — | Съдът да не се произнесе по съдебните разноски в настоящото производство. |
| --- | --- |

—

Съдът да не се произнесе по съдебните разноски в настоящото производство.

Правни основания и основни доводи

Комисията изтъква две правни основания в подкрепа на своята жалба.

С първото си правно основание тя изтъква, че Общият съд е изопачил фактите, които стоят в основата на спора. Противно на посоченото в обжалваното решение, в действителност Френската република не извършила превръщане на данъчно вземане в капитал, а просто предоставила на EDF помощ под формата на освобождаване от корпоративния данък. Само по себе си рекапитализирането на EDF не било разгледано в отмененото решение като държавна помощ, единствено неговото данъчно отражение е квалифицирано като такава от Комисията.

С второто си правно основание, което се състои от четири части, жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е счел действията на френското правителство в конкретния случай за поведение на разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика.

На първо място, жалбоподателят оспорва преценката на Общия съд, според която разграничението между държавата акционер и държавата, упражняваща властнически правомощия, зависело основно от преследваната от държавата цел — в конкретния случай рекапитализиране на EDF — а не от обективни и подлежащи на проверка елементи. От една страна, действително Съдът многократно е напомнил, че член 87, параграф 1 ЕО не прави разграничение между намесите на държавата в зависимост от причините и целите. От друга страна, критерий, който се основава на намерението на държавата, би бил особено неподходящ за преценяване на наличието на държавна помощ, доколкото подобен критерий е по естеството си субективен и може да бъде тълкуван по различен начин.

На второ място, Комисията упреква Общият съд, че не е основал анализа си на сравнително разглеждане, от една страна, на поведението, което би имал при подобни обстоятелства лишен от привилегии разумен частен оператор, и, от друга страна, на конкретното поведение на френската държава, притежаваща властнически правомощия.

На трето място, жалбоподателят поддържа, че в обжалваното решение е нарушен принципа на равно третиране между между публичните и частните предприятия, като по този начин това решение допуснало по-благоприятно данъчно третиране на държавата, включително в дружества, в които тя не е единствен акционер.

Накрая, според Комисията Общият съд не е спазил правилата относно разпределянето на тежестта на доказване що се отнася до приложимостта на принципа за разумния частен инвеститор в условията на пазарна икономика, като едновременно с това е взел предвид обстоятелства, настъпили след датата на приемане на отмененото решение.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/17

---

Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 9 март 2010 г. — Merck & Co Inc/Deutsches Patent-und Markenamt

(Дело C-125/10)

(2010/C 161/24)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundespatentgericht

Страни в главното производство

Ищец: Merck & Co Inc

Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt

Преюдициални въпроси

| 1. | Може ли да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила на лекарствени продукти (1), ако периодът от датата на подаване на заявката за основен патент до датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Общността е по-малък от пет години? |
| --- | --- |

1.

Може ли да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила на лекарствени продукти (1), ако периодът от датата на подаване на заявката за основен патент до датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Общността е по-малък от пет години?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (ОВ L 152, стр. 1).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/18

---

Иск, предявен на 15 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия

(Дело C-134/10)

(2010/C 161/25)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и C. Vrignon)

Ответник: Кралство Белгия

Искания на ищеца

| — | да се установи, че като не е транспонирало правилно член 31 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива и по член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз, |
| --- | --- |

—

да се установи, че като не е транспонирало правилно член 31 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива и по член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

| — | да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Европейската комисия повдига три твърдения за нарушения в подкрепа на иска си, като изтъква липсата на пропорционалност на оспореното национално законодателство, по-конкретно що се отнася до процедурата и критериите за определяне на радио и телевизионни канали, които се ползват от режим на разпространение, наречен „наложителен пренос“.

На първо място, тя упреква ответната страна, че не е установила ясно и предвидимо целите от общ интерес, позволяващи предоставянето на този режим. По този начин органите за радиоразпространение не са в състояние да се запознаят предварително с естеството и обхвата на условията, които трябва да изпълнят и на възложените им задължения за предоставяне на обществени услуги.

На второ място, Комисията критикува едновременно липсата на прозрачност при провеждането на процедурата за разрешение, широкото право на преценка на властите, тъй като националното законодателство изглежда налага на засегнатите органи разпространението на всички канали, които те разпространяват, а не само каналите, които преследват поставените цели от общ интерес, както и дискриминационния обхват на изискването за установяване на тези органи на националната територия.

На трето място, ищецът критикува неспазването на приложното поле на член 31 от Директивата за универсалната услуга, що се отнася до обуславянето на разпространението от наличието на значителен брой крайни ползватели на съобщителните мрежи.

---

(1)  ОВ L 108, стp. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/18

---

Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 15 март 2010 г. — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

(Дело C-136/10)

(2010/C 161/26)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Târgu-Mureș

Страни в главното производство

Жалбоподател: Daniel Ionel Obreja

Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

Преюдициални въпроси

| 1. | Може ли да се приеме, че с въвеждането на такса за замърсяване за периода от 01.07.2008 г. до 15.12.2008 г. по силата на релевантното национално законодателство, прието от Румъния (O.U.G. No 50/2008), са спазени, на първо място, принципите на митническия съюз и на избягване на двойното данъчно облагане, така както те са предвидени в членове 23, 25 и 90 [ДЕО], доколкото тези разпоредби от договора допускат въвеждането на такса за замърсяване за целта, предвидена от румънския законодател в преамбюла на O.U.G. No 50/2008, цел, която е предвидена и в член 174 [ДЕО] и следващи: гарантиране на защитата на околната среда чрез реализирането на програми и проекти за повишаване на качеството на въздуха и за вписване в граничните стойности, предвидени от общностното законодателство в тази област? С други думи, по-конкретно: може ли да се приеме, че разпоредбите на член 174 [ДЕО] и следващи позволяват да се отклони прилагането на членове 23, 25 и 90 ЕО в хипотезата на въвеждането на такса за замърсяване на околната среда в държава членка на Европейския съюз при първата регистрация в тази държава на нови или на употребявани моторни превозни средства, внасяни от друга държава членка? |
| --- | --- |

1.

Може ли да се приеме, че с въвеждането на такса за замърсяване за периода от 01.07.2008 г. до 15.12.2008 г. по силата на релевантното национално законодателство, прието от Румъния (O.U.G. No 50/2008), са спазени, на първо място, принципите на митническия съюз и на избягване на двойното данъчно облагане, така както те са предвидени в членове 23, 25 и 90 [ДЕО], доколкото тези разпоредби от договора допускат въвеждането на такса за замърсяване за целта, предвидена от румънския законодател в преамбюла на O.U.G. No 50/2008, цел, която е предвидена и в член 174 [ДЕО] и следващи: гарантиране на защитата на околната среда чрез реализирането на програми и проекти за повишаване на качеството на въздуха и за вписване в граничните стойности, предвидени от общностното законодателство в тази област? С други думи, по-конкретно: може ли да се приеме, че разпоредбите на член 174 [ДЕО] и следващи позволяват да се отклони прилагането на членове 23, 25 и 90 ЕО в хипотезата на въвеждането на такса за замърсяване на околната среда в държава членка на Европейския съюз при първата регистрация в тази държава на нови или на употребявани моторни превозни средства, внасяни от друга държава членка?

| 2. | Ако такова превозно средство е обложено в една държава членка с подобна такса, т.е. с такса за замърсяване на околната среда (със същото понятийно съдържание и със същия обхват, а именно имаща за цел опазването на околната среда в съответствие с принципите и целите, определени в член 174 и следващи ЕО, във връзка с първата регистрация в друга държава членка, възможно ли е да се въвежда такава такса за замърсяване на околната среда със същите цели като предвидените в членове 174 ЕО и следващи, дори и моторното превозно средство да е било обложено предварително с такса за замърсяване на околната среда в друга държава членка? |
| --- | --- |

2.

Ако такова превозно средство е обложено в една държава членка с подобна такса, т.е. с такса за замърсяване на околната среда (със същото понятийно съдържание и със същия обхват, а именно имаща за цел опазването на околната среда в съответствие с принципите и целите, определени в член 174 и следващи ЕО, във връзка с първата регистрация в друга държава членка, възможно ли е да се въвежда такава такса за замърсяване на околната среда със същите цели като предвидените в членове 174 ЕО и следващи, дори и моторното превозно средство да е било обложено предварително с такса за замърсяване на околната среда в друга държава членка?

| 3. | И накрая, може ли да се счита, че са нарушени принципите на митническия съюз или за забрана на косвена национална закрила, предвидени в членове 23, 25 и 90 ЕО в обратната хипотеза, в която такова моторно превозно средство не е обложено в друга държава членка с такса за замърсяване на околната среда (или защото такава такса не съществува, или по друга причина), но при последващата регистрация в друга държава членка, например в Румъния, където такса от този вид се събира, в тази държава таксата за опазване се събира при първата регистрация? |
| --- | --- |

3.

И накрая, може ли да се счита, че са нарушени принципите на митническия съюз или за забрана на косвена национална закрила, предвидени в членове 23, 25 и 90 ЕО в обратната хипотеза, в която такова моторно превозно средство не е обложено в друга държава членка с такса за замърсяване на околната среда (или защото такава такса не съществува, или по друга причина), но при последващата регистрация в друга държава членка, например в Румъния, където такса от този вид се събира, в тази държава таксата за опазване се събира при първата регистрация?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/19 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/19

---

Преюдициално запитване, отправено от Hof van Cassatie van België на 17 март 2010 г. — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin и Jo Goossens

(Дело C-140/10)

(2010/C 161/27)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Hof van Cassatie van België

Страни в главното производство

Жалбоподател: Greenstar-Kanzi Europe NV

Ответници: Jean Hustin, Jo Goossens

Преюдициални въпроси

| 1. | Трябва ли член 94 от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), изменен с Регламент (ЕО) No 873/2004 на Съвета от 29 април 2004 г. (2), във връзка с член 11, параграф 1, член 13, параграфи 1—3 и членове 16, 27 и 104 от посочения Регламент No 2100/94, да се тълкува в смисъл, че титулярят или лицензополучателят има право на иск за преустановяване на нарушение срещу всяко лице, което извършва действия по отношение на материал, който лицензополучателят му е продал или прехвърлил, когато не са спазени ограниченията относно продажбата на този материал, предвидени в лицензионния договор между лицензополучателя и титуляря на закрила на Общността на сортовете растения? |
| --- | --- |

1.

Трябва ли член 94 от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), изменен с Регламент (ЕО) No 873/2004 на Съвета от 29 април 2004 г. (2), във връзка с член 11, параграф 1, член 13, параграфи 1—3 и членове 16, 27 и 104 от посочения Регламент No 2100/94, да се тълкува в смисъл, че титулярят или лицензополучателят има право на иск за преустановяване на нарушение срещу всяко лице, което извършва действия по отношение на материал, който лицензополучателят му е продал или прехвърлил, когато не са спазени ограниченията относно продажбата на този материал, предвидени в лицензионния договор между лицензополучателя и титуляря на закрила на Общността на сортовете растения?

| 2. | При утвърдителен отговор, има ли значение за преценката на нарушението дали лицето, което извършва посочените действия, е знаело или е трябвало да знае за съдържащите се в лицензионния договор ограничения? |
| --- | --- |

2.

При утвърдителен отговор, има ли значение за преценката на нарушението дали лицето, което извършва посочените действия, е знаело или е трябвало да знае за съдържащите се в лицензионния договор ограничения?

---

(1)  ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197.

(2)  ОВ L 162, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 165.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/19 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/19

---

Иск, предявен на 16 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия

(Дело C-141/10)

(2010/C 161/28)

Език на производството: нидерландски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и M. van Beek)

Ответник: Кралство Нидерландия

Искания

Ищецът моли:

| — | да се установи, че като не е взело всички необходими мерки за премахване на правните норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) и по членове 45—48 от ДФЕС, |
| --- | --- |

—

да се установи, че като не е взело всички необходими мерки за премахване на правните норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) и по членове 45—48 от ДФЕС,

| — | да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

| 1. | Неотдавна Европейският парламент отправи до Комисията няколко искания за информация относно португалските граждани с местожителство в Португалия, които работят на плаващи платформи в нидерландския континентален шелф, но не им се осигуряват същите условия на труд и същата социална защита като на работниците с местожителство в Нидерландия. |
| --- | --- |

1.

Неотдавна Европейският парламент отправи до Комисията няколко искания за информация относно португалските граждани с местожителство в Португалия, които работят на плаващи платформи в нидерландския континентален шелф, но не им се осигуряват същите условия на труд и същата социална защита като на работниците с местожителство в Нидерландия.

| 2. | В резултат от това на основание член 226 ЕО (понастоящем член 258 от ДФЕС) Комисията изпрати на Нидерландия официално уведомително писмо и мотивирано становище. В тях Комисията посочва, че нидерландските правни разпоредби в областта на социалното осигуряване трябва да се прилагат и към работниците на нидерландски плаващи платформи, които са граждани на други държави — членки на Европейския съюз. Отказът на нидерландските власти да осигурят на тези лица съответните социалноосигурителни обезщетения е несъвместим с глава 2 от Регламент (ЕИО) No 1408/71, и в частност с член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от него, както и с членове 39—42 ЕО (понастоящем членове 45—48 от ДФЕС). |
| --- | --- |

2.

В резултат от това на основание член 226 ЕО (понастоящем член 258 от ДФЕС) Комисията изпрати на Нидерландия официално уведомително писмо и мотивирано становище. В тях Комисията посочва, че нидерландските правни разпоредби в областта на социалното осигуряване трябва да се прилагат и към работниците на нидерландски плаващи платформи, които са граждани на други държави — членки на Европейския съюз. Отказът на нидерландските власти да осигурят на тези лица съответните социалноосигурителни обезщетения е несъвместим с глава 2 от Регламент (ЕИО) No 1408/71, и в частност с член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от него, както и с членове 39—42 ЕО (понастоящем членове 45—48 от ДФЕС).

| 3. | До този момент Нидерландия не е взела всички мерки за премахване на националните правни норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз. |
| --- | --- |

3.

До този момент Нидерландия не е взела всички мерки за премахване на националните правни норми, съгласно които определени социалноосигурителни обезщетения не се изплащат на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз.

| 4. | По тази причина Комисията смята, че Нидерландия не изпълнява задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 и по членове 45—48 от ДФЕС, доколкото отказва да изплаща определени социалноосигурителни обезщетения на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз. |
| --- | --- |

4.

По тази причина Комисията смята, че Нидерландия не изпълнява задълженията си по член 13, параграф 2, буква а) и член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 и по членове 45—48 от ДФЕС, доколкото отказва да изплаща определени социалноосигурителни обезщетения на работещите на плаващи платформи в Нидерландия граждани на други държави — членки на Европейския съюз.

---

(1)  Регламент на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/20

---

Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Brussel на 29 март 2010 г. — Express Line NV/Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

(Дело C-148/10)

(2010/C 161/29)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Hof van Beroep te Brussel

Страни в главното производство

Ищец: Express Line NV

Ответник: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

Преюдициални въпроси

| 1. | Трябва ли разпоредбите на Директива 97/67/ЕО (1) от [15] декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, съответно изменена с Директива 2002/39/ЕО (2) и по-специално, но не само член 19 от нея във връзка с нанесените от Директива 2008/6/ЕО (3) изменения, които трябва да бъдат транспонирани най-късно до 31 декември 2010 година в националното право, да се разбират и тълкуват в смисъл, че на държавите членки не се разрешава да придават задължителен характер на външна система за обработка на жалби по отношение на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги, на основание, че:






  i) | Директивата предвижда пълно хармонизиране, що се отнася до приложимите процедури по обжалване за защита на ползувателите на пощенски услуги; или |
| --- | --- | --- |

1.

Трябва ли разпоредбите на Директива 97/67/ЕО (1) от [15] декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, съответно изменена с Директива 2002/39/ЕО (2) и по-специално, но не само член 19 от нея във връзка с нанесените от Директива 2008/6/ЕО (3) изменения, които трябва да бъдат транспонирани най-късно до 31 декември 2010 година в националното право, да се разбират и тълкуват в смисъл, че на държавите членки не се разрешава да придават задължителен характер на външна система за обработка на жалби по отношение на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги, на основание, че:

i)

Директивата предвижда пълно хармонизиране, що се отнася до приложимите процедури по обжалване за защита на ползувателите на пощенски услуги; или

| ii) | това задължение е наложено от Директива 2002/39/ЕО само на доставчика на универсална услуга, а считано от влизането в сила на Директива 2008/6/ЕО — на всички доставчици на универсални услуги, въпреки че съгласно член 19, параграф 1, трета алинея от Директива 2008/6/ЕО държавите членки могат само да насърчават, но не и да налагат развитието на независими извънсъдебни схеми за разрешаване на спорове между доставчиците на пощенски услуги, различни от универсалните услуги и крайните ползватели? |
| --- | --- |

ii)

това задължение е наложено от Директива 2002/39/ЕО само на доставчика на универсална услуга, а считано от влизането в сила на Директива 2008/6/ЕО — на всички доставчици на универсални услуги, въпреки че съгласно член 19, параграф 1, трета алинея от Директива 2008/6/ЕО държавите членки могат само да насърчават, но не и да налагат развитието на независими извънсъдебни схеми за разрешаване на спорове между доставчиците на пощенски услуги, различни от универсалните услуги и крайните ползватели?

| 2. | Ако отговорът на първия въпрос е, че в качеството си на такава Пощенската директива не пречи на държавите членки да налагат на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги задължителна външна система за обработка на жалби, каквато е предвидена в първа алинея на член 19, параграф 2 за доставчиците на универсални пощенски услуги, трябва ли принципите за свободното движение на услуги (член 49 и следващите от Договора за ЕО, член 56 и следващите от ДФЕС) да се тълкуват в смисъл, че въведените от държава членка ограничения, които се основават на императивни съображения от общ интерес за защита на потребителите, по силата на които на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги е наложена задължителна външна система за обработка на жалби, предвидена в първа алинея на член 19, параграф 2 за доставчиците на универсални пощенски услуги, са съвместими с Договора за функционирането на Европейския съюз, дори ако в рамките на прилагането на разглежданата система за обработка на жалби не се прави никакво разграничение между жалбите на потребителите и тези на крайните ползуватели, въпреки че ползувателите на тези услуги (в настоящия случай експресни и куриерски услуги) в голямата си част са професионални ползуватели? |
| --- | --- |

2.

Ако отговорът на първия въпрос е, че в качеството си на такава Пощенската директива не пречи на държавите членки да налагат на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги задължителна външна система за обработка на жалби, каквато е предвидена в първа алинея на член 19, параграф 2 за доставчиците на универсални пощенски услуги, трябва ли принципите за свободното движение на услуги (член 49 и следващите от Договора за ЕО, член 56 и следващите от ДФЕС) да се тълкуват в смисъл, че въведените от държава членка ограничения, които се основават на императивни съображения от общ интерес за защита на потребителите, по силата на които на доставчиците на неуниверсални пощенски услуги е наложена задължителна външна система за обработка на жалби, предвидена в първа алинея на член 19, параграф 2 за доставчиците на универсални пощенски услуги, са съвместими с Договора за функционирането на Европейския съюз, дори ако в рамките на прилагането на разглежданата система за обработка на жалби не се прави никакво разграничение между жалбите на потребителите и тези на крайните ползуватели, въпреки че ползувателите на тези услуги (в настоящия случай експресни и куриерски услуги) в голямата си част са професионални ползуватели?

---

(1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стp. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12).

(2)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за изменение на Директива 97/67/ЕО относно по-нататъшното отваряне на пощенските услуги в Общността за конкуренция (ОВ L 176, стp. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 178).

(3)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 година за изменение на Директива 97/67/ЕО с оглед пълното изграждане на вътрешния пазар на пощенски услуги в Общността (ОВ L 52, стр. 3).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/21

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 29 март 2010 г. — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA

(Дело C-150/10)

(2010/C 161/30)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Tribunal de première instance de Bruxelles

Страни в главното производство

Ищец: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

Ответник: Beneo Orafti SA

Преюдициални въпроси

| 1. | Освободени ли са преходните квоти, предоставяни на предприятията производители на захар на основание член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006 на Комисията (1), от прилагането на временната схема за преструктуриране, установена с Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета (2) и с Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията (3) за мерките по прилагане, доколкото:






  а) | за тези квоти не се заплаща временната вноска за преструктуриране, |
| --- | --- | --- |

1.

Освободени ли са преходните квоти, предоставяни на предприятията производители на захар на основание член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006 на Комисията (1), от прилагането на временната схема за преструктуриране, установена с Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета (2) и с Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията (3) за мерките по прилагане, доколкото:

а)

за тези квоти не се заплаща временната вноска за преструктуриране,

| б) | за тези квоти не се предоставя помощта за преструктуриране и |
| --- | --- |

б)

за тези квоти не се предоставя помощта за преструктуриране и

| в) | тези квоти не са квоти по смисъла на Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета, така както са определени с член 2.6 от посочения регламент? |
| --- | --- |

в)

тези квоти не са квоти по смисъла на Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета, така както са определени с член 2.6 от посочения регламент?

| 2. | Дори при отрицателен отговор на предходния въпрос, представляват ли преходните квоти отделен вид квоти наред с редовните основни квоти, доколкото:






  а) | преходните квоти се предоставят на основание член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006 на Комисията, а не на основание член 7 от Регламент (ЕО) No 318/2006 на Съвета (4)? |
| --- | --- | --- |

2.

Дори при отрицателен отговор на предходния въпрос, представляват ли преходните квоти отделен вид квоти наред с редовните основни квоти, доколкото:

а)

преходните квоти се предоставят на основание член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006 на Комисията, а не на основание член 7 от Регламент (ЕО) No 318/2006 на Съвета (4)?

| б) | критериите за предоставяне на преходните квоти са различни от критериите за предоставяне на редовните основни квоти и |
| --- | --- |

б)

критериите за предоставяне на преходните квоти са различни от критериите за предоставяне на редовните основни квоти и

| в) | преходните квоти представляват преходни мерки, чието предназначение е да улеснят прехода от старата към новата схема на пазара на захар в Общността и следователно по принцип се прилагат само за пазарната 2006—2007 година? |
| --- | --- |

в)

преходните квоти представляват преходни мерки, чието предназначение е да улеснят прехода от старата към новата схема на пазара на захар в Общността и следователно по принцип се прилагат само за пазарната 2006—2007 година?

| 3. | При утвърдителен отговор на един от двата предходни въпроса (или и на двата), има ли право предприятие за производство на захар, което е поискало помощ за преструктуриране за пазарната 2006—2007 година в съответствие с член 3 от Регламент No 320/2006 на Съвета, да получи преходна квота, предоставена за пазарната 2006—2007 година в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006? |
| --- | --- |

3.

При утвърдителен отговор на един от двата предходни въпроса (или и на двата), има ли право предприятие за производство на захар, което е поискало помощ за преструктуриране за пазарната 2006—2007 година в съответствие с член 3 от Регламент No 320/2006 на Съвета, да получи преходна квота, предоставена за пазарната 2006—2007 година в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) No 493/2006?

| 4. | При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли налаганата санкция да се състои [във] възстановяване на отпуснатата част от помощта за преструктуриране и възстановяване на преходната квота? Как трябва да се изчислява размерът на подлежащата на възстановяване съгласно член 26, параграф 1 сума и на санкцията по член 27 от Регламент No 968 на Комисията, когато предприятието за производство на захар е получило помощ за преструктуриране (за пазарната 2006—2007 година) и е използвало преходната си квота (за която не е отпусната никаква помощ за преструктуриране)? Трябва ли при изчисляването на тази сума и на тази санкция да се вземат предвид изцяло или отчасти следните обстоятелства:






  а) | разходите, които съответното предприятие за производство на захар е направило за демонтиране на своите производствени съоръжения? |
| --- | --- | --- |

4.

При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли налаганата санкция да се състои [във] възстановяване на отпуснатата част от помощта за преструктуриране и възстановяване на преходната квота? Как трябва да се изчислява размерът на подлежащата на възстановяване съгласно член 26, параграф 1 сума и на санкцията по член 27 от Регламент No 968 на Комисията, когато предприятието за производство на захар е получило помощ за преструктуриране (за пазарната 2006—2007 година) и е използвало преходната си квота (за която не е отпусната никаква помощ за преструктуриране)? Трябва ли при изчисляването на тази сума и на тази санкция да се вземат предвид изцяло или отчасти следните обстоятелства:

а)

разходите, които съответното предприятие за производство на захар е направило за демонтиране на своите производствени съоръжения?

| б) | загубите, които съответното предприятие за производство на захар понася поради отказа си от редовната основна квота? |
| --- | --- |

б)

загубите, които съответното предприятие за производство на захар понася поради отказа си от редовната основна квота?

| в) | фактът, че преходната квота е конкретна и преходна мярка, която позволява само производството за пазарната 2006—2007 година, но не се прилага по отношение на другите пазарни години (освен в случая с преходните квоти за захар)? |
| --- | --- |

в)

фактът, че преходната квота е конкретна и преходна мярка, която позволява само производството за пазарната 2006—2007 година, но не се прилага по отношение на другите пазарни години (освен в случая с преходните квоти за захар)?

| г) | представлява ли нарушение на принципа на пропорционалност изчисляването на подлежаща на възстановяване сума, при което не се вземат предвид посочените в букви а)—в) по-горе обстоятелства? |
| --- | --- |

г)

представлява ли нарушение на принципа на пропорционалност изчисляването на подлежаща на възстановяване сума, при което не се вземат предвид посочените в букви а)—в) по-горе обстоятелства?

| 5. | Независимо от отговора на предходните въпроси, от кой момент поетите по силата на план за преструктуриране задължения пораждат действие, тоест стават обвързващи за заявителя?






  а) | От началото на пазарната година, за която заявителят е подал заявление за помощ за преструктуриране? |
| --- | --- | --- |

5.

Независимо от отговора на предходните въпроси, от кой момент поетите по силата на план за преструктуриране задължения пораждат действие, тоест стават обвързващи за заявителя?

а)

От началото на пазарната година, за която заявителят е подал заявление за помощ за преструктуриране?

| б) | От подаването на заявлението до компетентния национален орган? |
| --- | --- |

б)

От подаването на заявлението до компетентния национален орган?

| в) | От съобщението на компетентния национален орган, че счита заявлението за пълно? |
| --- | --- |

в)

От съобщението на компетентния национален орган, че счита заявлението за пълно?

| г) | От съобщението на компетентния национален орган, че счита заявлението за предоставяне на помощ за преструктуриране за допустимо? |
| --- | --- |

г)

От съобщението на компетентния национален орган, че счита заявлението за предоставяне на помощ за преструктуриране за допустимо?

| д) | От съобщението за решението на компетентния национален орган да предостави помощ за преструктуриране? |
| --- | --- |

д)

От съобщението за решението на компетентния национален орган да предостави помощ за преструктуриране?

| 6. | При утвърдителен отговор на единия от двата въпроса [1 и 2] (или и на двата), има ли право предприятие за производство на захар, на което за пазарната 2006—2007 година е предоставена преходна квота, да използва тази квота през пазарната година, дори когато на това предприятие е отпусната помощ за преструктуриране предвид неговата редовна основна квота, считано от пазарната 2006—2007 година? |
| --- | --- |

6.

При утвърдителен отговор на единия от двата въпроса [1 и 2] (или и на двата), има ли право предприятие за производство на захар, на което за пазарната 2006—2007 година е предоставена преходна квота, да използва тази квота през пазарната година, дори когато на това предприятие е отпусната помощ за преструктуриране предвид неговата редовна основна квота, считано от пазарната 2006—2007 година?

| 7. | При отрицателен отговор на въпросите [1, 2 и 6], има ли право компетентният национален орган на държава членка, при неспазване на задълженията по плана за преструктуриране, наред с възстановяването на помощта за преструктуриране и санкцията съгласно членове 26 и 27 от Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията да налага и такса за произведените излишъци съгласно член 4 от Регламент (ЕО) No 967/2006 на Комисията (5), или това кумулиране на санкции нарушава принципа „non bis in idem“, принципа на пропорционалност и принципа за недопускане на дискриминация? |
| --- | --- |

7.

При отрицателен отговор на въпросите [1, 2 и 6], има ли право компетентният национален орган на държава членка, при неспазване на задълженията по плана за преструктуриране, наред с възстановяването на помощта за преструктуриране и санкцията съгласно членове 26 и 27 от Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията да налага и такса за произведените излишъци съгласно член 4 от Регламент (ЕО) No 967/2006 на Комисията (5), или това кумулиране на санкции нарушава принципа „non bis in idem“, принципа на пропорционалност и принципа за недопускане на дискриминация?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 493/2006 на Комисията от 27 март 2006 година за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламенти (ЕО) No 1265/2001 и (ЕО) No 314/2002 (ОВ L 89, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 94)

(2)  Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (ЕО) No 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118)

(3)  Регламент (ЕО) No 968/2006 на Комисията от 27 юни 2006 година относно формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 176, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 52)

(4)  Регламент (ЕО) No 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 58, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 77)

(5)  Регламент (ЕО) No 967/2006 на Комисията от 29 юни 2006 година за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 318/2006 на Съвета по отношение на производството над квотите в сектора на захарта (ОВ L 176, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 42 и поправка ОВ L 52, стр. 28)

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/22

---

Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt (Белгия) на 31 март 2010 г. — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

(Дело C-151/10)

(2010/C 161/31)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt

Страни в главното производство

Жалбоподател: Dai Cugini NV

Ответник: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

Преюдициални въпроси

| 1. | Национални разпоредби, в частност презумпцията по член 22б от Закона от 27 юни 1969 г. за изменение на Декрет-закона от 28 декември 1944 година за социалната сигурност на работниците и член 171 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., в изменената си впоследствие редакция, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО (1) на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят? |
| --- | --- |

1.

Национални разпоредби, в частност презумпцията по член 22б от Закона от 27 юни 1969 г. за изменение на Декрет-закона от 28 декември 1944 година за социалната сигурност на работниците и член 171 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., в изменената си впоследствие редакция, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО (1) на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят?

| 2. | Национални разпоредби, които задължават работодателите да изготвят и съхраняват многобройни ведомости съгласно членове 157—169 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., като за неизпълнението на тези задължения се предвиждат наказателноправни санкции, налагане на административни глоби и гражданскоправни санкции, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят? |
| --- | --- |

2.

Национални разпоредби, които задължават работодателите да изготвят и съхраняват многобройни ведомости съгласно членове 157—169 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., като за неизпълнението на тези задължения се предвиждат наказателноправни санкции, налагане на административни глоби и гражданскоправни санкции, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят?

---

(1)  Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време,сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/23

---

Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 2 април 2010 г. — Williams и др./British Airways plc

(Дело C-155/10)

(2010/C 161/32)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Williams и др.

Ответник: British Airways plc

Преюдициални въпроси

| i) | Съгласно а) член 7 от Директива 93/104/ЕО на Съвета (1) и член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Съвета (2) и б) клауза 3 от Европейското споразумение, приложено към Директива 2000/79/ЕО на Съвета (3): (1) до каква степен европейското право определя или предвижда, ако случаят е такъв, изисквания относно естеството и/или равнището плащанията, които трябва да се извършват за периодите на платен годишен отпуск и (2) до каква степен държавите членки могат да определят, ако случаят е такъв, начина на изчисляване на тези плащания? |
| --- | --- |

i)

Съгласно а) член 7 от Директива 93/104/ЕО на Съвета (1) и член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Съвета (2) и б) клауза 3 от Европейското споразумение, приложено към Директива 2000/79/ЕО на Съвета (3): (1) до каква степен европейското право определя или предвижда, ако случаят е такъв, изисквания относно естеството и/или равнището плащанията, които трябва да се извършват за периодите на платен годишен отпуск и (2) до каква степен държавите членки могат да определят, ако случаят е такъв, начина на изчисляване на тези плащания?

| ii) | В частност достатъчно ли е съгласно националното право и/или практика и/или съгласно колективните договори и/или договорните споразумения, сключени между работодатели и работници на национално равнище, извършеното плащане да позволява на работника (или да го насърчава) да ползва годишния си отпуск и да извлича облагата от него в пълния смисъл на тези думи и да не предполага значителен риск, в случай че работникът не направи това? |
| --- | --- |

ii)

В частност достатъчно ли е съгласно националното право и/или практика и/или съгласно колективните договори и/или договорните споразумения, сключени между работодатели и работници на национално равнище, извършеното плащане да позволява на работника (или да го насърчава) да ползва годишния си отпуск и да извлича облагата от него в пълния смисъл на тези думи и да не предполага значителен риск, в случай че работникът не направи това?

| iii) | Или се изисква плащането а) да съответства точно на „нормалното“ трудово възнаграждение на работника или б) да бъде най-общо сравнимо с това възнаграждение? |
| --- | --- |

iii)

Или се изисква плащането а) да съответства точно на „нормалното“ трудово възнаграждение на работника или б) да бъде най-общо сравнимо с това възнаграждение?

По-нататък, при утвърдителен отговор на въпрос (iii), букви а) или б):

| iv) | Представлява ли релевантното или сравнимо трудово възнаграждение а) възнаграждението, което работникът би получавал през този период на отпуск, ако бе работил вместо да ползва отпуск, или представлява б) възнаграждението, което би получавал през друг период, в който е работил и, ако това е така, през кой период? |
| --- | --- |

iv)

Представлява ли релевантното или сравнимо трудово възнаграждение а) възнаграждението, което работникът би получавал през този период на отпуск, ако бе работил вместо да ползва отпуск, или представлява б) възнаграждението, което би получавал през друг период, в който е работил и, ако това е така, през кой период?

| v) | Как следва да се преценява „нормалното“ или „сравнимото“ трудово възнаграждение при обстоятелства, при които а) възнаграждението на работник, който полага труд, се допълва ако и доколкото той упражнява специфична дейност, б) съществува предел, годишен или друг, по отношение на обхвата или продължителността на упражняване на такава дейност от работника, и този предел е надвишен или почти надвишен към момента, в който работникът е започнал да ползва годишния си отпуск, така че всъщност не би могъл да упражнява тази дейност, ако бе работил вместо да ползва отпуск? |
| --- | --- |

v)

Как следва да се преценява „нормалното“ или „сравнимото“ трудово възнаграждение при обстоятелства, при които а) възнаграждението на работник, който полага труд, се допълва ако и доколкото той упражнява специфична дейност, б) съществува предел, годишен или друг, по отношение на обхвата или продължителността на упражняване на такава дейност от работника, и този предел е надвишен или почти надвишен към момента, в който работникът е започнал да ползва годишния си отпуск, така че всъщност не би могъл да упражнява тази дейност, ако бе работил вместо да ползва отпуск?

---

(1)  Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стр. 18).

(2)  Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).

(3)  Директива 2000/79/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година относно Европейското споразумение за организация на работното време на мобилните работници в гражданската авиация, сключено от Асоциацията на европейските авиокомпании (АЕА), Европейската федерация на транспортните работници (ETF), Европейската асоциация на пилотите (ECA), Асоциацията на европейските регионални авиокомпании (ERA) и Международната асоциация на въздушните превозвачи (IACA) (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 302, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 3).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/24

---

Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 6 април 2010 г. — Johan van Leendert Holding BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

(Дело C-158/10)

(2010/C 161/33)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Raad van State

Страни в главното производство

Ищец: Johan van Leendert Holding BV

Ответник: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

Преюдициални въпроси

Трябва ли членове 56 и 57 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, като съдържащата се член 2 от Wet arbeid vreemdelingen, във връзка с член 1д, параграф 1, буква в) от Правилника за прилагане на тази закон, съгласно която за командироването на работници по смисъла на член 1, параграф 3, буква б) от Директива 96/71/CE (1) се изисква да бъде издадено разрешение за наемане на работа?

---

(1)  Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ, L 18, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/24

---

Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Gerhard Fuchs/Land Hessen

(Дело C-159/10)

(2010/C 161/34)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

Страни в главното производство

Жалбоподател: Gerhard Fuchs

Ответник: Land Hessen

Преюдициални въпроси

| 1. | Преследват ли разпоредбите на Hessisches Beamtengesetz (HBG) във връзка със задължителното възрастово ограничение, което е основание за пенсиониране на длъжностни лица, цел от общ интерес съобразно критериите на правото на Съюза?
  В тази връзка възникват следните основни въпроси: | На какви специфични изисквания съгласно правото на Съюза трябва да отговаря тази цел от общ интерес? Кои други въпроси във връзка с изясняването на фактите по делото следва да разгледа запитващата юрисдикция? |
| --- | --- | --- |

1.

Преследват ли разпоредбите на Hessisches Beamtengesetz (HBG) във връзка със задължителното възрастово ограничение, което е основание за пенсиониране на длъжностни лица, цел от общ интерес съобразно критериите на правото на Съюза?

В тази връзка възникват следните основни въпроси:

На какви специфични изисквания съгласно правото на Съюза трябва да отговаря тази цел от общ интерес? Кои други въпроси във връзка с изясняването на фактите по делото следва да разгледа запитващата юрисдикция?

| | Представлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО (1) интересът от спестяване на бюджетни средства и ограничаване на разходите за персонала, чрез избягване в настоящия случай на назначаването на нов персонал и чрез постигане по този начин на намаляване на разходите за персонала? |
| --- | --- |

Представлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО (1) интересът от спестяване на бюджетни средства и ограничаване на разходите за персонала, чрез избягване в настоящия случай на назначаването на нов персонал и чрез постигане по този начин на намаляване на разходите за персонала?

| | Може ли да се счита за законосъобразна цел от общ интерес желанието на работодател в публичния сектор да разполага с определена сигурност при планирането, що се отнася до пенсионирането на длъжностни лица, включително и когато всеки работодател в публичния сектор, който попада в обхвата на HBG или на Beamtenstatusgesetz може да разработи или да наложи собствени управленски концепции относно планирането във връзка с персонала? |
| --- | --- |

Може ли да се счита за законосъобразна цел от общ интерес желанието на работодател в публичния сектор да разполага с определена сигурност при планирането, що се отнася до пенсионирането на длъжностни лица, включително и когато всеки работодател в публичния сектор, който попада в обхвата на HBG или на Beamtenstatusgesetz може да разработи или да наложи собствени управленски концепции относно планирането във връзка с персонала?

| | Може ли да се счита за цел от общ интерес интересът от „подходящо възрастово разделение“ или от „подходяща възрастова структура“, дори когато липсват правни разпоредби или общи стандарти относно възрастовото разделение или възрастовата структура? |
| --- | --- |

Може ли да се счита за цел от общ интерес интересът от „подходящо възрастово разделение“ или от „подходяща възрастова структура“, дори когато липсват правни разпоредби или общи стандарти относно възрастовото разделение или възрастовата структура?

| | Може ли създаването на възможности за насърчаване за длъжностните лица да се счита за законосъобразна цел от общ интерес по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО? |
| --- | --- |

Може ли създаването на възможности за насърчаване за длъжностните лица да се счита за законосъобразна цел от общ интерес по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО?

| | Преследва ли ограничаването на възрастта законосъобразна цел от общ интерес, когато с нея се цели избягването на правни спорове с по-възрастни служители по въпроса дали те все още са способни да изпълняват служебните си задължения? |
| --- | --- |

Преследва ли ограничаването на възрастта законосъобразна цел от общ интерес, когато с нея се цели избягването на правни спорове с по-възрастни служители по въпроса дали те все още са способни да изпълняват служебните си задължения?

| | Предполага ли общият интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, наличието на концепция относно политиката на заетост, която е по-широка от тази на индивидуалните работодатели в публичния и/или частния сектор? При утвърдителен отговор, доколко единна и обвързваща трябва да бъде тази концепция? |
| --- | --- |

Предполага ли общият интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, наличието на концепция относно политиката на заетост, която е по-широка от тази на индивидуалните работодатели в публичния и/или частния сектор? При утвърдителен отговор, доколко единна и обвързваща трябва да бъде тази концепция?

| | Възможно ли е отделните работодатели в публичния или частния сектор да преследват цели от общ интерес по отношение на групи служители, в случая сведени до длъжностните лица, попадащи в приложното поле на HBG, с правила относно възрастовите ограничения, които имат дотолкова стеснен обхват? |
| --- | --- |

Възможно ли е отделните работодатели в публичния или частния сектор да преследват цели от общ интерес по отношение на групи служители, в случая сведени до длъжностните лица, попадащи в приложното поле на HBG, с правила относно възрастовите ограничения, които имат дотолкова стеснен обхват?

| | При какви условия може да се счита за отговаряща на общия интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, законосъобразната, но не задължителна за работодателите в публичния сектор цел — за заемане от нови служители на освободените от пенсионирани служители длъжности, при необходимост, след повишаване в длъжност на вече наети служители? Трябва ли позоваването на общия интерес да бъде подкрепено освен от изявления с общ характер, също и от статистики и от други заключения, които позволяват да се установи, че тази цел е достатъчно сериозна и може действително да бъде постигната? |
| --- | --- |

При какви условия може да се счита за отговаряща на общия интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, законосъобразната, но не задължителна за работодателите в публичния сектор цел — за заемане от нови служители на освободените от пенсионирани служители длъжности, при необходимост, след повишаване в длъжност на вече наети служители? Трябва ли позоваването на общия интерес да бъде подкрепено освен от изявления с общ характер, също и от статистики и от други заключения, които позволяват да се установи, че тази цел е достатъчно сериозна и може действително да бъде постигната?

| 2. | На какви изисквания трябва да отговаря възрастовото ограничение по смисъла на HBG, за да бъде то съответстващо и подходящо за осъществяване на преследваната цел?
  Необходими ли са по-подробни проучвания, за да се определи съотношението между — вероятния — брой длъжностни лица от двата пола, които биха желали да продължат да работят, след като са достигнали възрастовото ограничение и броя на тези, които след като са достигнали възрастовото ограничение получават пенсия в пълен размер и поради това със сигурност искат да напуснат службата си? Не трябва ли в този случай да се отдаде предпочитание на доброволното пред задължителното пенсиониране, доколкото намаляването на размера на пенсията — когато пенсията се получава преди достигане на пенсионната възраст — гарантира, че няма да се стигне до неоснователно разходване на бюджетни средства и че свързаните с това разходи за персонала ще бъдат ограничени? (Доброволното пенсиониране вместо задължителното такова представлява по-съответстваща и всъщност също толкова подходяща за постигане на преследваната цел уредба).
  Може ли да се смята за подходящо и необходимо автоматичното прекратяване — въз основа на необоримата презумпция за неспособност за изпълнение на служебните задължения, на служебното правоотношение на длъжностни лица от двата пола, които са достигнали определена възраст, в случая 65 години?
  Основателно ли е възможността за запазване на служебното правоотношение поне до навършването на 68-годишна възраст да зависи изцяло от конкретните интереси на работодателя в публичния сектор, а липсата на такива интереси да води задължително до прекратяване на служебното правоотношение, без да съществува каквато и да е правна възможност за възстановяване на статута на длъжностното лице?
  Когато вместо да се ограничи до определяне на условията за получаване на пенсия в пълен размер съгласно 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО, разпоредбата относно възрастовото ограничение налага задължително пенсиониране, може ли да се счита, че това ограничение засяга по несправедлив начин интересите на възрастните хора в сравнение с интересите на по-младите хора, които по принцип не по-значими?
  Ако целта за улесняване на назначенията и/или повишаванията в длъжност е призната за законосъобразна, кои конкретни фактически изисквания следва да бъдат изпълнени, за да се установи до каква степен съответните възможности са действително оползотворени от работодател в публичния сектор, който прилага възрастовото ограничение или от всички работодатели в публичния сектор на и извън общия пазар на труда, за които се отнася законовата разпоредба?
  С оглед на дефицитите, които вече се забелязват на пазара на труда поради демографските тенденции и належащата необходимост от квалифицирана трудова сила във всички области, включително в публичната служба на федерално ниво и на ниво провинции, подходящо и необходимо ли е длъжностните лица от двата пола, които са способни и желаят да продължат да изпълняват своята дейност, да бъдат задължавани да напускат публичната служба, въпреки належащата нужда от значителна трудова сила, на която пазарът на труда не може да отговори? Необходими ли са в тази връзка данни за всеки клон на пазара на труда, които впоследствие може да се наложи да бъдат събирани? |
| --- | --- |

2.

На какви изисквания трябва да отговаря възрастовото ограничение по смисъла на HBG, за да бъде то съответстващо и подходящо за осъществяване на преследваната цел?

Необходими ли са по-подробни проучвания, за да се определи съотношението между — вероятния — брой длъжностни лица от двата пола, които биха желали да продължат да работят, след като са достигнали възрастовото ограничение и броя на тези, които след като са достигнали възрастовото ограничение получават пенсия в пълен размер и поради това със сигурност искат да напуснат службата си? Не трябва ли в този случай да се отдаде предпочитание на доброволното пред задължителното пенсиониране, доколкото намаляването на размера на пенсията — когато пенсията се получава преди достигане на пенсионната възраст — гарантира, че няма да се стигне до неоснователно разходване на бюджетни средства и че свързаните с това разходи за персонала ще бъдат ограничени? (Доброволното пенсиониране вместо задължителното такова представлява по-съответстваща и всъщност също толкова подходяща за постигане на преследваната цел уредба).

Може ли да се смята за подходящо и необходимо автоматичното прекратяване — въз основа на необоримата презумпция за неспособност за изпълнение на служебните задължения, на служебното правоотношение на длъжностни лица от двата пола, които са достигнали определена възраст, в случая 65 години?

Основателно ли е възможността за запазване на служебното правоотношение поне до навършването на 68-годишна възраст да зависи изцяло от конкретните интереси на работодателя в публичния сектор, а липсата на такива интереси да води задължително до прекратяване на служебното правоотношение, без да съществува каквато и да е правна възможност за възстановяване на статута на длъжностното лице?

Когато вместо да се ограничи до определяне на условията за получаване на пенсия в пълен размер съгласно 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО, разпоредбата относно възрастовото ограничение налага задължително пенсиониране, може ли да се счита, че това ограничение засяга по несправедлив начин интересите на възрастните хора в сравнение с интересите на по-младите хора, които по принцип не по-значими?

Ако целта за улесняване на назначенията и/или повишаванията в длъжност е призната за законосъобразна, кои конкретни фактически изисквания следва да бъдат изпълнени, за да се установи до каква степен съответните възможности са действително оползотворени от работодател в публичния сектор, който прилага възрастовото ограничение или от всички работодатели в публичния сектор на и извън общия пазар на труда, за които се отнася законовата разпоредба?

С оглед на дефицитите, които вече се забелязват на пазара на труда поради демографските тенденции и належащата необходимост от квалифицирана трудова сила във всички области, включително в публичната служба на федерално ниво и на ниво провинции, подходящо и необходимо ли е длъжностните лица от двата пола, които са способни и желаят да продължат да изпълняват своята дейност, да бъдат задължавани да напускат публичната служба, въпреки належащата нужда от значителна трудова сила, на която пазарът на труда не може да отговори? Необходими ли са в тази връзка данни за всеки клон на пазара на труда, които впоследствие може да се наложи да бъдат събирани?

| 3. | На какви изисквания за съгласуваност трябва да отговарят разпоредбите в областта на възрастовото ограничение, предвидени от хесенското законодателство и съответно от германското федерално законодателство?
  Може ли да се счита, че няма противоречие между параграф 1 и параграф 3 от член 50 от HBG, при положение, че възможността за продължаване на служебното правоотношение и извън рамките на възрастовото ограничение зависи изцяло от интересите на работодателя в публичния сектор?
  Може ли член 50, параграф 3 от HBG да се тълкува в съответствие с Директивата евентуално в смисъл, че за да се избегне дискриминация, основана на възраст, служебното правоотношение трябва винаги да бъде продължавано, ако това не противоречи на определени служебни съображения? На какви изисквания следва да отговаря такова служебно съображение? Трябва ли да се счита в тази връзка, че за да изискват служебните интереси запазването на служебното правоотношение, е необходимо прекъсването му да води до неоправдана дискриминация, основана на възраст?
  Как това тълкуване на член 50, параграф 3 от HBG може да послужи за продължаването или за възобновяването на статута на длъжностно лице на жалбоподателя, дори когато той вече му е бил отнет? Трябва ли в този случай член 50, параграф 1 от HBG да остане неприложим, при всички положения до навършването на 68-годишна възраст?
  Подходящо и необходимо ли е, от една страна, да се създаде пречка за доброволното пенсиониране при навършването на възраст от 60 години, съответно 63 години, като се намали трайно размерът на пенсията, като от друга страна, се изключи възможността за доброволно продължаване на служебното правоотношение след навършването на 65-годишна възраст, освен ако по изключение работодателят в публичния сектор не заяви специален интерес от такова продължаване?
  Лишават ли по-благоприятните режими, предвидени за лицата на непълно работно време, по отношение на възрастните лица, от една страна и на длъжностните лица, наети със срочни договори, от друга страна, подходящия и необходим характер на възрастовото ограничение, предвидено в член 50, параграф 1 от HBG?
  От гледна точка на съгласуваността как следва да се преценяват различните правила, установени в областта на правото на публичната служба, на трудовото право и на правото на социално осигуряване, които от една страна, се стремят към трайно повишаване на възрастта, на която може да бъде получавана пенсия в пълен размер и, от друга страна, забраняват прекратяването на служебното правоотношение поради достигане на предвидената обичайна пенсионна възраст и които също така налагат задължителното прекратяване на служебното правоотношение при достигането на тази конкретна възраст?
  От значение ли е от гледна точка на съгласуваността фактът, че постепенното повишаване на пенсионната възраст в сферата на социалното осигуряване и на публичната служба на федералната държава и на някои провинции е преди всичко в интерес на заетите лица, доколкото така се отлага за един по-далечен момент спрямо тях на по-строгите условия, приложими за получаването на пенсия в пълен размер в публичния или в частния сектор? Трябва ли тези въпроси да се считат за ирелевантни, тъй като все още не е увеличена пенсионната възраст за длъжностните лица от двата пола, за които се прилага HBG, въпреки че това предстои в близко бъдеще за договорно наетите служители? |
| --- | --- |

3.

На какви изисквания за съгласуваност трябва да отговарят разпоредбите в областта на възрастовото ограничение, предвидени от хесенското законодателство и съответно от германското федерално законодателство?

Може ли да се счита, че няма противоречие между параграф 1 и параграф 3 от член 50 от HBG, при положение, че възможността за продължаване на служебното правоотношение и извън рамките на възрастовото ограничение зависи изцяло от интересите на работодателя в публичния сектор?

Може ли член 50, параграф 3 от HBG да се тълкува в съответствие с Директивата евентуално в смисъл, че за да се избегне дискриминация, основана на възраст, служебното правоотношение трябва винаги да бъде продължавано, ако това не противоречи на определени служебни съображения? На какви изисквания следва да отговаря такова служебно съображение? Трябва ли да се счита в тази връзка, че за да изискват служебните интереси запазването на служебното правоотношение, е необходимо прекъсването му да води до неоправдана дискриминация, основана на възраст?

Как това тълкуване на член 50, параграф 3 от HBG може да послужи за продължаването или за възобновяването на статута на длъжностно лице на жалбоподателя, дори когато той вече му е бил отнет? Трябва ли в този случай член 50, параграф 1 от HBG да остане неприложим, при всички положения до навършването на 68-годишна възраст?

Подходящо и необходимо ли е, от една страна, да се създаде пречка за доброволното пенсиониране при навършването на възраст от 60 години, съответно 63 години, като се намали трайно размерът на пенсията, като от друга страна, се изключи възможността за доброволно продължаване на служебното правоотношение след навършването на 65-годишна възраст, освен ако по изключение работодателят в публичния сектор не заяви специален интерес от такова продължаване?

Лишават ли по-благоприятните режими, предвидени за лицата на непълно работно време, по отношение на възрастните лица, от една страна и на длъжностните лица, наети със срочни договори, от друга страна, подходящия и необходим характер на възрастовото ограничение, предвидено в член 50, параграф 1 от HBG?

От гледна точка на съгласуваността как следва да се преценяват различните правила, установени в областта на правото на публичната служба, на трудовото право и на правото на социално осигуряване, които от една страна, се стремят към трайно повишаване на възрастта, на която може да бъде получавана пенсия в пълен размер и, от друга страна, забраняват прекратяването на служебното правоотношение поради достигане на предвидената обичайна пенсионна възраст и които също така налагат задължителното прекратяване на служебното правоотношение при достигането на тази конкретна възраст?

От значение ли е от гледна точка на съгласуваността фактът, че постепенното повишаване на пенсионната възраст в сферата на социалното осигуряване и на публичната служба на федералната държава и на някои провинции е преди всичко в интерес на заетите лица, доколкото така се отлага за един по-далечен момент спрямо тях на по-строгите условия, приложими за получаването на пенсия в пълен размер в публичния или в частния сектор? Трябва ли тези въпроси да се считат за ирелевантни, тъй като все още не е увеличена пенсионната възраст за длъжностните лица от двата пола, за които се прилага HBG, въпреки че това предстои в близко бъдеще за договорно наетите служители?

---

(1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стp. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/26

---

Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 2 април 2010 г. — Peter Köhler/Land Hessen

(Дело C-160/10)

(2010/C 161/35)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

Страни в главното производство

Жалбоподател: Peter Köhler

Ответник: Land Hessen

Преюдициални въпроси

| 1. | Преследват ли разпоредбите на Hessisches Beamtengesetz (HBG) във връзка със задължителното възрастово ограничение, което е основание за пенсиониране на длъжностни лица, цел от общ интерес съобразно критериите на правото на Съюза?
  В тази връзка възникват следните основни въпроси: | На какви специфични изисквания съгласно правото на Съюза трябва да отговаря тази цел от общ интерес? Кои други въпроси във връзка с изясняването на фактите по делото следва да разгледа запитващата юрисдикция? |
| --- | --- | --- |

1.

Преследват ли разпоредбите на Hessisches Beamtengesetz (HBG) във връзка със задължителното възрастово ограничение, което е основание за пенсиониране на длъжностни лица, цел от общ интерес съобразно критериите на правото на Съюза?

В тази връзка възникват следните основни въпроси:

На какви специфични изисквания съгласно правото на Съюза трябва да отговаря тази цел от общ интерес? Кои други въпроси във връзка с изясняването на фактите по делото следва да разгледа запитващата юрисдикция?

| | Представлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО интересът от спестяване на бюджетни средства и ограничаване на разходите за персонала, чрез избягване в настоящия случай на назначаването на нов персонал и чрез постигане по този начин на намаляване на разходите за персонала? |
| --- | --- |

Представлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО интересът от спестяване на бюджетни средства и ограничаване на разходите за персонала, чрез избягване в настоящия случай на назначаването на нов персонал и чрез постигане по този начин на намаляване на разходите за персонала?

| | Може ли да се счита за законосъобразна цел от общ интерес желанието на работодател в публичния сектор да разполага с определена сигурност при планирането, що се отнася до пенсионирането на длъжностни лица, включително и когато всеки работодател в публичния сектор, който попада в обхвата на HBG или на Beamtenstatusgesetz може да разработи или да наложи собствени управленски концепции относно планирането във връзка с персонала? |
| --- | --- |

Може ли да се счита за законосъобразна цел от общ интерес желанието на работодател в публичния сектор да разполага с определена сигурност при планирането, що се отнася до пенсионирането на длъжностни лица, включително и когато всеки работодател в публичния сектор, който попада в обхвата на HBG или на Beamtenstatusgesetz може да разработи или да наложи собствени управленски концепции относно планирането във връзка с персонала?

| | Може ли да се счита за цел от общ интерес интересът от „подходящо възрастово разделение“ или от „подходяща възрастова структура“, дори когато липсват правни разпоредби или общи стандарти относно възрастовото разделение или възрастовата структура? |
| --- | --- |

Може ли да се счита за цел от общ интерес интересът от „подходящо възрастово разделение“ или от „подходяща възрастова структура“, дори когато липсват правни разпоредби или общи стандарти относно възрастовото разделение или възрастовата структура?

| | Може ли създаването на възможности за насърчаване за длъжностните лица да се счита за законосъобразна цел от общ интерес по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО? |
| --- | --- |

Може ли създаването на възможности за насърчаване за длъжностните лица да се счита за законосъобразна цел от общ интерес по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО?

| | Преследва ли ограничаването на възрастта законосъобразна цел от общ интерес, когато с нея се цели избягването на правни спорове с по-възрастни служители по въпроса дали те все още са способни да изпълняват служебните си задължения? |
| --- | --- |

Преследва ли ограничаването на възрастта законосъобразна цел от общ интерес, когато с нея се цели избягването на правни спорове с по-възрастни служители по въпроса дали те все още са способни да изпълняват служебните си задължения?

| | Предполага ли общият интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, наличието на концепция относно политиката на заетост, която е по-широка от тази на индивидуалните работодатели в публичния и/или частния сектор? При утвърдителен отговор, доколко единна и обвързваща трябва да бъде тази концепция? |
| --- | --- |

Предполага ли общият интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, наличието на концепция относно политиката на заетост, която е по-широка от тази на индивидуалните работодатели в публичния и/или частния сектор? При утвърдителен отговор, доколко единна и обвързваща трябва да бъде тази концепция?

| | Възможно ли е отделните работодатели в публичния или частния сектор да преследват цели от общ интерес по отношение на групи служители, в случая сведени до длъжностните лица, попадащи в приложното поле на HBG, с правила относно възрастовите ограничения, които имат дотолкова стеснен обхват? |
| --- | --- |

Възможно ли е отделните работодатели в публичния или частния сектор да преследват цели от общ интерес по отношение на групи служители, в случая сведени до длъжностните лица, попадащи в приложното поле на HBG, с правила относно възрастовите ограничения, които имат дотолкова стеснен обхват?

| | При какви условия може да се счита за отговаряща на общия интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, законосъобразната, но не задължителна за работодателите в публичния сектор цел — за заемане от нови служители на освободените от пенсионирани служители длъжности, при необходимост, след повишаване в длъжност на вече наети служители? Трябва ли позоваването на общия интерес да бъде подкрепено освен от изявления с общ характер, също и от статистики и от други заключения, които позволяват да се установи, че тази цел е достатъчно сериозна и може действително да бъде постигната? |
| --- | --- |

При какви условия може да се счита за отговаряща на общия интерес, предвиден в член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО, законосъобразната, но не задължителна за работодателите в публичния сектор цел — за заемане от нови служители на освободените от пенсионирани служители длъжности, при необходимост, след повишаване в длъжност на вече наети служители? Трябва ли позоваването на общия интерес да бъде подкрепено освен от изявления с общ характер, също и от статистики и от други заключения, които позволяват да се установи, че тази цел е достатъчно сериозна и може действително да бъде постигната?

| 2. | На какви изисквания трябва да отговаря възрастовото ограничение по смисъла на HBG, за да бъде то съответстващо и подходящо за осъществяване на преследваната цел?
  Необходими ли са по-подробни проучвания, за да се определи съотношението между — вероятния — брой длъжностни лица от двата пола, които биха желали да продължат да работят, след като са достигнали възрастовото ограничение и броя на тези, които след като са достигнали възрастовото ограничение получават пенсия в пълен размер и поради това със сигурност искат да напуснат службата си? Не трябва ли в този случай да се отдаде предпочитание на доброволното пред задължителното пенсиониране, доколкото намаляването на размера на пенсията — когато пенсията се получава преди достигане на пенсионната възраст — гарантира, че няма да се стигне до неоснователно разходване на бюджетни средства и че свързаните с това разходи за персонала ще бъдат ограничени? (Доброволното пенсиониране вместо задължителното такова представлява по-съответстваща и всъщност също толкова подходяща за постигане на преследваната цел уредба).
  Може ли да се смята за подходящо и необходимо автоматичното прекратяване — въз основа на необоримата презумпция за неспособност за изпълнение на служебните задължения, на служебното правоотношение на длъжностни лица от двата пола, които са достигнали определена възраст, в случая 65 години?
  Основателно ли е възможността за запазване на служебното правоотношение поне до навършването на 68-годишна възраст да зависи изцяло от конкретните интереси на работодателя в публичния сектор, а липсата на такива интереси да води задължително до прекратяване на служебното правоотношение, без да съществува каквато и да е правна възможност за възстановяване на статута на длъжностното лице?
  Когато вместо да се ограничи до определяне на условията за получаване на пенсия в пълен размер съгласно член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО, разпоредбата относно възрастовото ограничение налага задължително пенсиониране, може ли да се счита, че това ограничение засяга по несправедлив начин интересите на възрастните хора в сравнение с интересите на по-младите хора, които по принцип не по-значими?
  Ако целта за улесняване на назначенията и/или повишаванията в длъжност е призната за законосъобразна, кои конкретни фактически изисквания следва да бъдат изпълнени, за да се установи до каква степен съответните възможности са действително оползотворени от работодател в публичния сектор, който прилага възрастовото ограничение или от всички работодатели в публичния сектор на и извън общия пазар на труда, за които се отнася законовата разпоредба?
  С оглед на дефицитите, които вече се забелязват на пазара на труда поради демографските тенденции и належащата необходимост от квалифицирана трудова сила във всички области, включително в публичната служба на федерално ниво и на ниво провинции, подходящо и необходимо ли е длъжностните лица от двата пола, които са способни и желаят да продължат да изпълняват своята дейност, да бъдат задължавани да напускат публичната служба, въпреки належащата нужда от значителна трудова сила, на която пазарът на труда не може да отговори? Необходими ли са в тази връзка данни за всеки клон на пазара на труда, които впоследствие може да се наложи да бъдат събирани? |
| --- | --- |

2.

На какви изисквания трябва да отговаря възрастовото ограничение по смисъла на HBG, за да бъде то съответстващо и подходящо за осъществяване на преследваната цел?

Необходими ли са по-подробни проучвания, за да се определи съотношението между — вероятния — брой длъжностни лица от двата пола, които биха желали да продължат да работят, след като са достигнали възрастовото ограничение и броя на тези, които след като са достигнали възрастовото ограничение получават пенсия в пълен размер и поради това със сигурност искат да напуснат службата си? Не трябва ли в този случай да се отдаде предпочитание на доброволното пред задължителното пенсиониране, доколкото намаляването на размера на пенсията — когато пенсията се получава преди достигане на пенсионната възраст — гарантира, че няма да се стигне до неоснователно разходване на бюджетни средства и че свързаните с това разходи за персонала ще бъдат ограничени? (Доброволното пенсиониране вместо задължителното такова представлява по-съответстваща и всъщност също толкова подходяща за постигане на преследваната цел уредба).

Може ли да се смята за подходящо и необходимо автоматичното прекратяване — въз основа на необоримата презумпция за неспособност за изпълнение на служебните задължения, на служебното правоотношение на длъжностни лица от двата пола, които са достигнали определена възраст, в случая 65 години?

Основателно ли е възможността за запазване на служебното правоотношение поне до навършването на 68-годишна възраст да зависи изцяло от конкретните интереси на работодателя в публичния сектор, а липсата на такива интереси да води задължително до прекратяване на служебното правоотношение, без да съществува каквато и да е правна възможност за възстановяване на статута на длъжностното лице?

Когато вместо да се ограничи до определяне на условията за получаване на пенсия в пълен размер съгласно член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО, разпоредбата относно възрастовото ограничение налага задължително пенсиониране, може ли да се счита, че това ограничение засяга по несправедлив начин интересите на възрастните хора в сравнение с интересите на по-младите хора, които по принцип не по-значими?

Ако целта за улесняване на назначенията и/или повишаванията в длъжност е призната за законосъобразна, кои конкретни фактически изисквания следва да бъдат изпълнени, за да се установи до каква степен съответните възможности са действително оползотворени от работодател в публичния сектор, който прилага възрастовото ограничение или от всички работодатели в публичния сектор на и извън общия пазар на труда, за които се отнася законовата разпоредба?

С оглед на дефицитите, които вече се забелязват на пазара на труда поради демографските тенденции и належащата необходимост от квалифицирана трудова сила във всички области, включително в публичната служба на федерално ниво и на ниво провинции, подходящо и необходимо ли е длъжностните лица от двата пола, които са способни и желаят да продължат да изпълняват своята дейност, да бъдат задължавани да напускат публичната служба, въпреки належащата нужда от значителна трудова сила, на която пазарът на труда не може да отговори? Необходими ли са в тази връзка данни за всеки клон на пазара на труда, които впоследствие може да се наложи да бъдат събирани?

| 3. | На какви изисквания за съгласуваност трябва да отговарят разпоредбите в областта на възрастовото ограничение, предвидени от хесенското законодателство и съответно от германското федерално законодателство?
  Може ли да се счита, че няма противоречие между параграф 1 и параграф 3 от член 50 от HBG, при положение, че възможността за продължаване на служебното правоотношение и извън рамките на възрастовото ограничение зависи изцяло от интересите на работодателя в публичния сектор?
  Може ли член 50, параграф 3 от HBG да се тълкува в съответствие с Директивата евентуално в смисъл, че за да се избегне дискриминация, основана на възраст, служебното правоотношение трябва винаги да бъде продължавано, ако това не противоречи на определени служебни съображения? На какви изисквания следва да отговаря такова служебно съображение? Трябва ли да се счита в тази връзка, че за да изискват служебните интереси запазването на служебното правоотношение, е необходимо прекъсването му да води до неоправдана дискриминация, основана на възраст?
  Как това тълкуване на член 50, параграф 3 от HBG може да послужи за продължаването или за възобновяването на статута на длъжностно лице на жалбоподателя, дори когато той вече му е бил отнет? Трябва ли в този случай член 50, параграф 1 от HBG да остане неприложим, при всички положения до навършването на 68-годишна възраст?
  Подходящо и необходимо ли е, от една страна, да се създаде пречка за доброволното пенсиониране при навършването на възраст от 60 години, съответно 63 години, като се намали трайно размерът на пенсията, като от друга страна, се изключи възможността за доброволно продължаване на служебното правоотношение след навършването на 65-годишна възраст, освен ако по изключение работодателят в публичния сектор не заяви специален интерес от такова продължаване?
  Лишават ли по-благоприятните режими, предвидени за лицата на непълно работно време, по отношение на възрастните лица, от една страна и на длъжностните лица, наети със срочни договори, от друга страна, подходящия и необходим характер на възрастовото ограничение, предвидено в член 50, параграф 1 от HBG?
  От гледна точка на съгласуваността как следва да се преценяват различните правила, установени в областта на правото на публичната служба, на трудовото право и на правото на социално осигуряване, които от една страна, се стремят към трайно повишаване на възрастта, на която може да бъде получавана пенсия в пълен размер и, от друга страна, забраняват прекратяването на служебното правоотношение поради достигане на предвидената обичайна пенсионна възраст и които също така налагат задължителното прекратяване на служебното правоотношение при достигането на тази конкретна възраст?
  От значение ли е от гледна точка на съгласуваността фактът, че постепенното повишаване на пенсионната възраст в сферата на социалното осигуряване и на публичната служба на федералната държава и на някои провинции е преди всичко в интерес на заетите лица, доколкото така се отлага за един по-далечен момент спрямо тях на по-строгите условия, приложими за получаването на пенсия в пълен размер в публичния или в частния сектор? Трябва ли тези въпроси да се считат за ирелевантни, тъй като все още не е увеличена пенсионната възраст за длъжностните лица от двата пола, за които се прилага HBG, въпреки че това предстои в близко бъдеще за договорно наетите служители? |
| --- | --- |

3.

На какви изисквания за съгласуваност трябва да отговарят разпоредбите в областта на възрастовото ограничение, предвидени от хесенското законодателство и съответно от германското федерално законодателство?

Може ли да се счита, че няма противоречие между параграф 1 и параграф 3 от член 50 от HBG, при положение, че възможността за продължаване на служебното правоотношение и извън рамките на възрастовото ограничение зависи изцяло от интересите на работодателя в публичния сектор?

Може ли член 50, параграф 3 от HBG да се тълкува в съответствие с Директивата евентуално в смисъл, че за да се избегне дискриминация, основана на възраст, служебното правоотношение трябва винаги да бъде продължавано, ако това не противоречи на определени служебни съображения? На какви изисквания следва да отговаря такова служебно съображение? Трябва ли да се счита в тази връзка, че за да изискват служебните интереси запазването на служебното правоотношение, е необходимо прекъсването му да води до неоправдана дискриминация, основана на възраст?

Как това тълкуване на член 50, параграф 3 от HBG може да послужи за продължаването или за възобновяването на статута на длъжностно лице на жалбоподателя, дори когато той вече му е бил отнет? Трябва ли в този случай член 50, параграф 1 от HBG да остане неприложим, при всички положения до навършването на 68-годишна възраст?

Подходящо и необходимо ли е, от една страна, да се създаде пречка за доброволното пенсиониране при навършването на възраст от 60 години, съответно 63 години, като се намали трайно размерът на пенсията, като от друга страна, се изключи възможността за доброволно продължаване на служебното правоотношение след навършването на 65-годишна възраст, освен ако по изключение работодателят в публичния сектор не заяви специален интерес от такова продължаване?

Лишават ли по-благоприятните режими, предвидени за лицата на непълно работно време, по отношение на възрастните лица, от една страна и на длъжностните лица, наети със срочни договори, от друга страна, подходящия и необходим характер на възрастовото ограничение, предвидено в член 50, параграф 1 от HBG?

От гледна точка на съгласуваността как следва да се преценяват различните правила, установени в областта на правото на публичната служба, на трудовото право и на правото на социално осигуряване, които от една страна, се стремят към трайно повишаване на възрастта, на която може да бъде получавана пенсия в пълен размер и, от друга страна, забраняват прекратяването на служебното правоотношение поради достигане на предвидената обичайна пенсионна възраст и които също така налагат задължителното прекратяване на служебното правоотношение при достигането на тази конкретна възраст?

От значение ли е от гледна точка на съгласуваността фактът, че постепенното повишаване на пенсионната възраст в сферата на социалното осигуряване и на публичната служба на федералната държава и на някои провинции е преди всичко в интерес на заетите лица, доколкото така се отлага за един по-далечен момент спрямо тях на по-строгите условия, приложими за получаването на пенсия в пълен размер в публичния или в частния сектор? Трябва ли тези въпроси да се считат за ирелевантни, тъй като все още не е увеличена пенсионната възраст за длъжностните лица от двата пола, за които се прилага HBG, въпреки че това предстои в близко бъдеще за договорно наетите служители?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/28

---

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland на 7 април 2010 г. — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Ирландия и Attorney General

(Дело C-162/10)

(2010/C 161/36)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court (Ирландия)

Страни в главното производство

Ищец: Phonographic Performance (Ireland) Ltd

Ответник: Ирландия и Attorney General

Преюдициални въпроси

| i) | Собственик на хотел, който поставя в стаите на клиентите радио и/или телевизионни приемници, по които предава сигнал, представлява ли „ползвател“, извършващ „публично съобщаване“ на звукозапис, за целите на член 8, параграф 2 от кодифицираната версия на Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година (1)? |
| --- | --- |

i)

Собственик на хотел, който поставя в стаите на клиентите радио и/или телевизионни приемници, по които предава сигнал, представлява ли „ползвател“, извършващ „публично съобщаване“ на звукозапис, за целите на член 8, параграф 2 от кодифицираната версия на Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година (1)?

| ii) | При положителен отговор на точка i), член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО задължава ли държавите членки да предвидят правото на заплащане на справедливо възнаграждение от собственика на хотела, в допълнение към справедливото възнаграждение, заплащано от радиотелевизионния оператор за разпространението на звукозаписа? |
| --- | --- |

ii)

При положителен отговор на точка i), член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО задължава ли държавите членки да предвидят правото на заплащане на справедливо възнаграждение от собственика на хотела, в допълнение към справедливото възнаграждение, заплащано от радиотелевизионния оператор за разпространението на звукозаписа?

| iii) | При положителен отговор на точка i), член 10 от Директива 2006/115/ЕО позволява ли на държавите членки да освободят собствениците на хотели от задължението да заплащат „еднократно справедливо възнаграждение“ на основание „лично използване“ по смисъла на член 10, параграф 1, буква a)? |
| --- | --- |

iii)

При положителен отговор на точка i), член 10 от Директива 2006/115/ЕО позволява ли на държавите членки да освободят собствениците на хотели от задължението да заплащат „еднократно справедливо възнаграждение“ на основание „лично използване“ по смисъла на член 10, параграф 1, буква a)?

| iv) | Собственикът на хотел, който поставя в стаята на клиент устройство (различно от радио или телевизионен приемник) и предоставя звукозаписи върху материален носител или в дигитална форма, които могат да се разпространяват или слушат с помощта на устройството, представлява ли „ползвател“, извършващ „публично съобщаване“ на звукозапис, по смисъла на член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО? |
| --- | --- |

iv)

Собственикът на хотел, който поставя в стаята на клиент устройство (различно от радио или телевизионен приемник) и предоставя звукозаписи върху материален носител или в дигитална форма, които могат да се разпространяват или слушат с помощта на устройството, представлява ли „ползвател“, извършващ „публично съобщаване“ на звукозапис, по смисъла на член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО?

| v) | При положителен отговор на точка iv), член 10 от Директива 2006/115/ЕО позволява ли на държавите членки да освободят собствениците на хотели от задължението да заплащат „еднократно справедливо възнаграждение“ на основание „лично използване“ по смисъла на член 10, параграф 1, буква a) от Директива 2006/115/ЕО? |
| --- | --- |

v)

При положителен отговор на точка iv), член 10 от Директива 2006/115/ЕО позволява ли на държавите членки да освободят собствениците на хотели от задължението да заплащат „еднократно справедливо възнаграждение“ на основание „лично използване“ по смисъла на член 10, параграф 1, буква a) от Директива 2006/115/ЕО?

---

(1)  Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (кодифицирана версия) (ОВ L 376, стр. 28; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 3, стр. 14).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/28

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Isernia (Италия) на 2 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello

(Дело C-163/10)

(2010/C 161/37)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale di Isernia

Страна в главното производство

Aldo Patriciello

Преюдициален въпрос

Твърдяното престъпно деяние, в което е обвинен членът на Европейския парламент Patriciello Aldo (описано в обвинителния акт и вече предмет на решение на Европейския парламент от 5 март 2009 г. за отнемане на имунитет), квалифицирано като клевета по член 368 от Наказателния кодекс, представлява ли мнение, изразено при изпълнение на задълженията му на член на Европейския парламент по смисъла на член 9 от Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г.?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/29

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emanuele Ferazzoli/Ministero dell’Interno

(Дело C-164/10)

(2010/C 161/38)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Emanuele Ferazzoli

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/29

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno

(Дело C-165/10)

(2010/C 161/39)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Cosima Barberio

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/30

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Patrizia Banchetti/Ministero dell’Interno

(Дело C-166/10)

(2010/C 161/40)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Patrizia Banchetti

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/30

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Palomba/Ministero dell’Interno

(Дело C-167/10)

(2010/C 161/41)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Andrea Palomba

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/30

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Michele Fanelli/Ministero dell’Interno

(Дело C-168/10)

(2010/C 161/42)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Michele Fanelli

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/31

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno

(Дело C-169/10)

(2010/C 161/43)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Sandra Castronovo

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/31

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Mirko De Filippo/Ministero dell’Interno

(Дело C-170/10)

(2010/C 161/44)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Mirko De Filippo

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/32

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Andrea Sacripanti/Ministero dell’Interno

(Дело C-171/10)

(2010/C 161/45)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Andrea Sacripanti

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/32

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Emiliano Orru’/Ministero dell’Interno

(Дело C-172/10)

(2010/C 161/46)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Emiliano Orru’

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/32

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Fabrizio Cariulo/Ministero dell’Interno

(Дело C-173/10)

(2010/C 161/47)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Fabrizio Cariulo

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/33

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Paola Tonachella/Ministero dell’Interno

(Дело C-174/10)

(2010/C 161/48)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Paola Tonachella

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/33

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Pietro Calogero/Ministero dell’Interno

(Дело C-175/10)

(2010/C 161/49)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Pietro Calogero

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/34

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Италия) на 2 април 2010 г. — Danilo Spina/Ministero dell’Interno

(Дело C-176/10)

(2010/C 161/50)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Страни в главното производство

Жалбоподател: Danilo Spina

Ответник: Ministero dell’Interno

Преюдициален въпрос

Съвместимо ли е националното законодателство (въведено с Декрет Bersani, Декрет-закон No 223 от 4 юли 2006 г., преобразуван в Закон No 248 от 4 август 2006 г.) с членове 43 и 49 от Договора за ЕО, когато в националната система, която то урежда, между другото:

| а) | съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите, |
| --- | --- |

а)

съществува обща тенденция за защита на притежателите на концесии, предоставени към по-ранен момент въз основа на процедура, при която неправомерно са изключени част от операторите,

| б) | са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове), |
| --- | --- |

б)

са налице разпоредби, които на практика гарантират запазването на придобитите търговски позиции (като например забраната новите концесионери да изграждат своите пунктове на разстояние под определеното от вече съществуващите пунктове),

| в) | се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията? |
| --- | --- |

в)

се предвижда прекратяване на концесията, ако концесионерът пряко или косвено извършва трансгранични игрални дейности, които могат да се приравнят на дейностите, обект на концесията?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/34

---

Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Târgu-Mureș (Румъния) на 17 март 2010 г. — Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL

(Дело C-178/10)

(2010/C 161/51)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Târgu-Mureș

Страни в главното производство

Жалбоподател: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș

Ответник: SC Darmi SRL

Преюдициални въпроси

| 1. | Може ли да се приеме, че с въвеждането на такса за замърсяване за периода от 01.07.2008 г. до 15.12.2008 г. по силата на релевантното национално законодателство, прието от Румъния (O.U.G. No 50/2008), са спазени, на първо място, принципите на митническия съюз и на избягване на двойното данъчно облагане, така както те са предвидени в членове 23, 25 и 90 [ДЕО], доколкото тези разпоредби от договора допускат въвеждането на такса за замърсяване за целта, предвидена от румънския законодател в преамбюла на O.U.G. No 50/2008, цел, която е предвидена и в член 174 [ДЕО] и следващи: гарантиране на защитата на околната среда чрез реализирането на програми и проекти за повишаване на качеството на въздуха и за вписване в граничните стойности, предвидени от общностното законодателство в тази област? С други думи, по-конкретно: може ли да се приеме, че разпоредбите на член 174 [ДЕО] и следващи позволяват да се отклони прилагането на членове 23, 25 и 90 ЕО в хипотезата на въвеждането на такса за замърсяване на околната среда в държава членка на Европейския съюз при първата регистрация в тази държава на нови или на употребявани моторни превозни средства, внасяни от друга държава членка? |
| --- | --- |

1.

Може ли да се приеме, че с въвеждането на такса за замърсяване за периода от 01.07.2008 г. до 15.12.2008 г. по силата на релевантното национално законодателство, прието от Румъния (O.U.G. No 50/2008), са спазени, на първо място, принципите на митническия съюз и на избягване на двойното данъчно облагане, така както те са предвидени в членове 23, 25 и 90 [ДЕО], доколкото тези разпоредби от договора допускат въвеждането на такса за замърсяване за целта, предвидена от румънския законодател в преамбюла на O.U.G. No 50/2008, цел, която е предвидена и в член 174 [ДЕО] и следващи: гарантиране на защитата на околната среда чрез реализирането на програми и проекти за повишаване на качеството на въздуха и за вписване в граничните стойности, предвидени от общностното законодателство в тази област? С други думи, по-конкретно: може ли да се приеме, че разпоредбите на член 174 [ДЕО] и следващи позволяват да се отклони прилагането на членове 23, 25 и 90 ЕО в хипотезата на въвеждането на такса за замърсяване на околната среда в държава членка на Европейския съюз при първата регистрация в тази държава на нови или на употребявани моторни превозни средства, внасяни от друга държава членка?

| 2. | Ако такова превозно средство е обложено в една държава членка с подобна такса, т.е. с такса за замърсяване на околната среда (със същото понятийно съдържание и със същия обхват, а именно имаща за цел опазването на околната среда в съответствие с принципите и целите, определени в член 174 и следващи ЕО, във връзка с първата регистрация в друга държава членка, възможно ли е да се въвежда такава такса за замърсяване на околната среда със същите цели като предвидените в членове 174 ЕО и следващи, дори и моторното превозно средство да е било обложено предварително с такса за замърсяване на околната среда в друга държава членка? |
| --- | --- |

2.

Ако такова превозно средство е обложено в една държава членка с подобна такса, т.е. с такса за замърсяване на околната среда (със същото понятийно съдържание и със същия обхват, а именно имаща за цел опазването на околната среда в съответствие с принципите и целите, определени в член 174 и следващи ЕО, във връзка с първата регистрация в друга държава членка, възможно ли е да се въвежда такава такса за замърсяване на околната среда със същите цели като предвидените в членове 174 ЕО и следващи, дори и моторното превозно средство да е било обложено предварително с такса за замърсяване на околната среда в друга държава членка?

| 3. | И накрая, може ли да се счита, че са нарушени принципите на митническия съюз или за забрана на косвена национална закрила, предвидени в членове 23, 25 и 90 ЕО в обратната хипотеза, в която такова моторно превозно средство не е обложено в друга държава членка с такса за замърсяване на околната среда (или защото такава такса не съществува, или по друга причина), но при последващата регистрация в друга държава членка, например в Румъния, където такса от този вид се събира, в тази държава таксата за опазване се събира при първата регистрация? |
| --- | --- |

3.

И накрая, може ли да се счита, че са нарушени принципите на митническия съюз или за забрана на косвена национална закрила, предвидени в членове 23, 25 и 90 ЕО в обратната хипотеза, в която такова моторно превозно средство не е обложено в друга държава членка с такса за замърсяване на околната среда (или защото такава такса не съществува, или по друга причина), но при последващата регистрация в друга държава членка, например в Румъния, където такса от този вид се събира, в тази държава таксата за опазване се събира при първата регистрация?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/35

---

Иск, предявен на 9 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република

(Дело C-179/10)

(2010/C 161/52)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier и K. Walkerová)

Ответник: Френска република

Искания на ищеца

| — | да се установи, че като не е изпълнила Решение на Комисията от 14 юли 2004 година относно държавни помощи, предоставени на Франция в сектора на рибарството и аквакултурите в Корсика за периода 1986—1999 година (1), възстановявайки от получателите помощите, които член 1 от посоченото решение обявява за неправомерни и за несъвместими с общия пазар, и като не е уведомила Комисията за мерките, предприети за съобразяване със същото, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС и по членове 4 и 5 от посоченото решение; |
| --- | --- |

—

да се установи, че като не е изпълнила Решение на Комисията от 14 юли 2004 година относно държавни помощи, предоставени на Франция в сектора на рибарството и аквакултурите в Корсика за периода 1986—1999 година (1), възстановявайки от получателите помощите, които член 1 от посоченото решение обявява за неправомерни и за несъвместими с общия пазар, и като не е уведомила Комисията за мерките, предприети за съобразяване със същото, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС и по членове 4 и 5 от посоченото решение;

| — | да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Съгласно член 4 от Решение на Комисията 2005/238/ЕО в срок от два месеца от съобщаването му Франция следва да уведоми Комисията за мерките, които е предприела, за да се съобрази с него. В дадения случай обаче повече от пет месеца след получаването на решението от френските органи и въпреки седемте напомняния, предоставените помощи все още не били възстановени от получилите ги предприятия и изглежда не били предприети каквито и да било конкретни мерки за тази цел. Освен това ответникът не се позовал на никаква абсолютна невъзможност за изпълнение на това решение.

---

(1)  Решение 2005/238/ЕО на Комисията от 14 юли 2004 година относно държавни помощи, предоставени на Франция в сектора на рибарството и аквакултурите в Корсика за периода 1986—1999 година (ОВ L 74, 2005 г., стр. 41).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/35

---

Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Aziz Melki

(Дело C-188/10)

(2010/C 161/53)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour de cassation

Страна в главното производство

Aziz Melki

Преюдициални въпроси

| 1. | Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление No 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон No 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос e свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза? |
| --- | --- |

1.

Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление No 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон No 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос e свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза?

| 2. | Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“? |
| --- | --- |

2.

Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/36

---

Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 16 април 2010 г. — Наказателно производство срещу Sélim Abdeli

(Дело C-189/10)

(2010/C 161/54)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour de cassation

Страна в главното производство

Sélim Abdeli

Преюдициални въпроси

| 1. | Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление No 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон No 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос е свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза? |
| --- | --- |

1.

Допуска ли член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., правна уредба като съдържащата се в членове 23-2, алинея 2 и 23-5, алинея 2 от Постановление No 58-1067 от 7 ноември 1958 г., създадени с устройствен закон No 2009-1523 от 10 декември 2009 г., доколкото те задължават юрисдикциите да се произнасят с предимство по препращането на Conseil constitutionnel (Конституционен съвет) на поставения им въпрос за конституционосъобразност, когато този въпрос е свързан с противоконституционностт на текст от вътрешното право поради противоречието му с разпоредбите на правото на Съюза?

| 2. | Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“? |
| --- | --- |

2.

Допуска ли член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз, подписан в Лисабон на 13 декември 2007 г., законодателство като създаденото с член 78-2, алинея 4 от Наказателно-процесуалния кодекс, който предвижда, че „по предвидения в алинея първа ред в зоната, попадаща между сухопътната граница на Франция с държавите, страни по подписаното в Шенген на 19 юни 1990 г. споразумение, и линията, очертана 20 километра навътре, както и в общодостъпните зони в пристанищата, летищата и железопътните гари или автогарите, открити за международен превоз и които са посочени в наредба, също може да бъде проверявана самоличността на всяко лице, за да се провери спазването на задълженията за притежаване, носене и представяне на предвидените в закона удостоверения и документи. Когато този контрол се извършва в международен влак, той може да се осъществи в частта от трасето между границата и първата спирка, която се намира на повече от двадесет километра от границата. По осъществяващите международен маршрут и характеризиращи се с особени условия на обслужване железопътни линии обаче контролът може да се извърши също и между тази спирка и спирка, намираща се в рамките на следващите петдесет километра. Тези линии и тези спирки се определят с наредба на съответния министър. Когато съществува отсечка от магистрала, започваща в посочената в първото изречение от тази алинея зона, и първият пункт за плащане на магистралните такси е разположен отвъд линията на тези 20 километра, контролът може да се осъществява също и в зоните за спиране преди този първи пункт за плащане, както и в този пункт за плащане и в прилежащите към него зони за спиране. Пунктовете за плащане, за които се отнася тази разпоредба се определят с наредба.“?

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/36

---

Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 19 април 2010 г. — Société Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international

(Дело C-191/10)

(2010/C 161/55)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour de cassation

Страни в главното производство

Жалбоподател: Société Rastelli Davide et C.

Ответник: Jean-Charles Hidoux, в качеството на ликвидатор на дружество Médiasucre international

Преюдициални въпроси

| 1. | Когато юрисдикция на държава членка образува основното производство по несъстоятелност спрямо длъжник, като приема, че центърът на основните му интереси е на територията на тази държава членка, допуска ли Регламент (ЕО) No 1346/2000 от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) прилагането от тази юрисдикция на правна норма на националното право, която ѝ предоставя компетентност да разшири обхвата на производството по отношение на дружество със седалище в друга държава членка, само въз основа на констатацията, че е налице смесване на имуществата на длъжника и това дружество? |
| --- | --- |

1.

Когато юрисдикция на държава членка образува основното производство по несъстоятелност спрямо длъжник, като приема, че центърът на основните му интереси е на територията на тази държава членка, допуска ли Регламент (ЕО) No 1346/2000 от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност (1) прилагането от тази юрисдикция на правна норма на националното право, която ѝ предоставя компетентност да разшири обхвата на производството по отношение на дружество със седалище в друга държава членка, само въз основа на констатацията, че е налице смесване на имуществата на длъжника и това дружество?

| 2. | Ако процесуалните действия по разширяване на обхвата на производството трябва да се считат за образуване на ново производство по несъстоятелност, което, за да може да бъде разгледано от първоначално сезирания съд на държавата членка, е обусловено от установяване на обстоятелството, че центърът на основните интереси на дружеството, по отношение на което се разширява обхватът на производството, е в тази държава членка, може ли установяването на това обстоятелство да произтича само от констатацията, че е налице смесване на имуществата? |
| --- | --- |

2.

Ако процесуалните действия по разширяване на обхвата на производството трябва да се считат за образуване на ново производство по несъстоятелност, което, за да може да бъде разгледано от първоначално сезирания съд на държавата членка, е обусловено от установяване на обстоятелството, че центърът на основните интереси на дружеството, по отношение на което се разширява обхватът на производството, е в тази държава членка, може ли установяването на това обстоятелство да произтича само от констатацията, че е налице смесване на имуществата?

---

(1)  ОВ L 160, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 1, стр. 143.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/37

---

Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 22 април 2010 г. — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

(Дело C-196/10)

(2010/C 161/56)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Finanzgericht Düsseldorf

Страни в главното производство

Жалбоподател: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

Ответник: Hauptzollamt Bielefeld

Преюдициален въпрос

Комбинираната номенклатура в редакцията вследствие на Регламент (ЕО) No 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 г. (1), както и на Регламент (ЕО) No 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 г. (2) трябва ли да се тълкува в смисъл, че обозначена като „malt beer base“ стока с алкохолно съдържание по обем от около 14 %, която е произведена въз основа на варена, пречистена и подложена на ултрафилтрация бира, като с ултрафилтрацията се намалява съдържанието на кисели съставки и протеини, трябва да се класира в позиция 2208?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 2031/2001 на Комисията от 6 август 2001 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 279, стр. 1).

(2)  Регламент (ЕО) No 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 290, стр. 1).

---

Общ съд

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/38

---

Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — UniCredito Italiano/СХВП — Union Investment Privatfonds (UNIWEB)

(Дела T-303/06 и T-337/06) (1)

(Марка на Общността - Производство по възражение - Заявления за словни марки на Общността UNIWEB и UniCredit Wealth Management - По-ранни национални словни марки UNIFONDS и UNIRAK и по-ранната национална фигуративна марка UNIZINS - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)

(2010/C 161/57)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: UniCredito Italiano SpA (Генуа, Италия) (представители: G. Floridia, R. Floridia и F. Polettini, avocats)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: P. Bullock)

Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Union Investment Privatfonds GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: J. Zindel, avocat)

Предмет

Жалба, подадена срещу две решения на втори апелативен състав на СХВП от 5 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 196/2005-2 и No R 211/2005-2) и от 25 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 456/2005-2 и No R 502/2005-2) относно производство по възражение между Union Investment Privatfonds GmbH и UniCredito Italiano SpA

Диспозитив

| 1. | Присъединява делата T-303/06 и T-337/06 за целите на постановяването на съдебното решение. |
| --- | --- |

1.

Присъединява делата T-303/06 и T-337/06 за целите на постановяването на съдебното решение.

| 2. | Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 196/2005-2 и No R 211/2005-2), доколкото с него се отхвърля жалбата на UniCredito Italiano SpA по преписка No R 211/2005-2 и се уважават възраженията срещу регистрацията на заявената марка UNIWEB по отношение на „банковите сделки, финансовите сделки, паричните сделки, застраховането, финансовите и застрахователните консултации и информация, обслужването на кредитни/дебитни карти, банковите и финансовите услуги по интернет“от клас 36. |
| --- | --- |

2.

Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 5 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 196/2005-2 и No R 211/2005-2), доколкото с него се отхвърля жалбата на UniCredito Italiano SpA по преписка No R 211/2005-2 и се уважават възраженията срещу регистрацията на заявената марка UNIWEB по отношение на „банковите сделки, финансовите сделки, паричните сделки, застраховането, финансовите и застрахователните консултации и информация, обслужването на кредитни/дебитни карти, банковите и финансовите услуги по интернет“от клас 36.

| 3. | Отменя решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 456/2005-2 и No R 502/2005-2), доколкото с него се отхвърля жалбата на UniCredito Italiano SpA по преписка No R 456/2005-2 и се уважават възраженията срещу регистрацията на заявената марка UniCredit Wealth Management по отношение на „банковите сделки, финансовите сделки, паричните сделки, застраховането и финансовата информация“ от клас 36. |
| --- | --- |

3.

Отменя решението на втори апелативен състав на СХВП от 25 септември 2006 г. (по съединени преписки No R 456/2005-2 и No R 502/2005-2), доколкото с него се отхвърля жалбата на UniCredito Italiano SpA по преписка No R 456/2005-2 и се уважават възраженията срещу регистрацията на заявената марка UniCredit Wealth Management по отношение на „банковите сделки, финансовите сделки, паричните сделки, застраховането и финансовата информация“ от клас 36.

| 4. | Отхвърля исканията на Union Investment Privatfonds GmbH. |
| --- | --- |

4.

Отхвърля исканията на Union Investment Privatfonds GmbH.

| 5. | Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски. |
| --- | --- |

5.

Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 326, 30.12.2006 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/38

---

Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Union Investment Privatfonds/СХВП — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)

(Дело T-392/06) (1)

(Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността unibanco - По-ранни национални фигуративни марки UniFLEXIO, UniVARIO и UniZERO - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено по член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009)

(2010/C 161/58)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Union Investment Privatfonds GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: H. Keller, впоследствие J. Zindel, avocats)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)

Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Unicre-Cartão International De Crédito, SA (Лисабон, Португалия)

Предмет

Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 октомври 2006 г. (по преписка No R 442/2004-2) относно производство по възражение между l’Union Investment Privatfonds GmbH и Unicre-Cartão International De Crédito, SA

Диспозитив

| 1. | Отхвърля жалбата |
| --- | --- |

1.

Отхвърля жалбата

| 2. | Осъжда Union Investment Privatfonds GmbH да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Union Investment Privatfonds GmbH да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 42, 24.2.2007 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/39

---

Решение на Общия съд от 6 май 2010 г. — Comune di Napoli/Комисия

(Дело T-388/07) (1)

(ЕФРР - Намаляване на финансова помощ - Градоустройствен пилотен проект относно създаването на мрежа от телематично оборудване за град Неапол - Понятие за нередовност - Допустими разходи)

(2010/C 161/59)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Comune di Napoli (Италия) (представители: F. Sciaudone, G. Tarallo, G. Pizza и R. Sciaudone, avocats)

Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)

Предмет

Искане за отмяна на Решение C(2007) 3893 на Европейската комисия от 8 август 2007 година относно намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на основание на член 10 от Регламент (ЕИО) No 4254/88, изменен с Регламент (ЕИО) No 2083/93, на град Неапол (Италия) с Решение PH/1997/2761 на Комисията, с което се одобрява помощ от FEDER в рамките на градоустройствен пилотен проект No 97.05.29.002, от една страна, както и, от друга страна, искане за обезщетение, с което се цели поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди че е понесъл вследствие на приемането на обжалваното решение

Диспозитив

| 1. | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1.

Отхвърля жалбата.

| 2. | Осъжда Comune di Napoli да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Comune di Napoli да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 283, 24.11.2007 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/39

---

Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на бяла матирана бутилка)

(Дело T-109/08) (1)

(Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща бяла матирана бутилка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Липса на придобит чрез използване отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Задължение за мотивиране - Право на защита - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009)

(2010/C 161/60)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Freixenet, SA (Sant Sadurní d’Anoia, Испания) (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

Предмет

Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 ноември 2007 г. (преписка R 97/2001-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ бяла матирана бутилка

Диспозитив

| 1. | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1.

Отхвърля жалбата.

| 2. | Осъжда Freixenet, SA да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Freixenet, SA да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/40

---

Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Freixenet/СХВП (Форма на черна матирана бутилка)

(Дело T-110/08) (1)

(Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща черна матирана бутилка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Липса на придобит чрез използване отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Задължение за мотивиране - Право на защита - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009)

(2010/C 161/61)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Freixenet, SA (Sant Sadurní d’Anoia, Испания) (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: A. Folliard-Monguiral)

Предмет

Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 ноември 2007 г. (преписка R 104/2001-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ черна матирана бутилка

Диспозитив

| 1. | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1.

Отхвърля жалбата.

| 2. | Осъжда Freixenet, SA да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Freixenet, SA да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 116, 9.5.2008 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/40

---

Решение на Общия съд от 29 април 2010 г. — Kerma/СХВП („BIOPIETRA“)

(Дело T-586/08) (1)

(Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „BIOPIETRA“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)

(2010/C 161/62)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Kerma SpA (Raffa di Puegnago sul Garda, Италия) (представител: A. Manzoni, avocat)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: O. Montalto)

Предмет

Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 16 октомври 2008 г. (преписка R 889/2008-1) относно заявка за регистрация на словния знак „BIOPIETRA“ като марка на Общността

Диспозитив

| 1. | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1.

Отхвърля жалбата.

| 2. | Осъжда Kerma SpA да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда Kerma SpA да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 55, 7.3.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/40

---

Определение на Общия съд от 15 април 2010 г. — Katjes Fassin/СХВП (Изображение на глава на панда)

(Дело T-22/09) (1)

(Марка на Общността - Отказ на регистрация от проверителя - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)

(2010/C 161/63)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Германия) (представител: T. Schmitz, avocat)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: първоначално C. Jenewein, впоследствие C. Jenewein и G. Schneider)

Предмет

Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2008 г. (преписка R 1299/2006-4) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, изобразяващ глава на панда в черен, бял и червен цвят, като марка на Общността

Диспозитив

| 1. | Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало. |
| --- | --- |

1.

Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало.

| 2. | Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2.

Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 69, 21.3.2009 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/41

---

Определение на председателя на Общия съд от 30 април 2010 г. — Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет

(Дело T-18/10 R)

(Обезпечително производство - Регламент (ЕО) No 1007/2009 - Търговия с тюленови продукти - Забрана за внос и продажба - Изключение в полза на инуитските общности - Молба за спиране на изпълнението - Допустимост - Fumus boni juris - Липса на неотложност)

(2010/C 161/64)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Inuit Tapiriit Kanatami (Отава, Канада), Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Канада), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Канада), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq), David Kuptana (Ulukhaktok, Канада), Karliin Aariak (Iqaluit, Канада), Efstathios Andreas Agathos (Атина, Гърция), Canadian Seal Marketing Group (Квебек, Канада), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Канада), Fur Institute of Canada (Отава), NuTan Furs, Inc (Catalina, Канада), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Норвегия), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Гренландия, Дания), Johannes Egede (Nuuk) и Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (представители: J. Bouckaert, M. van der Woude и H. Viaene, avocats)

Ответници: Европейски парламент (представители: I. Anagnostopoulou и L. Visaggio) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Moore и K. Michoel)

Предмет

Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕО) No 1007/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно търговията с тюленови продукти (ОВ L 286, стр. 36)

Диспозитив

| 1. | Изключва от преписката по дело T-18/10 R становището на правната служба на Съвета на Европейския съюз от 18 февруари 2009 г. по представеното от Комисията на Европейските общности предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти (COM(2008) 469 окончателен, от 23 юли 2008 г.), включено в приложение A 4 към молбата за допускане на обезпечение, и извлечението от посоченото становище, съдържащо се в точка 16 от същата молба. |
| --- | --- |

1.

Изключва от преписката по дело T-18/10 R становището на правната служба на Съвета на Европейския съюз от 18 февруари 2009 г. по представеното от Комисията на Европейските общности предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с тюленови продукти (COM(2008) 469 окончателен, от 23 юли 2008 г.), включено в приложение A 4 към молбата за допускане на обезпечение, и извлечението от посоченото становище, съдържащо се в точка 16 от същата молба.

| 2. | Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

2.

Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

| 3. | Не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

3.

Не се произнася по съдебните разноски.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/41

---

Определение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Парламент/U

(Дело T-103/10 P(R) (1)

(Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Решение за уволнение - Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз, постановено в обезпечително производство - Липса на неотложност)

(2010/C 161/65)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Европейски парламент (представители: S. Seyr и K. Zejdová)

Друга страна в производството: U (Люксембург, Люксембург) (представители: F. Moyse и A. Salerno, avocats)

Предмет

Жалба срещу Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 18 декември 2009 г. по дело U/Парламент (F-92/09 R, все още непубликувано в Сборника), с която се цели отмяна на това определение

Диспозитив

| 1. | Отменя Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 18 декември 2009 г. по дело U/Парламент (F-92/09 R, все още непубликувано в Сборника). |
| --- | --- |

1.

Отменя Определение на председателя на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 18 декември 2009 г. по дело U/Парламент (F-92/09 R, все още непубликувано в Сборника).

| 2. | Отхвърля подадената от U молба за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

2.

Отхвърля подадената от U молба за допускане на обезпечение.

| 3. | Не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

3.

Не се произнася по съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 113, 1.5.2010 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/42

---

Иск, предявен на 21 октомври 2009 г. — Campailla/Комисия

(Дело T-429/09)

(2010/C 161/66)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Франция) (представител: P. Goergen, avocat)

Ответник: Европейска комисия

Искания на ищеца

| — | да се осъди Комисията да поправи вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради отказа на Комисията да вземе мерки вследствие на неговото оплакване, разкриващо нарушения на неговите основни права от камерунските власти. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да поправи вредите, които ищецът твърди, че е претърпял поради отказа на Комисията да вземе мерки вследствие на неговото оплакване, разкриващо нарушения на неговите основни права от камерунските власти.

Правни основания и основни доводи

С настоящия иск ищецът иска поправяне на вредите, които твърди, че е претърпял от решенията на Комисията, съдържащи се в адресираните до ищеца писмо D3 *3/2004/D/4809 от 30 юли 2004 г. и писмо D3 D*3/2004/D/5438 от 9 септември 2004 г., с които Комисията отказва да вземе мерки вследствие на неговото оплакване, разкриващо претендирани нарушения на неговите основни права от камерунските власти.

В подкрепа на своя иск ищецът посочва правни основания, изведени от незаконосъобразността на решението поради изопачаването на фактите и злоупотребата с власт, както и поради нарушение на разпоредбите и принципите на Договора за ЕО и на Договора за ЕС, както и на основните права, гарантирани от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и от Хартата на основните права на Европейския съюз (inter alia: принципи на правна сигурност, на оправданите правни очаквания, на добра администрация, на задължение за недопускане на дискриминация, на добро управление, на спазване на съществени процесуални правила, на забрана на нечовешко и унизително отношение).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/42

---

Жалба, подадена на 12 април 2010 г. от V срещу решението, постановено на 21 октомври 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-33/08, V/Комисия

(Дело T-510/09 P)

(2010/C 161/67)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: V (Брюксел, Белгия) (представител: E. Boigelot, avocat)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се приеме жалбата за допустима и основателна и съответно |
| --- | --- |

—

да се приеме жалбата за допустима и основателна и съответно

| — | да се отмени постановеното от първи състав на Съда на публичната служба на Европейския съюз на 21 октомври 2009 г. и съобщено на жалбоподателя на 26 октомври 2009 г. решение по дело F-33/08, с което е отхвърлена като неоснователна жалбата му за отмяна на решението на Комисията от 15 май 2007 г., с което същата го уведомява, че не отговаря на необходимите за изпълнение на задълженията по служба условия за физическа годност, и за осъждане на Комисията да му заплати обезщетение за вреди и пропуснати ползи за щетите, които същият смята, че е претърпял, |
| --- | --- |

—

да се отмени постановеното от първи състав на Съда на публичната служба на Европейския съюз на 21 октомври 2009 г. и съобщено на жалбоподателя на 26 октомври 2009 г. решение по дело F-33/08, с което е отхвърлена като неоснователна жалбата му за отмяна на решението на Комисията от 15 май 2007 г., с което същата го уведомява, че не отговаря на необходимите за изпълнение на задълженията по служба условия за физическа годност, и за осъждане на Комисията да му заплати обезщетение за вреди и пропуснати ползи за щетите, които същият смята, че е претърпял,

| — | да бъдат уважени направените в производството пред Съда на публичната служба на Европейския съюз искания на жалбоподателя, |
| --- | --- |

—

да бъдат уважени направените в производството пред Съда на публичната служба на Европейския съюз искания на жалбоподателя,

| — | да бъде осъдена ответната страна да заплати съдебните разноски за двете инстанции. |
| --- | --- |

—

да бъде осъдена ответната страна да заплати съдебните разноски за двете инстанции.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на решението на Съда на публичната служба (СПС) от 21 октомври 2009 г., постановено по дело V/Комисия, F-33/08, с което е отхвърлена жалбата за отмяна на решението на Комисията да не наеме жалбоподателя на работа, тъй като не отговаря на условията за физическа годност, необходими за изпълняване на задълженията по служба, както и за присъждане на вреди и пропуснати ползи.

Жалбоподателят сочи три правни основания в подкрепа на жалбата си, изведени от грешки при прилагане на правото, изопачаване на съдържащи се преписката доказателства, както и грешни и непълни мотиви.

На първо място жалбоподателят оспорва постановеното решение, тъй като Съдът приема, че не е установено нередовността, свързана с участието на д-р К. да е повлияла на процесуалните действия, довели до приемане на спорното решение.

На второ място жалбоподателят счита, че СПС е нарушил задължението за запазване на медицинската тайна, както и правото на пациента, дори когато е страна по дело, същата да бъде запазена, тъй като приел, че позоваването на жалбоподателя на този принцип пречело на съда да упражни контрол за законосъобразност на даденото от медицинската комисия становище за непригодност.

На трето място жалбоподателят смята, че логическите доводи на СПС са опорочени, тъй като същият не е изложил мотивите, на които се основава преценката му на аргумента, изведен от факта, че председателят на медицинската комисия не е вписан в списъка на белгийския лекарски съюз.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/43 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/43

---

Иск, предявен на 25 януари 2010 г. — Noko Ngele/Комисия

(Дело T-15/10)

(2010/C 161/68)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Mariyus Noko Ngele (Брюксел, Белгия) (представител: F. Sabakunzi, avocat)

Ответник: Европейска комисия

Искания на ищеца

| — | да се установи, че ЦРП не замества ЦИР и няма правосубектност и качество на юридическо лице в Белгия, |
| --- | --- |

—

да се установи, че ЦРП не замества ЦИР и няма правосубектност и качество на юридическо лице в Белгия,

| — | да се осъдят солидарно Европейската комисия, един от нейните членове и някои от нейните служители да заплатят обезщетение за имуществени вреди в размер на двеста хиляди евро, заедно със законната годишна лихва в размер на 10 % от 1995 г. нататък, а също и лихвите от датата на предявяване на настоящия иск, |
| --- | --- |

—

да се осъдят солидарно Европейската комисия, един от нейните членове и някои от нейните служители да заплатят обезщетение за имуществени вреди в размер на двеста хиляди евро, заедно със законната годишна лихва в размер на 10 % от 1995 г. нататък, а също и лихвите от датата на предявяване на настоящия иск,

| — | да се осъдят солидарно Европейската комисия, един от нейните членове и някои от нейните служители да заплатят обезщетение за неимуществени вреди в размер на пет милиона евро, заедно с лихви от датата на предявяване на настоящия иск, |
| --- | --- |

—

да се осъдят солидарно Европейската комисия, един от нейните членове и някои от нейните служители да заплатят обезщетение за неимуществени вреди в размер на пет милиона евро, заедно с лихви от датата на предявяване на настоящия иск,

| — | да се допусне предварително изпълнение на решението, което ще бъде постановено, |
| --- | --- |

—

да се допусне предварително изпълнение на решението, което ще бъде постановено,

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, както и парично обезщетение за други разноски по производството в размер на тридесет хиляди евро. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, както и парично обезщетение за други разноски по производството в размер на тридесет хиляди евро.

Правни основания и основни доводи

С настоящия иск се цели да се поправи вредата, която жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на невъзможността да събере свое вземане срещу „Център за индустриално развитие (ЦИР)“ вследствие на заместването на тази организация със съвместна организация на групата на държавите от АКТБ (Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн) и на Европейския съюз, наречена „Център за развитие на предприемачеството (ЦРП)“.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/43 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/43

---

Жалба, подадена на 2 април 2010 г. — Франция/Комисия

(Дело T-154/10)

(2010/C 161/69)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha и J. Gstalter)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени обжалваното решение в неговата цялост, |
| --- | --- |

—

да се отмени обжалваното решение в неговата цялост,

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2010) 133 окончателен на Комисията от 26 януари 2010 година за обявяване на имплицитната неограничена гаранция в полза на La Poste съгласно разпоредбите на френското право във връзка с правните последици от статута ѝ като публичноправно юридическо лице, приравнено на публично учреждение с индустриален и търговски характер, за несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ (Държавна помощ No C 56/2007 (ex E 15/2005).

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три прави основания, изведени:

| — | от грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията не доказала в достатъчна степен съществуването на държавна помощ. Всъщност Комисията не спазила правилата на доказване в областта на държавните помощи, както по отношение на тежестта на доказване, така и относно степента на доказване, |
| --- | --- |

—

от грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията не доказала в достатъчна степен съществуването на държавна помощ. Всъщност Комисията не спазила правилата на доказване в областта на държавните помощи, както по отношение на тежестта на доказване, така и относно степента на доказване,

| — | от фактически и правни грешки, доколкото Комисията приела наличието на имплицитна неограничена гаранция в полза на La Poste, |
| --- | --- |

—

от фактически и правни грешки, доколкото Комисията приела наличието на имплицитна неограничена гаранция в полза на La Poste,

| — | от грешка при прилагането на понятието за предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Всъщност, от една страна, Комисията погрешно стигнала до извода, че наличието на гаранция създава предимство в полза на La Poste, и от друга страна, Комисията погрешно приела, че положителната оценка на La Poste се дължала на наличието на твърдяната гаранция. |
| --- | --- |

—

от грешка при прилагането на понятието за предимство по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Всъщност, от една страна, Комисията погрешно стигнала до извода, че наличието на гаранция създава предимство в полза на La Poste, и от друга страна, Комисията погрешно приела, че положителната оценка на La Poste се дължала на наличието на твърдяната гаранция.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/44

---

Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Dow Chemical/Съвет

(Дело T-158/10)

(2010/C 161/70)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: The Dow Chemical Company (представители: J.-F. Bellis, R. Luff и V. Hahn, lawyers)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 54/2010 на Съвета (1), доколкото засяга жалбоподателя, |
| --- | --- |

—

да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 54/2010 на Съвета (1), доколкото засяга жалбоподателя,

| — | да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено правно основание, чрез което твърди, че оспореният регламент нарушава член 11, параграф 2 от основния регламент (2), поради следните причини:

| — | изводът, че дъмпингът на етаноламини от САЩ ще продължи, се основава неправилно на констатацията за дъмпинг през разследвания период в рамките на преразглеждането във връзка с производителите износители, представляващи само незначителна част от вноса от САЩ; институциите не са взели предвид обстоятелството, че за производителя, отговарящ за огромната част от вноса от САЩ, е установено, че не е участвал в дъмпинга и в резултат вносът на етаноламини от САЩ като цяло не е бил дъмпингов, |
| --- | --- |

—

изводът, че дъмпингът на етаноламини от САЩ ще продължи, се основава неправилно на констатацията за дъмпинг през разследвания период в рамките на преразглеждането във връзка с производителите износители, представляващи само незначителна част от вноса от САЩ; институциите не са взели предвид обстоятелството, че за производителя, отговарящ за огромната част от вноса от САЩ, е установено, че не е участвал в дъмпинга и в резултат вносът на етаноламини от САЩ като цяло не е бил дъмпингов,

| — | изводът, че твърденият дъмпинг на етаноламини от САЩ се е увеличил след разследвания период в рамките на преразглеждането, се основава на произволен подбор на ценови показатели, които не отразяват промяната на цените след разследвания период в рамките на преразглеждането, |
| --- | --- |

—

изводът, че твърденият дъмпинг на етаноламини от САЩ се е увеличил след разследвания период в рамките на преразглеждането, се основава на произволен подбор на ценови показатели, които не отразяват промяната на цените след разследвания период в рамките на преразглеждането,

| — | изводът, че свободният капацитет в САЩ ще доведе до увеличаване на износа на етаноламини за ЕС, се основава на явна грешка, тъй като в САЩ няма неизползван капацитет, |
| --- | --- |

—

изводът, че свободният капацитет в САЩ ще доведе до увеличаване на износа на етаноламини за ЕС, се основава на явна грешка, тъй като в САЩ няма неизползван капацитет,

| — | изводът, че антидъмпинговите мерки върху етаноламини от САЩ, налагани от Китай от 2004 г., ще подтикнат американските износители на етаноламини да продават по-големи количества на ЕС, се опровергава от развитието на търговските потоци от 2005 г. насам, |
| --- | --- |

—

изводът, че антидъмпинговите мерки върху етаноламини от САЩ, налагани от Китай от 2004 г., ще подтикнат американските износители на етаноламини да продават по-големи количества на ЕС, се опровергава от развитието на търговските потоци от 2005 г. насам,

| — | изводът, че възможното развитие на търсенето в САЩ и в други пазари ще накара американските производители да насочат износа към ЕС, има само спекулативен характер, |
| --- | --- |

—

изводът, че възможното развитие на търсенето в САЩ и в други пазари ще накара американските производители да насочат износа към ЕС, има само спекулативен характер,

| — | изводът, че много ниските цени и разширяването на капацитета за моноетиленгликол — който, както етаноламините, е производен продукт от етиленов оксид — биха представлявали стимул за производителите да пренасочат производството от моноетиленгликол към етаноламини, е в противоречие с обстоятелствата по преписката и е опорочен от грешка в преценката, |
| --- | --- |

—

изводът, че много ниските цени и разширяването на капацитета за моноетиленгликол — който, както етаноламините, е производен продукт от етиленов оксид — биха представлявали стимул за производителите да пренасочат производството от моноетиленгликол към етаноламини, е в противоречие с обстоятелствата по преписката и е опорочен от грешка в преценката,

| — | ответникът изтъква противоречиви доводи относно връзката между цените на САЩ и на ЕС, тъй като той изглежда твърди, от една страна, че по-високите цени на ЕС представляват стимул за американските износители да пренасочат продажбите си към ЕС, а от друга страна, че по-ниските цени в ЕС принуждават американските производители да продават на дъмпингови цени в ЕС. |
| --- | --- |

—

ответникът изтъква противоречиви доводи относно връзката между цените на САЩ и на ЕС, тъй като той изглежда твърди, от една страна, че по-високите цени на ЕС представляват стимул за американските износители да пренасочат продажбите си към ЕС, а от друга страна, че по-ниските цени в ЕС принуждават американските производители да продават на дъмпингови цени в ЕС.

---

(1)  Регламент за изпълнение (ЕС) No 54/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на етаноламини с произход от Съединените американски щати (ОВ L 17, 2010 г., стр. 1).

(2)  Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стp. 1; Специално издание на български език, глава 11, том 12, стр. 223).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/45 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/45

---

Жалба, подадена на 9 април 2010 г. — Air France/СХВП (Изображение на паралелограм)

(Дело T-159/10)

(2010/C 161/71)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Air France (Roissy Charles de Gaulle, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решение на втори апелативен състав от 27 януари 2010 г. по преписка No 1018/2009-2, доколкото с него се отхвърля заявка за марка No 007576218 по отношение на стоките и услугите, предмет на настоящата жалба; |
| --- | --- |

—

да се отмени решение на втори апелативен състав от 27 януари 2010 г. по преписка No 1018/2009-2, доколкото с него се отхвърля заявка за марка No 007576218 по отношение на стоките и услугите, предмет на настоящата жалба;

| — | да се приеме за регистриране заявката за фигуративна марка на Общността No 007576218 за всички стоки и услуги, посочени в заявката; |
| --- | --- |

—

да се приеме за регистриране заявката за фигуративна марка на Общността No 007576218 за всички стоки и услуги, посочени в заявката;

| — | да се осъди СХВП да понесе разноските на жалбоподателя, направени производството пред СХВП и в рамките на настоящото обжалване, в приложение на член 87 от Процедурния правилник. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да понесе разноските на жалбоподателя, направени производството пред СХВП и в рамките на настоящото обжалване, в приложение на член 87 от Процедурния правилник.

Правни основания и основни доводи

Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, изобразяваща формата на паралелограм, за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44 и 45 (заявка за регистрация No 7 576 218)

Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета относно марката на Общността, тъй като заявената за регистрация марка притежава необходимата минимална степен на отличителен характер, за да бъде регистрирана.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/45 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/45

---

Жалба, подадена на 13 април 2010 г. — Niki Luftfahrt/Комисия

(Дело T-162/10)

(2010/C 161/72)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Niki Luftfahrt GmbH (Виена, Австрия) (представител: H. Asenbauer, Rechtsanwalt)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени обжалваното решение на Европейската комисия от 28 август 2009 г. по преписка COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines, на основание член 264, параграф 1 от ДФЕС (член 231, параграф 1 ЕО), |
| --- | --- |

—

да се отмени обжалваното решение на Европейската комисия от 28 август 2009 г. по преписка COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines, на основание член 264, параграф 1 от ДФЕС (член 231, параграф 1 ЕО),

| — | да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд. |
| --- | --- |

—

да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят оспорва Решение на Комисията С(2009) 6690 окончателен от 28 август 2009 г. за обявяване на концентрация за съвместима с общия пазар и със Споразумението за ЕИП (дело COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines). В това решение Комисията приема, че при спазване на поетите от Deutsche Lufthansa AG ангажименти придобиването на самостоятелен контрол от страна на Deutsche Lufthansa AG върху предприятието Austrian Airlines е съвместимо с общия пазар и със Споразумението за ЕИП.

В подкрепа на жалбата си за отмяна жалбоподателят, който експлоатира частно финансирано предприятие за въздушен превоз, на първо място изтъква, че Комисията е нарушила Договора за ЕО (съответно Договора за функционирането на Европейския съюз) и приложимите норми за неговото изпълнение. В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията е основала решението си на определение на пазара, което не дава възможност за преценка на всички антиконкурентни последици от концентрацията. Освен това жалбоподателят поддържа, че Комисията неправилно е преценила последиците от концентрацията в частност за въздушните превози по маршрути към Източна Европа, поради което при всички случаи е налице съществена и явна грешка в преценката. Нещо повече, Комисията не спазила Насоките относно оценката на хоризонталните сливания съгласно Регламента на Съвета относно контрола върху концентрациите между предприятия (1). Според жалбоподателя Комисията в частност не взела предвид обстоятелствата, че спорната концентрация има отрицателни последици за конкуренцията на общия пазар, доколкото с нея се намаляват конкурентните възможности на останалите конкуренти на пазара, че липсват алтернативни доставчици на съответния пазар и че не е налице достатъчно улеснен достъп до съответния пазар. Освен това жалбоподателят поддържа, че приетите от Комисията ангажименти на Deutsche Lufthansa AG не биха могли да предотвратят значителното ограничаване на ефективната конкуренция.

На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията не е мотивирала надлежно обжалваното решение и съответно е нарушила член 253 ЕО (член 296 от ДФЕС), доколкото не е посочила конкретните съображения да приеме, че е изключен рискът от ограничаване на конкуренцията по отношение на въздушните превози по маршрути към Източна Европа. Не били установени изцяло и фактите.

На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала злоупотреба с власт.

---

(1)  ОВ C 31, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 56.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/46

---

Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Entegris/СХВП — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

(Дело T-163/10)

(2010/C 161/73)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Entegris, Inc. (Billerica, Съединените щати) (представители: T. Ludbrook, Barrister и M. Rosser, Solicitor)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Optimize Technologies, Inc. (Орегон, Съединените щати)

Искания на жалбоподателя

| — | да се уважи жалбата; |
| --- | --- |

—

да се уважи жалбата;

| — | да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 януари 2010 г. по преписка R 802/2009-2; |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 януари 2010 г. по преписка R 802/2009-2;

| — | да се отхвърли обсъжданата заявка за марка на Общността; и |
| --- | --- |

—

да се отхвърли обсъжданата заявка за марка на Общността; и

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително и разноските, направени в производството по възражение и в производството по обжалване. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително и разноските, направени в производството по възражение и в производството по обжалване.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав

Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „OPTIMIZE TECHNOLOGIES“ за стоки от клас 9

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на словна марка на Общността „OPTIMIZER“ за стоки от класове 1, 9 и 11

Решение на отдела по споровете: приема възражението.

Решение на апелативния състав: отменя спорното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.

Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета доколкото апелативният състав не е приложил посочената правна разпоредба в съответствие с релевантната съдебна практика и поради това неправилно е приел, че не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/46

---

Иск, предявен на 13 април 2010 г. — Pioneer Hi-Bred International/Комисия

(Дело T-164/10)

(2010/C 161/74)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Съединени американски щати) (представители: J. Temple Lang, Solicitor и T. Müller-Ibold, lawyer)

Ответник: Европейска комисия

Искания на ищеца

| — | да се установи, че Комисията е нарушила член 18 от Директива 2001/18 относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, тъй като не представила пред Съвета проект за мерки, които да се приемат на основание член 5, параграф 2 от решението на Съвета и тъй като не приела всички други мерки, които в зависимост от развитието на процедурата по вземане на решение могат да се окажат необходими за приемане на посоченото в член 18 от директивата решение, |
| --- | --- |

—

да се установи, че Комисията е нарушила член 18 от Директива 2001/18 относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, тъй като не представила пред Съвета проект за мерки, които да се приемат на основание член 5, параграф 2 от решението на Съвета и тъй като не приела всички други мерки, които в зависимост от развитието на процедурата по вземане на решение могат да се окажат необходими за приемане на посоченото в член 18 от директивата решение,

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

На 2 май 2007 г. ищецът подава първия си иск на основание член 232 ЕО (1) като твърди, че в нарушение на член 18 от Директива 2001/18/ЕО (2) Комисията не предприела действия да осигури приемането на решение относно нотификацията на ищеца във връзка с пускането на пазара на генетично модифицирана царевица, резистентна към насекоми 1507. На 21 януари 2009 г. на основание член 5, параграф 2 от Решение 1999/468 Комисията представя на регулаторния комитет предложение за решение. В рамките на производството пред Първоинстанционния съд страните се споразумяват, че предвид представянето на предложението за решение искът е станал безпредметен и с определение от 4 септември 2009 г. Първоинстанционният съд приема, че основанието за постановяване на решение по същество по дело T-139/07 е отпаднало.

С настоящия иск на основание член 265 ДФЕС ищецът твърди, че въпреки искането му Комисията все още не е представила предложение пред Съвета за пускане на пазара на генетично модифицирана царевица, резистентна към насекоми 1507. Ищецът изтъква, че след дадената от регулаторния комитет отметка „без становище“ по отношение на предложението от 25 февруари 2009 г., Комисията не е представила никакво проекторешение относно неговата нотификацията на състоялите се след тази дата шест сесии на формацията на Съвета „Околна среда“.

Ищецът поддържа, че в рамките на предвидената от директивата процедура Комисията е длъжна да осигури приемането и публикуването в определените от директивата срокове на решение относно нотификация. Той твърди също така, че като не представя на Съвета проект за мерките, които следва да се вземат, Комисията не осигурява приемането на подобно решение, макар ищецът и другите страни съгласно директивата да са изпълнили всички изисквания на директивата.

Освен това ищецът сочи, че макар да е била поканена да действа, Комисията не взела позиция по смисъла на член 265 ДФЕС. По мнение на ищеца причините, поради които Комисията не представила проекторешение пред Съвета са ирелевантни и необосновани. Според ищеца бездействието на Комисията засегнало правното му положение и му причинило специални, доказани и измерими вреди.

---

(1)  Дело T-139/07, Pioneer Hi-Bred International/Комисия, ОВ C 155, 2007 г., стр. 28.

(2)  Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 106, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 75).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/47

---

Жалба, подадена на 7 април 2010 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия

(Дело T-167/10)

(2010/C 161/75)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени Решение от 27 януари 2010 г. на Генералния секретариат — SG.E.3/FM/psi — Ares (2010) 43764, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане, в което, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001, той иска да бъде преразгледано становището на Генерална дирекция „Информатика“, изразено в писмото ѝ от 18 септември 2009 г., последвало първоначалното искане на жалбоподателя от 14 август 2009 г. за достъп до всички покани за представяне на оферти (RfQs) по лот 3A на ESP-DESIS; |
| --- | --- |

—

Да се отмени Решение от 27 януари 2010 г. на Генералния секретариат — SG.E.3/FM/psi — Ares (2010) 43764, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане, в което, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001, той иска да бъде преразгледано становището на Генерална дирекция „Информатика“, изразено в писмото ѝ от 18 септември 2009 г., последвало първоначалното искане на жалбоподателя от 14 август 2009 г. за достъп до всички покани за представяне на оферти (RfQs) по лот 3A на ESP-DESIS;

| — | да се отмени Решение от 11 март 2010 г. на Генералния секретариат — SG.E.3/FM/MIB/rc/psi — Ares (2010) 131966, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане, в което, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001, той иска да бъде преразгледано становището на Генерална дирекция (ГД) „Информатика“, на Службата за публикации на Европейския съюз (OP, по-рано OPOCE) и на ГД „Бюджет“, изразено в съответните им писма от 11 декември 2009 г. след първоначалното искане на жалбоподателя от 9 октомври 2009 г. за достъп до всички RfQs по всички лотове относно договори ESP, ESP-DIMA и ESP-DESIS (с които се занимава ГД „Информатика“), относно Рамкови договори на OPOCE No 6011, 6102, 6103, 6020, 10042, 6121, 6031, 10030 и относно Рамков договор на ГД „Бюджет“ No BUDG/O101; |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение от 11 март 2010 г. на Генералния секретариат — SG.E.3/FM/MIB/rc/psi — Ares (2010) 131966, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за преразглеждане, в което, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001, той иска да бъде преразгледано становището на Генерална дирекция (ГД) „Информатика“, на Службата за публикации на Европейския съюз (OP, по-рано OPOCE) и на ГД „Бюджет“, изразено в съответните им писма от 11 декември 2009 г. след първоначалното искане на жалбоподателя от 9 октомври 2009 г. за достъп до всички RfQs по всички лотове относно договори ESP, ESP-DIMA и ESP-DESIS (с които се занимава ГД „Информатика“), относно Рамкови договори на OPOCE No 6011, 6102, 6103, 6020, 10042, 6121, 6031, 10030 и относно Рамков договор на ГД „Бюджет“ No BUDG/O101;

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на исканията си жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила Регламент No 1049/2001, като не е извършила конкретна и индивидуална преценка на документите, посочени в неговото искане за достъп, за да реши дали се прилагат изключенията, на които се позовава, и дали може да се предостави частичен достъп. Освен това жалбоподателят твърди, че обосновката на Комисията, свързана със защитата на икономическата политика на ЕС, защитата на търговските интереси и на причини, свързани с обществената сигурност, трябва да бъде отхвърлена като изцяло неоснователна, тъй като според жалбоподателя основанията, на които Комисията се позовава, са общи и абстрактни по естеството си и не показват, че Комисията е извършила конкретна и индивидуална преценка на съдържанието на исканите документи.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/48

---

Иск, предявен на 15 април 2010 г. — Комисия/SEMEA

(Дело T-168/10)

(2010/C 161/76)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: S. Petrova и E. Bouttier, avocat)

Ответник: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Франция)

Искания на ищеца

| — | да се осъди Société d’économie mixte de l’Aveyron, в лицето на неговия представител ad hoc, да заплати на ищеца сумата от 41 012 EUR като главница, заедно с лихви от 10 март 1992 г. или, при условията на евентуалност, считано от 27 април 1993 г.; |
| --- | --- |

—

да се осъди Société d’économie mixte de l’Aveyron, в лицето на неговия представител ad hoc, да заплати на ищеца сумата от 41 012 EUR като главница, заедно с лихви от 10 март 1992 г. или, при условията на евентуалност, считано от 27 април 1993 г.;

| — | да се разпореди капитализация на лихвите; |
| --- | --- |

—

да се разпореди капитализация на лихвите;

| — | да се осъди дружеството SEMEA да заплати сумата от 5 000 EUR поради неправомерна съпротива; |
| --- | --- |

—

да се осъди дружеството SEMEA да заплати сумата от 5 000 EUR поради неправомерна съпротива;

| — | да се осъди дружеството SEMEA да заплати съдебните разноски по настоящото дело. |
| --- | --- |

—

да се осъди дружеството SEMEA да заплати съдебните разноски по настоящото дело.

Правни основания и основни доводи

На 6 юли 1990 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва с Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) договор за отпускане на безвъзмездни средства за дейности, свързани с местното развитие, изразяващи се в извършването на подготвителни работи и откриване на Centre Européen d’Entreprise Locale [Европейски център на местното предприятие] в Millau.

Комисията поддържа, че по силата на този договор SEMEA се е задължила да извърши различни дейности и да се отчита на Комисията посредством представянето на периодични отчети, като от своя страна Комисията се задължава да подпомага финансово извършването на тези работи в максимален размер до 135 000 Ecus, но не повече от 50 % от удостоверените разходи.

През м. май 1991 г. SEMEA поискала от Комисията договорът да бъде изпълнен по друга структура — асоциацията CEI12, което Комисията приела като уточнила, че тази договореност не освобождава SEMEA от задълженията му, а SEMEA потвърдила, че гарантира за доброто изпълнение на предвидените в договора престации.

Вследствие на контрол по изпълнението на работите било установено, че общият размер на разходите, които подлежат на възстановяване, възлиза на 187 977 Ecus и че следователно участието на Комисията трябва да бъде определено на 50 % от този размер или на 93 988 Ecus.

Доколкото междувременно на основание на договора SEMEA била вече получила сумата от 135 000 Ecus, с настоящият иск се претендира възстановяване на надвзетото от SEMA.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/48

---

Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — CTG Luxembourg PSF/Съд

(Дело T-170/10)

(2010/C 161/77)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (Bertrange, Люксембург) (представител: M. Thewes, avocat)

Ответник: Съд на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

| — | да се отменят решенията, приети от Съда в рамките на европейската обществена поръчка „AO 008/2009: Подкрепа на потребителите на ИТ и телефонната система от първо и второ ниво, call center, управление hardware end user“, и по-конкретно:






  — | решението на комисията по отварянето на офертите от 9 февруари 2010 г. за отхвърляне на офертата на CTG CONSORTIUM поради „закъсняло подаване“, |
| --- | --- | --- |

—

да се отменят решенията, приети от Съда в рамките на европейската обществена поръчка „AO 008/2009: Подкрепа на потребителите на ИТ и телефонната система от първо и второ ниво, call center, управление hardware end user“, и по-конкретно:

—

решението на комисията по отварянето на офертите от 9 февруари 2010 г. за отхвърляне на офертата на CTG CONSORTIUM поради „закъсняло подаване“,

| — | решението на Съда на Европейския съюз да възложи поръчката на друг оферент (недатирано решение, към момента неизвестно на жалбоподателя), |
| --- | --- |

—

решението на Съда на Европейския съюз да възложи поръчката на друг оферент (недатирано решение, към момента неизвестно на жалбоподателя),

| — | потвърдителното решение на Съда на Европейския съюз за отхвърляне на офертата на CTG CONSORTIUM от 05/03/2010 г., |
| --- | --- |

—

потвърдителното решение на Съда на Европейския съюз за отхвърляне на офертата на CTG CONSORTIUM от 05/03/2010 г.,

| — | да се установи извъндоговорната отговорност на Европейския съюз и да се осъди Съдът да обезщети жалбоподателя за всички претърпени в резултат на обжалваните решения вреди, и да се посочи вещо лице, което да оцени тези вреди, |
| --- | --- |

—

да се установи извъндоговорната отговорност на Европейския съюз и да се осъди Съдът да обезщети жалбоподателя за всички претърпени в резултат на обжалваните решения вреди, и да се посочи вещо лице, което да оцени тези вреди,

| — | да се осъди Съдът да заплати всички разходи и съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Съдът да заплати всички разходи и съдебни разноски.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна, от една страна, на решението на комисията по отварянето на офертите от 9 февруари 2010 г. за отхвърляне на офертата на жалбоподателя поради закъсняло подаване, в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно услуги в подкрепа на потребителите на ИТ системите от първо и второ ниво, call center, управление hardware end user (ОВ 2009/S 217-312292), както и на решението за възлагане на поръчката на друг оферент, и от друга страна, предоставяне на обезщетение.

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания, изведени от:

| — | нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, на принципа на равно третиране на оферентите и на принципа на свободна конкуренция, тъй като възлагащият орган е наложил освен краен срок за изпращане на офертите и краен срок за подаване в пощата, |
| --- | --- |

—

нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, на принципа на равно третиране на оферентите и на принципа на свободна конкуренция, тъй като възлагащият орган е наложил освен краен срок за изпращане на офертите и краен срок за подаване в пощата,

| — | нарушение на задължението за отговор на заявките за информация, изпратени своевременно на възлагащия орган, |
| --- | --- |

—

нарушение на задължението за отговор на заявките за информация, изпратени своевременно на възлагащия орган,

| — | нарушение на задължението за информиране на оферентите, чиито оферти са отхвърлени, за мотивите, въз основа на които е отхвърлено тяхното искане, за името на оферента, на когото се възлага поръчката, и за средствата за правна защита, |
| --- | --- |

—

нарушение на задължението за информиране на оферентите, чиито оферти са отхвърлени, за мотивите, въз основа на които е отхвърлено тяхното искане, за името на оферента, на когото се възлага поръчката, и за средствата за правна защита,

| — | извъндоговорната отговорност на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

извъндоговорната отговорност на Европейския съюз.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/49

---

Жалба, подадена на 8 април 2010 г. — Colas/СХВП — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

(Дело T-172/10)

(2010/C 161/78)

Език на жалбата: френски

Страни

Жалбоподател: Colas (Boulogne-Billancourt, Франция) (представител: E. Logeais, avocat)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Rosario García-Teresa Gárate (Барселона, Испания)

Искания на жалбоподателя

| — | главно искане за отмяна на решението на апелативния състав:






  — | доколкото в него се прави заключение за пълната липса на прилика на знаците, като то се основава на фалшиво представяне на заявката за оспорваната марка и по-конкретно доколкото то не определя с точност съответните потребители и не обосновава отличителния и доминиращ характер на думите BASE-SEAL; |
| --- | --- | --- |

—

главно искане за отмяна на решението на апелативния състав:

—

доколкото в него се прави заключение за пълната липса на прилика на знаците, като то се основава на фалшиво представяне на заявката за оспорваната марка и по-конкретно доколкото то не определя с точност съответните потребители и не обосновава отличителния и доминиращ характер на думите BASE-SEAL;

| — | доколкото в него се отрича напълно приликата на знаците и вследствие на това се отхвърля възражението по регистрацията на марката BASE-SEAL в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от регламента относно марката на Общността; и |
| --- | --- |

—

доколкото в него се отрича напълно приликата на знаците и вследствие на това се отхвърля възражението по регистрацията на марката BASE-SEAL в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от регламента относно марката на Общността; и

| — | при условията на евентуалност, да се отмени частично решението на апелативния състав единствено за стоките, различни от „химически продукти, предназначени за науката, фотографията, селското стопанство, градинарството и горското стопанство ... торове, химически вещества за консервиране на храни ...“; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да се отмени частично решението на апелативния състав единствено за стоките, различни от „химически продукти, предназначени за науката, фотографията, селското стопанство, градинарството и горското стопанство ... торове, химически вещества за консервиране на храни ...“;

| — | при всички случаи, да се осъди СХВП да заплати пълния размер на съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

при всички случаи, да се осъди СХВП да заплати пълния размер на съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Rosario García-Teresa Gárate

Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „BASE-SEAL“ за стоки от класове 1, 17 и 19 (заявка No 3 951 464)

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: няколко национални фигуративни марки (испанска, унгарска, френска, полска, шведска, германска и чешка), както и международна фигуративна марка, представляващи ромб, отчасти с жълт цвят и съдържащ думата „Colas“ за стоки от класове 1, 19 и 37

Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета относно марката на Общността поради факта, че съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/50

---

Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Milux/СХВП (FERTILITYINVIVO)

(Дело T-175/10)

(2010/C 161/79)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Milux Holding SA (Люксембург, Люксембург) (представител: J. Bojs, lawyer)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 февруари 2010 г. по преписка R 1116/2009-4, и |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 февруари 2010 г. по преписка R 1116/2009-4, и

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „FERTILITYINVIVO“ за стоки и услуги от класове 9, 10 и 44

Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав неправилно е заключил, че заявената марка не трябва да се регистрира като марка на Общността, тъй като няма достатъчно отличителен характер.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/50

---

Жалба, подадена на 15 април 2010 г. — Seven/СХВП — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Дело T-176/10)

(2010/C 161/80)

Език на жалбата: италиански

Страни

Жалбоподател: Seven SpA (Leinì, Италия) (представител: L. Trevisan, avvocato)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Seven for all mankind LLC

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на втори апелативен състав от 28 януари 2010 г., |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на втори апелативен състав от 28 януари 2010 г.,

| — | да се осъди СХВП да понесе освен направените от нея съдебни разноски и разноските на SEVEN SPA, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да понесе освен направените от нея съдебни разноски и разноските на SEVEN SPA, направени в настоящото производство и в производството пред апелативния състав.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SEVEN FOR ALL MANKIND“ (заявка за регистрация No 4 443 222), за стоки от класове 14 и 18

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: две фигуративни марки на Общността (No 591 206 и No 3 489 234, за стоки от класове 16, 18 и 25) и една международна марка (No 731 954, за стоки от класове 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 и 28), които съдържат словния елемент „SEVEN“

Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/51

---

Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — Alcoa Trasformazioni/Комисия

(Дело T-177/10)

(2010/C 161/81)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Alcoa Trasformazioni S.r.l. (Portoscuso, Италия) (представители: M. Siragusa, avvocato, T. Müller-Ibold, avvocato)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решение на Комисията от 19 ноември 2009 година (C(2009) 5497) в частта му относно държавна помощ No C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), за която се твърди, че Италия е дала съгласие да отпусне на Alcoa Trasformazioni S.r.l.; |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение на Комисията от 19 ноември 2009 година (C(2009) 5497) в частта му относно държавна помощ No C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), за която се твърди, че Италия е дала съгласие да отпусне на Alcoa Trasformazioni S.r.l.;

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Предмет на настоящата жалба за отмяна е приетото от Европейската комисия решение на 19 ноември 2009 година срещу Alcoa Trasformazioni S.r.l (1).

Това решение квалифицира удължаването на срока на приложимия към предприятията на Alcoa в Сардиния и Венето тарифен режим, предвидено в член 11, параграф 11, от декрета-закон No 35 (2) от 14 март 2005 година, влязъл в сила на 1 януари 2006 г. като нова и несъвместима с общия пазар държавна помощ, и разпорежда нейното частично възстановяване.

В това отношение се припомня, че след 1996 година по отношение на жалбоподателя се прилага преференциален тарифен режим за електроенергията, която захранва две от неговите предприятия, производители на първичен алуминий в Сардиния и във Венето. Този тарифен режим е нотифициран навремето до Комисията в рамките на приватизацията на Alumix, предприятие, производител на алуминий, контролирано от италианската държава, впоследствие прехвърлено на жалбоподателя. През 1996 година Комисията прави извода, че тази тарифа не съставлява държавна помощ.

В обжалваното решение Комисията преценява, че в резултат на някои изменения, оспорваната тарифа съставяла мярка, напълно различна от разгледаната през 1996 година.

Според жалбоподателя, решението е незаконосъобразно, на следните основания:

| — | нарушение на член 107, параграф 1, ДФЕС с това, че решението квалифицира прилаганата към закупуваната електроенергия от Alcoa за неговите две предприятия, производители на първичен алуминий, разположени в Сардиния и във Венето, като „помощ“, докато посочената тарифа не предоставя никакво предимство на бенефициера; |
| --- | --- |

—

нарушение на член 107, параграф 1, ДФЕС с това, че решението квалифицира прилаганата към закупуваната електроенергия от Alcoa за неговите две предприятия, производители на първичен алуминий, разположени в Сардиния и във Венето, като „помощ“, докато посочената тарифа не предоставя никакво предимство на бенефициера;

| — | нарушение на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че решението не определя правилно в количествено отношение размера на помощта; |
| --- | --- |

—

нарушение на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че решението не определя правилно в количествено отношение размера на помощта;

| — | нарушение на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че решението неоснователно квалифицира разглежданата тарифа като оперативна помощ, несъвместима с насоките в областта на държавните помощи с регионално предназначение; |
| --- | --- |

—

нарушение на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че решението неоснователно квалифицира разглежданата тарифа като оперативна помощ, несъвместима с насоките в областта на държавните помощи с регионално предназначение;

| — | нарушение на принципа на добрата администрация и на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че Комисията радикално е променила собствената си оценка в хода на процедурата що се отнася до отражението на въвеждането на пазарния механизъм, който самата тя е предложила за Сардиния, без никакво обяснения, нито предварително уведомление, и освен това, в резултат на недостатъчно разследване; |
| --- | --- |

—

нарушение на принципа на добрата администрация и на член 107, параграф 3, ДФЕС с това, че Комисията радикално е променила собствената си оценка в хода на процедурата що се отнася до отражението на въвеждането на пазарния механизъм, който самата тя е предложила за Сардиния, без никакво обяснения, нито предварително уведомление, и освен това, в резултат на недостатъчно разследване;

| — | нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и на член 108 ДФЕС с това, че решението е квалифицирало разглежданата тарифа като „нова“ помощ, а не като „съществуваща“ помощ. |
| --- | --- |

—

нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и на член 108 ДФЕС с това, че решението е квалифицирало разглежданата тарифа като „нова“ помощ, а не като „съществуваща“ помощ.

И накрая, жалбоподателят изтъква, че като е приел обжалваното решение, ответникът е допуснал поредица от съществени процедурни нарушения.

---

(1)  Решение на Комисията от 19 ноември 2009 година относно държавни помощи C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) и C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), приведени в действие от Италия в полза на Alcoa Trasformazioni S.r.l.

(2)  Относно „спешни разпоредби в рамките на плана за действие за икономическо, социално и териториално развитие“, изменен и преобразуван в Закон No 80 от 14 май 2005 година.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/52

---

Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Испания/Комисия

(Дело T-178/10)

(2010/C 161/82)

Език на производството: испански

Страни

Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решението на Европейската комисия от 22 февруари 2010 г., с което се прекратяват междинните плащания по искания, представени от Испания между 17 ноември и 30 декември 2009 г. и, при условията на евентуалност, да се отмени частично посоченото решение във връзка със следните искания за междинни плащания:







  — | 2007ES161PO008 Андалусия | 94 370 752,75 EUR |
| --- | --- | --- | --- |
| — | 2007ES161PO008 Андалусия | 479 712 483,22 EUR |
| — | 2007ES162PO001 Кантабрия | 4 697 332,79 EUR |
| — | 2007ES162PO006 Каталония | 15 392 569,98 EUR |
| — | 2007ES162PO008 Арагон | 12 451 358,48 EUR |

—

да се отмени Решението на Европейската комисия от 22 февруари 2010 г., с което се прекратяват междинните плащания по искания, представени от Испания между 17 ноември и 30 декември 2009 г. и, при условията на евентуалност, да се отмени частично посоченото решение във връзка със следните искания за междинни плащания:

—

2007ES161PO008 Андалусия

94 370 752,75 EUR

—

2007ES161PO008 Андалусия

479 712 483,22 EUR

—

2007ES162PO001 Кантабрия

4 697 332,79 EUR

—

2007ES162PO006 Каталония

15 392 569,98 EUR

—

2007ES162PO008 Арагон

12 451 358,48 EUR

| — | да се уважи искането за изплащане на лихви от страна на Европейската комисия, произтичащи от забавата на ефективното изплащане на неправомерно спрените междинни плащания, и |
| --- | --- |

—

да се уважи искането за изплащане на лихви от страна на Европейската комисия, произтичащи от забавата на ефективното изплащане на неправомерно спрените междинни плащания, и

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Настоящата жалба е насочена срещу решението на ответната страна да прекъсне срока за плащане по определени искания за плащане, представени от Испания между 17 ноември и 30 декември 2009 г. Посоченото прекъсване засяга двадесет искания за междинни плащания на обща стойност 1 890 708 859,51 EUR.

В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните доводи:

| — | Нарушение на член 91, параграф 1, буква a) от Регламент No 1083/2006 (1), доколкото Комисията, без доклад на национален или общностен одитиращ орган да показва съществуването на значителни недостатъци във функционирането на системите за управление и контрол, и без да съществуват такива недостатъци, с обжалваното решение е прекъснала срока за плащане по определени искания за междинни плащания, представени от Испания. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 91, параграф 1, буква a) от Регламент No 1083/2006 (1), доколкото Комисията, без доклад на национален или общностен одитиращ орган да показва съществуването на значителни недостатъци във функционирането на системите за управление и контрол, и без да съществуват такива недостатъци, с обжалваното решение е прекъснала срока за плащане по определени искания за междинни плащания, представени от Испания.

| — | Нарушение на одобрените от Комисията стратегии за контрол, доколкото Комисията е прекъснала срока за плащане по посочените искания за междинни плащания, тъй като е приела, че липсата на одит на системите съставлява значително забавяне в изпълнението на стратегиите, докато посочените стратегии позволяват на Кралство Испания да представи одитите на системите до 30 юни 2010 г. |
| --- | --- |

—

Нарушение на одобрените от Комисията стратегии за контрол, доколкото Комисията е прекъснала срока за плащане по посочените искания за междинни плащания, тъй като е приела, че липсата на одит на системите съставлява значително забавяне в изпълнението на стратегиите, докато посочените стратегии позволяват на Кралство Испания да представи одитите на системите до 30 юни 2010 г.

| — | Нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото обжалваното решение изисква Кралство Испания да представи одитите на системите предсрочно спрямо съгласувания със самата Комисия график, тъй като това изискване не е било предвидимо за испанските власти. |
| --- | --- |

—

Нарушение на принципа на правна сигурност, доколкото обжалваното решение изисква Кралство Испания да представи одитите на системите предсрочно спрямо съгласувания със самата Комисия график, тъй като това изискване не е било предвидимо за испанските власти.

| — | Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, доколкото националните органи са действали в рамките на графици на одитите, одобрени от Комисията в стратегиите, графици, които са изпълнявани, без Комисията да покаже в нито един момент, че това предполага какъвто и да е недостатък в системата за управление и контрол. |
| --- | --- |

—

Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, доколкото националните органи са действали в рамките на графици на одитите, одобрени от Комисията в стратегиите, графици, които са изпълнявани, без Комисията да покаже в нито един момент, че това предполага какъвто и да е недостатък в системата за управление и контрол.

| — | Нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като приетата от Комисията мярка е непропорционална и противоречи на ефективното финансово управление, и съществуват други, по-слабо принудителни правни инструменти за постигането на същата цел. |
| --- | --- |

—

Нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като приетата от Комисията мярка е непропорционална и противоречи на ефективното финансово управление, и съществуват други, по-слабо принудителни правни инструменти за постигането на същата цел.

При условията на евентуалност жалбоподателят иска частичната отмяна на обжалваното решение поради нарушение на член 87, параграф 2 от Регламент No 1083/2006, доколкото по следващите искания, предмет на делото, не е извършено плащане в рамките на двумесечния срок от представяне на искането.

На последно място, Кралство Испания претендира лихви за забава на основание член 87, параграф 2 от Регламент No 1083/2006, член 83 от Регламент No 1605/2002 (2) и член 106, параграф 5 от Регламент No 2342/2002 на Комисията (3).

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).

(2)  Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 25, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).

(3)  Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/53

---

Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

(Дело T-179/10)

(2010/C 161/83)

Език на жалбата: испански

Страни

Жалбоподател: Zitro IP Sàrl (Люксембург) (представител: A. Canela Giménez, abogado)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Show Ball Informática Ltda

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на СХВП и |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на СХВП и

| — | да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Zitro IP Sàrl

Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „BINGO SHOWALL“ (заявка за регистрация No 6 059 919) за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Show Ball Informática Ltda.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка на Общността (No 5 092 275), съдържаща словния елемент „SHOW BALL“ за стоки и услуги от класове 9 и 42

Решение на отдела по споровете: частично отхвърля заявката за регистрация.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/53

---

Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Nickel Institute/Комисия

(Дело T-180/10)

(2010/C 161/84)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Nickel Institute (Торонто, Канада) (представители: K. Nordlander, lawyer и H. Pearson, Solicitor)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се обяви жалбата за отмяна за допустима, |
| --- | --- |

—

да се обяви жалбата за отмяна за допустима,

| — | да се отмени Решение SG.E3/HP/psi — Ares(2010)65824 от 8 февруари 2010 г., с което Комисията отказва пълен достъп до определени документи, поискани от жалбоподателя по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1), и |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение SG.E3/HP/psi — Ares(2010)65824 от 8 февруари 2010 г., с което Комисията отказва пълен достъп до определени документи, поискани от жалбоподателя по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1), и

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната, на основание на член 263 ДФЕС, на Решение SG.E3/HP/psi — Ares(2010)65824 на Комисията от 8 февруари 2010 г., с което Комисията отказва пълен достъп до определени документи, поискани от жалбоподателя по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001. Решението, наред с другото, потвърждава:

| — | решението на изпълняващия длъжността Генерален директор на правната служба на Комисията за отказ на пълния достъп до седем документа, разкриващи становището на тази служба относно проекта за Директива 2008/58/CE на Комисията (2), |
| --- | --- |

—

решението на изпълняващия длъжността Генерален директор на правната служба на Комисията за отказ на пълния достъп до седем документа, разкриващи становището на тази служба относно проекта за Директива 2008/58/CE на Комисията (2),

| — | решението на Генералния директор на Дирекция D на ГД „Околна среда“ за отказ на пълния достъп до два документа, разкриващи становищата на други генерални дирекции на Комисията относно проекта за Директива 2008/58/ЕО на Комисията, и |
| --- | --- |

—

решението на Генералния директор на Дирекция D на ГД „Околна среда“ за отказ на пълния достъп до два документа, разкриващи становищата на други генерални дирекции на Комисията относно проекта за Директива 2008/58/ЕО на Комисията, и

| — | това, че Комисията не разполага с никакъв документ, архив или кореспонденция (включително последващи документи или коментари), в който правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията (3). |
| --- | --- |

—

това, че Комисията не разполага с никакъв документ, архив или кореспонденция (включително последващи документи или коментари), в който правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията (3).

В подкрепа на исканията си жалбоподателят сочи няколко правни основания:

| | На първо място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на правните становища по отношение на няколко поискани документа. |
| --- | --- |

На първо място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на правните становища по отношение на няколко поискани документа.

| | В допълнение, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на съдебните процедури по отношение на един от поисканите документи. |
| --- | --- |

В допълнение, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 при тълкуването на изключението във връзка със защитата на съдебните процедури по отношение на един от поисканите документи.

| | На последно място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, като е пропуснал да определи и да разреши достъп до документи, в които правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията. |
| --- | --- |

На последно място, генералният секретар на Комисията е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, като е пропуснал да определи и да разреши достъп до документи, в които правната служба разкрива становището си относно проекта за Директива 2009/2/ЕО на Комисията.

---

(1)  Регламент (ЕО) No°1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).

(2)  Директива 2008/58/ЕО от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 246, стр. 1).

(3)  Директива 2009/2/ЕО на Комисията от 15 януари 2009 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесет и първи път на Директива 67/548/ЕИО на Съвета за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ L 11, стр. 6).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/54 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/54

---

Жалба, подадена на 19 април 2010 г. — AISCAT/Комисия

(Дело T-182/10)

(2010/C 161/85)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Associazione Italiana delle Società Concessionarie per la costruzione e l’esercizio di Autostrade e Trafori stradali (AISCAT) (Рим, Италия) (представител: M. Maresca, avvocato)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решението на Европейската комисия от 10 февруари 2010 г. |
| --- | --- |

—

да се отмени Решението на Европейската комисия от 10 февруари 2010 г.

Правни основания и основни доводи

Настоящата жалба е насочена към отмяна на решението, съдържащо се в писмото на Европейската комисия от февруари 2010 г., в което се изключва възможността за нарушение на член 87 от Договора за ЕО (понастоящем член 107 ДФЕС) от страна на Италианската република за това, че последната e възложила построяването и управлението на автомагистрален участък (т. нар. Passante di Mestre) без обществена поръчка на смесено публично-частно дружество, CAV S.p.A. (акционерно дружество, учредена с равно участие на ANAS S.p.A. и Regione Veneto), и е финансирала това построяване чрез тарифно повишение в пунктовете за плащане на магистралните такси, съществуващи в успореден и конкурентен автомагистрален участък.

Правните основания в подкрепа на нарушението на член 87 от Договора за ЕО (понастоящем член 107 ДФЕС) от страна на Италианската република са две.

На първо място, фактът, че Италианската република, чрез член 2, параграф 290 от Закон No 244 от 24.12.2007 г., е възложила пряко на CAV концесията за построяване и управление на Passante di Mestre, съставлява държавна помощ, като се има предвид, че не са били спазени условията за възлагане на обществени поръчки, известни като in house, и че възлагането е направено в полза на смесено дружество, което има конкурентно предимство поради своите уставни и управленски характеристики. Всъщност, 50 % от CAV се държат от ANAS, което, освен че има роля на публичен регулаторен орган, упражнява в допълнение и предприемаческа дейност (строеж и управление на автомагистрали) на пазара, който самото то регулира и на който то е концесионен орган.

На второ място, фактът, че Италианската република е одобрила договора, сключен между ANAS (в качеството на концесионно образувание) и CAV, с предмет финансирането на Passante di Mestre посредством тарифно повишение в пунктовете за плащане на магистралните такси, съществуващи в успореден и конкурентен автомагистрален участък, съставлява държавна помощ в полза на CAV.

Тарифното увеличение съставлява всъщност инструментът, който е позволил да се отклони пътното движение на моторни превозни средства към новия участък (Passante di Mestre) и същевременно е довел до намаляване на движението по конкурентния участък (Tangenziale di Mestre), предмет на посоченото повишение. Следователно предметът на помощта не е излишъкът, произтичащ от тарифното увеличение, разглеждан сам по себе си, а конкурентното предимство, което CAV извлича от него и обратно — загубата, която претърпяват от него дружествата концесионери на Tangenziale di Mestre.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/55 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/55

---

Жалба, подадена на 26 април 2010 г. — DTL/СХВП — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)

(Дело T-188/10)

(2010/C 161/86)

Език на жалбата: испански

Страни

Жалбоподател: DTL Corporación, SL (Мадрид, Испания) (представител: C. Rueda Pascual, abogado)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Pamplona, Испания)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2010 г. по дело R 767/2009-2; |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2010 г. по дело R 767/2009-2;

| — | да се замени с друго решение, което да отхвърли възражението на GESTIÓN DE RECURSOS Y SOLUCIONES EMPRESARIALES, S.L. срещу заявката за марка на Общността No 5153325 „SOLARIA“ и да позволи посочената марка да бъде регистрирана не само в клас 41, но и за всички заявени услуги от класове 37 и 42; да се осъди ответната страна да плати разноските по възражението и жалбата пред СХВП, и |
| --- | --- |

—

да се замени с друго решение, което да отхвърли възражението на GESTIÓN DE RECURSOS Y SOLUCIONES EMPRESARIALES, S.L. срещу заявката за марка на Общността No 5153325 „SOLARIA“ и да позволи посочената марка да бъде регистрирана не само в клас 41, но и за всички заявени услуги от класове 37 и 42; да се осъди ответната страна да плати разноските по възражението и жалбата пред СХВП, и

| — | да се осъдят СХВП и другите страни, които се противопоставят на настоящото обжалване, да платят съдебните разноски по същото. |
| --- | --- |

—

да се осъдят СХВП и другите страни, които се противопоставят на настоящото обжалване, да платят съдебните разноски по същото.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: DTL Corporación, SL

Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „SOLARIA“ (заявка за регистрация No 5 153 325) за услуги от класове 37, 41 и 42

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Gestión de recursos y soluciones empresariales S.L.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка, съдържаща словния елемент „SOLARTIA“ (No 2 689 747) за услуги от класове 37 и 42

Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/55 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/55

---

Жалба, подадена на 22 април 2010 г. — Egan и Hackett/Парламент

(Дело T-190/10)

(2010/C 161/87)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Kathleen Egan (Athboy, Ирландия) и Margaret Hackett (Borris-in-Ossory, Ирландия) (представители: C. MacEochaidh SC и J. Goode, Barristers и K. Neary, Solicitor)

Ответник: Европейски парламент

Искания на жалбоподателите

| — | жалбата да се обяви за допустима, |
| --- | --- |

—

жалбата да се обяви за допустима,

| — | на основание член 263 ДФЕС да се отмени Решение на Европейския парламент от 12 февруари 2010 г. (А(2010)579) за отказ на достъп до информацията, поискана от жалбоподателите с първоначалното им заявление от 16 декември 2009 г. и с последващото им потвърдително заявление от 28 януари 2010 г., и |
| --- | --- |

—

на основание член 263 ДФЕС да се отмени Решение на Европейския парламент от 12 февруари 2010 г. (А(2010)579) за отказ на достъп до информацията, поискана от жалбоподателите с първоначалното им заявление от 16 декември 2009 г. и с последващото им потвърдително заявление от 28 януари 2010 г., и

| — | да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите. |
| --- | --- |

—

да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба съобразно член 263 ДФЕС жалбоподателите искат отмяна на Решение на Европейския парламент от 12 февруари 2010 г. (А(2010)579) за отказ на достъп до документи от публичния регистър на асистентите на членовете на Европейския парламент, акредитирани или не, съдържащи имена и/или финансови интереси на подобни асистенти.

В подкрепа на жалбата си жалбоподателите сочат, че Парламентът неправилно е основал на Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) и на Регламент (ЕО) No 45/2001 (2) отказа си да предостави достъп до документи, които вече се намират в публичното пространство. В тази връзка жалбоподателите изтъкват няколко правни основания:

| | На първо място Парламентът не излага адекватни мотиви към обжалваното решение, което представлява нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001. |
| --- | --- |

На първо място Парламентът не излага адекватни мотиви към обжалваното решение, което представлява нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001.

| | На второ място в обжалваното решение има грешки в преценката по отношение на изключението, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (EC) No 1049/2001, доколкото се твърди, че оповестяването на съответните документи ще наруши частни интереси на заинтересованите правни субекти и/или не се преценява действителното естество на член 4, параграф 1, буква б) и/или се приема, че публичният интерес за достъп до публичните регистри на асистентите към Европейския парламент се погасява, когато съответното лице вече не се намира в подобно положение. |
| --- | --- |

На второ място в обжалваното решение има грешки в преценката по отношение на изключението, предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (EC) No 1049/2001, доколкото се твърди, че оповестяването на съответните документи ще наруши частни интереси на заинтересованите правни субекти и/или не се преценява действителното естество на член 4, параграф 1, буква б) и/или се приема, че публичният интерес за достъп до публичните регистри на асистентите към Европейския парламент се погасява, когато съответното лице вече не се намира в подобно положение.

| | В допълнение, с обжалваното решение се нарушават предвидените в член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 съществени процесуални изисквания в случай на отхвърляне на потвърдителното заявление заявителите да се информират за възможностите за обжалване, с които разполагат. |
| --- | --- |

В допълнение, с обжалваното решение се нарушават предвидените в член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 съществени процесуални изисквания в случай на отхвърляне на потвърдителното заявление заявителите да се информират за възможностите за обжалване, с които разполагат.

| | На последно място, чрез отказа на жалбоподателите да се предостави достъп до публични документи, до които те са имали достъп по-рано по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001, с обжалваното решение се нарушават принципите на демокрация, прозрачност, пропорционалност, равенство и недопускане на дискриминация. |
| --- | --- |

На последно място, чрез отказа на жалбоподателите да се предостави достъп до публични документи, до които те са имали достъп по-рано по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001, с обжалваното решение се нарушават принципите на демокрация, прозрачност, пропорционалност, равенство и недопускане на дискриминация.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)

(2)  Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/56 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/56

---

Жалба, подадена на 29 април 2010 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)

(Дело T-200/10)

(2010/C 161/88)

Език на жалбата: испански

Страни

Жалбоподател: Avery Dennison Corp. (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Dennison Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Испания)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени или при условията на евентуалност, да се измени Решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г., постановено по преписка R 798/2009-2, |
| --- | --- |

—

да се отмени или при условията на евентуалност, да се измени Решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г., постановено по преписка R 798/2009-2,

| — | да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Avery Dennison Corp.

Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AVERY DENNISON“ (заявка за регистрация No 3 825 114) за стоки и услуги от класове 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 28, 35, 37, 38, 39, 40, 41 и 42

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Dennison Hesperia, S.A.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанската марка „DENNISON“ (No 1 996 088) за стоки от клас 16

Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 42, параграфи 2 и 3, и при условията на евентуалност, на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/09 относно марката на Общността.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/56 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/56

---

Определение на Общия съд от 16 април 2010 г. — DB Schenker Rail Deutschland/Комисия

(Дело T-109/04) (1)

(2010/C 161/89)

Език на производството: немски

Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 146, 29.5.2004 г.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/56 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/56

---

Определение на Общия съд от 13 април 2010 г. — Unity OSG FZE/Съвет

(Дело T-511/08) (1)

(2010/C 161/90)

Език на производството: английски

Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 32, 7.2.2009 г.

---

Съд на публичната служба на Европейския съюз

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/57 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/57

---

Жалба, подадена на 29 март 2010 г. — Marsili/Комисия

(Дело F-19/10)

(2010/C 161/91)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Letizia Marsili (Брюксел, Белгия) (представители: K. Van Maldegem, C. Mereu и M. Velardo, avocats)

Ответник: Европейска комисия

Предмет и описание на спора

Отмяна на решението на Комисията да не включва жалбоподателя в списъка с резерви от конкурс EPSO/AST/51/08, както и обезщетение за претърпените от жалбоподателя вреди.

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на конкурсната комисия от 17 декември 2009 г. да не се включва жалбоподателят в списъка от конкурс EPSO/AST/51/08 и да се осъди ответникът да заплати обезщетение, чийто размер временно е определен на 1 EUR и ще бъде определен по-точно в хода на производството, както и да заплати компенсаторни и мораторни лихви при лихвен процент от 6,75 % за претърпените имуществени и неимуществени вреди, |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на конкурсната комисия от 17 декември 2009 г. да не се включва жалбоподателят в списъка от конкурс EPSO/AST/51/08 и да се осъди ответникът да заплати обезщетение, чийто размер временно е определен на 1 EUR и ще бъде определен по-точно в хода на производството, както и да заплати компенсаторни и мораторни лихви при лихвен процент от 6,75 % за претърпените имуществени и неимуществени вреди,

| — | да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/57 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/57

---

Жалба, подадена на 31 март 2010 г. — Marcuccio/Комисия

(Дело F-21/10)

(2010/C 161/92)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (представител: G. Cipressa, avvocato)

Ответник: Европейска комисия

Предмет и описание на производството

Отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя, насочено към получаване на обезщетение за вредата, претърпяна поради факта, че ответникът е изпратил дебитно известие относно хонорарите на адвоката, който го е представлявал по дело T-241/03, до адвоката, който е защитавал жалбоподателя в посоченото дело, а не на самия жалбоподател

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението за мълчалив отказ на искането от 23 февруари 2009 г.; |
| --- | --- |

—

да се отмени решението за мълчалив отказ на искането от 23 февруари 2009 г.;

| — | ако е необходимо, да се отмени актът, независимо как е формулиран, с който се отхвърля жалбата от 14 септември 2009 г. срещу решението за отхвърляне на искането от 23 февруари 2009 г.; |
| --- | --- |

—

ако е необходимо, да се отмени актът, независимо как е формулиран, с който се отхвърля жалбата от 14 септември 2009 г. срещу решението за отхвърляне на искането от 23 февруари 2009 г.;

| — | ако е необходимо, да се отмени известието от 1 декември 2009 г., изготвено на френски език и получено от жалбоподателя на 19 януари 2010 г., придружено от превод на италиански език; |
| --- | --- |

—

ако е необходимо, да се отмени известието от 1 декември 2009 г., изготвено на френски език и получено от жалбоподателя на 19 януари 2010 г., придружено от превод на италиански език;

| — | да се осъди Комисията да поправи вредата от имуществено и неимуществено естество, която жалбоподателят неоснователно е претърпял вследствие изготвянето и изпращането до адвоката, който го е представял по дело T-241/03, на известието от 4 декември 2006 г., като изплати на жалбоподателя сумата от 10 000 евро или такава по-голяма или по-малка сума, каквато Съдът на публичната служба определи по справедливост; |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да поправи вредата от имуществено и неимуществено естество, която жалбоподателят неоснователно е претърпял вследствие изготвянето и изпращането до адвоката, който го е представял по дело T-241/03, на известието от 4 декември 2006 г., като изплати на жалбоподателя сумата от 10 000 евро или такава по-голяма или по-малка сума, каквато Съдът на публичната служба определи по справедливост;

| — | да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ този, на който искането от 23 февруари 2009 г. е било получено от Комисията, и до действителното плащане на сумата от 10 000 евро, лихвите върху тази сума в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация; |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да изплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ този, на който искането от 23 февруари 2009 г. е било получено от Комисията, и до действителното плащане на сумата от 10 000 евро, лихвите върху тази сума в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация;

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/58

---

Жалба, подадена на 16 април 2010 г. — Allen/Комисия

(Дело F-23/10)

(2010/C 161/93)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Finola Allen (Armação de Pera, Португалия) (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)

Ответник: Европейска комисия

Предмет на производството

Отмяна на решението, с което се отхвърля искане да бъде признато тежко заболяване

Искания на жалбоподателката

Жалбоподателката моли Общия съд:

| — | да отмени решението от 30 юни 2009 г., с което се отхвърля нейното искане заболяването ѝ да бъде признато за тежко, и ако е необходимо, да се отмени решението от 17 юли 2009 г.; |
| --- | --- |

—

да отмени решението от 30 юни 2009 г., с което се отхвърля нейното искане заболяването ѝ да бъде признато за тежко, и ако е необходимо, да се отмени решението от 17 юли 2009 г.;

| — | ако е необходимо, да се отмени решението от 8 януари 2010 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред на жалбоподателката; |
| --- | --- |

—

ако е необходимо, да се отмени решението от 8 януари 2010 г., с което се отхвърля жалбата по административен ред на жалбоподателката;

| — | в резултат от това, да бъде признато за тежко заболяването, от което тя страда, посочено в искането ѝ от 19 май, допълнено на 2 юли 2009 г., както и правото на жалбоподателката на пълно покритие, считано от 1 юли 2009 г.; |
| --- | --- |

—

в резултат от това, да бъде признато за тежко заболяването, от което тя страда, посочено в искането ѝ от 19 май, допълнено на 2 юли 2009 г., както и правото на жалбоподателката на пълно покритие, считано от 1 юли 2009 г.;

| — | при условията на евентуалност, да ѝ се предостави пълно здравно покритие до 10 юли 2009 г.; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да ѝ се предостави пълно здравно покритие до 10 юли 2009 г.;

| — | да се разпореди изплащането на обезщетение за вреди, оценени ex aequo et bono, в неокончателен размер от 1 EUR; |
| --- | --- |

—

да се разпореди изплащането на обезщетение за вреди, оценени ex aequo et bono, в неокончателен размер от 1 EUR;

| — | да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/58

---

Жалба, подадена на 21 април 2010 г. — Kaskarelis/Комисия

(Дело F-24/10)

(2010/C 161/94)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)

Ответник: Европейска комисия

Предмет и описание на спора

Отмяна на решението на ответника, с което на жалбоподателя се отказва да се предостави надбавка за експатриране, надбавка за настаняване и да се възстановят пътните му разноски.

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, с което на жалбоподателя се отказва да се предостави надбавка за експатриране, надбавка за настаняване и да се възстановят пътните му разноски, както и решението на органа, оправомощен да сключва договори, за отхвърляне на подадената от жалбоподателя жалба по административен ред, |
| --- | --- |

—

да се отмени решението на Службата за управление и плащане по индивидуални права, с което на жалбоподателя се отказва да се предостави надбавка за експатриране, надбавка за настаняване и да се възстановят пътните му разноски, както и решението на органа, оправомощен да сключва договори, за отхвърляне на подадената от жалбоподателя жалба по административен ред,

| — | да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

---

| 19.6.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 161/58

---

Жалба, подадена на 28 април 2010 г. — AG (*1)/Парламент

(Дело F-25/10)

(2010/C 161/95)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: AG (*1) (представители: S. Rodriguez и C. Bernard-Glanz, avocats)

Ответник: Европейски парламент

Предмет и описание на спора

Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя след изтичане на срока за изпитване, както и обезщетение за претърпяната вреда.

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени решението за уволнение от 14 май 2009 г., прието заедно с решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 21 декември 2009 г., |
| --- | --- |

—

да се отмени решението за уволнение от 14 май 2009 г., прието заедно с решението за отхвърляне на жалбата по административен ред от 21 декември 2009 г.,

| — | да се укажат на ОН последиците от отмяната на обжалваните решения и по-специално възможността за преминаване на втори срок за изпитване или продължаване на срока за изпитване, след изтичането на който да се направи нова оценка на способността за изпълнение на професионалните задължения, |
| --- | --- |

—

да се укажат на ОН последиците от отмяната на обжалваните решения и по-специално възможността за преминаване на втори срок за изпитване или продължаване на срока за изпитване, след изтичането на който да се направи нова оценка на способността за изпълнение на професионалните задължения,

| — | да се осъди ответникът да заплати обезщетение за вредата, претърпяна от жалбоподателя от професионална и финансова гледна точка (в размер на заплатата и свързаните с нея надбавки, които жалбоподателят е трябвало да получава от 16 май 2009 г. до датата на възстановяването му на длъжност вследствие на отмяната на обжалваните решения), както и за претърпяната от него неимуществена вреда (в приблизителен и неокончателно определен размер от 50 000 EUR), |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати обезщетение за вредата, претърпяна от жалбоподателя от професионална и финансова гледна точка (в размер на заплатата и свързаните с нея надбавки, които жалбоподателят е трябвало да получава от 16 май 2009 г. до датата на възстановяването му на длъжност вследствие на отмяната на обжалваните решения), както и за претърпяната от него неимуществена вреда (в приблизителен и неокончателно определен размер от 50 000 EUR),

| — | да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.

---

(*1)  Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.

---