# Den Europæiske Unions L 297/26.

| | ISSN 1725-2520 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 297 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 49. årgang26. oktober 2006 |

ISSN 1725-2520

Den Europæiske Unions

Tidende

L 297

Dansk udgave

Retsforskrifter

49. årgang26. oktober 2006

---

| Indhold | | II   Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Rådet |
| | * | Rådets afgørelse af 5. oktober 2006 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Haagerkonferencen om International Privatret | 1 |

Indhold

II   Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Side

Rådet

*

Rådets afgørelse af 5. oktober 2006 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Haagerkonferencen om International Privatret

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Rådet

| 26.10.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 297/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.10.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 297/1

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 5. oktober 2006

om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Haagerkonferencen om International Privatret

(2006/719/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, og artikel 300, stk. 3, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Haagerkonferencen om International Privatret (i det følgende benævnt »Haagerkonferencen«) har til formål at virke for gradvis tilvejebringelse af ensartede regler på den internationale privatrets område. Den har indtil nu vedtaget et betydeligt antal konventioner på forskellige områder inden for international privatret. |
| --- | --- |

(1)

Haagerkonferencen om International Privatret (i det følgende benævnt »Haagerkonferencen«) har til formål at virke for gradvis tilvejebringelse af ensartede regler på den internationale privatrets område. Den har indtil nu vedtaget et betydeligt antal konventioner på forskellige områder inden for international privatret.

| (2) | Siden Amsterdam-traktatens ikrafttræden har Fællesskabet haft kompetence til at træffe foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, i det omfang de er nødvendige for det indre markeds funktion. Fællesskabet har udøvet denne kompetence ved at vedtage en række retsakter, hvoraf mange helt eller delvis dækker områder, der falder sammen med Haagerkonferencens arbejdsområder. |
| --- | --- |

(2)

Siden Amsterdam-traktatens ikrafttræden har Fællesskabet haft kompetence til at træffe foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, i det omfang de er nødvendige for det indre markeds funktion. Fællesskabet har udøvet denne kompetence ved at vedtage en række retsakter, hvoraf mange helt eller delvis dækker områder, der falder sammen med Haagerkonferencens arbejdsområder.

| (3) | Det er vigtigt, at Fællesskabet får en status, der afspejler dets nye rolle som fremtrædende international aktør inden for det civilretlige samarbejde, og at det bliver i stand til at udøve sin eksterne kompetence ved at deltage som fuldt medlem, når der forhandles konventioner i Haagerkonferencens regi på de områder, hvor Fællesskabet har kompetence. |
| --- | --- |

(3)

Det er vigtigt, at Fællesskabet får en status, der afspejler dets nye rolle som fremtrædende international aktør inden for det civilretlige samarbejde, og at det bliver i stand til at udøve sin eksterne kompetence ved at deltage som fuldt medlem, når der forhandles konventioner i Haagerkonferencens regi på de områder, hvor Fællesskabet har kompetence.

| (4) | Ved afgørelse af 28. november 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle vilkårene og fremgangsmåderne for Fællesskabets tiltrædelse af Haagerkonferencen. |
| --- | --- |

(4)

Ved afgørelse af 28. november 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle vilkårene og fremgangsmåderne for Fællesskabets tiltrædelse af Haagerkonferencen.

| (5) | Ved et fælles brev af 19. december 2002 fra Kommissionen og formandskabet til Haagerkonferencen ansøgte Fællesskabet om at blive medlem af Haagerkonferencen og anmodede om, at der blev indledt forhandlinger. |
| --- | --- |

(5)

Ved et fælles brev af 19. december 2002 fra Kommissionen og formandskabet til Haagerkonferencen ansøgte Fællesskabet om at blive medlem af Haagerkonferencen og anmodede om, at der blev indledt forhandlinger.

| (6) | I april 2004 udtalte Haagerkonferencens Special Commission on General Affairs and Policy/Commission spéciale sur les affaires générales et la politique enstemmigt, at Fællesskabet principielt burde optages som medlem af Haagerkonferencen, og opstillede en række kriterier og procedurer for dette medlemskab. |
| --- | --- |

(6)

I april 2004 udtalte Haagerkonferencens Special Commission on General Affairs and Policy/Commission spéciale sur les affaires générales et la politique enstemmigt, at Fællesskabet principielt burde optages som medlem af Haagerkonferencen, og opstillede en række kriterier og procedurer for dette medlemskab.

| (7) | I juni 2005 vedtog Haagerkonferencens diplomatiske konference ved konsensus de ændringer i Haagerkonferencens statut, der er nødvendige, for at regionale organisationer for økonomisk integration kan blive optaget, og Haagerkonferencens medlemmer blev derefter opfordret til at stemme om ændringerne, så vidt muligt inden ni måneder. |
| --- | --- |

(7)

I juni 2005 vedtog Haagerkonferencens diplomatiske konference ved konsensus de ændringer i Haagerkonferencens statut, der er nødvendige, for at regionale organisationer for økonomisk integration kan blive optaget, og Haagerkonferencens medlemmer blev derefter opfordret til at stemme om ændringerne, så vidt muligt inden ni måneder.

| (8) | Ændringerne i statutten træder i kraft, tre måneder efter at Haagerkonferencens generalsekretær har meddelt medlemmerne, at det flertal på to tredjedele, der kræves for ændring af statutten, er nået. Kort efter ikrafttrædelsen skal the Council on General Affairs and Policy/le Conseil sur les affaires générales et la politique på et ekstraordinært møde træffe formel beslutning om Fællesskabets tiltrædelse af Haagerkonferencen. |
| --- | --- |

(8)

Ændringerne i statutten træder i kraft, tre måneder efter at Haagerkonferencens generalsekretær har meddelt medlemmerne, at det flertal på to tredjedele, der kræves for ændring af statutten, er nået. Kort efter ikrafttrædelsen skal the Council on General Affairs and Policy/le Conseil sur les affaires générales et la politique på et ekstraordinært møde træffe formel beslutning om Fællesskabets tiltrædelse af Haagerkonferencen.

| (9) | Resultatet af forhandlingerne om revisionen af Haagerkonferencens statut er tilfredsstillende og tilgodeser Fællesskabets interesser. |
| --- | --- |

(9)

Resultatet af forhandlingerne om revisionen af Haagerkonferencens statut er tilfredsstillende og tilgodeser Fællesskabets interesser.

| (10) | Artikel 2A i den reviderede statut giver Fællesskabet ret til at blive medlem af Haagerkonferencen i dets egenskab af regional organisation for økonomisk integration. |
| --- | --- |

(10)

Artikel 2A i den reviderede statut giver Fællesskabet ret til at blive medlem af Haagerkonferencen i dets egenskab af regional organisation for økonomisk integration.

| (11) | Fællesskabet bør tiltræde Haagerkonferencen. |
| --- | --- |

(11)

Fællesskabet bør tiltræde Haagerkonferencen.

| (12) | I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Det Forenede Kongerige og Irland i vedtagelsen af denne afgørelse. |
| --- | --- |

(12)

I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Det Forenede Kongerige og Irland i vedtagelsen af denne afgørelse.

| (13) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — |
| --- | --- |

(13)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

1.   Fællesskabet tiltræder Haagerkonferencen om International Privatret ved den erklæring om tiltrædelse af konferencens statut, der er gengivet i bilag I, så snart Haagerkonferencen har truffet formel beslutning om at optage Fællesskabet som medlem.

2.   Fællesskabet deponerer tillige en kompetenceerklæring som anført i bilag II, der angiver, på hvilke områder Fællesskabet har fået overdraget kompetence fra sine medlemsstater, og en erklæring som anført i bilag III om visse spørgsmål vedrørende Haagerkonferencen.

3.   Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at tage de skridt, der måtte være nødvendige med henblik på stk. 1 og 2.

4.   Teksten til statutten for Haagerkonferencen er knyttet til denne afgørelse som bilag IV.

5.   I denne afgørelse forstås ved »medlemsstat« medlemsstaterne med undtagelse af Danmark.

Udfærdiget i Luxembourg, den 5. oktober 2006.

På Rådets vegne

K. RAJAMÄKI

Formand

---

(1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

1

---

BILAG I

Instrument for tiltrædelse af Haagerkonferencen om International Privatret

| J.H.A. VAN LOON |
| --- |
| Generalsekretær for |
| Haagerkonferencen om International Privatret |
| Scheveningseweg 6 |
| 2517 DEN HAAG |
| Nederlandene |

J.H.A. VAN LOON

Generalsekretær for

Haagerkonferencen om International Privatret

Scheveningseweg 6

2517 DEN HAAG

Nederlandene

Hr. generalsekretær,

Jeg skal herved meddele Dem, at Det Europæiske Fællesskab har besluttet at tiltræde Haagerkonferencen om International Privatret. De anmodes derfor om at acceptere dette instrument, hvorved Det Europæiske Fællesskab accepterer Haagerkonferencens statut i overensstemmelse med statuttens artikel 2A. Vedlagt fremsendes en erklæring fra Det Europæiske Fællesskab, der angiver, på hvilke områder Fællesskabet har fået overdraget kompetence fra sine medlemsstater, samt en erklæring om visse spørgsmål vedrørende Haagerkonferencen om International Privatret.

Det Europæiske Fællesskab accepterer formelt og uden forbehold de forpligtelser, der følger af dets medlemskab af Haagerkonferencen om International Privatret som anført i statutten, og giver formelt tilsagn om at opfylde de forpligtelser, der påhviler det, på tiltrædelsestidspunktet.

Med venlig hilsen

Formand for Rådet for Den Europæiske Union

---

BILAG II

Kompetenceerklæring fra Det Europæiske Fællesskab, der angiver, på hvilke områder Fællesskabet har fået overdraget kompetence fra sine medlemsstater

| 1. | Denne erklæring, som afgives i henhold til artikel 2A, stk. 3, i statutten for Haagerkonferencen om International Privatret, angiver, på hvilke områder Fællesskabet har fået overdraget kompetence fra sine medlemsstater. |
| --- | --- |

1.

Denne erklæring, som afgives i henhold til artikel 2A, stk. 3, i statutten for Haagerkonferencen om International Privatret, angiver, på hvilke områder Fællesskabet har fået overdraget kompetence fra sine medlemsstater.

| 2. | Fællesskabet har kompetence til at vedtage generelle og specifikke foranstaltninger med hensyn til international privatret på forskellige områder i medlemsstaterne. For så vidt angår spørgsmål, der falder ind under Haagerkonferencens arbejdsområde, har Fællesskabet navnlig i medfør af EF-traktatens afsnit IV kompetence til at træffe foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, i det omfang de er nødvendige for det indre markeds funktion (EF-traktatens artikel 61, litra c), og artikel 65). Disse foranstaltninger omfatter






  a) | forbedring og forenkling af ordningen for forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter på tværs af grænserne, af samarbejdet om bevisoptagelse samt af anerkendelsen og fuldbyrdelsen af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, og afgørelser i udenretslige sager |
| --- | --- | --- |

2.

Fællesskabet har kompetence til at vedtage generelle og specifikke foranstaltninger med hensyn til international privatret på forskellige områder i medlemsstaterne. For så vidt angår spørgsmål, der falder ind under Haagerkonferencens arbejdsområde, har Fællesskabet navnlig i medfør af EF-traktatens afsnit IV kompetence til at træffe foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, i det omfang de er nødvendige for det indre markeds funktion (EF-traktatens artikel 61, litra c), og artikel 65). Disse foranstaltninger omfatter

a)

forbedring og forenkling af ordningen for forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter på tværs af grænserne, af samarbejdet om bevisoptagelse samt af anerkendelsen og fuldbyrdelsen af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, og afgørelser i udenretslige sager

| b) | fremme af foreneligheden mellem medlemsstaternes gældende regler om lovvalg og konflikter om stedlig kompetence og |
| --- | --- |

b)

fremme af foreneligheden mellem medlemsstaternes gældende regler om lovvalg og konflikter om stedlig kompetence og

| c) | fjernelse af hindringer for, at civile retssager forløber tilfredsstillende, om nødvendigt ved fremme af foreneligheden mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler. |
| --- | --- |

c)

fjernelse af hindringer for, at civile retssager forløber tilfredsstillende, om nødvendigt ved fremme af foreneligheden mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler.

| 3. | På de områder, som ikke hører ind under dets enekompetence, handler Fællesskabet, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet handler kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå målene. |
| --- | --- |

3.

På de områder, som ikke hører ind under dets enekompetence, handler Fællesskabet, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet handler kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå målene.

| 4. | Fællesskabet har endvidere kompetence på andre områder, der kan være omfattet af konventioner vedtaget af Haagerkonferencen, f.eks. på områderne det indre marked (EF-traktatens artikel 95) og forbrugerbeskyttelse (EF-traktatens artikel 153). |
| --- | --- |

4.

Fællesskabet har endvidere kompetence på andre områder, der kan være omfattet af konventioner vedtaget af Haagerkonferencen, f.eks. på områderne det indre marked (EF-traktatens artikel 95) og forbrugerbeskyttelse (EF-traktatens artikel 153).

| 5. | Fællesskabet har gjort brug af sin kompetence ved at vedtage en række retsakter med hjemmel i EF-traktatens artikel 61, litra c), bl.a.






  — | Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs |
| --- | --- | --- |

5.

Fællesskabet har gjort brug af sin kompetence ved at vedtage en række retsakter med hjemmel i EF-traktatens artikel 61, litra c), bl.a.

—

Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs

| — | Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager

| — | Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område

| — | Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 af 28. maj 2001 om samarbejde mellem medlemsstaternes retter om bevisoptagelse på det civil- og handelsretlige område |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 af 28. maj 2001 om samarbejde mellem medlemsstaternes retter om bevisoptagelse på det civil- og handelsretlige område

| — | Rådets direktiv 2003/8/EF af 27. januar 2003 om forbedret adgang til domstolene i grænseoverskridende tvister gennem fastsættelse af fælles mindsteregler for retshjælp i forbindelse med tvister af denne art |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 2003/8/EF af 27. januar 2003 om forbedret adgang til domstolene i grænseoverskridende tvister gennem fastsættelse af fælles mindsteregler for retshjælp i forbindelse med tvister af denne art

| — | Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 805/2004 af 21. april 2004 om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 805/2004 af 21. april 2004 om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav.

Bestemmelser om international privatret forekommer også i andre fællesskabsretsakter, bl.a. på områderne forbrugerbeskyttelse, forsikring, finansielle tjenesteydelser og intellektuel ejendomsret. Således blev de fællesskabsdirektiver, der berøres af Haagerkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på visse rettigheder over værdipapirer, der opbevares af en mellemmand, vedtaget på grundlag af EF-traktatens artikel 95.

| 6. | Selv hvor der ikke er nogen udtrykkelig henvisning til ekstern kompetence i EF-traktaten, følger det af EF-Domstolens retspraksis, at ovennævnte bestemmelser i EF-traktaten giver hjemmel ikke blot for interne fællesskabsretsakter, men også for Fællesskabets indgåelse af internationale aftaler. Fællesskabet kan indgå internationale aftaler, når kompetencen indadtil allerede er udnyttet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af fælles politikker som angivet ovenfor, eller hvis den internationale aftale er nødvendig for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål (1). Fællesskabets eksterne kompetence er en enekompetence, i det omfang en international aftale berører interne fællesskabsregler eller ændrer deres rækkevidde (2). Hvor dette er tilfældet, er det ikke medlemsstaterne, men Fællesskabet, der skal indgå eksterne forpligtelser over for tredjelande eller internationale organisationer. En international aftale kan falde ind under Fællesskabets enekompetence som helhed eller kun i et vist omfang. |
| --- | --- |

6.

Selv hvor der ikke er nogen udtrykkelig henvisning til ekstern kompetence i EF-traktaten, følger det af EF-Domstolens retspraksis, at ovennævnte bestemmelser i EF-traktaten giver hjemmel ikke blot for interne fællesskabsretsakter, men også for Fællesskabets indgåelse af internationale aftaler. Fællesskabet kan indgå internationale aftaler, når kompetencen indadtil allerede er udnyttet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af fælles politikker som angivet ovenfor, eller hvis den internationale aftale er nødvendig for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål (1). Fællesskabets eksterne kompetence er en enekompetence, i det omfang en international aftale berører interne fællesskabsregler eller ændrer deres rækkevidde (2). Hvor dette er tilfældet, er det ikke medlemsstaterne, men Fællesskabet, der skal indgå eksterne forpligtelser over for tredjelande eller internationale organisationer. En international aftale kan falde ind under Fællesskabets enekompetence som helhed eller kun i et vist omfang.

| 7. | Fællesskabsretsakter er normalt bindende for alle medlemsstater. For så vidt angår EF-traktatens afsnit IV, der indeholder retsgrundlaget for det civilretlige samarbejde, gælder der en særordning for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige. Foranstaltninger truffet i henhold til EF-traktatens afsnit IV er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark. Irland og Det Forenede Kongerige deltager i retsakter, der vedtages i henhold til afsnit IV, hvis de meddeler Rådet, at de ønsker dette. Irland og Det Forenede Kongerige har besluttet at deltage i alle de foranstaltninger, der er opregnet i punkt 5. |
| --- | --- |

7.

Fællesskabsretsakter er normalt bindende for alle medlemsstater. For så vidt angår EF-traktatens afsnit IV, der indeholder retsgrundlaget for det civilretlige samarbejde, gælder der en særordning for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige. Foranstaltninger truffet i henhold til EF-traktatens afsnit IV er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark. Irland og Det Forenede Kongerige deltager i retsakter, der vedtages i henhold til afsnit IV, hvis de meddeler Rådet, at de ønsker dette. Irland og Det Forenede Kongerige har besluttet at deltage i alle de foranstaltninger, der er opregnet i punkt 5.

| 8. | Rækkevidden af den kompetence, som medlemsstaterne har overdraget til Fællesskabet i medfør af EF-traktaten, er i sagens natur under stadig udvikling. Fællesskabet og dets medlemsstater vil drage omsorg for, at generalsekretæren for Haagerkonferencen omgående får meddelelse om enhver ændring i Fællesskabets kompetence som fastsat i artikel 2A, stk. 4, i Haagerkonferencens statut. |
| --- | --- |

8.

Rækkevidden af den kompetence, som medlemsstaterne har overdraget til Fællesskabet i medfør af EF-traktaten, er i sagens natur under stadig udvikling. Fællesskabet og dets medlemsstater vil drage omsorg for, at generalsekretæren for Haagerkonferencen omgående får meddelelse om enhver ændring i Fællesskabets kompetence som fastsat i artikel 2A, stk. 4, i Haagerkonferencens statut.

---

(1)  EF-Domstolens udtalelse 1/76, Sml. 1977, s. 741, udtalelse 2/91, Sml. 1993, s. I-1061, dom i sag 22/70 (»AETR«), Kommissionen mod Rådet, Sml. 1971, s. 263, dom i sag C-467/98 (»open skies«), Kommissionen mod Danmark, Sml. 2002, s. I-9519.

(2)  Dom i sag 22/70 (»AETR«), Kommissionen mod Rådet, og i sag C-467/98 (»open skies«), Kommissionen mod Danmark.

---

BILAG III

Erklæring fra Det Europæiske Fællesskab om visse spørgsmål vedrørende Haagerkonferencen

Fællesskabet bestræber sig på at undersøge, om det er i dets interesse at tiltræde eksisterende Haagerkonventioner på områder, hvor Fællesskabet har kompetence. Hvor der er en sådan interesse, vil Fællesskabet i samarbejde med Haagerkonferencen gøre alt for at overvinde de problemer, det volder, at der i de pågældende konventioner ikke findes nogen klausul om, at de kan tiltrædes af regionale organisationer for økonomisk integration.

Fællesskabet vil desuden bestræbe sig på at gøre det muligt for repræsentanter for Haagerkonferencens permanente bureau at deltage i ekspertmøder arrangeret af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, når der drøftes spørgsmål af interesse for Haagerkonferencen.

---

BILAG IV

STATUTE OF THE HAGUE CONFERENCE ON PRIVATE INTERNATIONAL LAW

The Governments of the countries hereinafter specified:

the Federal Republic of Germany, Austria, Belgium, Denmark, Spain, Finland, France, Italy, Japan, Luxembourg, Norway, the Netherlands, Portugal, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, Sweden and Switzerland;

In view of the permanent character of the Hague Conference on Private International Law;

Desiring to stress that character;

Having, to that end, deemed it desirable to provide the Conference with a Statute;

Have agreed upon the following provisions:

Article 1

The purpose of the Hague Conference is to work for the progressive unification of the rules of private international law.

Article 2

Members of the Hague Conference on Private International Law are the States which have already participated in one or more Sessions of the Conference and which accept the present Statute.

Any other State, the participation of which is from a juridical point of view of importance for the work of the Conference, may become a Member. The admission of new Member States shall be decided upon by the Governments of the participating States, upon the proposal of one or more of them, by a majority of the votes cast, within a period of six months from the date on which that proposal is submitted to the Governments.

The admission shall become effective upon the acceptance of the present Statute by the State concerned.

Article 2A

1.   The Member States may, at a meeting concerning General Affairs and Policy where the majority of Member States is present, by a majority of the votes cast, decide to admit also as a Member any Regional Economic Integration Organisation which has submitted an application for membership to the Secretary General. References to Members under this Statute shall include such Member Organisations, except as otherwise expressly provided. The admission shall become effective upon the acceptance of the Statute by the Regional Economic Integration Organisation concerned.

2.   To be eligible to apply for membership of the Conference, a Regional Economic Integration Organisation must be one constituted solely by sovereign States to which its Member States have transferred competence over a range of matters within the purview of the Conference, including the authority to make decisions binding on its Member States in respect of those matters.

3.   Each Regional Economic Integration Organisation applying for membership shall, at the time of such application, submit a declaration of competence specifying the matters in respect of which competence has been transferred to it by its Member States.

4.   Each Member Organisation and its Member States shall ensure that any change regarding the competence of the Member Organisation or in its membership shall be notified to the Secretary General, who shall circulate such information to the other Members of the Conference.

5.   Member States of the Member Organisation shall be presumed to retain competence over all matters in respect of which transfers of competence have not been specifically declared or notified.

6.   Any Member of the Conference may request the Member Organisation and its Member States to provide information as to whether the Member Organisation has competence in respect of any specific question which is before the Conference. The Member Organisation and its Member States shall ensure that this information is provided on such request.

7.   The Member Organisation shall exercise membership rights on an alternative basis with its Member States that are Members of the Conference, in the areas of their respective competences.

8.   The Member Organisation may exercise on matters within its competence, in any meetings of the Conference in which it is entitled to participate, a number of votes equal to the number of its Member States which have transferred competence to the Member Organisation in respect of the matter in question, and which are entitled to vote in and have registered for such meetings. Whenever the Member Organisation exercises its right to vote its Member States shall not exercise theirs, and conversely.

9.   ‘Regional Economic Integration Organisation’ means an international organisation that is constituted solely by sovereign States, and to which its Member States have transferred competence over a range of matters, including the authority to make decisions binding on its Member States in respect of those matters.

Article 3

1.   The Council on General Affairs and Policy (hereafter the Council), composed of all Members, has charge of the operation of the Conference. Meetings of the Council shall, in principle, be held annually.

2.   The Council ensures such operation through a Permanent Bureau the activities of which it directs.

3.   The Council shall examine all proposals intended to be placed on the agenda of the Conference. It shall be free to determine the action to be taken on such proposals.

4.   The Netherlands Standing Government Committee, instituted by Royal Decree of February 20 1897 with a view to promoting the codification of private international law, shall, after consultation with the Members of the Conference, determine the date of the Diplomatic Sessions.

5.   The Standing Government Committee shall address itself to the Government of the Netherlands for the convocation of the Members. The Chair of the Standing Government Committee presides over the Sessions of the Conference.

6.   The Ordinary Sessions of the Conference shall, in principle, be held every four years.

7.   If necessary, the Council may, after consultation with the Standing Government Committee, request the Government of the Netherlands to convene the Conference in Extraordinary Session.

8.   The Council may consult the Standing Government Committee on any other matter relevant to the Conference.

Article 4

1.   The Permanent Bureau shall have its seat at The Hague. It shall be composed of a Secretary General and four Secretaries who shall be appointed by the Government of the Netherlands upon presentation by the Standing Government Committee.

2.   The Secretary General and the Secretaries must possess appropriate legal knowledge and practical experience. In their appointment account shall also be taken of diversity of geographic representation and of legal expertise.

3.   The number of Secretaries may be increased after consultation with the Council and in accordance with Article 9.

Article 5

Under the direction of the Council, the Permanent Bureau shall be charged with:

| (a) | the preparation and organisation of the Sessions of the Hague Conference and the meetings of the Council and of any Special Commissions; |
| --- | --- |

(a)

the preparation and organisation of the Sessions of the Hague Conference and the meetings of the Council and of any Special Commissions;

| (b) | the work of the Secretariat of the Sessions and meetings envisaged above; |
| --- | --- |

(b)

the work of the Secretariat of the Sessions and meetings envisaged above;

| (c) | all the tasks which are included in the activity of a secretariat. |
| --- | --- |

(c)

all the tasks which are included in the activity of a secretariat.

Article 6

1.   With a view to facilitating communication between the Members of the Conference and the Permanent Bureau, the Government of each of the Member States shall designate a national organ and each Member Organisation a contact organ.

2.   The Permanent Bureau may correspond with all the organs so designated and with the competent international organisations.

Article 7

1.   The Sessions and, in the interval between Sessions, the Council, may set up Special Commissions to prepare draft Conventions or to study all questions of private international law which come within the purpose of the Conference.

2.   The Sessions, Council and Special Commissions shall, to the furthest extent possible, operate on the basis of consensus.

Article 8

1.   The budgeted costs of the Conference shall be apportioned among the Member States of the Conference.

2.   A Member Organisation shall not be required to contribute in addition to its Member States to the annual budget of the Conference, but shall pay a sum to be determined by the Conference, in consultation with the Member Organisation, to cover additional administrative expenses arising out of its membership.

3.   In any case, travelling and living expenses of the delegates to the Council and the Special Commissions shall be payable by the Members represented.

Article 9

1.   The budget of the Conference shall be submitted each year to the Council of Diplomatic Representatives at The Hague for approval.

2.   These Representatives shall also apportion among the Member States the expenses which are charged in that budget to the latter.

3.   The Diplomatic Representatives shall meet for such purposes under the chairmanship of the Minister of Foreign Affairs of the Kingdom of the Netherlands.

Article 10

1.   The expenses resulting from the Ordinary and Extraordinary Sessions of the Conference shall be borne by the Government of the Netherlands.

2.   In any case, the travelling and living expenses of the delegates shall be payable by the respective Members.

Article 11 (French text only)

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n'est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements.

Article 12

1.   Amendments to the present Statute must be adopted by consensus of the Member States present at a meeting concerning General Affairs and Policy.

2.   Such amendments shall enter into force, for all Members, three months after they are approved by two thirds of the Member States in accordance with their respective internal procedures, but not earlier than nine months from the date of their adoption.

3.   The meeting referred to in paragraph 1 may change by consensus the periods of time referred to in paragraph 2.

Article 13

To provide for their execution, the provisions of the present Statute will be complemented by Regulations. The Regulations shall be established by the Permanent Bureau and submitted to a Diplomatic Session, the Council of Diplomatic Representatives or the Council on General Affairs and Policy for approval.

Article 14

1.   The present Statute shall be submitted for acceptance to the Governments of States which participated in one or more Sessions of the Conference. It shall enter into force as soon as it is accepted by the majority of the States represented at the Seventh Session.

2.   The statement of acceptance shall be deposited with the Netherlands Government, which shall make it known to the Governments referred to in the first paragraph of this Article.

3.   The Netherlands Government shall, in the case of the admission of a new Member, inform all Members of the statement of acceptance of that new Member.

Article 15

1.   Each Member may denounce the present Statute after a period of five years from the date of its entry into force under the terms of Article 14(1).

2.   Notice of the denunciation shall be given to the Ministry of Foreign Affairs of the Kingdom of the Netherlands at least six months before the expiration of the budgetary year of the Conference, and shall become effective at the expiration of the said year, but only with respect to the Member which has given notice thereof.

The English and French texts of this Statute, as amended on........ 200..., are equally authentic.

STATUT DE LA CONFÉRENCE DE LA HAYE DE DROIT INTERNATIONAL PRIVÉ

Les gouvernements des pays ci-après énumérés:

la République fédérale d'Allemagne, l'Autriche, la Belgique, le Danemark, l'Espagne, la Finlande, la France, l'Italie, le Japon, le Luxembourg, la Norvège, les Pays-Bas, le Portugal, le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d'Irlande du Nord, la Suède et la Suisse;

considérant le caractère permanent de la Conférence de La Haye de droit international privé;

désirant accentuer ce caractère;

ayant, à cette fin, estimé souhaitable de doter la Conférence d'un statut;

sont convenus des dispositions suivantes:

Article premier

La Conférence de La Haye a pour but de travailler à l'unification progressive des règles de droit international privé.

Article 2

Sont membres de la Conférence de La Haye de droit international privé les États qui ont déjà participé à une ou plusieurs sessions de la Conférence et qui acceptent le présent statut.

Peuvent devenir membres tous autres États dont la participation présente un intérêt de nature juridique pour les travaux de la conférence. L'admission de nouveaux États membres est décidée par les gouvernements des États participants, sur proposition de l'un ou de plusieurs d'entre eux, à la majorité des voix émises, dans un délai de six mois, à dater du jour où les gouvernements ont été saisis de cette proposition.

L'admission devient définitive du fait de l'acceptation du présent statut par l'État intéressé.

Article 2A

1.   Les États membres de la Conférence peuvent, lors d'une réunion relative aux affaires générales et à la politique rassemblant la majorité d'entre eux, à la majorité des voix émises, décider d'admettre également comme membre toute organisation régionale d'intégration économique qui a soumis une demande d'admission au secrétaire général. Toute référence faite dans le présent statut aux membres comprend ces organisations membres, sauf dispositions contraires. L'admission ne devient définitive qu'après l'acceptation du statut par l'organisation régionale d'intégration économique concernée.

2.   Pour pouvoir demander son admission à la Conférence en qualité de membre, une organisation régionale d'intégration économique doit être composée uniquement d'États souverains, et doit posséder des compétences transférées par ses États membres pour un éventail de questions qui sont du ressort de la conférence, y compris le pouvoir de prendre des décisions sur ces questions engageant ses États membres.

3.   Chaque organisation régionale d'intégration économique qui dépose une demande d'admission présente, en même temps que sa demande, une déclaration de compétence précisant les questions pour lesquelles ses États membres lui ont transféré compétence.

4.   Une organisation membre et ses États membres doivent s'assurer que toute modification relative à la compétence ou à la composition d'une organisation membre est notifiée au secrétaire général, lequel diffuse cette information aux autres membres de la Conférence.

5.   Les États membres d'une organisation membre sont réputés conserver leurs compétences sur toute question pour laquelle des transferts de compétence n'ont pas été spécifiquement déclarés ou notifiés.

6.   Tout membre de la Conférence peut demander à l'organisation membre et ses États membres de fournir des informations quant à la compétence de l'organisation membre à l'égard de toute question spécifique dont la Conférence est saisie. L'organisation membre et ses États membres doivent s'assurer que ces informations sont fournies en réponse à une telle demande.

7.   L'organisation membre exerce les droits liés à sa qualité de membre en alternance avec ses États membres qui sont membres de la conférence, dans leurs domaines de compétence respectifs.

8.   L'organisation membre peut disposer, pour les questions relevant de sa compétence, dans toute réunion de la Conférence à laquelle elle est habilitée à participer, d'un nombre de voix égal au nombre de ses États membres qui lui ont transféré compétence sur la matière en question, et qui sont habilités à voter lors de cette réunion et se sont enregistrés pour celle-ci. Lorsque l'organisation membre exerce son droit de vote, ses États membres n'exercent pas le leur, et inversement.

9.   «Organisation régionale d'intégration économique» signifie une organisation internationale composée uniquement d'États souverains et qui possède des compétences transférées par ses États membres pour un éventail de questions, y compris le pouvoir de prendre des décisions engageant ses États membres sur ces questions.

Article 3

1.   Le fonctionnement de la Conférence est assuré par le conseil sur les affaires générales et la politique (ci-après: le conseil), composé de tous les membres. Les réunions du conseil se tiennent en principe tous les ans.

2.   Le conseil assure ce fonctionnement par l'intermédiaire d'un bureau permanent dont il dirige les activités.

3.   Le conseil examine toutes les propositions destinées à être mises à l'ordre du jour de la conférence. Il est libre d'apprécier la suite à donner à ces propositions.

4.   La commission d'État néerlandaise, instituée par décret royal du 20 février 1897 en vue de promouvoir la codification du droit international privé, fixe, après consultation des membres de la conférence, la date des sessions diplomatiques.

5.   La commission d'État s'adresse au gouvernement des Pays-Bas pour la convocation des membres. Le président de la commission d'État préside les sessions de la Conférence.

6.   Les sessions ordinaires de la Conférence auront lieu, en principe, tous les quatre ans.

7.   En cas de besoin, le conseil peut, après consultation de la commission d'État, prier le gouvernement des Pays-Bas de réunir la Conférence en session extraordinaire.

8.   Le conseil peut consulter la commission d'État sur toute autre question intéressant la conférence.

Article 4

1.   Le bureau permanent a son siège à La Haye. Il est composé d'un secrétaire général et de quatre secrétaires qui sont nommés par le gouvernement des Pays-Bas sur présentation de la commission d'État.

2.   Le secrétaire général et les secrétaires devront posséder des connaissances juridiques et une expérience pratique appropriées. La diversité de la représentation géographique et de l'expertise juridique seront également prises en compte dans leur nomination.

3.   Le nombre des secrétaires peut être augmenté après consultation du conseil et conformément à l'article 9.

Article 5

Sous la direction du conseil, le bureau permanent est chargé:

| a) | de la préparation et de l'organisation des sessions de la Conférence de La Haye, ainsi que des réunions du conseil et des commissions spéciales; |
| --- | --- |

a)

de la préparation et de l'organisation des sessions de la Conférence de La Haye, ainsi que des réunions du conseil et des commissions spéciales;

| b) | des travaux du secrétariat des sessions et des réunions ci-dessus prévues; |
| --- | --- |

b)

des travaux du secrétariat des sessions et des réunions ci-dessus prévues;

| c) | de toutes les tâches qui rentrent dans l'activité d'un secrétariat. |
| --- | --- |

c)

de toutes les tâches qui rentrent dans l'activité d'un secrétariat.

Article 6

1.   En vue de faciliter les communications entre les membres de la Conférence et le bureau permanent, le gouvernement de chacun des États membres doit désigner un organe national, et chaque organisation membre un organe de liaison.

2.   Le bureau permanent peut correspondre avec tous les organes ainsi désignés, et avec les organisations internationales compétentes.

Article 7

1.   Les sessions, et dans l'intervalle des sessions, le conseil, peuvent instituer des commissions spéciales, en vue d'élaborer des projets de convention ou d'étudier toutes questions de droit international privé rentrant dans le but de la conférence.

2.   Les sessions, le conseil et les commissions spéciales fonctionnent, dans toute la mesure du possible, sur la base du consensus.

Article 8

1.   Les coûts prévus au budget annuel de la Conférence sont répartis entre les États membres de la conférence.

2.   Une organisation membre n'est pas tenue de contribuer au budget annuel de la conférence, en plus de ses États membres, mais verse une somme, déterminée par la Conférence en concertation avec l'organisation membre, afin de couvrir les dépenses administratives additionnelles découlant de son statut de membre.

3.   Dans tous les cas, les indemnités de déplacement et de séjour des délégués au conseil et aux commissions spéciales sont à la charge des membres représentés.

Article 9

1.   Le budget de la Conférence est soumis, chaque année, à l'approbation du conseil des représentants diplomatiques des États membres à La Haye.

2.   Ces représentants fixent également la répartition, entre les États membres, des dépenses mises par ce budget à la charge de ces derniers.

3.   Les représentants diplomatiques se réunissent, à ces fins, sous la présidence du ministre des affaires étrangères du Royaume des Pays-Bas.

Article 10

1.   Les dépenses, résultant des sessions ordinaires et extraordinaires de la conférence, sont prises en charge par le gouvernement des Pays-Bas.

2.   En tout cas, les indemnités de déplacement et de séjour des délégués sont à la charge des membres respectifs.

Article 11

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n'est pas contraire au présent statut ou au règlement.

Article 12

1.   Les modifications au présent statut doivent être adoptées par consensus des États membres présents lors d'une réunion sur les affaires générales et la politique.

2.   Ces modifications doivent entrer en vigueur, pour tous les membres, trois mois après leur approbation, conformément à leurs procédures internes respectives, par les deux tiers des États membres, mais pas avant un délai de neuf mois suivant la date de leur adoption.

3.   La réunion mentionnée au paragraphe premier peut, par consensus, modifier les délais mentionnés au paragraphe 2.

Article 13

Les dispositions du présent statut seront complétées par des règlements, en vue d'en assurer l'exécution. Ces règlements seront établis par le bureau permanent et soumis à l'approbation d'une session diplomatique, du conseil des représentants diplomatiques ou du conseil sur les affaires générales et la politique.

Article 14

1.   Le présent statut sera soumis à l'acceptation des gouvernements des États ayant participé à une ou plusieurs sessions de la conférence. Il entrera en vigueur dès qu'il sera accepté par la majorité des États représentés à la septième session.

2.   La déclaration d'acceptation sera déposée auprès du gouvernement néerlandais, qui en donnera connaissance aux gouvernements visés au premier alinéa de cet article.

3.   Le gouvernement néerlandais notifie, en cas d'admission d'un nouveau membre, la déclaration d'acceptation de ce nouveau membre à tous les membres.

Article 15

1.   Chaque membre pourra dénoncer le présent statut après une période de cinq ans à partir de la date de son entrée en vigueur aux termes de l'article 14, premier alinéa.

2.   La dénonciation devra être notifiée au ministère des affaires étrangères du Royaume des Pays-Bas, au moins six mois avant l'expiration de l'année budgétaire de la conférence, et produira son effet à l'expiration de ladite année, mais uniquement à l'égard du membre qui l'aura notifiée.

Les textes français et anglais du statut, tel que modifié le ............ 200., font également foi.

---