# Europeiska unionens L 352/2006

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 352 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 49 årgången13 december 2006 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 352

Svensk utgåva

Lagstiftning

49 årgången13 december 2006

---

| Innehållsförteckning | | II   Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Europeiska centralbanken |
| | * | Europeiska centralbankens riktlinje av den 31 augusti 2006 om ändring av riktlinje ECB/2000/7 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden (ECB/2006/12) | 1 |

Innehållsförteckning

II   Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Sida

Europeiska centralbanken

*

Europeiska centralbankens riktlinje av den 31 augusti 2006 om ändring av riktlinje ECB/2000/7 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden (ECB/2006/12)

(ECB/2006/12)

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Europeiska centralbanken

| 13.12.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.12.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/1

---

EUROPEISKA CENTRALBANKENS RIKTLINJE

av den 31 augusti 2006

om ändring av riktlinje ECB/2000/7 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden

(ECB/2006/12)

(2006/905/EG)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA RIKTLINJE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 105.2 första strecksatsen,

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 12.1 och artikel 14.3 i förening med artikel 3.1 första strecksatsen, artikel 18.2 och artikel 20 första stycket, och

av följande skäl:

| (1) | För att genomföra den gemensamma penningpolitiken och säkerställa en enhetlig tillämpning i alla deltagande medlemsstater krävs det en definition av de instrument och förfaranden som skall användas av Eurosystemet, vilket består av de nationella centralbankerna i de medlemsstater som infört euron (nedan kallade ”deltagande medlemsstater”) och den Europeiska centralbanken (ECB). |
| --- | --- |

(1)

För att genomföra den gemensamma penningpolitiken och säkerställa en enhetlig tillämpning i alla deltagande medlemsstater krävs det en definition av de instrument och förfaranden som skall användas av Eurosystemet, vilket består av de nationella centralbankerna i de medlemsstater som infört euron (nedan kallade ”deltagande medlemsstater”) och den Europeiska centralbanken (ECB).

| (2) | ECB har befogenheten att fastställa de riktlinjer som behövs för att genomföra Eurosystemets gemensamma penningpolitik, och de nationella centralbankerna är skyldiga att följa dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

(2)

ECB har befogenheten att fastställa de riktlinjer som behövs för att genomföra Eurosystemets gemensamma penningpolitik, och de nationella centralbankerna är skyldiga att följa dessa riktlinjer.

| (3) | Nyligen gjorda ändringar av definitionen och genomförandet av Eurosystemets gemensamma penningpolitik, särskilt införandet av ej omsättbara tillgångar i den gemensamma listan över godtagbara säkerheter för Eurosystemets kredittransaktioner, bör på ett lämpligt sätt beaktas genom att ersätta bilaga I till ECB:s riktlinje om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden, som för närvarande är i kraft. |
| --- | --- |

(3)

Nyligen gjorda ändringar av definitionen och genomförandet av Eurosystemets gemensamma penningpolitik, särskilt införandet av ej omsättbara tillgångar i den gemensamma listan över godtagbara säkerheter för Eurosystemets kredittransaktioner, bör på ett lämpligt sätt beaktas genom att ersätta bilaga I till ECB:s riktlinje om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden, som för närvarande är i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Principer, instrument, förfaranden och kriterier för genomförandet av Eurosystemets gemensamma penningpolitik

Bilaga I till riktlinje ECB/2000/7 av den 31 augusti 2000 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden (1) skall ersättas med texten i bilagan till den här riktlinjen.

Artikel 2

Kontroll

De nationella centralbankerna skall senast den 20 september 2006 närmare informera ECB om de texter och åtgärder varigenom de avser att följa denna riktlinje.

Artikel 3

Ikraftträdande

Denna riktlinje träder i kraft den andra dagen efter det att den har antagits. Artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.

Artikel 4

Adressater

Denna riktlinje riktar sig till de nationella centralbankerna i de deltagande medlemsstaterna.

Utfärdad i Frankfurt am Main den 31 augusti 2006.

På ECB-rådets vägnar

Jean-Claude TRICHET

ECB:s ordförande

---

(1)  EGT L 310, 11.12.2000, s. 1. Riktlinjen senast ändrad genom riktlinje ECB/2005/17 (EUT L 30, 2.2.2006, s. 26).

1

---

BILAGA

Genomförandet av penningpolitiken i euroområdet – Allmän dokumentation av Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden

INNEHÅLL

Inledning

KAPITEL 1

Översikt över det penningpolitiska styrsystemet

| 1.1. | Europeiska centralbankssystemet |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Eurosystemets mål |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Eurosystemets penningpolitiska instrument |
| --- | --- |

1.3.

| 1.3.1. | Öppna marknadsoperationer |
| --- | --- |

1.3.1.

| 1.3.2. | Stående faciliteter |
| --- | --- |

1.3.2.

| 1.3.3. | Kassakrav |
| --- | --- |

1.3.3.

| 1.4. | Motparter |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Underliggande tillgångar |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Ändringar av styrsystemet |
| --- | --- |

1.6.

KAPITEL 2

Godkända motparter

| 2.1. | Generella urvalskriterier |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Urval av motparter för snabba anbud och bilaterala transaktioner |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Sanktioner mot motparter som inte fullgör sina skyldigheter |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Avstängning eller uteslutning av försiktighetsskäl |
| --- | --- |

2.4.

KAPITEL 3

Öppna marknadsoperationer

| 3.1. | Reverserade transaktioner |
| --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | Allmänt |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Huvudsakliga refinansieringstransaktioner |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Långfristiga refinansieringstransaktioner |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Finjusterande reverserade transaktioner |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Strukturella reverserade transaktioner |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.2. | Direkta köp/försäljningar av värdepapper |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Emission av ECB:s skuldcertifikat |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Valutaswappar |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Inlåning med fast löptid |
| --- | --- |

3.5.

KAPITEL 4

Stående faciliteter

| 4.1. | Utlåningsfaciliteten |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Inlåningsfaciliteten |
| --- | --- |

4.2.

KAPITEL 5

Förfaranden

| 5.1. | Anbudsförfaranden |
| --- | --- |

5.1.

| 5.1.1. | Allmänt |
| --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | Kalender för anbudsförfaranden |
| --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | Tillkännagivande av anbudsvillkoren |
| --- | --- |

5.1.3.

| 5.1.4. | Motparternas föreberedelser och avgivande av anbud |
| --- | --- |

5.1.4.

| 5.1.5. | Förfarande vid tilldelningar |
| --- | --- |

5.1.5.

| 5.1.6. | Tillkännagivande av tilldelningar |
| --- | --- |

5.1.6.

| 5.2. | Förfarande vid bilaterala transaktioner |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Avvecklingsförfaranden |
| --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | Allmänt |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Avveckling av öppna marknadsoperationer |
| --- | --- |

5.3.2.

| 5.3.3. | Förfaranden vid dagens slut |
| --- | --- |

5.3.3.

KAPITEL 6

Godkända tillgångar

| 6.1. | Allmänt |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Urvalsspecifikationer för underliggande tillgångar |
| --- | --- |

6.2.

| 6.2.1. | Urvalskriterier för omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | Urvalskriterier för icke omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.2.2.

| 6.2.3. | Ytterligare krav för att använda godtagbara tillgångar |
| --- | --- |

6.2.3.

| 6.3. | Eurosystemets ramverk för kreditbedömning |
| --- | --- |

6.3.

| 6.3.1. | Omfattning och beståndsdelar |
| --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | Upprättande av standarder för hög kreditvärdighet för omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.3.2.

| 6.3.3. | Upprättande av standarder för hög kreditvärdighet för icke omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.3.3.

| 6.3.4. | Godtagbarhetskriterier för kreditbedömningssystem |
| --- | --- |

6.3.4.

| 6.3.5. | Övervakning av kreditbedömningssystems prestanda |
| --- | --- |

6.3.5.

| 6.4. | Riskkontrollåtgärder |
| --- | --- |

6.4.

| 6.4.1. | Allmänna principer |
| --- | --- |

6.4.1.

| 6.4.2. | Riskkontrollåtgärder för omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.4.2.

| 6.4.3. | Riskkontrollåtgärder för icke omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

6.4.3.

| 6.5. | Värderingsprinciper för underliggande tillgångar |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Gränsöverskridande användning av godtagbara tillgångar |
| --- | --- |

6.6.

| 6.6.1. | Korrespondentcentralbanksmodell |
| --- | --- |

6.6.1.

| 6.6.2. | Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem |
| --- | --- |

6.6.2.

KAPITEL 7

Kassakrav

| 7.1. | Allmänt |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Institut som omfattas av kassakravssystemet |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Fastställande av kassakrav |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Uppfyllande av kassakrav |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Rapportering, godkännande och kontroll av kassakravsbasen |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Åsidosättande av kassakravet |
| --- | --- |

7.6.

BILAGOR

| 1. | Exampel på penningpolitiska transaktioner och förfaranden |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ordlista |
| --- | --- |

2.

| 3. | Urval av motparter vid valutainterventioner och valutaswappar för penningpolitiska ändamål |
| --- | --- |

3.

| 4. | System för inrapportering av Europeiska centralbankens finansmarknadsstatistik |
| --- | --- |

4.

| 5. | Eurosystemets webbplatser |
| --- | --- |

5.

| 6. | Förfaranden och sanktioner som skall tillämpas om en motpart inte fullgör sina skyldigheter |
| --- | --- |

6.

| 7. | Giltiga säkerheter upplåts i kreditfordringar |
| --- | --- |

7.

FÖRTECKNING ÖVER RUTOR, DIAGRAM OCH TABELLER

Rutor

| Ruta 1 | Emission av ECB:s skuldcertifikat |
| --- | --- |

Ruta 1

| Ruta 2 | Valutaswappar |
| --- | --- |

Ruta 2

| Ruta 3 | Operativa steg i anbudsförfaranden |
| --- | --- |

Ruta 3

| Ruta 4 | Tilldelningar vid anbud till fast ränta |
| --- | --- |

Ruta 4

| Ruta 5 | Tilldelningar vid anbud i euro till rörlig ränta |
| --- | --- |

Ruta 5

| Ruta 6 | Tilldelning av anbud på valutaswappar till rörlig kurs |
| --- | --- |

Ruta 6

| Ruta 7 | Riskkontrollåtgärder |
| --- | --- |

Ruta 7

| Ruta 8 | Beräkning av tilläggssäkerheter |
| --- | --- |

Ruta 8

| Ruta 9 | Kassakravsbas och kassakravsprocent |
| --- | --- |

Ruta 9

| Ruta 10 | Beräkning av räntan på kassakravsmedel |
| --- | --- |

Ruta 10

Diagram

| Diagram 1 | Normal tidsram för operativa steg vid standardiserade anbud (ECB-tid [centraleuropeisk tid]) |
| --- | --- |

Diagram 1

| Diagram 2 | Normal tidsram för operativa steg vid snabba anbud |
| --- | --- |

Diagram 2

| Diagram 3 | Korrespondentcentralbanksmodellen |
| --- | --- |

Diagram 3

| Diagram 4 | Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem |
| --- | --- |

Diagram 4

Tabeller

| Tabell 1 | Eurosystemets penningpolitiska operationer |
| --- | --- |

Tabell 1

| Tabell 2 | Normala kontraktsdagar för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner |
| --- | --- |

Tabell 2

| Tabell 3 | Normala avvecklingsdagar för Eurosystemets öppna marknadsoperationer |
| --- | --- |

Tabell 3

| Tabell 4 | Godtagbara värdepapper för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner |
| --- | --- |

Tabell 4

| Tabell 5 | Implicita kreditbedömningar för emittenter, gäldenärer och borgensmän, utan ECAI-kreditbedömning, som är i euroområdet belägna regionala eller lokala myndigheter eller enheter i den offentliga sektorn |
| --- | --- |

Tabell 5

| Tabell 6 | Likviditetskategorier för omsättbara tillgångar |
| --- | --- |

Tabell 6

| Tabell 7 | Värderingsavdrag för godtagbara omsättbara tillgångar i förhållande till instrument med fasta kuponger och med nollkupongare (i procent) |
| --- | --- |

Tabell 7

| Tabell 8 | Värderingsavdrag tillämpade på omsättbara skuldförbindelser med omvänd rörlig ränta (i procent) |
| --- | --- |

Tabell 8

| Tabell 9 | Värderingsavdrag (i procent) på kreditfordringar med fasta räntebetalningar |
| --- | --- |

Tabell 9

FÖRKORTNINGAR

| CCBM | korrespondentcentralbanksmodell (correspondent central banking model) |
| --- | --- |
| CET | centraleuropeisk tid |
| CRD | kapitaltäckningsdirektiv (Capital Requirements Directive) |
| ECAF | Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (Eurosystem credit assessment framework) |
| ECAI | externt institut för kreditbedömning (external credit assessment institution) |
| ECB | Europeiska centralbanken |
| ECBS | Europeiska centralbankssystemet |
| EEG | Europeiska ekonomiska gemenskapen |
| EES | Europeiska ekonomiska samarbetsområdet |
| EG | Europeiska gemenskapen |
| ENS 95 | Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995 |
| EU | Europeiska unionen |
| ICAS | internt kreditbedömningssystem (in-house credit assessment system) |
| IRB | internt ratingsystem |
| ISIN | ISIN-kod (International Securities Identification Number) |
| MFI | monetärt finansinstitut (monetary financial institution) |
| MMF | penningmarknadsfond (money market fund) |
| NCB | nationell centralbank |
| PD | sannolikhet för betalningsinställelse (probability of default) |
| RMBD | skuldinstrument med säkerhet i inteckning (retail mortgage-backed debt instrument) |
| RT | ratingverktyg (rating tool) |
| RTGS | bruttoavveckling i realtid (real-time gross settlement) |
| SSS | värdepappersavvecklingssystem (securities settlement system) |
| Target | bruttoavveckling av expressbetalningar i realtid |

CCBM

korrespondentcentralbanksmodell (correspondent central banking model)

CET

centraleuropeisk tid

CRD

kapitaltäckningsdirektiv (Capital Requirements Directive)

ECAF

Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (Eurosystem credit assessment framework)

ECAI

externt institut för kreditbedömning (external credit assessment institution)

ECB

Europeiska centralbanken

ECBS

Europeiska centralbankssystemet

EEG

Europeiska ekonomiska gemenskapen

EES

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

EG

Europeiska gemenskapen

ENS 95

Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995

EU

Europeiska unionen

ICAS

internt kreditbedömningssystem (in-house credit assessment system)

IRB

internt ratingsystem

ISIN

ISIN-kod (International Securities Identification Number)

MFI

monetärt finansinstitut (monetary financial institution)

MMF

penningmarknadsfond (money market fund)

NCB

nationell centralbank

PD

sannolikhet för betalningsinställelse (probability of default)

RMBD

skuldinstrument med säkerhet i inteckning (retail mortgage-backed debt instrument)

RT

ratingverktyg (rating tool)

RTGS

bruttoavveckling i realtid (real-time gross settlement)

SSS

värdepappersavvecklingssystem (securities settlement system)

Target

bruttoavveckling av expressbetalningar i realtid

Inledning

I detta dokument beskrivs det operativa styrsystem som Eurosystemet (1) har valt för den gemensamma penningpolitiken i euroområdet. Dokumentet, som utgör en del av Eurosystemets rättsliga ram för penningpolitiska instrument och förfaranden, är avsett att vara en ”allmän dokumentation” av Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden och syftar framför allt till att ge motparterna den information de behöver om Eurosystemets penningpolitiska styrsystem.

Den allmänna dokumentationen medför inte i sig några rättigheter eller skyldigheter för motparterna. Rättsförhållandet mellan Eurosystemet och dess motparter fastställs genom behöriga avtal och föreskrifter.

Texten är indelad i sju kapitel. Kapitel 1 innehåller en översikt över den operativa ramen för Eurosystemet penningpolitik. I kapitel 2 specificeras urvalskriterierna för motparter som deltar i Eurosystemets penningpolitiska operationer. I kapitel 3 beskrivs öppna marknadsoperationer, medan det i kapitel 4 redogörs för de stående faciliteter som är tillgängliga för motparterna. I kapitel 5 specificeras de förfaranden som tillämpas vid genomförandet av penningpolitiska operationer. I kapitel 6 definieras urvalskriterierna för de underliggande värdepapper som godtas vid penningpolitiska operationer. I kapitel 7 presenteras Eurosystemets kassakravssystem.

Bilagorna innehåller exempel på penningpolitiska operationer, en ordlista, kriterier för urvalet av motparter för Eurosystemets valutainterventioner, en presentation av systemet för inrapportering av Europeiska centralbankens monetära och finansiella statistik, en förteckning över Eurosystemets webbplatser och en beskrivning av de förfaranden och sanktioner som skall tillämpas om motparterna inte fullgör sina skyldigheter och ytterligare rättsliga krav för skapande av giltiga säkerheter för kreditfordringar när dessa används som säkerhet inom Eurosystemet.

KAPITEL 1

ÖVERSIKT ÖVER DET PENNINGPOLITISKA STYRSYSTEMET

1.1   Europeiska centralbankssystemet

Europeiska centralbankssystemet (ECBS) består av Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i Europeiska unionens (EU) medlemsstater (2). ECBS uppgifter utförs i enlighet med bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (fördraget) och stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (stadgan för ECBS). ECBS styrs av ECB:s beslutande organ. ECB-rådet utformar penningpolitiken, som verkställs av direktionen, i enlighet med rådets riktlinjer och beslut. I den utsträckning det anses möjligt och ändamålsenligt, och i syfte att säkerställa effektiv verksamhet, kan ECB anlita de nationella centralbankerna (3) för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska operationer. Eurosystemets penningpolitiska operationer genomförs på lika villkor i alla medlemsstater (4).

1.2   Eurosystemets mål

Huvudmålet för Eurosystemet är att upprätthålla prisstabilitet, i enlighet med artikel 105 i fördraget. Utan att åsidosätta detta mål skall Eurosystemet stödja den allmänna ekonomiska politiken i Europeiska gemenskapen. Eurosystemet skall handla i överensstämmelse med principen om en öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning.

1.3   Eurosystemets penningpolitiska instrument

För att uppnå sina mål har Eurosystemet en uppsättning penningpolitiska instrument till sitt förfogande. Eurosystemet utför öppna marknadsoperationer, erbjuder stående faciliteter och ålägger kreditinstituten att hålla kassakravsmedel på konton i Eurosystemet.

1.3.1   Öppna marknadsoperationer

Öppna marknadsoperationer spelar en viktig roll i Eurosystemets penningpolitik. De används för att styra räntor, hantera likviditetsläget på marknaden och sända signaler om penningpolitikens inriktning. Fem olika instrument är tillgängliga för Eurosystemet för att utföra öppna marknadsoperationer. Det viktigaste instrumentet är reverserade transaktioner (som baserar sig på repoavtal eller lån mot säkerhet). Eurosystemet kan också genomföra direkta köp/försäljningar av värdepapper (”out-right transactions”), emittera skuldcertifikat, göra valutaswappar samt ta emot inlåning med fast löptid. ECB tar initiativet till öppna marknadsoperationer, beslutar vilka instrument som skall användas och på vilka villkor transaktionerna kan verkställas. De kan genomföras antingen genom standardiserade anbud, snabba anbud eller bilaterala förfaranden (5). Med hänsyn till syfte, regelbundenhet och förfaranden kan öppna marknadsoperationer indelas i följande fyra kategorier (se även tabell 1):

Tabell 1

Eurosystemets penningpolitiska operationer

| Penningpolitiska transaktioner | Typer av transaktioner | Löptid | Frekvens | Förfarande |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tillförsel av likviditet | Indragning av likviditet |
| Öppna marknadsoperationer |
| Huvudsakliga refinansieringstransaktioner | Reverserade transaktioner | - | En vecka | Varje vecka | Standardiserade anbud |
| Långfristiga refinansieringstransaktioner | Reverserade transaktioner | - | Tre månader | Varje månad | Standardiserade anbud |
| Finjusterande transaktioner | Reverserade transaktioner
  Valutaswappar | Reverserade transaktioner
  Inlåning med fast löptid
  Valutaswappar | Icke standardiserat | Oregelbundet | Snabba anbud
  Bilaterala förfarande |
| Direkta köp av värdepapper | Direkta försäljningar av värdepapper | - | Oregelbundet | Bilaterala förfarande |
| Strukturella transaktioner | Reverserade transaktioner | Emission av skuldcertifikat | Standardiserat/icke standardiserat | Regelbundet/oregelbundet | Standardiserade anbud |
| Direkta köp av värdepapper | Direkta försäljningar av värdepapper | - | Oregelbundet | Bilaterala förfarande |
| Stående faciliteter |
| Utlåningsfacilitet | Reverserade transaktioner | - | Över natten | Tillträde efter motparternas begäran |
| Inlåningsfacilitet | - | Inlåning | Över natten | Tillträde efter motparternas begäran |

Penningpolitiska transaktioner

Typer av transaktioner

Löptid

Frekvens

Förfarande

Tillförsel av likviditet

Indragning av likviditet

Öppna marknadsoperationer

Huvudsakliga refinansieringstransaktioner

Reverserade transaktioner

-

En vecka

Varje vecka

Standardiserade anbud

Långfristiga refinansieringstransaktioner

Reverserade transaktioner

-

Tre månader

Varje månad

Standardiserade anbud

Finjusterande transaktioner

Reverserade transaktioner

Valutaswappar

Reverserade transaktioner

Inlåning med fast löptid

Valutaswappar

Icke standardiserat

Oregelbundet

Snabba anbud

Bilaterala förfarande

Direkta köp av värdepapper

Direkta försäljningar av värdepapper

-

Oregelbundet

Bilaterala förfarande

Strukturella transaktioner

Reverserade transaktioner

Emission av skuldcertifikat

Standardiserat/icke standardiserat

Regelbundet/oregelbundet

Standardiserade anbud

Direkta köp av värdepapper

Direkta försäljningar av värdepapper

-

Oregelbundet

Bilaterala förfarande

Stående faciliteter

Utlåningsfacilitet

Reverserade transaktioner

-

Över natten

Tillträde efter motparternas begäran

Inlåningsfacilitet

-

Inlåning

Över natten

Tillträde efter motparternas begäran

| — | De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är regelbundna, likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i veckan och normalt har en veckas löptid. Dessa transaktioner genomförs av de nationella centralbankerna genom standardiserade anbud. De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna spelar en nyckelroll när det gäller att uppfylla Eurosystemets syfte med öppna marknadsoperationer och de används för att tillgodose merparten av den finansiella sektorns finansieringsbehov. |
| --- | --- |

—

De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är regelbundna, likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i veckan och normalt har en veckas löptid. Dessa transaktioner genomförs av de nationella centralbankerna genom standardiserade anbud. De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna spelar en nyckelroll när det gäller att uppfylla Eurosystemets syfte med öppna marknadsoperationer och de används för att tillgodose merparten av den finansiella sektorns finansieringsbehov.

| — | De långfristiga refinansieringstransaktionerna är likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i månaden med normalt tre månaders löptid. Syftet med dessa transaktioner är att ge motparterna ytterligare likviditet med längre löptid och de utförs av de nationella centralbankerna via standardiserade anbudsförfaranden. Vid dessa transaktioner har Eurosystemet i regel inte för avsikt att sända några signaler till marknaden, utan räntan bestäms av marknadens aktörer. |
| --- | --- |

—

De långfristiga refinansieringstransaktionerna är likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i månaden med normalt tre månaders löptid. Syftet med dessa transaktioner är att ge motparterna ytterligare likviditet med längre löptid och de utförs av de nationella centralbankerna via standardiserade anbudsförfaranden. Vid dessa transaktioner har Eurosystemet i regel inte för avsikt att sända några signaler till marknaden, utan räntan bestäms av marknadens aktörer.

| — | Finjusterande transaktioner utförs vid behov i syfte att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, i synnerhet för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetssvängningar på marknaden. Finjusterande transaktioner utförs huvudsakligen genom reverserade transaktioner, men de kan också göras genom direkta köp/försäljningar av värdepapper, valutaswappar och inlåning med fast löptid. Valet av instrument och förfaranden för finjustering anpassas till rådande förhållanden och till de specifika mål som skall nås med transaktionerna. Finjusterande transaktioner utförs i regel av de nationella centralbankerna via snabba anbudsförfaranden eller bilaterala förfaranden. ECB-rådet kan besluta om finjusterande bilaterala transaktioner i undantagsfall, skall utföras av ECB. |
| --- | --- |

—

Finjusterande transaktioner utförs vid behov i syfte att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, i synnerhet för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetssvängningar på marknaden. Finjusterande transaktioner utförs huvudsakligen genom reverserade transaktioner, men de kan också göras genom direkta köp/försäljningar av värdepapper, valutaswappar och inlåning med fast löptid. Valet av instrument och förfaranden för finjustering anpassas till rådande förhållanden och till de specifika mål som skall nås med transaktionerna. Finjusterande transaktioner utförs i regel av de nationella centralbankerna via snabba anbudsförfaranden eller bilaterala förfaranden. ECB-rådet kan besluta om finjusterande bilaterala transaktioner i undantagsfall, skall utföras av ECB.

| — | Eurosystemet kan också genomföra strukturella transaktioner genom att emittera skuldcertifikat, använda reverserade transaktioner och genomföra direkta köp/försäljningar av värdepapper. Med dessa transaktioner försöker ECB (regelbundet eller oregelbundet) påverka Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn. De strukturella transaktionerna i form av reverserade transaktioner och emissioner av skuldcertifikat utförs av de nationella centralbankerna via standardiserade anbud. Strukturella transaktioner i form av direkta köp/försäljningar av värdepapper utförs i form av bilaterala förfaranden. |
| --- | --- |

—

Eurosystemet kan också genomföra strukturella transaktioner genom att emittera skuldcertifikat, använda reverserade transaktioner och genomföra direkta köp/försäljningar av värdepapper. Med dessa transaktioner försöker ECB (regelbundet eller oregelbundet) påverka Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn. De strukturella transaktionerna i form av reverserade transaktioner och emissioner av skuldcertifikat utförs av de nationella centralbankerna via standardiserade anbud. Strukturella transaktioner i form av direkta köp/försäljningar av värdepapper utförs i form av bilaterala förfaranden.

1.3.2   Stående faciliteter

Syftet med stående faciliteter är att tillföra respektive dra in likviditet över natten, sända signaler om den allmänna inriktningen på penningpolitiken och sätta gränser för dagslåneräntans rörelser. Två stående faciliteter är tillgängliga för Eurosystemets motparter på deras eget initiativ, förutsatt att de uppfyller vissa villkor (se även tabell 1):

| — | Med utlåningsfaciliteten kan motparterna erhålla kredit över natten från de nationella centralbankerna till en förutbestämd ränta mot godtagbara säkerheter. Under normala omständigheter finns det inga kreditbegränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde till faciliteten utom att de skall förfoga över tillräckligt med säkerheter. Räntan på utlåningsfaciliteten sätter normalt ett tak för marknadens dagslåneränta. |
| --- | --- |

—

Med utlåningsfaciliteten kan motparterna erhålla kredit över natten från de nationella centralbankerna till en förutbestämd ränta mot godtagbara säkerheter. Under normala omständigheter finns det inga kreditbegränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde till faciliteten utom att de skall förfoga över tillräckligt med säkerheter. Räntan på utlåningsfaciliteten sätter normalt ett tak för marknadens dagslåneränta.

| — | Med inlåningsfaciliteten kan motparterna deponera medel över natten hos de nationella centralbankerna. Normalt finns det inga begränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde till faciliteten. Räntan på inlåningsfaciliteten sätter normalt ett golv för marknadens dagslåneränta. |
| --- | --- |

—

Med inlåningsfaciliteten kan motparterna deponera medel över natten hos de nationella centralbankerna. Normalt finns det inga begränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde till faciliteten. Räntan på inlåningsfaciliteten sätter normalt ett golv för marknadens dagslåneränta.

De stående faciliteterna administreras decentraliserat av de nationella centralbankerna.

1.3.3   Kassakrav

Eurosystemets kassakravssystem är tillämpligt på kreditinstitut inom euroområdet och används primärt för att stabilisera penningmarknadsräntorna och skapa (eller förstärka) ett strukturellt likviditetsunderskott. Hur mycket medel varje institut måste ha innestående bestäms utifrån skuldsidan i institutets balansräkning. För att bidra till att stabilisera penningmarknadsräntorna är Eurosystemets kassakravssystem utformat som ett krav på en genomsnittlig behållning på ett konto i den nationella centralbanken. Uppfyllandet av kassakravet beräknas på grundval av institutets genomsnittliga dagliga behållning på kassakravskontot under uppfyllandeperioden. På institutens kassakravsmedel betalas ränta enligt räntesatsen för Eurosystemets huvudsakliga refinansieringstransaktioner.

1.4   Motparter

Utformningen Eurosystemets penningpolitiska styrsystem syftar till att säkerställa att en stor krets av motparter skall kunna delta. Institut som enligt artikel 19.1 i stadgan för ECBS är skyldiga att uppfylla kassakrav har rätt att utnyttja de stående faciliteterna och delta i öppna marknadsoperationer på grundval av standardiserade anbud. Eurosystemet kan begränsa det antal institut som får delta i finjusterande transaktioner. För direkta köp och försäljningar begränsas kretsen av motparter inte på förhand. Vid valutaswappar för penningpolitiska ändamål används aktiva aktörer på valutamarknaden. Motpartskretsen vid dessa transaktioner begränsas till de institut som har valts ut för Eurosystemets valutainterventioner och som är etablerade inom euroområdet.

1.5   Underliggande tillgångar

Enligt artikel 18.1 i stadgan för ECBS skall alla Eurosystemets kredittransaktioner (dvs. likvidiserande transaktioner och intradagskredit) baseras på godtagbara säkerheter. Eurosystemet godkänner ett stort urval av värdepapper som säkerheter för sina transaktioner. Eurosystemet har utvecklat ett gemensamt ramverk för godtagbara säkerheter som skall gälla för alla Eurosystemets kredittransaktioner (kallas även den gemensamma listan). Den 1 januari 2007 skall den gemensamma listan ersätta systemet med två grupper godtagbara säkerheter, vilket gällt sedan starten av Ekonomiska och monetära unionen. Det gemensamma ramverket täcker omsättbara och icke omsättbara tillgångar som uppfyller Eurosystemets godtagbarhetskriterier för hela euroområdet. Ingen skillnad görs mellan omsättbara och icke omsättbara värdepapper i fråga om kvalitet eller godtagbarhet vid olika slag av Eurosystemets penningpolitiska operationer förutom att icke omsättbara värdepapper i regel inte används av Eurosystemet vid direkta köp/försäljningar av värdepapper. Alla godtagbara värdepapper kan användas gränsöverskridande genom korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM) och, när det gäller omsättbara värdepapper, genom godtagbara förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem i EU.

1.6   Ändringar av styrsystemet

ECB-rådet har rätt att när som helst ändra de instrument, villkor, kriterier och förfaranden som används för genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska operationer.

KAPITEL 2

GODKÄNDA MOTPARTER

2.1   Generella urvalskriterier

Motparterna vid Eurosystemets penningpolitiska operationer måste uppfylla vissa urvalskriterier (6). Dessa kriterier har utformats i avsikt att ge en bred krets av institut tillträde till Eurosystemets penningpolitiska operationer, stärka likabehandlingen av institut över hela euroområdet och säkerställa att motparterna uppfyller vissa tillsynskrav och operativa krav:

| — | Endast de institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem enligt artikel 19.1 i stadgan för ECBS kan godtas som motparter. Institut som är befriade från skyldigheterna enligt Eurosystemets kassakravssystem (se avsnitt 7.2) godkänns inte som motparter vid Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadsoperationer. |
| --- | --- |

—

Endast de institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem enligt artikel 19.1 i stadgan för ECBS kan godtas som motparter. Institut som är befriade från skyldigheterna enligt Eurosystemets kassakravssystem (se avsnitt 7.2) godkänns inte som motparter vid Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadsoperationer.

| — | Motparterna måste vara finansiellt solida. De måste stå under EU/EES-harmoniserad tillsyn av nationella tillsynsmyndigheter (7). Finansiellt solida institut som står under en icke-harmoniserad nationell tillsyn av likvärdig standard kan emellertid godkännas som motparter, t.ex. filialer i euroområdet till institut som har sitt huvudkontor utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). |
| --- | --- |

—

Motparterna måste vara finansiellt solida. De måste stå under EU/EES-harmoniserad tillsyn av nationella tillsynsmyndigheter (7). Finansiellt solida institut som står under en icke-harmoniserad nationell tillsyn av likvärdig standard kan emellertid godkännas som motparter, t.ex. filialer i euroområdet till institut som har sitt huvudkontor utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

| — | För att Eurosystemets penningpolitiska operationer skall kunna genomföras på ett effektivt sätt måste motparterna uppfylla de operativa kriterier som fastställs i respektive nationell centralbanks (eller ECB:s) avtal och föreskrifter. |
| --- | --- |

—

För att Eurosystemets penningpolitiska operationer skall kunna genomföras på ett effektivt sätt måste motparterna uppfylla de operativa kriterier som fastställs i respektive nationell centralbanks (eller ECB:s) avtal och föreskrifter.

Dessa allmänna urvalskriterier är enhetliga över hela euroområdet. Institut som uppfyller dessa urvalskriterier har rätt att:

| — | använda Eurosystemets stående faciliteter, |
| --- | --- |

—

använda Eurosystemets stående faciliteter,

| — | delta i Eurosystemets öppna marknadsoperationer som baseras på standardiserade anbud. |
| --- | --- |

—

delta i Eurosystemets öppna marknadsoperationer som baseras på standardiserade anbud.

Ett institut har endast tillgång till Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadsoperationer i form av standardiserade anbud via den nationella centralbanken i den medlemsstat där det är etablerat. Om ett institut har etablerat sig (huvudkontor eller filialer) i flera medlemsstater har varje enhet tillgång till dessa transaktioner via den nationella centralbanken i den medlemsstat där enheten är etablerad, men endast en enhet i varje medlemsstat (antingen huvudkontoret eller en namngiven filial) får lämna anbud.

2.2   Urval av motparter för snabba anbud och bilaterala transaktioner

För direkta köp och försäljningar begränsas kretsen av motparter inte på förhand.

Vid penningpolitiska valutaswappar måste motparterna kunna utföra stora valutatransaktioner effektivt under alla marknadsförhållanden. Kretsen av motparter för valutaswappar motsvarar den krets av motparter etablerade i euroområdet som Eurosystemet väljer ut för valutainterventioner. Kriterierna och förfarandena vid urvalet av motparter för valutainterventioner beskrivs i bilaga 3.

Vid andra transaktioner som grundar sig på snabba anbud och bilaterala förfaranden (finjusterande reverserade transaktioner och inlåning med fast löptid) väljer varje nationell centralbank ut ett antal motparter bland de institut som är etablerade i medlemsstaten och uppfyller de generella urvalskriterierna för att bli motpart. Aktivitet på penningmarknaden är det viktigaste urvalskriteriet. Andra kriterier som kan komma att beaktas är t.ex. effektiviteten vid handlarbordet och potentialen att lämna anbud.

Vid snabba anbud och bilaterala transaktioner använder de nationella centralbankerna endast de motparter som räknas till kretsen av finjusteringsmotparter. Om en nationell centralbank av operativa skäl inte vid varje transaktion kan handla med alla dessa finjusterande motparter, kommer urvalet av motparter i denna medlemsstat att basera sig på ett rotationsschema som garanterar lika möjligheter att delta.

ECB-rådet kan besluta om ECB i undantagsfall själv skall kunna utföra finjusterande, bilaterala transaktioner. Om ECB skulle utföra bilaterala transaktioner, skall ECB i sådana fall välja ut motparterna enligt ett rotationsschema bland de motparter inom euroområdet som uppfyller urvalskriterierna för snabba anbud och bilaterala transaktioner. Detta för att säkerställa att alla motparter har samma möjligheter att delta.

2.3   Sanktioner mot motparter som inte fullgör sina skyldigheter

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (8), Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2157/1999 av den 23 september 1999 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (ECB/1999/4) (9), rådets förordning (EG) nr 2531/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver (10), i dess ändrade lydelse, samt Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1745/2003 av den 12 september 2003 om tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (ECB/2003/9) (11), skall ECB besluta om sanktioner mot institut som inte fullgör sina skyldigheter enligt ECB:s förordningar och beslut om tillämpning av kassakraven. Relevanta sanktioner och förfaranderegler rörande deras tillämpning fastställs i ovannämnda förordningar. Vid grava åsidosättandet av skyldigheten att hålla kassakravsmedel kan Eurosystemet dessutom avstänga motparter från deltagande i öppna marknadsoperationer.

I enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks (eller ECB:s) avtal och föreskrifter kan Eurosystemet utdöma straffavgifter för motparter eller avstänga dem från deltagande i öppna marknadsoperationer om de inte fullgör sina skyldigheter enligt de avtal och föreskrifter som tillämpas av de nationella centralbankerna (eller av ECB) på det sätt som beskrivs nedan.

Detta gäller vid överträdelser av anbudsreglerna (om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd underliggande värdepapper för att avveckla det likviditetsbelopp som har tilldelats den i en likvidiserande transaktion, eller om den inte kan leverera tillräckliga kontanta medel för att avveckla det belopp som har tilldelats den i en likviditetsindragande transaktion), och av reglerna rörande bilaterala transaktioner (om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd underliggande värdepapper eller inte kan leverera tillräckliga kontanta medel för att avveckla det belopp som överenskommits i bilaterala transaktioner).

Detta gäller även om en motpart överträder reglerna rörande användningen av underliggande värdepapper (om en motpart använder värdepapper som är, eller har blivit, ej godtagbara eller inte får användas av motparten, t.ex. på grund av nära förbindelser mellan emittenten/borgensmannen och motparten) eller reglerna om förfaranden i slutet av dagen och villkoren för tillträde till utlåningsfaciliteten (om en motpart som har ett negativt saldo på avvecklingskontot i slutet av dagen inte uppfyller villkoren för tillträde till utlåningsfaciliteten).

Ett beslut om avstängning av en motpart som inte fullgör sina skyldigheter kan dessutom tillämpas på filialer till samma institut som ligger i andra medlemsstater. Om en sådan exceptionell åtgärd krävs med hänsyn till överträdelsens allvarliga karaktär, t.ex. dess frekvens eller varaktighet, kan en motpart avstängas från alla kommande penningpolitiska operationer under en viss tidsperiod.

Straffavgifter som utdöms av nationella centralbanker vid överträdelser av reglerna rörande anbud, bilaterala transaktioner, användning av underliggande värdepapper, förfaranden vid dagens slut eller villkor för tillträde till utlåningsfaciliteten beräknas enligt en på förhand angiven straffavgiftsskala (som fastställs i bilaga 6).

2.4   Avstängning eller uteslutning av försiktighetsskäl

I enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks (eller ECB:s) avtal och föreskrifter kan Eurosystemet avstänga eller utesluta motparter från tillträde till penningpolitiska instrument av försiktighetsskäl.

Dessutom kan avstängning eller uteslutning av motparter vara befogat i vissa fall som rör en motparts ”uraktlåtenhet” enligt definitionen i de nationella centralbankernas avtal och föreskrifter.

KAPITEL 3

ÖPPNA MARKNADSOPERATIONER

Öppna marknadsoperationer spelar en viktig roll i Eurosystemets penningpolitik. De används för att styra räntor, hantera likviditetsläget på marknaden och för att sända signaler om penningpolitikens inriktning. Beroende på deras syfte, regelbundenhet och förfaranden kan Eurosystemets öppna marknadsoperationer indelas i fyra olika kategorier: huvudsakliga refinansieringstransaktioner, långfristiga refinansieringstransaktioner, finjusterande transaktioner och strukturella transaktioner. När det gäller vilka instrument som används är reverserade transaktioner Eurosystemets viktigaste instrument för öppna marknadsoperationer och kan användas vid samtliga fyra kategorier av transaktioner, medan emission av skuldcertifikat används vid likviditetsdränerande strukturella transaktioner. Dessutom förfogar Eurosystemet över ytterligare tre instrument för finjusterande transaktioner: direkta köp/försäljningar av värdepapper, valutaswappar och inlåning med fast löptid. I följande avsnitt beskrivs de specifika egenskaperna hos de olika typerna av öppna marknadsoperationer som Eurosystemet använder.

3.1   Reverserade transaktioner

3.1.1   Allmänt

Typ av instrument

Reverserade transaktioner avser transaktioner i vilka Eurosystemet köper eller säljer godtagbara värdepapper genom repoavtal eller lämnar kredit mot godtagbara värdepapper som säkerhet. Reverserade transaktioner används för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner. Dessutom kan Eurosystemet använda reverserade transaktioner för strukturella och finjusterande transaktioner.

Rättslig karaktär

De nationella centralbankerna kan utföra reverserade transaktioner antingen i form av repoavtal (dvs. äganderätten till värdepapperet överförs till långivaren samtidigt som parterna kommer överens om att låta transaktionen återgå genom att värdepapperet förs tillbaka till gäldenären vid en framtida tidpunkt) eller som lån mot säkerhet (dvs. långivaren får en panträtt i värdepapperen, men gäldenären förblir ägare till dem under antagande om att skulden betalas tillbaka). Ytterligare bestämmelser om reverserade transaktioner på grundval av repoavtal specificeras i de avtal som tillämpas av respektive nationell centralbank (eller av ECB). Arrangemangen för reverserade transaktioner som baseras på lån mot säkerhet beaktar de olika förfaranden och formaliteter som krävs enligt olika nationella rättsordningar för att en giltig panträtt skall uppkomma och för att en pant senare skall kunna realiseras (t.ex. en pant, formell överlåtelse eller fordran).

Räntevillkor

Skillnaden mellan anskaffningspriset och återköpspriset i ett repoavtal motsvarar den upplupna räntan på det belopp som lånats upp eller lånats ut under transaktionens löptid, dvs. återköpspriset inkluderar den ränta som skall betalas. Räntan vid en repotransaktion som utförs i form av ett lån mot säkerhet bestäms genom användning av den specificerade räntan på kreditbeloppet under transaktionens löptid. Räntan på Eurosystemets reverserade transaktioner är enkel ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”.

3.1.2   Huvudsakliga refinansieringstransaktioner

De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är Eurosystemets viktigaste öppna marknadsoperationer. De spelar en nyckelroll när det gäller att styra räntor, hantera likviditetsläget på marknaden och sända signaler om penningpolitikens inriktning. Med dem tryggas också största delen av den finansiella sektorns finansieringsbehov.

De operativa egenskaperna hos de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De är likvidiserande reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

De är likvidiserande reverserade transaktioner.

| — | De genomförs regelbundet varje vecka (12). |
| --- | --- |

—

De genomförs regelbundet varje vecka (12).

| — | De har i regel en löptid på en vecka (13). |
| --- | --- |

—

De har i regel en löptid på en vecka (13).

| — | De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna. |
| --- | --- |

—

De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.

| — | De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1). |
| --- | --- |

—

De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).

| — | Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud på huvudsakliga refinansieringstransaktioner. |
| --- | --- |

—

Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud på huvudsakliga refinansieringstransaktioner.

| — | Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid huvudsakliga refinansieringstransaktioner. |
| --- | --- |

—

Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid huvudsakliga refinansieringstransaktioner.

3.1.3   Långfristiga refinansieringstransaktioner

Eurosystemet genomför dessutom regelbundet refinansieringstransaktioner, normalt med en löptid på tre månader, i syfte att tillfredsställa den finansiella sektorns finansieringsbehov på längre sikt. Dessa transaktioner svarar endast för en begränsad del av den totala refinansieringsvolymen. Vid dessa transaktioner har Eurosystemet i regel inte för avsikt att sända några signaler till marknaden, utan räntan bestäms av marknadens aktörer. Följaktligen genomförs långfristiga refinansieringstransaktioner i regel i form av anbud till rörlig ränta och tidvis meddelar ECB volymen av tilldelningen vid kommande anbudsförfaranden. I undantagsfall kan Eurosystemet också genomföra långfristiga refinansieringstransaktioner genom anbud till fast ränta.

De operativa egenskaperna hos de långfristiga refinansieringstransaktionerna kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De är likvidiserande reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

De är likvidiserande reverserade transaktioner.

| — | De genomförs regelbundet varje månad (12). |
| --- | --- |

—

De genomförs regelbundet varje månad (12).

| — | De har i regel en löptid på tre månader (13). |
| --- | --- |

—

De har i regel en löptid på tre månader (13).

| — | De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna. |
| --- | --- |

—

De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.

| — | De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1). |
| --- | --- |

—

De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).

| — | Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid de långfristiga refinansieringstransaktionerna. |
| --- | --- |

—

Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid de långfristiga refinansieringstransaktionerna.

| — | Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid långfristiga refinansieringstransaktioner. |
| --- | --- |

—

Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid långfristiga refinansieringstransaktioner.

3.1.4   Finjusterande reverserade transaktioner

Eurosystemet kan genomföra finjusterande öppna marknadsoperationer genom reverserade transaktioner. Finjusterande reverserade transaktioner används för att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, särskilt för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetssvängningar. Eftersom snabba åtgärder kan komma att behövas på grund av oväntade förändringar på marknaden är det önskvärt att bibehålla en hög grad av flexibilitet i valet av förfaranden och operativa egenskaper vid genomförandet av dessa transaktioner.

De operativa egenskaperna hos finjusterande reverserade transaktioner kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande transaktioner. |
| --- | --- |

—

De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande transaktioner.

| — | Deras frekvens är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Deras frekvens är icke standardiserad.

| — | Deras löptid är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Deras löptid är icke standardiserad.

| — | Likvidiserande finjusterande reverserade transaktioner utförs i regel genom snabba anbudsförfaranden, men kan också utföras genom bilaterala förfaranden (se kapitel 5). |
| --- | --- |

—

Likvidiserande finjusterande reverserade transaktioner utförs i regel genom snabba anbudsförfaranden, men kan också utföras genom bilaterala förfaranden (se kapitel 5).

| — | Likviditetsdränerande finjusterande reverserade transaktioner genomförs i regel genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.1). |
| --- | --- |

—

Likviditetsdränerande finjusterande reverserade transaktioner genomförs i regel genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.1).

| — | Dessa transaktioner utförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att finjusterande transaktioner i undantagsfall skall kunna utföras av ECB). |
| --- | --- |

—

Dessa transaktioner utförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att finjusterande transaktioner i undantagsfall skall kunna utföras av ECB).

| — | Eurosystemet kan på basis av kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett begränsat antal motparter som får delta i finjusterande reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

Eurosystemet kan på basis av kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett begränsat antal motparter som får delta i finjusterande reverserade transaktioner.

| — | Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid finjusterande reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid finjusterande reverserade transaktioner.

3.1.5   Strukturella reverserade transaktioner

Eurosystemet kan genomföra öppna marknadsoperationer genom reverserade transaktioner i syfte att påverka Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn.

De operativa egenskaperna hos dessa transaktioner kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De är likvidiserande transaktioner. |
| --- | --- |

—

De är likvidiserande transaktioner.

| — | Deras frekvens kan vara regelbunden eller oregelbunden. |
| --- | --- |

—

Deras frekvens kan vara regelbunden eller oregelbunden.

| — | Deras löptid är icke standardiserad på förhand. |
| --- | --- |

—

Deras löptid är icke standardiserad på förhand.

| — | De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1). |
| --- | --- |

—

De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).

| — | De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna. |
| --- | --- |

—

De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.

| — | Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid strukturella reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid strukturella reverserade transaktioner.

| — | Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid strukturella reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

Både omsättbara och icke omsättbara värdepapper (se kapitel 6) godkänns som underliggande värdepapper vid strukturella reverserade transaktioner.

3.2   Direkta köp/försäljningar av värdepapper

Typ av instrument

Med direkta köp/försäljningar av värdepapper avses transaktioner där Eurosystemet köper eller säljer godtagbara värdepapper direkt på marknaden. Denna typ av transaktioner genomförs endast för strukturella och finjusterande ändamål.

Rättslig karaktär

Vid direkta köp/försäljningar av värdepapper övergår äganderätten fullständigt från säljaren till köparen utan samtidig överenskommelse om återföring av äganderätten. Direkta köp/försäljningar av värdepapper genomförs enligt marknadspraxis för det skuldinstrument som används vid transaktionen.

Prisvillkor

Vid beräkningen av priset tillämpar Eurosystemet den marknadspraxis som är mest utbredd för det skuldinstrument som används vid transaktionen.

Andra operativa egenskaper

De operativa egenskaperna hos Eurosystemets direkta köp/försäljningar av värdepapper kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De kan vara likvidiserande (direkta köp) eller likviditetsdränerande (direkta försäljningar). |
| --- | --- |

—

De kan vara likvidiserande (direkta köp) eller likviditetsdränerande (direkta försäljningar).

| — | Deras frekvens är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Deras frekvens är icke standardiserad.

| — | De genomförs genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.2). |
| --- | --- |

—

De genomförs genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.2).

| — | De genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att finjusterande direkta köp/försäljningar av värdepapper i undantagsfall får genomföras av ECB). |
| --- | --- |

—

De genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att finjusterande direkta köp/försäljningar av värdepapper i undantagsfall får genomföras av ECB).

| — | Den motpartskrets som får delta i direkta köp/försäljningar av värdepapper är inte begränsad på förhand. |
| --- | --- |

—

Den motpartskrets som får delta i direkta köp/försäljningar av värdepapper är inte begränsad på förhand.

| — | I regel används endast omsättbara tillgångar (se kapitel 6) som underliggande tillgångar vid direkta köp/försäljningar. |
| --- | --- |

—

I regel används endast omsättbara tillgångar (se kapitel 6) som underliggande tillgångar vid direkta köp/försäljningar.

3.3   Emission av ECB:s skuldcertifikat

Typ av instrument

ECB kan emittera skuldcertifikat i syfte att påverka Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn så att ett likviditetsunderskott skapas (eller förstärks) på marknaden.

Rättslig karaktär

Certifikaten utgör en skuldförbindelse från ECB gentemot innehavaren av certifikatet. Certifikaten emitteras och hålls i kontobaserad form och förvaras i värdepapperscentraler inom euroområdet. ECB har inte infört några begränsningar för handeln med certifikaten. Villkoren för ECB:s skuldcertifikat kommer att innehålla närmare bestämmelser om sådana certifikat.

Räntevillkor

Certifikaten emitteras diskonterade, vilket innebär att emissionspriset är lägre än det nominella värdet och på förfallodagen löses certifikatet in till nominellt värde. Skillnaden mellan emissionspriset och det nominella värdet är lika med räntan på det emitterade beloppet, enligt överenskommen räntesats, för certifikatets löptid. Den ränta som används är en enkel ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”. Beräkningen av emissionspriset beskrivs i ruta 1.

Andra operativa egenskaper

De operativa egenskaperna hos en emission av ECB:s skuldcertifikat kan sammanfattas på följande sätt:

| — | Skuldcertifikat emitteras i syfte att dra in likviditet från marknaden. |
| --- | --- |

—

Skuldcertifikat emitteras i syfte att dra in likviditet från marknaden.

| — | Skuldcertifikat kan emitteras regelbundet eller oregelbundet. |
| --- | --- |

—

Skuldcertifikat kan emitteras regelbundet eller oregelbundet.

| — | Skuldcertifikatens löptid är kortare än tolv månader. |
| --- | --- |

—

Skuldcertifikatens löptid är kortare än tolv månader.

| — | Skuldcertifikaten emitteras genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1). |
| --- | --- |

—

Skuldcertifikaten emitteras genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).

| — | Skuldcertifikaten bjuds ut och avvecklas decentraliserat av de nationella centralbankerna. |
| --- | --- |

—

Skuldcertifikaten bjuds ut och avvecklas decentraliserat av de nationella centralbankerna.

| — | Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid strukturella reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

—

Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna (se avsnitt 2.1) har rätt att lämna anbud vid strukturella reverserade transaktioner.

RUTA 1Emission av ECB:s skuldcertifikatEmissionsbeloppet är: Formuladär:






  N

| N | = | certifikatets nominella värde |
| --- | --- | --- |
| rI | = | ränta (%) |
| D | = | certifikatets löptid (i dagar) |
| PT | = | certifikatets emissionsbelopp |

=

certifikatets nominella värde

rI

=

ränta (%)

D

=

certifikatets löptid (i dagar)

PT

=

certifikatets emissionsbelopp

3.4   Valutaswappar

Typ av instrument

Vid penningpolitiska valutaswappar köps (säljs) utländsk valuta mot euro avista med samtidig försäljning (köp) på termin. Valutaswappar används för finjusterande ändamål, i regel för att hantera likviditeten på marknaden och styra räntorna.

Rättslig karaktär

Penningpolitiska valutaswappar betecknar transaktioner i vilka Eurosystemet köper (eller säljer) euro avista mot utländsk valuta och samtidigt säljer (eller köper) den tillbaka i en terminstransaktion på en fastställd återköpsdag. Närmare bestämmelser om valutaswappar ingår i de avtal som används av respektive nationell centralbank (eller av ECB).

Villkor för valuta och växelkurs

I regel utför Eurosystemet transaktioner endast i valutor med hög omsättning och i överensstämmelse med praxis på marknaden. Vid varje valutaswapp kommer Eurosystemet och motparterna överens om transaktionens swappunkter. Swappunkterna utgör skillnaden mellan terminskursen och avistakursen. Swappunkterna för euron gentemot den utländska valutan noteras enligt gängse marknadspraxis. Villkoren för växelkurserna vid valutaswappar anges i ruta 2.

Andra operativa egenskaper

De operativa egenskaperna hos valutaswappar kan sammanfattas på följande sätt:

| — | De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande transaktioner. |
| --- | --- |

—

De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande transaktioner.

| — | Deras frekvens är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Deras frekvens är icke standardiserad.

| — | Deras löptid är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Deras löptid är icke standardiserad.

| — | De genomförs genom snabba anbud eller bilaterala förfaranden (se kapitel 5). |
| --- | --- |

—

De genomförs genom snabba anbud eller bilaterala förfaranden (se kapitel 5).

| — | De genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilaterala valutaswappar i undantagsfall får genomföras av ECB). |
| --- | --- |

—

De genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilaterala valutaswappar i undantagsfall får genomföras av ECB).

| — | Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 och bilaga 3 välja ut ett begränsat antal motparter för valutaswappar. |
| --- | --- |

—

Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 och bilaga 3 välja ut ett begränsat antal motparter för valutaswappar.

RUTA 2Valutaswappar






  S

| S | = | avistaväxelkursen mellan euron (EUR) och valutan ABC (på kontraktsdagen för valutaswappen) |
| --- | --- | --- |
| FM | = | terminsväxelkursen mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M) |
| ΔM | = | terminspunkter mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M) |
| N(.) | = | avistabeloppet för valutan N(.)M är terminsbeloppet för valutan:

  eller


  eller |

=

avistaväxelkursen mellan euron (EUR) och valutan ABC (på kontraktsdagen för valutaswappen)

Formula

FM

=

terminsväxelkursen mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M)

Formula

ΔM

=

terminspunkter mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M)

Formula

N(.)

=

avistabeloppet för valutan N(.)M är terminsbeloppet för valutan:

Formula eller Formula

Formula eller Formula

3.5   Inlåning med fast löptid

Typ av instrument

Eurosystemet kan erbjuda motparter möjlighet att göra insättningar med fast löptid och mot en viss ränta hos den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad. Inlåningen skall enligt planerna ske bara för finjusterande ändamål för att dra in likviditet från marknaden.

Rättslig karaktär

Inlåningen från motparterna gäller för en bestämd period och till en bestämd ränta. De nationella centralbankerna ställer inga säkerheter för inlåningen.

Räntevillkor

Räntan på inlåningen är en enkel ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”. Räntan erläggs när inlåningen förfaller till betalning.

Andra operativa egenskaper

Andra operativa egenskaper hos inlåning med fast löptid kan sammanfattas på följande sätt:

| — | Inlåningen syftar till att dra in likviditet. |
| --- | --- |

—

Inlåningen syftar till att dra in likviditet.

| — | Frekvensen för inlåningen är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Frekvensen för inlåningen är icke standardiserad.

| — | Löptiden för inlåningen är icke standardiserad. |
| --- | --- |

—

Löptiden för inlåningen är icke standardiserad.

| — | Inlåningen genomförs i regel genom snabba anbud, men också bilaterala förfaranden är möjliga (se kapitel 5). |
| --- | --- |

—

Inlåningen genomförs i regel genom snabba anbud, men också bilaterala förfaranden är möjliga (se kapitel 5).

| — | Inlåningen genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilateral inlåning med fast löptid (14) i undantagsfall får genomföras av ECB). |
| --- | --- |

—

Inlåningen genomförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilateral inlåning med fast löptid (14) i undantagsfall får genomföras av ECB).

| — | Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett begränsat antal motparter för inlåningen med fast löptid. |
| --- | --- |

—

Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett begränsat antal motparter för inlåningen med fast löptid.

KAPITEL 4

STÅENDE FACILITETER

4.1   Utlåningsfaciliteten

Typ av instrument

Motparter kan använda utlåningsfaciliteten för att erhålla likviditet över natten från nationella centralbanker till en förutbestämd ränta mot godtagbara tillgångar (se kapitel 6). Faciliteten syftar till att tillfredsställa motparternas tillfälliga likviditetsbehov. Under normala omständigheter sätter räntan på faciliteten ett tak för dagslåneräntan. Villkoren för faciliteten är lika över hela euroområdet.

Rättslig karaktär

De nationella centralbankerna kan tillföra likviditet via utlåningsfaciliteten antingen i form av repoavtal (dvs. äganderätten till tillgångar överförs till långivaren samtidigt som parterna kommer överens om att låta transaktionen återgå genom att tillgången förs tillbaka till gäldenären nästa bankdag) eller som lån mot säkerhet (dvs. långivaren får en panträtt i tillgången, men gäldenären förblir ägare till dem under antagande om att skulden betalas tillbaka). Ytterligare bestämmelser om repoavtal ingår i de avtal som tillämpas av respektive nationell centralbank. Arrangemangen för att tillföra likviditet i form av lån mot säkerhet beaktar de olika förfaranden och formaliteter som krävs enligt olika nationell jurisdiktion för att en giltig panträtt skall uppkomma och för att en pant senare skall kunna realiseras (t.ex. en pant, formell överlåtelse eller fordran).

Tillträdesvillkor

Institut som uppfyller de allmänna urvalskriterierna som specificeras i avsnitt 2.1 har tillträde till faciliteten. Tillträde till utlåningsfaciliteten beviljas av den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat. Tillträde till utlåningsfaciliteten beviljas endast de dagar när de berörda nationella systemen för bruttoavveckling i realtid (RTGS) och berörda systemen för avveckling av värdepapper är öppna.

Vid slutet av varje bankdag betraktas motparternas ej avvecklade skuldpositioner, för intradagskrediter, gentemot de nationella centralbankerna automatiskt som en begäran att få tillträde till utlåningsfaciliteten. De förfaranden som tillämpas på användningen av utlåningsfaciliteten vid dagens slut beskrivs i avsnitt 5.3.3.

En motpart kan också få tillträde till utlåningsfaciliteten genom att sända in en begäran till den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad. Begäran måste ha inkommit senast 30 minuter efter Targets faktiska stängningstid, som i regel är kl. 18.00 ECB-tid (centraleuropeisk tid), för att den nationella centralbanken skall hinna behandla den samma dag (15)
   (16). Tidsfristen för en begäran om tillträde till utlåningsfaciliteten förlängs med ytterligare 30 minuter på Eurosystemets sista bankdag i en uppfyllandeperiod för kassakravet. I begäran skall anges kreditens belopp och säkerheterna skall specificeras, om sådana inte deponerats i förväg hos den nationella centralbanken.

Utöver kravet på tillräckliga godtagbara säkerheter finns ingen övre gräns på det belopp som kan erhållas från utlåningsfaciliteten.

Löptid och räntevillkor

Med den stående faciliteten erhåller motparten en kredit som löper över natten. Motparter som är direkt knutna till Target-systemet betalar tillbaka krediten nästa dag då det berörda nationella RTGS-systemet och det berörda avvecklingssystemet (avvecklingssystemen) för värdepapper öppnas.

Räntan på inlåningen tillkännages i förväg av Eurosystemet och beräknas som en enkel ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”. ECB kan när som helst ändra räntan med effekt tidigast på Eurosystemets påföljande bankdag (17)
   (18). Räntan på krediten skall betalas samtidigt som krediten återbetalas.

Avstängning från tillträdet till faciliteten

Tillträde till faciliteten beviljas endast i överensstämmelse med ECB:s mål och penningpolitiska överväganden. ECB kan när som helst ändra villkoren för faciliteten eller suspendera den.

4.2   Inlåningsfaciliteten

Typ av instrument

Motparterna kan göra insättningar över natten i nationella centralbanker. På insättningarna betalas en förutbestämd ränta. Under normala förhållanden utgör räntan på faciliteten ett golv för dagslåneräntan. Villkoren för inlåningsfaciliteten är lika över hela euroområdet (19).

Rättslig karaktär

På insättningarna betalas en fast ränta. För inlåningen ges ingen säkerhet till motparterna.

Tillträdesvillkor (20)

Institut som uppfyller de allmänna urvalskriterierna som specificeras i avsnitt 2.1 har tillträde till faciliteten. Tillträde till inlåningsfaciliteten beviljas av den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat. Tillträde till inlåningsfaciliteten beviljas endast de dagar när respektive nationellt RTGS-system är öppet.

För att få tillträde till inlåningsfaciliteten skall motparten sända in en begäran till den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad. Begäran måste ha inkommit senast 30 minuter efter Targets faktiska stängningstid, som i regel är kl. 18.00 ECB-tid (centraleuropeisk tid), för att den nationella centralbanken skall hinna behandla den samma dag (21)
   (22). Tidsfristen för en begäran om tillträde till inlåningsfaciliteten förlängs med ytterligare 30 minuter på Eurosystemets sista bankdag i en uppfyllandeperiod. I begäran skall anges det belopp som motparten önskar deponera.

Det finns ingen övre gräns för det belopp som en motpart önskar deponera under faciliteten.

Löptid och räntevillkor

Insättningarna har en löptid som sträcker sig över natten. Insättningar från motparter som deltar direkt i Target förfaller till betalning nästa öppetdag för det nationella RTGS-systemet vid den tidpunkt då detta system öppnas.

Räntan på inlåningen tillkännages i förväg av Eurosystemet och beräknas som en enkel ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”. ECB kan när som helst ändra räntan med effekt tidigast på Eurosystemets påföljande bankdag (23). Räntan på inlåningen betalas när insättningen förfaller till återbetalning.

Avstängning från tillträdet till faciliteten

Tillträde till faciliteten beviljas endast i överensstämmelse med ECB:s mål och penningpolitiska överväganden. ECB kan när som helst ändra villkoren för faciliteten eller suspendera den.

KAPITEL 5

FÖRFARANDEN

5.1   Anbudsförfaranden

5.1.1   Allmänt

Eurosystemets öppna marknadsoperationer utförs vanligen i form av anbudsförfaranden. Eurosystemets anbudsförfaranden sker i sex steg enligt förteckningen i ruta 3.

Eurosystemet använder två typer av anbudsförfaranden: standardiserade anbud och snabba anbud. Förfarandena vid standardiserade anbud och snabba anbud är identiska utom i fråga om tidsramen och motpartskretsen.

Standardiserade anbud

Standardiserade anbud utförs inom en tidsram på högst 24 timmar räknat från annonseringen av anbudsvillkoren till bekräftelsen av tilldelningar (tiden mellan sista möjligheten att avge anbud och tillkännagivandet av tilldelningar är ca två timmar). Diagram 1 ger en översikt över den normala tidsramen för de operativa stegen vid standardiserade anbud. ECB kan vid behov besluta om justering av tidsramen vid enskilda transaktioner.

De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna, de långfristiga refinansieringstransaktionerna och de strukturella transaktionerna (förutom direkta köp/försäljningar av värdepapper) genomförs alltid genom standardiserade anbud. Motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna enligt avsnitt 2.1 får delta i standardiserade anbudsförfaranden.

Snabba anbud

Snabba anbud genomförs vanligen inom 90 minuter räknat från annonseringen av anbudet. Bekräftelsen av enskilda tilldelningar sker omedelbart efter tillkännagivandet av resultatet. Den normala tidsramen för de operativa stegen vid snabba anbud har specificerats i diagram 2. ECB kan vid behov besluta om justering av tidsramen vid enskilda transaktioner. Snabba anbud används enbart för genomförande av finjusterande transaktioner. Eurosystemet får, enligt de kriterier och förfaranden som fastställs i avsnitt 2.2, välja ut ett begränsat antal motparter för deltagande i snabba anbud.

Anbud till fast ränta och anbud till rörlig ränta

Eurosystemet kan välja mellan anbud till fast ränta (volymanbud) och anbud till rörlig ränta (ränteanbud). Vid anbud till fast ränta anger ECB räntan på förhand och de deltagande motparterna ger anbud på vilket belopp till den fasta räntan som de är villiga att köpa respektive sälja (24). Vid anbud till rörlig ränta ger motparterna anbud på både belopp och räntor till vilka de är villiga att handla med de nationella centralbankerna (25).

RUTA 3Operativa steg i anbudsförfaranden





  Steg 1

| Steg 1 | Tillkännagivande av anbudsvillkoren






  a. | Meddelande av ECB via offentliga nyhetsbyråer |
| --- | --- | --- |

Tillkännagivande av anbudsvillkoren

a.

Meddelande av ECB via offentliga nyhetsbyråer

| b. | Meddelande av nationella centralbanker via nationella nyhetsbyråer och (vid behov) direkt till enskilda motparter |
| --- | --- |

b.

Meddelande av nationella centralbanker via nationella nyhetsbyråer och (vid behov) direkt till enskilda motparter

Steg 2

Motparternas förberedelser och inlämnande av anbud

Steg 3

Eurosystemet sammanställer anbuden

Steg 4

Tilldelningar och tillkännagivande av resultatet

| a. | ECB:s beslut om tilldelningar |
| --- | --- |

a.

ECB:s beslut om tilldelningar

| b. | Tillkännagivande av resultatet |
| --- | --- |

b.

Tillkännagivande av resultatet

Steg 5

Bekräftelse av enskilda tilldelningar

Steg 6

Avveckling av transaktionerna (se avsnitt 5.3)

5.1.2   Kalender för anbudsförfaranden

Huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner

De huvudsakliga och de långfristiga refinansieringstransaktionerna genomförs enligt en preliminär kalender utgiven av Eurosystemet (26). Kalendern publiceras minst tre månader före ingången av det år den gäller. De normala kontraktsdagarna för de huvudsakliga och de långfristiga refinansieringstransaktionerna framgår av tabell 2. ECB:s mål är att se till att motparter i samtliga medlemsstater kan delta i de huvudsakliga och de långfristiga refinansieringstransaktionerna. Vid sammanställningen av kalendern för dessa transaktioner företar ECB därför nödvändiga justeringar av det normala schemat för att beakta nationella helgdagar i de enskilda medlemsstaterna.

Strukturella transaktioner

Strukturella transaktioner genom standardiserade anbud genomförs inte enligt en på förhand bestämd kalender. Normalt genomförs och avvecklas strukturella transaktioner emellertid endast under dagar som är NCB-bankdagar (27) i alla medlemsstater.

Finjusterande transaktioner

Finjusterande transaktioner genomförs inte enligt en på förhand bestämd kalender. ECB kan besluta att genomföra och avveckla finjusterande transaktioner på vilken som helst av Eurosystemets bankdagar. Endast nationella centralbanker i medlemsstater där kontraktsdagen, avvecklingsdagen och återbetalningsdagen infaller på NCB-bankdagar deltar i sådana transaktioner.

DIAGRAM 1

Normal tidsram för operativa steg vid standardiserade anbud

Image

DIAGRAM 2

Normal tidsram för operativa steg vid snabba anbud

Image

Tabell 2

Normala kontraktsdagar för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner

| Transaktionstyp | Normal kontraktsdag (T) |
| --- | --- |
| Huvudsakliga refinansieringstransaktioner | Varje tisdag |
| Långfristiga refinansieringstransaktioner | Sista onsdagen i varje kalendermånad (28) |

Transaktionstyp

Normal kontraktsdag (T)

Huvudsakliga refinansieringstransaktioner

Varje tisdag

Långfristiga refinansieringstransaktioner

Sista onsdagen i varje kalendermånad (28)

5.1.3   Tillkännagivande av anbudsvillkoren

Eurosystemets standardiserade anbud tillkännages via nyhetsbyråer. Därutöver kan de nationella centralbankerna tillkännage anbudet direkt till motparter som saknar uppkoppling mot nyhetsbyråer. Det offentliga meddelandet om anbudsvillkoren innehåller i regel följande information:

| — | Anbudsbegärans referensnummer. |
| --- | --- |

—

Anbudsbegärans referensnummer.

| — | Datum för anbudsbegäran. |
| --- | --- |

—

Datum för anbudsbegäran.

| — | Typ av transaktion (tillförsel eller indragning av likviditet och typ av penningpolitiskt instrument). |
| --- | --- |

—

Typ av transaktion (tillförsel eller indragning av likviditet och typ av penningpolitiskt instrument).

| — | Transaktionens löptid. |
| --- | --- |

—

Transaktionens löptid.

| — | Typ av förfarande (anbud till fast eller rörlig ränta). |
| --- | --- |

—

Typ av förfarande (anbud till fast eller rörlig ränta).

| — | Metod vid tilldelningar (”holländsk” eller ”amerikansk” auktion enligt definitionerna i avsnitt 5.1.5). |
| --- | --- |

—

Metod vid tilldelningar (”holländsk” eller ”amerikansk” auktion enligt definitionerna i avsnitt 5.1.5).

| — | Avsedd transaktionsvolym (normalt endast vid långfristiga refinansieringstransaktioner). |
| --- | --- |

—

Avsedd transaktionsvolym (normalt endast vid långfristiga refinansieringstransaktioner).

| — | Fast ränta/pris/swappunkt (vid anbud till fast ränta). |
| --- | --- |

—

Fast ränta/pris/swappunkt (vid anbud till fast ränta).

| — | Lägsta/högsta accepterade ränta/pris/swappunkt (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Lägsta/högsta accepterade ränta/pris/swappunkt (i förekommande fall).

| — | Transaktionens startdatum och förfallodag (när tillämpligt) eller instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

Transaktionens startdatum och förfallodag (när tillämpligt) eller instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av skuldcertifikat).

| — | Berörda valutor och den valuta vars belopp hålls fast (vid valutaswappar). |
| --- | --- |

—

Berörda valutor och den valuta vars belopp hålls fast (vid valutaswappar).

| — | Referensavistakurs för uträkning av anbud (vid valutaswappar). |
| --- | --- |

—

Referensavistakurs för uträkning av anbud (vid valutaswappar).

| — | Högsta anbudsgräns (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Högsta anbudsgräns (i förekommande fall).

| — | Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall).

| — | Lägsta tilldelningskvot (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Lägsta tilldelningskvot (i förekommande fall).

| — | Tidsschema för inlämnande av anbud. |
| --- | --- |

—

Tidsschema för inlämnande av anbud.

| — | Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat).

| — | ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat).

För att öka öppenheten i sina finjusterande operationer lämnar Eurosystemet normalt offentlig information om snabba anbud på förhand. I undantagsfall kan ECB emellertid besluta att inte offentligt tillkännage snabba anbud i förväg. Vid tillkännagivande av snabba anbud följs samma förfarande som vid standardiserade anbud. Vid snabba anbud, oavsett om de tillkännages offentligt eller inte, kontaktar de nationella centralbankerna de utvalda motparterna direkt.

5.1.4   Motparternas föreberedelser och avgivande av anbud

Motparternas anbud måste följa de anvisningar som de nationella centralbankerna tillhandahåller för den berörda transaktionen. Anbuden skall ges till den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat (huvudkontor eller filial). Anbuden från ett institut kan ges in endast av en enhet (antingen huvudkontoret eller en viss filial) i varje medlemsstat.

Vid anbud till fast ränta skall motparterna i sina anbud ange till vilket belopp de vill göra transaktioner med de nationella centralbankerna (29).

Vid anbud till rörlig ränta skall motparterna lämna anbud på upp till tio olika räntor/priser/swappunkter. I varje anbud skall de ange till vilket belopp och till vilken ränta de är villiga att göra transaktioner med de nationella centralbankerna (30), (31). Ränteanbuden skall uttryckas som multipler av 0,01 procentenheter. Vid anbud på valutaswappar till rörlig kurs noteras swappunkterna enligt normal marknadspraxis och anbuden måste uttryckas som multipler av 0,01 swappunkter.

För huvudsakliga refinansieringstransaktioner är det lägsta anbudsbeloppet 1 000 000 euro. Anbud som överstiger detta belopp skall uttryckas som multipler av 100 000 euro. Samma lägsta anbudsbelopp och multipelbelopp gäller för finjusterande och strukturella transaktioner. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje ränta/pris/swappunkt för sig.

För långfristiga refinansieringstransaktioner fastställer varje nationell centralbank ett lägsta anbudsbelopp på 10 000–1 000 000 euro. Anbud som överstiger det fastställda lägsta anbudsbeloppet skall uttryckas som multipler av 10 000 euro. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje räntesats för sig.

ECB har rätt att sätta en högsta anbudsgräns för att undvika oproportionerligt stora anbud. Denna högsta anbudsgräns anges alltid i det offentliga meddelandet om anbudsvillkoren.

Motparterna förväntas alltid vara i stånd att täcka de belopp som tilldelas dem med en tillräcklig volym godtagbara underliggande tillgångar (32). De avtal eller föreskrifter som tillämpas av ifrågavarande nationella centralbank medger straffavgifter i händelse av att en motpart inte kan leverera tillräckligt med underliggande tillgångar eller kontanta medel för avveckling av det belopp som den tilldelats i en anbudstransaktion.

Anbud kan återtas ända tills den utsatta tidsfristen har gått ut. Anbud som lämnas efter den tidsfrist som uppgetts i den offentliga annonseringen beaktas inte. De nationella centralbankerna avgör om anbuden lämnats in på utsatt tid. De beaktar inte anbud från en motpart om summan av anbuden överstiger den högsta anbudsgräns som fastställts av ECB. De beaktar inte heller anbud som underskrider det lägsta anbudsbeloppet eller som underskrider eller överskrider eventuella lägsta respektive högsta accepterade ränta/pris/swappunkt. De nationella centralbankerna kan också underkänna anbud som är ofullständiga eller som inte följer den givna modellen. Förkastas ett anbud informerar ifrågavarande nationella centralbank motparten om beslutet innan tilldelningarna utförs.

5.1.5   Förfarande vid tilldelningar

Anbud till fast ränta

Tilldelningar vid anbud till fast ränta sker så att motparternas anbud först summeras. Om summan överstiger beloppet på den likviditet som totalt skall fördelas tillgodoses de ingivna anbuden proportionerligt enligt kvoten mellan beloppet att fördela och anbudens totalsumma (se ruta 4). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro. ECB kan också besluta att tilldela varje budgivare ett minimibelopp/minimikvot vid anbud till fast ränta.

RUTA 4Tilldelningar vid anbud till fast räntaTilldelningarnas andel är: FormulaMotpart i:s totala tilldelning är: Formuladär:






  A

| A | = | totalt belopp att fördela |
| --- | --- | --- |
| n | = | totalt antal motparter |
| ai | = | belopp som bjudits av motpart i |
| all% | = | tilldelningarnas andel (%) |
| alli | = | motpart i:s totala tilldelning |

=

totalt belopp att fördela

n

=

totalt antal motparter

ai

=

belopp som bjudits av motpart i

all%

=

tilldelningarnas andel (%)

alli

=

motpart i:s totala tilldelning

Anbud i euro till rörlig ränta

Vid tilldelningar i samband med likvidiserande anbud i euro till rörlig ränta förtecknas anbuden i fallande ordningsföljd utifrån erbjudna räntesatser. Anbuden med de högsta räntesatserna får tilldelning först och därefter accepteras anbud med successivt lägre räntesatser tills den totala likviditeten fördelats. Skulle anbuden vid den lägsta accepterade räntenivån (marginalräntan) sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker fördelningen av detta belopp proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det som totalt bjudits till marginalräntan (se ruta 5). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro.

Vid fördelningen i samband med likviditetsdränerande anbud till rörlig ränta (som kan användas vid emission av skuldcertifikat och mottagande av inlåning med fast löptid) förtecknas anbuden i stigande ordningsföljd utifrån erbjudna räntesatser (eller fallande ordningsföljd utifrån erbjudna priser). Anbuden med de lägsta räntorna (högsta priserna) får tilldelning först och därefter accepteras anbud med successivt högre räntesatser (lägre prisanbud) tills den totala likviditeten har dragits in. Skulle anbuden vid den högsta accepterade räntenivån/det lägsta priset (dvs. marginalräntan/marginalpriset) sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker fördelningen av detta belopp proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det som totalt bjudits till marginalräntan/marginalpriset (se ruta 5). För emission av skuldcertifikat avrundas tilldelningarna till närmaste multipel av skuldcertifikatens nominella belopp. För likviditetsdränerande transaktioner avrundas tilldelningarna till närmaste euro.

ECB kan besluta att tilldela varje accepterad budgivare ett minimibelopp vid anbud till rörlig ränta.

RUTA 5Tilldelningar vid anbud i euro till rörlig ränta(exemplet avser anbud i form av räntor)Tilldelningarnas andel (%) vid marginalräntan är:FormulaMotpart i:s tilldelning vid marginalräntan är:FormulaMotpart i:s totala tilldelning är:Formuladär:






  A

| A | = | totalt belopp att fördela |
| --- | --- | --- |
| rs | = | motparternas ränteanbud s |
| n | = | totalt antal motparter |
| a(rs)i | = | belopp som bjudits till ränta s (rs) av motpart i |
| a(rs) | = | totalt belopp som bjudits till ränta s (rs) |
| rm | = | Marginalränta:

  vid en likvidiserande anbudstransaktion

  vid en likviditetsdränerande anbudstransaktion |
| r
  m-1 | = | räntan före marginalräntan (sista räntan vid vilken anbuden tillgodoses i sin helhet):

  vid en likvidiserande anbudstransaktion

  vid en likviditetsdränerande anbudstransaktion |
| all%(r
  m
  ) | = | tilldelningarnas andel (%) vid marginalräntan |
| all(rs)
  i | = | motpart i:s tilldelning vid ränta s |
| all
  i | = | motpart i:s totala tilldelning |

=

totalt belopp att fördela

rs

=

motparternas ränteanbud s

n

=

totalt antal motparter

a(rs)i

=

belopp som bjudits till ränta s (rs) av motpart i

a(rs)

=

totalt belopp som bjudits till ränta s (rs)

Formula

rm

=

Marginalränta:

Formula vid en likvidiserande anbudstransaktion

Formula vid en likviditetsdränerande anbudstransaktion

r
  m-1

=

räntan före marginalräntan (sista räntan vid vilken anbuden tillgodoses i sin helhet):

Formula vid en likvidiserande anbudstransaktion

Formula vid en likviditetsdränerande anbudstransaktion

all%(r
  m
  )

=

tilldelningarnas andel (%) vid marginalräntan

all(rs)
  i

=

motpart i:s tilldelning vid ränta s

all
  i

=

motpart i:s totala tilldelning

Anbud på valutaswappar till rörlig kurs

Vid tilldelningar i samband med likvidiserande anbud på valutaswappar till rörlig kurs förtecknas anbuden i stigande ordningsföljd utifrån erbjudna swappunktsnoteringar (33). Anbud med de lägsta swappunktsnoteringarna prioriteras och successivt högre swappunktsnoteringar accepteras tills hela det fastställda valutabeloppet har fördelats. Skulle vid den högsta accepterade swappunktsnoteringen (marginalswappunktsnoteringen) anbuden sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker fördelningen proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och vad som totalt erbjudits vid marginalswappunktsnoteringen (se ruta 6). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro.

Vid tilldelningar i samband med likviditetsdränerande anbud på valutaswappar till rörlig kurs förtecknas anbuden i fallande ordningsföljd utifrån erbjudna swappunktsnoteringar. Anbuden med de högsta swappunktsnoteringarna får tilldelning först och därefter successivt lägre swappunktsnoteringar tills hela det fastställda beloppet har fördelats. Skulle vid den lägsta accepterade swappunktsnoteringen (marginalswappunktsnoteringen) anbuden sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker fördelningen proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det som totalt erbjudits vid marginalswappunktsnoteringen (se ruta 6). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro.

Typ av förfarande

Vid anbud till rörlig ränta kan Eurosystemet tillämpa anbudsförfaranden med antingen en enhetlig ränta eller flera räntesatser (multipla räntor). Vid ett anbudsförfarande med en enhetlig ränta (holländsk auktion) är tilldelningsräntan/priset/swappunkten på alla accepterade anbud lika med marginalräntan/priset/swappunkten (dvs. vid vilken det totala beloppet att fördela uttöms). Vid ett anbudsförfarande med multipel ränta (amerikansk auktion) är tilldelningsräntan/priset/swappunkten densamma som den ränta/pris/swappunkt som erbjudits i de enskilda anbuden.

RUTA 6Tilldelning av anbud på valutaswappar till rörlig kursTilldelningarnas andel (%) vid marginalswappunktsnoteringen är:FormulaMotpart i:s tilldelning vid marginalswappunktsnoteringen är:FormulaMotpart i:s totala tilldelning är:Formuladär:






  A

| A | = | totalt belopp att fördela |
| --- | --- | --- |
| Δs | = | motparternas swappunktsnotering s |
| n | = | totalt antal motparter |
| a(Δ
  s
  )
  i | = | totalt belopp som bjudits vid swappunktsnotering s (Δs) av motpart i |
| a(Δ
  s
  ) | = | totalt belopp som bjudits vid swappunktsnotering s (Δs) |
| Δ
  m | = | marginalswappunktsnotering:

  vid en likvidiserande valutaswapp

  vid en likviditetsdränerande valutaswapp |
| Δ
  m-1 | = | swappunktsnoteringen före marginalswappunktsnotering (sista swappunktsnotering vid vilken anbuden tillgodoses i sin helhet):

  vid en likvidiserande valutaswapp

  vid en likviditetsdränerande valutaswapp |
| all%(Δ
  m
  ) | = | tilldelningarnas andel (%) vid marginalswappunktsnoteringen |
| all(Δ
  s
  )
  i | = | motpart i:s tilldelning vid swappunktsnotering s |
| all
  i | = | motpart i:s totala tilldelning |

=

totalt belopp att fördela

Δs

=

motparternas swappunktsnotering s

n

=

totalt antal motparter

a(Δ
  s
  )
  i

=

totalt belopp som bjudits vid swappunktsnotering s (Δs) av motpart i

a(Δ
  s
  )

=

totalt belopp som bjudits vid swappunktsnotering s (Δs)

Formula

Δ
  m

=

marginalswappunktsnotering:

Formula vid en likvidiserande valutaswapp

Formula vid en likviditetsdränerande valutaswapp

Δ
  m-1

=

swappunktsnoteringen före marginalswappunktsnotering (sista swappunktsnotering vid vilken anbuden tillgodoses i sin helhet):

Formula vid en likvidiserande valutaswapp

Formula vid en likviditetsdränerande valutaswapp

all%(Δ
  m
  )

=

tilldelningarnas andel (%) vid marginalswappunktsnoteringen

all(Δ
  s
  )
  i

=

motpart i:s tilldelning vid swappunktsnotering s

all
  i

=

motpart i:s totala tilldelning

5.1.6   Tillkännagivande av tilldelningar

Resultatet av standardiserade anbud och snabba anbud tillkännages via nyhetsbyråer. Dessutom kan de nationella centralbankerna tillkännage resultatet direkt till motparter som saknar uppkoppling mot nyhetsbyråer. Det offentliga meddelandet om resultatet av anbudstilldelningen innehåller vanligen följande information:

| — | Anbudsbegärans referensnummer. |
| --- | --- |

—

Anbudsbegärans referensnummer.

| — | Datum för anbudsbegäran. |
| --- | --- |

—

Datum för anbudsbegäran.

| — | Typ av transaktion. |
| --- | --- |

—

Typ av transaktion.

| — | Transaktionens löptid. |
| --- | --- |

—

Transaktionens löptid.

| — | Det totala belopp som Eurosystemets motparter bjudit. |
| --- | --- |

—

Det totala belopp som Eurosystemets motparter bjudit.

| — | Antal anbudsgivare. |
| --- | --- |

—

Antal anbudsgivare.

| — | Berörda valutor (vid valutaswappar). |
| --- | --- |

—

Berörda valutor (vid valutaswappar).

| — | Totalt tilldelat belopp. |
| --- | --- |

—

Totalt tilldelat belopp.

| — | Tilldelningarnas procentuella andel (vid anbud till fast ränta). |
| --- | --- |

—

Tilldelningarnas procentuella andel (vid anbud till fast ränta).

| — | Avistakurs (vid valutaswappar). |
| --- | --- |

—

Avistakurs (vid valutaswappar).

| — | Accepterad marginalränta/pris/swappunkt och tilldelningarnas procentuella andel vid marginalräntan/priset/swappunkten (vid anbud till rörlig ränta). |
| --- | --- |

—

Accepterad marginalränta/pris/swappunkt och tilldelningarnas procentuella andel vid marginalräntan/priset/swappunkten (vid anbud till rörlig ränta).

| — | Lägsta erbjudna ränta, högsta erbjudna ränta och vägd medelränta på accepterade anbud (vid auktioner med flera räntesatser). |
| --- | --- |

—

Lägsta erbjudna ränta, högsta erbjudna ränta och vägd medelränta på accepterade anbud (vid auktioner med flera räntesatser).

| — | Transaktionens startdatum och förfallodag (när tillämpligt) eller instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

Transaktionens startdatum och förfallodag (när tillämpligt) eller instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av skuldcertifikat).

| — | Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall).

| — | Lägsta tilldelningskvot (i förekommande fall). |
| --- | --- |

—

Lägsta tilldelningskvot (i förekommande fall).

| — | Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat).

| — | ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat). |
| --- | --- |

—

ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat).

De nationella centralbankerna kommer att bekräfta de enskilda tilldelningarna direkt till de motparter som fått tilldelningar.

5.2   Förfarande vid bilaterala transaktioner

Allmänt

De nationella centralbankerna kan utföra transaktioner enligt bilaterala förfaranden (34). Dessa förfaranden kan användas för finjusterande öppna marknadsoperationer och strukturella direkta köp/försäljningar av värdepapper. Bilaterala förfaranden definieras i vid bemärkelse som förfaranden där Eurosystemet utför en transaktion med en eller flera motparter utan något anbudsförfarande. Det finns två typer av bilaterala förfaranden: transaktioner där motparterna kontaktas direkt av Eurosystemet och transaktioner som görs via börser och ombud.

Direkt kontakt med motparter

Vid detta förfarande kontaktar de nationella centralbankerna direkt en eller flera inhemska motparter, som utvalts enligt kriterierna i avsnitt 2.2. De nationella centralbankerna beslutar på basis av noggranna anvisningar från ECB om de skall ingå kontrakt med motparterna. Transaktionerna avvecklas via de nationella centralbankerna.

Om ECB-rådet beslutar att ECB själv (eller en eller flera nationella centralbanker i egenskap av ECB:s operativa organ), i undantagsfall, kan utföra bilaterala transaktioner skall förfarandena vid sådana transaktioner anpassas för detta. ECB (eller den eller de nationella centralbankerna i egenskap av ECB:s operativa organ) skall då direkt kontakta en eller flera motparter inom euroområdet, vilka utvalts enligt kriterierna i avsnitt 2.2. ECB (eller den eller de nationella centralbankerna i egenskap av ECB:s operativa organ) skall sedan fatta beslut om kontrakt med motparterna. Transaktionerna skall trots detta avvecklas decentraliserat via de nationella centralbankerna.

Bilaterala transaktioner genom direkta kontakter med motparter kan förekomma vid reverserade transaktioner, direkta köp/försäljningar av värdepapper, valutaswappar och inlåning med fast löptid.

Transaktioner som görs via börser och ombud

De nationella centralbankerna kan utföra direkta köp/försäljningar av värdepapper via börser och ombud. För dessa transaktioner är kretsen av motparter inte på förhand begränsad och förfarandena är anpassade till marknadspraxisen för de aktuella skuldförbindelserna. ECB-rådet kommer att besluta om ECB själv (eller en eller flera nationella centralbanker i egenskap av ECB:s operativa organ) i undantagsfall kan utföra finjusterande direkta köp/försäljningar via börser och ombud.

Tillkännagivande av bilaterala transaktioner

Bilaterala transaktioner tillkännages i regel inte offentligt i förväg. ECB kan dessutom besluta att inte alls tillkännage resultaten av bilaterala transaktioner offentligt.

Transaktionsdagar

ECB kan besluta att utföra och avveckla finjusterande bilaterala transaktioner under Eurosystemets bankdagar. Endast nationella centralbanker i medlemsstater där kontraktsdagen, avvecklingsdagen och återbetalningsdagen infaller på NCB-bankdagar deltar i sådana transaktioner.

Bilaterala direkta köp/försäljningar av värdepapper för strukturella ändamål utförs och avvecklas vanligen endast sådana dagar som är NCB-bankdagar i samtliga medlemsstater.

5.3   Avvecklingsförfaranden

5.3.1   Allmänt

Vid användning av Eurosystemets stående faciliteter eller deltagande i öppna marknadsoperationer avvecklas penningtransaktionerna via motparternas konton hos de nationella centralbankerna (eller via deras konton hos banker som deltar i Target-systemet). Penningtransaktionerna avvecklas först efter (eller samtidigt som) den slutliga överföringen av de underliggande tillgångarna. Det betyder att de underliggande tillgångarna antingen måste ha satts in i förväg på ett pantkonto hos de nationella centralbankerna eller att de avvecklas under dagen enligt principen leverans mot betalning. Överföringen av tillgångarna sker via motparternas värdepappersavvecklingskonton i värdepappersavvecklingssystem som uppfyller ECB:s minimikrav (35). Motparter som varken har pantkonto hos en nationell centralbank eller värdepappersavvecklingskonto i ett värdepappersavvecklingssystem som uppfyller ECB:s minimikrav kan överföra de underliggande tillgångarna över ett korrespondentkreditinstituts värdepappersavvecklingskonto eller pantkonto.

Närmare bestämmelser om avvecklingsförfarandena fastställs i de avtal som tillämpas av de nationella centralbankerna (eller ECB) för de enskilda penningpolitiska instrumenten. Avvecklingsförfarandena i de nationella centralbankerna kan i någon mån variera till följd av skillnader i nationell lag och operativ praxis.

Tabell 3

Normala avvecklingsdagar för Eurosystemets öppna marknadsoperationer (36)

| Penningpolitiskt instrument | Avvecklingsdag för transaktioner baserade på standardiserade anbud | Avvecklingsdag för transaktioner baserade på snabba anbud eller bilaterala förfaranden |
| --- | --- | --- |
| Reverserade transaktioner | T + 1 (37) | T |
| Direkta köp/försäljningar av värdepapper | - | Enligt marknadspraxis för underliggande tillgångar |
| Emission av skuldcertifikat | T + 1 | - |
| Valutaswappar | - | T, T + 1 eller T + 2 |
| Inlåning med fast löptid | - | T |

Penningpolitiskt instrument

Avvecklingsdag för transaktioner baserade på standardiserade anbud

Avvecklingsdag för transaktioner baserade på snabba anbud eller bilaterala förfaranden

Reverserade transaktioner

T + 1 (37)

T

Direkta köp/försäljningar av värdepapper

-

Enligt marknadspraxis för underliggande tillgångar

Emission av skuldcertifikat

T + 1

-

Valutaswappar

-

T, T + 1 eller T + 2

Inlåning med fast löptid

-

T

5.3.2   Avveckling av öppna marknadsoperationer

Öppna marknadsoperationer baserade på standardiserade anbud (huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner och strukturella transaktioner) avvecklas vanligen under den första dagen efter kontraktsdagen när alla berörda nationella RTGS- och värdepappersavvecklingssystem är öppna. Principiellt ämnar Eurosystemet avveckla transaktionerna till följd av sina öppna marknadsoperationer samtidigt i alla medlemsstater med de motparter som har tillhandahållit tillräckliga säkerheter. På grund av operativa restriktioner och de tekniska egenskaperna hos värdepappersavvecklingssystemen kan tidsschemat under dagen för avvecklingen av öppna marknadsoperationer variera inom euroområdet. Avvecklingstidpunkten för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner sammanfaller vanligen med tidpunkten för återbetalning av en tidigare transaktion med motsvarande löptid.

Eurosystemet har för avsikt att avveckla öppna marknadsoperationer baserade på snabba anbud och bilaterala förfaranden på kontraktsdagen. Eurosystemet kan emellertid av operativa skäl då och då tillämpa andra avvecklingsdagar för dessa operationer, särskilt för direkta köp/försäljningar av värdepapper (för både finjusterande och strukturella ändamål) och valutaswappar (se tabell 3).

5.3.3   Förfaranden vid dagens slut

Förfarandena vid dagens slut fastställs i den dokumentation som behandlar de nationella RTGS-systemen och Target-systemet. Stängningstiden för Target-systemet är i regel kl. 18.00 centraleuropeisk tid (CET). Därefter accepteras inga betalningsuppdrag för avveckling via de nationella RTGS-systemen, dock fortsätter behandlingen av betalningsuppdrag som accepterats före stängningstiden. Motparternas anhållanden om att få utnyttja utlåningsfaciliteten eller inlåningsfaciliteten måste lämnas in till den berörda nationella centralbanken senast 30 minuter efter Target-systemets faktiska stängningstid (38).

Negativa saldon på motparters avvecklingskonton (i de nationella RTGS-systemen) efter kontrollförfarandena vid dagens slut uppfattas automatiskt som en anhållan om att få utnyttja utlåningsfaciliteten (se avsnitt 4.1).

KAPITEL 6

GODKÄNDA TILLGÅNGAR

6.1   Allmänt

Enligt artikel 18.1 i stadgan för ECBS får ECB och de nationella centralbankerna handla på finansmarknaderna, dvs. köpa och sälja underliggande tillgångar direkt eller genom repoavtal. Alla Eurosystemets kredittransaktioner skall vara baserade på tillfredsställande säkerheter. Följaktligen baseras alla Eurosystemets likvidiserande transaktioner på underliggande tillgångar som motparterna tillhandahåller antingen genom att äganderätten till värdepapperen överförs (vid direkta köp/försäljningar av värdepapper eller repoavtal) eller genom att de berörda tillgångarna ställs som pant (vid lån mot säkerhet) (39).

För att skydda Eurosystemet mot förluster i de penningpolitiska transaktionerna, garantera likabehandling av motparterna och öka den operativa effektiviteten och transparensen måste de underliggande tillgångarna uppfylla vissa kriterier om de skall vara godtagbara för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner. Eurosystemet har utvecklat ett gemensamt ramverk för godtagbara säkerheter som skall gälla för alla Eurosystemets kredittransaktioner. Det gemensamma ramverket (kallas även den gemensamma listan) börjar gälla den 1 januari 2007 och ersätter systemet med två grupper (two-tier system) vilket varit i kraft sedan starten av Ekonomiska och monetära unionen och som nu kommer att avvecklas stegvis fram till den 31 maj 2007 (40).

Det gemensamma ramverket omfattar två olika tillgångskategorier. Dessa är omsättbara och icke omsättbara tillgångar. Ingen skillnad görs mellan de två tillgångskategorierna i fråga om kvalitet eller godtagbarhet vid Eurosystemets olika penningpolitiska transaktioner förutom att icke omsättbara tillgångar inte används av Eurosystemet vid direkta köp/försäljningar av värdepapper. Tillgångar som godtas för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner kan också användas som underliggande tillgångar vid intradagskredit.

Urvalskriterierna för de två tillgångskategorierna är enhetliga i hela euroområdet (41) och beskrivs i avsnitt 6.2. För att säkerställa att de två tillgångskategorierna uppfyller samma kreditstandarder har Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) upprättats. ECAF baseras på olika typer av kreditbedömningsystem. Procedurerna och reglerna för fastställande av Eurosystemets krav på ”hög kreditvärdighet” för alla godtagbara säkerheter beskrivs i avsnitt 6.3. Åtgärder för riskkontroll och värderingsprinciper för underliggande tillgångar beskrivs i avsnitt 6.4 och 6.5. Eurosystemets motparter får använda godtagbara tillgångar gränsöverskridande (se avsnitt 6.6).

6.2   Urvalsspecifikationer för underliggande tillgångar

ECB upprättar, underhåller och offentliggör en lista över godtagbara omsättbara tillgångar (42). För icke omsättbara tillgångar kommer ECB varken att offentliggöra någon lista över godkända tillgångar eller över godtagbara gäldenärer och borgensmän.

6.2.1   Urvalskriterier för omsättbara tillgångar

Godkända är skuldcertifikat som emitterats av ECB och alla skuldcertifikat som emitterats av de nationella centralbankerna i Eurosystemet före antagandet av euron i dessa medlemsstater.

För att bedöma godtagbarheten av andra omsättbara tillgångar gäller följande urvalskriterier (se även tabell 4).

Typ av tillgångar

De måste vara skuldförbindelser som har

| a) | ett fast och villkorslöst kapitalbelopp,
  och |
| --- | --- |

a)

ett fast och villkorslöst kapitalbelopp,

och

| b) | en kupong som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde. Dessutom måste kupongen ha ett av följande karaktäristika: i) en nollkupong, ii) en fast kupong, eller iii) en rörlig kupong baserad på en räntereferens. Kupongen kan vara kopplad till en förändring i emittentens egen rating. Vidare är även inflationsindexerade obligationer godtagbara. |
| --- | --- |

b)

en kupong som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde. Dessutom måste kupongen ha ett av följande karaktäristika: i) en nollkupong, ii) en fast kupong, eller iii) en rörlig kupong baserad på en räntereferens. Kupongen kan vara kopplad till en förändring i emittentens egen rating. Vidare är även inflationsindexerade obligationer godtagbara.

Dessa karaktäristika måste förbli oförändrade under skuldförbindelsens hela löptid. Skuldförbindelserna får ej ge en rätt till kapital och/eller ränta som är efterställd andra skuldförbindelser som emittenten har utgivit.

Krav a) är inte tillämpligt på värdepapper med bakomliggande tillgångar med undantag för skuldförbindelser som har emitterats av kreditinstitut i enlighet med de villkor som anges i artikel 22.4 i fondföretagsdirektivet (43) (s.k. täckta bankobligationer). Eurosystemet utvärderar om värdepapper med bakomliggande tillgångar, exklusive de täckta bankobligationerna, är godtagbara enligt följande villkor.

De kassaflödesgenererande tillgångarna som täcker värdepapper med bakomliggande tillgångar

| a) | skall ha förvärvats av ett SPV-företag för värdepapperisering i enlighet med lagstiftningen i en medlemsstat från upphovsmannen eller ett ombud på ett sätt som Eurosystemet anser vara en ”verklig försäljning” som kan göras gällande mot tredje part, och som måste vara utom räckhåll för upphovsmannen och dennes fordringsägare, även för det fall upphovsmannen blir insolvent,
  och |
| --- | --- |

a)

skall ha förvärvats av ett SPV-företag för värdepapperisering i enlighet med lagstiftningen i en medlemsstat från upphovsmannen eller ett ombud på ett sätt som Eurosystemet anser vara en ”verklig försäljning” som kan göras gällande mot tredje part, och som måste vara utom räckhåll för upphovsmannen och dennes fordringsägare, även för det fall upphovsmannen blir insolvent,

och

| b) | de får inte, – helt eller delvis, faktiskt eller potentiellt – bestå av kreditlänkade obligationer eller liknande anspråk som härrör från överföringen av kreditrisk genom kreditderivat. |
| --- | --- |

b)

de får inte, – helt eller delvis, faktiskt eller potentiellt – bestå av kreditlänkade obligationer eller liknande anspråk som härrör från överföringen av kreditrisk genom kreditderivat.

Beträffande strukturerade emissioner får en tranch (eller undertranch), för att vara godtagbar, inte vara efterställd andra trancher av samma värdepappersemission. En tranche (eller undertranch) betraktas som inte efterställd andra trancher (eller undertrancher) av samma värdepappersemission och är framförställd om, i enlighet med betalningsprioritet tillämplig efter leverans av ett verkställighetsmeddelande enligt vad som anges i anbudscirkuläret, den tranchen (eller undertranchen) erhåller betalning (kapital och ränta) i prioritet till andra trancher eller undertrancher eller är sist att ta förluster i relation till andra underliggande tillgångar.

Eurosystemet förbehåller sig rätten att kräva bekräftelse och klargörande av berörda tredje parter (t.ex. utfärdare, ursprunglig borgenär eller arrangör) där Eurosystemet anser det befogat för att bedöma godtagbarheten av tillgångar med bakomliggande tillgångar.

Kreditvärdighetskrav

Skuldförbindelsen måste uppnå de höga krav på kreditvärdighet som specificeras i ECAF:s regler för omsättbara tillgångar. De beskrivs i avsnitt 6.3.2.

Utgivningsplats

Skuldförbindelsen måste deponeras/registreras (emitteras) inom EES hos en centralbank eller en värdepapperscentral som uppfyller de minimikrav som fastställts av ECB (44). Om en marknadsnoterad skuldförbindelse emitteras av ett icke-finansiellt företag (45) som inte bedömts av ett godtagbart externt institut för kreditbedömning (ECAI) måste emissionen ske inom euroområdet.

Avvecklingsförfaranden

Skuldförbindelsen måste vara överförbar i kontobaserad form. Den måste hållas och avvecklas inom euroområdet genom ett avvecklingskonto hos Eurosystemet eller i ett värdepappersavvecklingssystem som uppfyller de standarder som fastställts av ECB så att fullgörelse och realisering följer lagstiftningen i en medlemsstat i euroområdet.

Om den värdepapperscentral där värdepapperet är emitterat inte är identiskt med det värdepappersavvecklingssystem där värdepapperet hålls måste de båda systemen vara förbundna genom en av ECB godkänd förbindelse (35).

Godtagbara marknader

Skuldförbindelsen måste vara registrerad eller noterad på en reglerad marknad enligt definitionen för en sådan marknad i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (46), eller registrerade, noterade eller omsatta på vissa icke reglerade marknader som specificerats av ECB (47). Eurosystemets bedömning av icke reglerade marknader baseras på tre principer, säkerhet, transparens och tillgänglighet (48).

Emittent/borgensman

Skuldförbindelsen kan emitteras eller garanteras av centralbanker, enheter i den offentliga eller privata sektorn, och internationella eller överstatliga institutioner. Skuldförbindelser, utom täckta bankobligationer, som emitterats av kreditinstitut är godtagbara endast om de tas upp till handel på en reglerad marknad enligt vad som definierats ovan.

Emittentens/borgensmannens hemvist

Emittenten måste vara etablerad i EES eller i ett G10-land utanför EES (49). I det senare fallet kan skuldinstrumenten bara godtas om Eurosystemet säkerställer att dess rättigheter på lämpligt vis skyddas i lag i respektive G10-land som inte ingår i EES i enlighet med vad som fastställts av Eurosystemet. För detta ändamål måste en rättslig bedömning i en form som är godtagbar för Eurosystemet lämnas in innan tillgången kan anses godtagbar. För tillgångar med bakomliggande tillgångar gäller att emittenten måste vara etablerad inom EES.

Borgensmannen måste vara etablerad inom EES.

Internationella eller överstatliga institut är godtagbara emittenter/borgensmän oberoende av var de är etablerade. Om en marknadsnoterad skuldförbindelse emitteras av ett icke-finansiellt företag som inte värderats av ett ECAI måste emittenten/borgensmannen vara etablerad i euroområdet.

Valuta

Skuldförbindelsen måste vara denominerad i euro (50).

6.2.2   Urvalskriterier för icke omsättbara tillgångar

Två typer av icke omsättbara tillgångar är godtagbara som säkerheter i det gemensamma ramverket för godtagbara tillgångar: kreditfordringar och icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) (51).

Kreditfordringar

För att vara godtagbar måste en kreditfordring (52) uppfylla följande urvalskriterier (se även tabell 4):

| — | Typ av tillgångar: Kreditfordringen måste vara en skuldförbindelse från en gäldenär till en av Eurosystemets motparter. Även kreditfordringar som har en ”minskande balans” (dvs. där kapitalet och räntan betalas av enligt en förutbestämd plan) är godtagbara. Ej dragna kreditutfästelser (t.ex. ej nyttjade faciliteter av återkommande kreditfordringar) checkräkningskrediter och remburser (som auktoriserar användning av kredit, men inte i sig är kreditfordringar) är inte godtagbara. En syndikatsmedlems andel av ett syndikerat lån anses vara en godtagbar typ av kreditfordran. Kreditfordringar får inte ge rätt till kapital och/eller ränta som är efterställda andra kreditfordringar eller skuldförbindelser från samma emittent.
  Kreditfordringen måste ha a) ett fast och villkorslöst kapitalbelopp och b) en ränta som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde. Dessutom måste räntan vara i) av nollkupongstyp, ii) fast eller iii) rörlig baserad på en annan räntereferens. Dessa karaktäristika måste förbli oförändrade under skuldförbindelsens hela löptid. |
| --- | --- |

—

Typ av tillgångar: Kreditfordringen måste vara en skuldförbindelse från en gäldenär till en av Eurosystemets motparter. Även kreditfordringar som har en ”minskande balans” (dvs. där kapitalet och räntan betalas av enligt en förutbestämd plan) är godtagbara. Ej dragna kreditutfästelser (t.ex. ej nyttjade faciliteter av återkommande kreditfordringar) checkräkningskrediter och remburser (som auktoriserar användning av kredit, men inte i sig är kreditfordringar) är inte godtagbara. En syndikatsmedlems andel av ett syndikerat lån anses vara en godtagbar typ av kreditfordran. Kreditfordringar får inte ge rätt till kapital och/eller ränta som är efterställda andra kreditfordringar eller skuldförbindelser från samma emittent.

Kreditfordringen måste ha a) ett fast och villkorslöst kapitalbelopp och b) en ränta som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde. Dessutom måste räntan vara i) av nollkupongstyp, ii) fast eller iii) rörlig baserad på en annan räntereferens. Dessa karaktäristika måste förbli oförändrade under skuldförbindelsens hela löptid.

| — | Gäldenär/borgensman: Godtagbara gäldenärer eller borgensmän är icke-finansiella företag (53), enheter i den offentliga sektorn samt internationella och överstatliga institutioner. Varje gäldenär är individuellt ansvarig för att kreditfordringen i fråga betalas tillbaka helt och fullt (vilket utesluter att flera gäldenärer tillsammans ansvarar för enskilda kreditfordringar). |
| --- | --- |

—

Gäldenär/borgensman: Godtagbara gäldenärer eller borgensmän är icke-finansiella företag (53), enheter i den offentliga sektorn samt internationella och överstatliga institutioner. Varje gäldenär är individuellt ansvarig för att kreditfordringen i fråga betalas tillbaka helt och fullt (vilket utesluter att flera gäldenärer tillsammans ansvarar för enskilda kreditfordringar).

| — | Gäldenärens/borgensmannens hemvist: Gäldenären/borgensmannen måste vara etablerad i euroområdet. Detta krav gäller inte internationella eller överstatliga institutioner. |
| --- | --- |

—

Gäldenärens/borgensmannens hemvist: Gäldenären/borgensmannen måste vara etablerad i euroområdet. Detta krav gäller inte internationella eller överstatliga institutioner.

| — | Kreditvärdighet: Kreditfordringars kvalitet bedöms utifrån gäldenärens/borgensmannens underliggande kreditvärdighet. Kreditfordringar måste uppnå de höga krav som specificeras i ECAF:s regler för icke omsättbara tillgångar. De beskrivs i avsnitt 6.3.3. |
| --- | --- |

—

Kreditvärdighet: Kreditfordringars kvalitet bedöms utifrån gäldenärens/borgensmannens underliggande kreditvärdighet. Kreditfordringar måste uppnå de höga krav som specificeras i ECAF:s regler för icke omsättbara tillgångar. De beskrivs i avsnitt 6.3.3.

| — | Minsta storlek: När motparten framställer om att använda kreditfordringen som säkerhet (mobilisering) måste den uppnå en minsta storlek. Under en interimsperiod (1 januari 2007 till 31 december 2011) kan varje nationell centralbank tillämpa en eget vald minsta storlek för inhemska kreditfordringar. För gränsöverskridande användning gäller ett generellt lägsta tröskelvärde på 500 000 euro (54). Från 1 januari 2012 gäller ett generellt lägsta tröskelvärde på 500 000 euro för alla kreditfordringar i euroområdet. |
| --- | --- |

—

Minsta storlek: När motparten framställer om att använda kreditfordringen som säkerhet (mobilisering) måste den uppnå en minsta storlek. Under en interimsperiod (1 januari 2007 till 31 december 2011) kan varje nationell centralbank tillämpa en eget vald minsta storlek för inhemska kreditfordringar. För gränsöverskridande användning gäller ett generellt lägsta tröskelvärde på 500 000 euro (54). Från 1 januari 2012 gäller ett generellt lägsta tröskelvärde på 500 000 euro för alla kreditfordringar i euroområdet.

| — | Hanteringsförfaranden: Kreditfordringen måste hanteras enligt Eurosystemets förfaranden såsom de definieras i respektive nationell dokumentation. |
| --- | --- |

—

Hanteringsförfaranden: Kreditfordringen måste hanteras enligt Eurosystemets förfaranden såsom de definieras i respektive nationell dokumentation.

| — | Reglerande lag: Både kreditfordringsavtalet och avtalet mellan motparten som långivare och de nationella centralbanker som mobiliserar kreditfordran som säkerhet måste regleras av lagstiftning i en medlemsstat i euroområdet. Dessutom får det totala antalet olika lagar som är tillämpliga på a) motparten, b) fordringsägaren, c) kredittagaren, d) borgensmannen (i förekommande fall), e) avtal om kreditfordringar och f) avtal om mobilisering inte överstiga två. |
| --- | --- |

—

Reglerande lag: Både kreditfordringsavtalet och avtalet mellan motparten som långivare och de nationella centralbanker som mobiliserar kreditfordran som säkerhet måste regleras av lagstiftning i en medlemsstat i euroområdet. Dessutom får det totala antalet olika lagar som är tillämpliga på a) motparten, b) fordringsägaren, c) kredittagaren, d) borgensmannen (i förekommande fall), e) avtal om kreditfordringar och f) avtal om mobilisering inte överstiga två.

| — | Valuta: Kreditfordringar måste vara denominerad i euro (55). |
| --- | --- |

—

Valuta: Kreditfordringar måste vara denominerad i euro (55).

Icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning

Följande urvalskriterier gäller för icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD):

| — | Typ av tillgångar: Det måste vara en skuldförbindelse (skuldebrev eller växel) vars säkerhet består av en pool med bolån som inte är fullt värdepapperiserad. Byte av värdepapper i den underliggande poolen måsta vara möjligt och det måste finnas en mekanism som garanterar att Eurosystemet har prioritet framför fordringsägare, utom de som undantagits på grund av offentlig reglering (56).
  En RMBD måste ha a) ett fast och villkorslöst kapitalbelopp och b) en ränta som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde. |
| --- | --- |

—

Typ av tillgångar: Det måste vara en skuldförbindelse (skuldebrev eller växel) vars säkerhet består av en pool med bolån som inte är fullt värdepapperiserad. Byte av värdepapper i den underliggande poolen måsta vara möjligt och det måste finnas en mekanism som garanterar att Eurosystemet har prioritet framför fordringsägare, utom de som undantagits på grund av offentlig reglering (56).

En RMBD måste ha a) ett fast och villkorslöst kapitalbelopp och b) en ränta som ej kan resultera i ett negativt kassaflöde.

| — | Kreditvärdighetskrav: En RMBD måste uppnå höga krav på kreditvärdighet, vilka utvärderas via den del av ECAF som handlar om skuldförbindelser med säkerhet i inteckning och beskrivs i avsnitt 6.3.3. |
| --- | --- |

—

Kreditvärdighetskrav: En RMBD måste uppnå höga krav på kreditvärdighet, vilka utvärderas via den del av ECAF som handlar om skuldförbindelser med säkerhet i inteckning och beskrivs i avsnitt 6.3.3.

| — | Emittent: Godtagbara emittenter är kreditinstitut som är godkända motparter. |
| --- | --- |

—

Emittent: Godtagbara emittenter är kreditinstitut som är godkända motparter.

| — | Emittentens hemvist: Emittenten skall vara hemmahörande i euroområdet. |
| --- | --- |

—

Emittentens hemvist: Emittenten skall vara hemmahörande i euroområdet.

| — | Hanteringsförfaranden: En RMBD måste hanteras enligt Eurosystemets förfaranden såsom de definieras i respektive nationell dokumentation. |
| --- | --- |

—

Hanteringsförfaranden: En RMBD måste hanteras enligt Eurosystemets förfaranden såsom de definieras i respektive nationell dokumentation.

| — | Valuta: En RMBD måste vara denominerad i euro (55). |
| --- | --- |

—

Valuta: En RMBD måste vara denominerad i euro (55).

6.2.3   Ytterligare krav för att använda godtagbara tillgångar

Ytterligare rättsliga krav för kreditfordringar

För att säkerställa att en giltig säkerhet skapas för kreditfordringar och att en kreditfordran snabbt kan realiseras om en motpart fallerar, måste ytterligare rättsliga krav uppfyllas. Dessa rättsliga krav handlar om:

| — | kontroll av att kreditfordran existerar, |
| --- | --- |

—

kontroll av att kreditfordran existerar,

| — | att meddela gäldenären om att kreditfordran används som säkerhet (mobiliseras) eller om att en dylik mobilisering registreras, |
| --- | --- |

—

att meddela gäldenären om att kreditfordran används som säkerhet (mobiliseras) eller om att en dylik mobilisering registreras,

| — | avsaknad av begränsningar gällande banksekretess och konfidentialitet, |
| --- | --- |

—

avsaknad av begränsningar gällande banksekretess och konfidentialitet,

| — | avsaknad av begränsningar gällande mobilisering av kreditfordran, |
| --- | --- |

—

avsaknad av begränsningar gällande mobilisering av kreditfordran,

| — | avsaknad av begränsningar gällande realiseringen av kreditfordran. |
| --- | --- |

—

avsaknad av begränsningar gällande realiseringen av kreditfordran.

Innehållet i dessa rättsliga krav beskrivs i bilaga 7. Ytterligare detaljer om de nationella rättsordningarnas särdrag ges i respektive nationell dokumentation.

Regler för att använda godtagbara tillgångar

Omsättbara tillgångar kan användas för alla penningpolitiska transaktioner som är baserade på underliggande tillgångar, dvs. reverserade transaktioner, direkta köp/försäljningar av värdepapper och utlåningsfaciliteten. Icke omsättbara tillgångar kan användas för reverserade öppna marknadstransaktioner och utlåningsfaciliteten. De används inte vid Eurosystemets direkta köp/försäljningar av värdepapper. Alla omsättbara och icke omsättbara tillgångar kan också användas som underliggande tillgångar vid intradagskrediter.

Oavsett om ett marknadsnoterat eller icke marknadsnoterat tillgångar uppfyller alla urvalskriterier kan en motpart inte som säkerhet lämna tillgångar som emitterats eller garanteras av motparten själv eller en enhet med vilken den har nära förbindelser (57).

”Nära förbindelser” är en situation där motparten är förenad med skuldinstrumentens emittent/kredittagare/borgensman genom att

| 1) | motparten äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, eller ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, eller motparten och ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital,
  eller |
| --- | --- |

1)

motparten äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, eller ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, eller motparten och ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital,

eller

| 2) | emittenten/kredittagaren/borgensmannen äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller ett eller flera företag, där emittenten är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller emittenten/kredittagaren/borgensmannen och ett eller flera företag, där emittenten/kredittagaren/borgensmannen är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av motpartens kapital,
  eller |
| --- | --- |

2)

emittenten/kredittagaren/borgensmannen äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller ett eller flera företag, där emittenten är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller emittenten/kredittagaren/borgensmannen och ett eller flera företag, där emittenten/kredittagaren/borgensmannen är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av motpartens kapital,

eller

| 3) | en tredje part är majoritetsägare i både motpartens kapital och emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, antingen direkt eller indirekt genom ett eller flera företag där en tredje part är majoritetsägare. |
| --- | --- |

3)

en tredje part är majoritetsägare i både motpartens kapital och emittentens/kredittagarens/borgensmannens kapital, antingen direkt eller indirekt genom ett eller flera företag där en tredje part är majoritetsägare.

Ovannämnda bestämmelser om nära förbindelser gäller inte: a) nära förbindelser mellan motparten och offentliga myndigheter i EES-länderna (inkl. där den offentliga myndigheten är emittentens borgensman), b) täckta bankobligationer som emitterats i enlighet med kriterierna som fastställts i artikel 22.4 i fondföretagsdirektivet, eller c) fall där skuldförbindelser skyddas av särskilda juridiska skyddsmekanismer jämförbara med dem i b).

Nationella centralbanker kan dessutom välja att inte acceptera följande omsättbara och icke omsättbara tillgångar som säkerheter, även om de är godtagbara:

| — | skuldförbindelser som förfaller före förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de används som underliggande tillgångar (58),
  och |
| --- | --- |

—

skuldförbindelser som förfaller före förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de används som underliggande tillgångar (58),

och

| — | skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en räntebetalning) som inträffar före förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de används som underliggande tillgångar. |
| --- | --- |

—

skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en räntebetalning) som inträffar före förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de används som underliggande tillgångar.

Alla godtagbara omsättbara och icke omsättbara tillgångar skall kunna användas gränsöverskridande i hela euroområdet. Det betyder att alla motparter i Eurosystemet skall kunna använda sådana tillgångar antingen genom länkar till sina inhemska värdepappersavvecklingssystem, ifall det rör sig om omsättbara tillgångar, eller genom andra godtagbara arrangemang för att kunna erhålla kredit från den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad (se avsnitt 6.6).

Tabell 4

Godtagbara tillgångar för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

| Urvalskriterier | Omsättbara tillgångar (59) | Icke omsättbara tillgångar (60) |
| --- | --- | --- |
| Typ av tillgångar | ECB:s skuldcertifikat
  Andra omsättbara skuldförbindelser (61) | Kreditfordringar | Skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) |
| Kreditvärdighet | Tillgången måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. De höga kraven på kreditvärdighet bedöms med ECAF:s regler för omsättbara tillgångar (61). | Gäldenären/borgensmannen måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. Kreditvärdigheten bedöms med ECAF:s regler för kreditfordringar. | Tillgången måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. De höga kraven på kreditvärdighet bedöms med ECAF:s regler för skuldförbindelser med säkerhet i inteckning. |
| Utgivningsplats | EES (61) | Ej relevant | Ej relevant |
| Förfaranden för avveckling/hantering | Avvecklingsplats: Euroområdet
  Tillgången måste deponeras centralt i kontobaserad form hos centralbanker eller ett värdepappersavvecklingssystem som uppfyller ECB:s minimistandarder. | Eurosystemets förfaranden | Eurosystemets förfaranden |
| Emittent/kredittagare/borgensmän | Centralbanker
  Offentlig sektor
  Privat sektor
  Internationella och överstatliga institutioner | Offentlig sektor
  Ickefinansiella företag
  Internationella och överstatliga institutioner | Kreditinstitut |
| Emittentens/gäldenärens eller borgensmannens hemvist | Emittent (61): EES eller G10-länder som inte är del av EES
  Borgensman (61): EES | Euroområdet | Euroområdet |
| Godtagbara marknader | Reglerade marknader
  Icke reglerade marknader som godtagits av ECB | Ej relevant | Ej relevant |
| Valuta | Euro | Euro | Euro |
| Minsta storlek | Ej relevant | Minsta storlek vid tiden för framställan om användning av kreditfordran.
  Mellan den 1 januari 2007 och den 31 december 2011:






  — | Inrikes användning: den nationella centralbanken avgör. |

Urvalskriterier

Omsättbara tillgångar (59)

Icke omsättbara tillgångar (60)

Typ av tillgångar

ECB:s skuldcertifikat

Andra omsättbara skuldförbindelser (61)

Kreditfordringar

Skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD)

Kreditvärdighet

Tillgången måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. De höga kraven på kreditvärdighet bedöms med ECAF:s regler för omsättbara tillgångar (61).

Gäldenären/borgensmannen måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. Kreditvärdigheten bedöms med ECAF:s regler för kreditfordringar.

Tillgången måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. De höga kraven på kreditvärdighet bedöms med ECAF:s regler för skuldförbindelser med säkerhet i inteckning.

Utgivningsplats

EES (61)

Ej relevant

Ej relevant

Förfaranden för avveckling/hantering

Avvecklingsplats: Euroområdet

Tillgången måste deponeras centralt i kontobaserad form hos centralbanker eller ett värdepappersavvecklingssystem som uppfyller ECB:s minimistandarder.

Eurosystemets förfaranden

Eurosystemets förfaranden

Emittent/kredittagare/borgensmän

Centralbanker

Offentlig sektor

Privat sektor

Internationella och överstatliga institutioner

Offentlig sektor

Ickefinansiella företag

Internationella och överstatliga institutioner

Kreditinstitut

Emittentens/gäldenärens eller borgensmannens hemvist

Emittent (61): EES eller G10-länder som inte är del av EES

Borgensman (61): EES

Euroområdet

Euroområdet

Godtagbara marknader

Reglerade marknader

Icke reglerade marknader som godtagits av ECB

Ej relevant

Ej relevant

Valuta

Euro

Euro

Euro

Minsta storlek

Ej relevant

Minsta storlek vid tiden för framställan om användning av kreditfordran.

Mellan den 1 januari 2007 och den 31 december 2011:

—

Inrikes användning: den nationella centralbanken avgör.

| — | Gränsöverskridande användning: generell tröskel på 500 000 euro (62). |
| --- | --- |

—

Gränsöverskridande användning: generell tröskel på 500 000 euro (62).

Från den 1 januari 2012: generell tröskel på 500 000 euro i hela euroområdet.

Ej relevant

Lagar som styr kreditfordringar

Ej relevant

Lagar som styr kreditfordringar och mobilisering: lag i en medlemsstat i euroområdet

Totalt antal lagar tillämpliga på

| a) | motparten |
| --- | --- |

a)

motparten

| b) | fordringsägaren |
| --- | --- |

b)

fordringsägaren

| c) | kredittagaren |
| --- | --- |

c)

kredittagaren

| d) | borgensmannen (i förekommande fall) |
| --- | --- |

d)

borgensmannen (i förekommande fall)

| e) | avtal om kreditfordran,
  och |
| --- | --- |

e)

avtal om kreditfordran,

och

| f) | avtal om mobilisering ska inte överstiga två år. |
| --- | --- |

f)

avtal om mobilisering ska inte överstiga två år.

Ej relevant

Gränsöverskridande användning

Ja

Ja

Ja

6.3   Eurosystemets ramverk för kreditbedömning

6.3.1   Omfattning och beståndsdelar

Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) definierar förfaranden, regler och metoder som garanterar att Eurosystemets krav på hög kreditvärdighet för alla godtagbara tillgångar uppfylls.

Eurosystemet skiljer mellan omsättbara och icke omsättbara tillgångar (se avsnitt 6.3.2 och 6.3.3) vid tillämpningen av begreppet hög kreditvärdighet. Eurosystemet gör detta av hänsyn till skillnaderna i rättslig karaktär mellan dessa typer av tillgångar och för den operationella effektivitetens skull.

Vid bedömning av godtagbara tillgångars kreditvärdighet beaktar Eurosystemet kreditvärderingsinformation från fyra olika källor, nämligen externa institut för kreditbedömning (ECAI), nationella centralbankers interna kreditbedömningssystem (ICAS), motparters interna ratingsystem (IRB) samt ratingverktyg (RT) som drivs av utomstående operatörer. Vid bedömning av kreditvärdighet beaktar Eurosystemet dessutom institutionella kriterier och egenskaper som ger liknande skydd för instrumentets innehavare, som t.ex. garantier.

Eurosystemets riktmärke för att fastställa minimikravet på standarder för hög kreditvärdighet (kreditkvalitetströskeln) definieras som en kreditrating ”A” (63). Eurosystemet anser att en sannolikhet för betalningsinställelse under ett år på 0,10 % motsvarar kreditrating ”A”. ECAF följer den definition av fallissemang som används i EU:s kapitaltäckningsdirektiv (64). Eurosystemet publicerar den lägsta ratingkategori som når upp till den kreditkvalitetströskel som krävs för varje godtagbart ECAI, utan att ta ansvar för bedömningen av institutet. Även detta omvärderas regelbundet.

Eurosystemet förbehåller sig rätten att avgöra om en emission, emittent, gäldenärer eller borgensman uppfyller kraven på hög kreditvärdighet på grundval av all information som det anser relevant och kan med detta som grund vägra att acceptera en tillgång. Om ett sådant avvisande grundas på tillsynsinformation skall användandet av den informationen, oavsett om den härrör från motparter eller tillsynsmyndigheter, stå i rimlig proportion till och vara nödvändig för Eurosystemets uppgift att bedriva penningpolitik.

För att garantera att de fyra olika typerna av kreditbedömningskällor som används i ECAF är konsekventa, exakta och jämförbara har Eurosystemet fastställt godtagbarhetskriterier för var och en av källorna (se avsnitt 6.3.4) och övervakar regelbundet kvaliteten på deras kreditbedömningar mot kreditkvalitetströskeln (se avsnitt 6.3.5).

6.3.2   Upprättande av standarder för hög kreditvärdighet för omsättbara tillgångar

Standarderna för hög kreditvärdighet för omsättbara tillgångar baseras på följande kriterier:

| — | ECAI kreditbedömning: Minst en kreditbedömning av ett godkänt ECAI (enligt avsnitt 6.3.4) för emissionen (eller, i avsaknad av en sådan, av emittenten) skall uppfylla Eurosystemets kreditkvalitetströskel (65)
   (66), ECB publicerar en kreditkvalitetströskel för alla godkända ECAI som beskrivs i avsnitt 6.3.1 (67). |
| --- | --- |

—

ECAI kreditbedömning: Minst en kreditbedömning av ett godkänt ECAI (enligt avsnitt 6.3.4) för emissionen (eller, i avsaknad av en sådan, av emittenten) skall uppfylla Eurosystemets kreditkvalitetströskel (65)
   (66), ECB publicerar en kreditkvalitetströskel för alla godkända ECAI som beskrivs i avsnitt 6.3.1 (67).

| — | Borgen: Om en (godtagbar) kreditbedömning av emittenten från ECAI saknas kan hög kreditvärdighet fastslås genom garantier från finansiellt sunda borgensmän. Borgensmannens finansiella soliditet bedöms genom ECAI-kreditbedömningar som når upp till Eurosystemets kreditkvalitetströskel. Borgen måste uppfylla följande kriterier:






  — | En garanti bedöms godtagbar om borgensmannen villkorslöst och oåterkalleligen garanterat utfärdarens åtaganden att till innehavarna av skuldförbindelser betala kapital, ränta och andra belopp i samband med skuldförbindelser tills de är helt inlösta. |
| --- | --- | --- |

—

Borgen: Om en (godtagbar) kreditbedömning av emittenten från ECAI saknas kan hög kreditvärdighet fastslås genom garantier från finansiellt sunda borgensmän. Borgensmannens finansiella soliditet bedöms genom ECAI-kreditbedömningar som når upp till Eurosystemets kreditkvalitetströskel. Borgen måste uppfylla följande kriterier:

—

En garanti bedöms godtagbar om borgensmannen villkorslöst och oåterkalleligen garanterat utfärdarens åtaganden att till innehavarna av skuldförbindelser betala kapital, ränta och andra belopp i samband med skuldförbindelser tills de är helt inlösta.

| — | Garantin skall vara omedelbart realiserbar vid första begäran (oberoende av den underliggande skuldförbindelsen). Garantier som tillhandahålls av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt skall antingen vara realiserbara vid första begäran eller på annat sätt ge möjlighet till omedelbar och punktlig betalning vid betalningsinställelse. Borgensmannens åtaganden inom ramen för garantin skall minst ske på lika villkor och minst ha samma prioriteringsgrad (pari passu) som borgensmannens alla övriga åtaganden utan säkerhet. |
| --- | --- |

—

Garantin skall vara omedelbart realiserbar vid första begäran (oberoende av den underliggande skuldförbindelsen). Garantier som tillhandahålls av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt skall antingen vara realiserbara vid första begäran eller på annat sätt ge möjlighet till omedelbar och punktlig betalning vid betalningsinställelse. Borgensmannens åtaganden inom ramen för garantin skall minst ske på lika villkor och minst ha samma prioriteringsgrad (pari passu) som borgensmannens alla övriga åtaganden utan säkerhet.

| — | Garantin skall styras av lagen i en EU-medlemsstat och vara rättsligt giltig, bindande och verkställbar gentemot borgensmannen. |
| --- | --- |

—

Garantin skall styras av lagen i en EU-medlemsstat och vara rättsligt giltig, bindande och verkställbar gentemot borgensmannen.

| — | En juridisk bekräftelse av garantins rättsliga giltighet, bindande effekt och realiserbarhet måste lämnas in i en form som är godtagbar för Eurosystemet innan den tillgång som stöder garantin kan anses godtagbar. Om borgensmannen är etablerad inom en annan jurisdiktion än den lag som reglerar garantin skall den juridiska bekräftelsen även styrka att garantin är giltig och realiserbar inom ramen för den lag som styr borgensmannen. Den juridiska bekräftelsen skall lämnas in för granskning till den nationella centralbanken som anmäler en viss tillgång med stöd av en garanti för att det skall tas upp på förteckningen över godtagbara tillgångar (68). Kravet på en juridisk bekräftelse gäller inte garantier som lämnats för skuldförbindelser med en enskild tillgångsrating eller garantier som lämnats av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt. Kravet på verkställbarhet är föremål för eventuella insolvens- eller konkurslagar, allmänna andelsprinciper och andra liknande lagar och principer som borgensmännen omfattas av och som påverkar fordringsägares rättigheter gentemot borgensmannen i allmänhet. |
| --- | --- |

—

En juridisk bekräftelse av garantins rättsliga giltighet, bindande effekt och realiserbarhet måste lämnas in i en form som är godtagbar för Eurosystemet innan den tillgång som stöder garantin kan anses godtagbar. Om borgensmannen är etablerad inom en annan jurisdiktion än den lag som reglerar garantin skall den juridiska bekräftelsen även styrka att garantin är giltig och realiserbar inom ramen för den lag som styr borgensmannen. Den juridiska bekräftelsen skall lämnas in för granskning till den nationella centralbanken som anmäler en viss tillgång med stöd av en garanti för att det skall tas upp på förteckningen över godtagbara tillgångar (68). Kravet på en juridisk bekräftelse gäller inte garantier som lämnats för skuldförbindelser med en enskild tillgångsrating eller garantier som lämnats av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt. Kravet på verkställbarhet är föremål för eventuella insolvens- eller konkurslagar, allmänna andelsprinciper och andra liknande lagar och principer som borgensmännen omfattas av och som påverkar fordringsägares rättigheter gentemot borgensmannen i allmänhet.

Om en ECAI-kreditbedömning saknas för emissionen, emittenten eller borgensmannen skall kreditvärdigheten fastställas enligt följande:

| — | Emittenter eller borgensmän från den offentliga sektorn inom Euroområdet: Om en omsättbar tillgång emitteras eller garanteras av i euroområdet belägna (enligt definition i kapitaltäckningsdirektivet) regionala eller lokala myndigheter eller enheter i den offentliga sektorn, skall följande förfarande tillämpas:






  — | Som förklaras i tabell 5 tilldelas emittenten eller borgensmannen en av tre klasser i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet (69). |
| --- | --- | --- |

—

Emittenter eller borgensmän från den offentliga sektorn inom Euroområdet: Om en omsättbar tillgång emitteras eller garanteras av i euroområdet belägna (enligt definition i kapitaltäckningsdirektivet) regionala eller lokala myndigheter eller enheter i den offentliga sektorn, skall följande förfarande tillämpas:

—

Som förklaras i tabell 5 tilldelas emittenten eller borgensmannen en av tre klasser i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet (69).

| — | En implicit kreditbedömning för emittenter eller borgensmän som tillhör klass 1 och 2 görs utifrån en ECAI-kreditbedömning av staten där emittenten eller borgensmannen är belägen. Den implicita kreditbedömningen måste uppnå Eurosystemets kreditkvalitetströskel. För emittenter/borgensmän tillhörande klass 3 görs ingen implicit kreditbedömning. |
| --- | --- |

—

En implicit kreditbedömning för emittenter eller borgensmän som tillhör klass 1 och 2 görs utifrån en ECAI-kreditbedömning av staten där emittenten eller borgensmannen är belägen. Den implicita kreditbedömningen måste uppnå Eurosystemets kreditkvalitetströskel. För emittenter/borgensmän tillhörande klass 3 görs ingen implicit kreditbedömning.

| — | Icke-finansiella företag inom Euroområdet som emittenter eller borgensmän: Om de höga kraven på kreditvärdighet för omsättbara tillgångar som emitteras/garanteras av icke-finansiella företag (70) inom euroområdet inte kan fastställas på grundval av en kreditbedömning av ett ECAI för emissionen, emittenten eller borgensmannen skall ECAF:s regler för kreditfordringar tillämpas. Motparter får då använda sina egna interna ratingsystem, nationella centralbankers interna kreditbedömningssystem eller ratingverktyg som tillhandahålls av utomstående operatörer. Omsättbara skuldförbindelser utan rating som utgivits av icke-finansiella företag inkluderas inte på den offentliga listan över godtagbara omsättbara tillgångar. |
| --- | --- |

—

Icke-finansiella företag inom Euroområdet som emittenter eller borgensmän: Om de höga kraven på kreditvärdighet för omsättbara tillgångar som emitteras/garanteras av icke-finansiella företag (70) inom euroområdet inte kan fastställas på grundval av en kreditbedömning av ett ECAI för emissionen, emittenten eller borgensmannen skall ECAF:s regler för kreditfordringar tillämpas. Motparter får då använda sina egna interna ratingsystem, nationella centralbankers interna kreditbedömningssystem eller ratingverktyg som tillhandahålls av utomstående operatörer. Omsättbara skuldförbindelser utan rating som utgivits av icke-finansiella företag inkluderas inte på den offentliga listan över godtagbara omsättbara tillgångar.

Tabell 5

Implicita kreditbedömningar för emittenter, gäldenärer och borgensmän, utan ECAI-kreditbedömning, som är i euroområdet belägna regionala eller lokala myndigheter eller enheter i den offentliga sektorn

| | Fördelning av emittenter, gäldenärer eller borgensmän enligt kapitaltäckningsdirektivet | ECAF:s härledning av den implicita kreditbedömningen av emittenter, gäldenärer eller borgensmän som hör till motsvarande klass |
| --- | --- | --- |
| Klass 1 | Regionala myndigheter, lokala myndigheter och organ i offentliga sektorn som enligt behöriga tillsynsmyndigheter kan behandlas på samma sätt som staten i kapitalkravshänseende | Får samma ECAI kreditbedömning som staten i vilken de är belägna |
| Klass 2 | Regionala myndigheter, lokala myndigheter och organ i offentliga sektorn som enligt behöriga tillsynsmyndigheter kan behandlas på samma sätt som kreditinstitut i kapitalkravshänseende | Får en kreditbedömning som är ett kreditkvalitetssteg (71) under ECAI-kreditbedömningen av staten i vilken de är belägna |
| Klass 3 | Andra organ i den offentliga sektorn | Behandlas som emittenter eller gäldenär från den privata sektorn |

Fördelning av emittenter, gäldenärer eller borgensmän enligt kapitaltäckningsdirektivet

ECAF:s härledning av den implicita kreditbedömningen av emittenter, gäldenärer eller borgensmän som hör till motsvarande klass

Klass 1

Regionala myndigheter, lokala myndigheter och organ i offentliga sektorn som enligt behöriga tillsynsmyndigheter kan behandlas på samma sätt som staten i kapitalkravshänseende

Får samma ECAI kreditbedömning som staten i vilken de är belägna

Klass 2

Regionala myndigheter, lokala myndigheter och organ i offentliga sektorn som enligt behöriga tillsynsmyndigheter kan behandlas på samma sätt som kreditinstitut i kapitalkravshänseende

Får en kreditbedömning som är ett kreditkvalitetssteg (71) under ECAI-kreditbedömningen av staten i vilken de är belägna

Klass 3

Andra organ i den offentliga sektorn

Behandlas som emittenter eller gäldenär från den privata sektorn

6.3.3   Upprättande av standarder för hög kreditvärdighet för icke omsättbara tillgångar

Kreditfordringar

För att upprätta krav på hög kreditvärdighet för kreditfordringars gäldenär eller borgensmän måste motparterna välja en huvudsaklig källa för kreditbedömningar bland de källor som finns tillgängliga för och som godtas av Eurosystemet. En motpart skall välja ett kreditbedömningssystem från en tillgänglig källa, utom för ECAI, där alla godtagbara ECAI-system kan användas.

Motparter måste hålla sig till den valda typen av kreditbedömningssystem under minst ett år för att förhindra att man ”hoppar” mellan kreditbedömningar (dvs. att man för varje enskild gäldenär försöker hitta den bästa kreditbedömningen som garanterar godtagbarhet bland alla tillgängliga typer eller system). Motparter som önskar ändra kreditbedömningskälla efter minimiperioden på ett år måste lämna in en begäran till den berörda centralbanken där skälen för bytet anges.

Motparter kan tillåtas använda mer än ett kreditbedömningssystem eller källa om de lämnar in en begäran där skälen anges. Den valda huvudkällan förväntas täcka de flesta av motpartens gäldenärer för vilka motparten har framställt om att nyttja kreditfordringar som säkerhet. Användandet av mer än en källa eller mer än ett system för kreditbedömning skall grundas på affärsmässiga behov. I princip kan ett sådant fall vara att den huvudsakliga källan eller systemet saknar tillräcklig täckning.

Motparten måste omgående informera den nationella centralbanken om alla kredithändelser, även försenade betalningar från gäldenärer som bara är kända av motparten, och om så krävs återta eller byta ut en tillgång. Motparter är också skyldiga att använda de senaste uppdateringarna av kreditbedömningarna från deras valda kreditbedömningssystem eller källor för bedömning av gäldenärer (72) eller borgensmän för nyttjade kreditfordringar.

Kreditbedömningar av gäldenärer/borgensmän: Standarder för hög kreditvärdighet avseende kreditfordringars gäldenärer eller borgensmän upprättas enligt regler som skiljer mellan gäldenärer/borgensmän från offentlig sektor och från icke-finansiella företag:

| — | Gäldenär eller borgensmän från den offentliga sektorn: Följande regler gäller i turordning:






  i) | Det finns en kreditbedömning från systemet eller källan som motparten valt, och den används för att avgöra om gäldenären eller borgensmannen från den offentliga sektorn uppnår kreditkvalitetströskeln. |
| --- | --- | --- |

—

Gäldenär eller borgensmän från den offentliga sektorn: Följande regler gäller i turordning:

i)

Det finns en kreditbedömning från systemet eller källan som motparten valt, och den används för att avgöra om gäldenären eller borgensmannen från den offentliga sektorn uppnår kreditkvalitetströskeln.

| ii) | Om det saknas en kreditbedömning under i) används en ECAI-kreditbedömning av gäldenären eller borgensmannen (73). |
| --- | --- |

ii)

Om det saknas en kreditbedömning under i) används en ECAI-kreditbedömning av gäldenären eller borgensmannen (73).

| iii) | Om det inte finns någon kreditbedömning enligt varken i) eller ii) tillämpas samma förfarande som för omsättbara tillgångar:






  — | Som förklaras i ruta 5 tilldelas gäldenären eller borgensmannen en av tre klasser i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet (74). |
| --- | --- | --- |

iii)

Om det inte finns någon kreditbedömning enligt varken i) eller ii) tillämpas samma förfarande som för omsättbara tillgångar:

—

Som förklaras i ruta 5 tilldelas gäldenären eller borgensmannen en av tre klasser i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet (74).

| — | En implicit kreditbedömning för gäldenärer eller borgensmän som tillhör klass 1 och 2 härleds ur ECAI-kreditbedömningen för staten där gäldenären eller borgensmannen är etablerad. Den implicita bedömningen måste uppnå Eurosystemets kreditkvalitetströskel. |
| --- | --- |

—

En implicit kreditbedömning för gäldenärer eller borgensmän som tillhör klass 1 och 2 härleds ur ECAI-kreditbedömningen för staten där gäldenären eller borgensmannen är etablerad. Den implicita bedömningen måste uppnå Eurosystemets kreditkvalitetströskel.

Om det finns en kreditbedömning från systemet eller källan som motparten valt (eller från ett ECAI enligt fall ii) för gäldenär eller borgensmän från den offentliga sektorn) men denna kreditbedömning är under kreditkvalitetströskeln är gäldenären eller borgensmannen inte godtagbar.

| — | Gäldenär eller borgensmän från icke-finansiella företag: Om källan som motparten valt ger en kreditbedömning som är lika med eller över kreditkvalitetströskeln är gäldenären eller borgensmannen godtagbar (75)
   (76),
  Om det finns en bedömning från systemet eller källan som motparten valt men den är under kreditkvalitetströskeln är gäldenären eller borgensmannen inte godtagbar. Om det inte finns någon kreditbedömning för att upprätta kreditstandarden anses gäldenären eller borgensmannen inte godtagbar. |
| --- | --- |

—

Gäldenär eller borgensmän från icke-finansiella företag: Om källan som motparten valt ger en kreditbedömning som är lika med eller över kreditkvalitetströskeln är gäldenären eller borgensmannen godtagbar (75)
   (76),

Om det finns en bedömning från systemet eller källan som motparten valt men den är under kreditkvalitetströskeln är gäldenären eller borgensmannen inte godtagbar. Om det inte finns någon kreditbedömning för att upprätta kreditstandarden anses gäldenären eller borgensmannen inte godtagbar.

Garantier: En garanti måste uppfylla följande kriterier:

| — | En garanti bedöms godtagbar om borgensmannen villkorslöst och oåterkalleligen garanterat gäldenärens åtaganden att betala kapital, ränta och andra belopp i samband med kreditfordringar till innehavaren av dessa tills de är helt inlösta. I detta avseende behöver en garanti som anses godtagbar inte gälla specifikt för kreditfordringen utan kan gälla enbart gäldenären, förutsatt att den också täcker kreditfordringen ifråga. |
| --- | --- |

—

En garanti bedöms godtagbar om borgensmannen villkorslöst och oåterkalleligen garanterat gäldenärens åtaganden att betala kapital, ränta och andra belopp i samband med kreditfordringar till innehavaren av dessa tills de är helt inlösta. I detta avseende behöver en garanti som anses godtagbar inte gälla specifikt för kreditfordringen utan kan gälla enbart gäldenären, förutsatt att den också täcker kreditfordringen ifråga.

| — | Garantin skall vara omedelbart verkställbar vid första begäran (oberoende av underliggande kreditfordran). Garantier som tillhandahålls av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt skall antingen vara realiserbara vid första begäran eller på annat sätt ge möjlighet till omedelbar och punktlig betalning vid betalningsinställelse. Borgensmannens åtaganden inom ramen för garantin skall minst ske på lika villkor och minst ha samma prioriteringsgrad (pari passu) som borgensmannens alla övriga åtaganden utan säkerhet. |
| --- | --- |

—

Garantin skall vara omedelbart verkställbar vid första begäran (oberoende av underliggande kreditfordran). Garantier som tillhandahålls av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt skall antingen vara realiserbara vid första begäran eller på annat sätt ge möjlighet till omedelbar och punktlig betalning vid betalningsinställelse. Borgensmannens åtaganden inom ramen för garantin skall minst ske på lika villkor och minst ha samma prioriteringsgrad (pari passu) som borgensmannens alla övriga åtaganden utan säkerhet.

| — | Garantin skall styras av lagen i en EU-medlemsstat och vara rättsligt giltig, bindande och verkställbar gentemot borgensmannen. |
| --- | --- |

—

Garantin skall styras av lagen i en EU-medlemsstat och vara rättsligt giltig, bindande och verkställbar gentemot borgensmannen.

| — | En juridisk bekräftelse av garantins rättsliga giltighet, bindande effekt och verkställbarhet måste lämnas in i en form som är godtagbar för Eurosystemet innan den tillgång som stöder garantin kan anses godtagbar. Den juridiska bekräftelsen skall också visa att garantin inte är personlig och bara kan realiseras av kreditfordringens borgenärer. Om borgensmannen är etablerad inom en annan jurisdiktion än den för den lag som reglerar garantin skall den juridiska bekräftelsen även styrka att garantin är giltig och verkställbar inom ramen för den lag som styr borgensmannen. Den juridiska bekräftelsen skall lämnas in till den nationella centralbanken i den jurisdiktion där lagen som reglerar kreditfordran gäller. Kravet på en juridisk bekräftelse gäller inte garantier som lämnats av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt. Kravet på verkställbarhet är föremål för eventuella insolvens- eller konkurslagar, allmänna andelsprinciper och andra liknande lagar och principer som borgensmännen omfattas av och som påverkar borgenärers rättigheter gentemot borgensmannen i allmänhet. |
| --- | --- |

—

En juridisk bekräftelse av garantins rättsliga giltighet, bindande effekt och verkställbarhet måste lämnas in i en form som är godtagbar för Eurosystemet innan den tillgång som stöder garantin kan anses godtagbar. Den juridiska bekräftelsen skall också visa att garantin inte är personlig och bara kan realiseras av kreditfordringens borgenärer. Om borgensmannen är etablerad inom en annan jurisdiktion än den för den lag som reglerar garantin skall den juridiska bekräftelsen även styrka att garantin är giltig och verkställbar inom ramen för den lag som styr borgensmannen. Den juridiska bekräftelsen skall lämnas in till den nationella centralbanken i den jurisdiktion där lagen som reglerar kreditfordran gäller. Kravet på en juridisk bekräftelse gäller inte garantier som lämnats av offentliga myndigheter med rätt att ta ut skatt. Kravet på verkställbarhet är föremål för eventuella insolvens- eller konkurslagar, allmänna andelsprinciper och andra liknande lagar och principer som borgensmännen omfattas av och som påverkar borgenärers rättigheter gentemot borgensmannen i allmänhet.

Icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning

Kraven för hög kreditvärdighet för icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) måste uppnå Eurosystemets kreditkvalitetströskel. En för varje jurisdiktion specifik ram för kreditbedömning av dessa skuldinstrument kommer att beskrivas närmare i tillämplig dokumentation som tillhandahålls av de nationella centralbankerna.

6.3.4   Godtagbarhetskriterier för kreditbedömningssystem

ECAF bygger på kreditbedömningsinformation från fyra typer av källor. Varje källa kan vara baserad på ett antal olika kreditbedömningssystem.

Godtagbara externa institut för kreditbedömning (ECAI), de nationella centralbankernas interna kreditbedömingssystem (ICAS) och ratingverktyg som drivs av utomstående operatörer (RT) listas på ECB:s webbplats (www.ecb.int) (77).

Externa institut för kreditbedömning

Externa institut för kreditbedömning (ECAI) är en källa som består av de institut vars kreditbedömningar kan användas av kreditinstitut för att fastställa riskvikterna för exponeringar enligt kapitaltäckningsdirektivet (78). För ECAF:s syften gäller följande allmänna godtagbarhetskriterier:

| — | ECAI måste formellt erkännas av EU:s relevanta tillsynsmyndighet för de länder i euroområdet där de kommer att användas i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet. |
| --- | --- |

—

ECAI måste formellt erkännas av EU:s relevanta tillsynsmyndighet för de länder i euroområdet där de kommer att användas i enlighet med kapitaltäckningsdirektivet.

| — | ECAI måste uppfylla operationella kriterier och därigenom säkerställa en effektiv tillämpning av ECAF. I synnerhet beror användningen av dess kreditbedömningar på hur tillgänglig information om dessa bedömningar är för Eurosystemet, liksom på information för att jämföra dessa bedömningar med ECAF:s kreditkvalitetssteg och kreditkvalitetströskeln, samt för övervakning av prestanda (se avsnitt 6.3.5). |
| --- | --- |

—

ECAI måste uppfylla operationella kriterier och därigenom säkerställa en effektiv tillämpning av ECAF. I synnerhet beror användningen av dess kreditbedömningar på hur tillgänglig information om dessa bedömningar är för Eurosystemet, liksom på information för att jämföra dessa bedömningar med ECAF:s kreditkvalitetssteg och kreditkvalitetströskeln, samt för övervakning av prestanda (se avsnitt 6.3.5).

Eurosystemet förbehåller sig rätten att besluta huruvida ett visst externt institut för kreditbedömningar godtas för utlåningstransaktioner. Eurostemtet förlitar sig då bland annat sin process för övervakning av prestanda för de externa kreditbedömningsinstituten.

Nationella centralbankers interna kreditbedömningssystem

Denna typ (ICAS) består för närvarande av fyra kreditbedömningssystem vilka drivs av Deutsche Bundesbank, Banco de España, Banque de France och Oesterreichische Nationalbank. Nationella centralbanker som vill utveckla ett eget ICAS kommer att genomgå en process för godkännande av Eurosystemet. ICAS är underställda Eurosystemets process för övervakning av prestanda (se avsnitt 6.3.5).

Dessutom måste motparten informera centralbanken som driver ICAS om alla kredithändelser, även försenade betalningar från en gäldenär som bara är kända av motparten.

I länder där icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning mobiliseras tillämpar de respektive nationella centralbankerna också en ram för kreditbedömning för denna typ av tillgång i enlighet med ECAF. Sådana ramverk är underställda en årlig process för övervakning av prestanda.

Interna ratingsystem

En motpart som tänker använda ett internt ratingsystem (IRB) för att bedöma gäldenärers, emittenters eller borgensmäns kreditkvalitet måste få tillstånd från sin nationella centralbank. I det syftet måste motparten inkomma med en begäran tillsammans med följande dokumentation (79):

| — | En kopia av den berörda banktillsynsmyndighetens beslut som tillåter motparten att använda sitt interna ratingsystem för kapitaltäckningssyften på konsoliderad eller icke konsoliderad basis tillsammans med eventuella specifika villkor för att använda dem. Denna tillsynsmyndighet skall finnas inom EU. Ingen kopia på beslut behövs när informationen överförs direkt från tillsynsmyndigheten till den nationella centralbanken. |
| --- | --- |

—

En kopia av den berörda banktillsynsmyndighetens beslut som tillåter motparten att använda sitt interna ratingsystem för kapitaltäckningssyften på konsoliderad eller icke konsoliderad basis tillsammans med eventuella specifika villkor för att använda dem. Denna tillsynsmyndighet skall finnas inom EU. Ingen kopia på beslut behövs när informationen överförs direkt från tillsynsmyndigheten till den nationella centralbanken.

| — | Information om hur man går tillväga för att avgöra sannolikheten för att en gäldenärs ställer in betalningarna, liksom data om ratingkategorierna och därtill hörande sannolikheter för betalningsinställelse på ett års sikt som används för att bestämma godtagbara ratingkategorier. |
| --- | --- |

—

Information om hur man går tillväga för att avgöra sannolikheten för att en gäldenärs ställer in betalningarna, liksom data om ratingkategorierna och därtill hörande sannolikheter för betalningsinställelse på ett års sikt som används för att bestämma godtagbara ratingkategorier.

| — | En kopia av informationen som motparten regelbundet måste publicera enligt kraven på marknadsdisciplin (s.k. Pillar 3) i Basel 2 och kapitaltäckningsdirektivet. |
| --- | --- |

—

En kopia av informationen som motparten regelbundet måste publicera enligt kraven på marknadsdisciplin (s.k. Pillar 3) i Basel 2 och kapitaltäckningsdirektivet.

| — | Namn och adress på både den behöriga banktillsynsmyndigheten och externrevisorn. |
| --- | --- |

—

Namn och adress på både den behöriga banktillsynsmyndigheten och externrevisorn.

Begäran måste undertecknas av motpartens VD, finanschef eller en chef på motsvarande nivå, eller av en firmatecknare för någon av dem.

Ovanstående bestämmelser gäller för alla motparter oavsett status – moderbolag, dotterbolag och filial – och oavsett om dess IRB godkänts av tillsynsmyndigheten i samma land (för moderbolag och eventuellt för dotterbolag) eller av tillsynsmyndigheten i moderbolagets hemland (för filialer och eventuellt för dotterbolag).

Filialer och dotterbolag till en motpart kan använda sina moderbolags IRB om Eurosystemet har godtagit att det används för ECAF.

Motparter som använder ett IRB som de beskrivits ovan underställs också Eurosystemets process för övervakning av prestanda (se avsnitt 6.3.5). Förutom den information som krävs för denna process måste motparten tillhandahålla följande information varje år (eller när så krävs av den nationella centralbanken) om informationen inte överförs direkt av tillsynsmyndigheten till den nationella centralbanken:

| — | En kopia av den senaste bedömningen av motpartens IRB som motpartens tillsynsmyndighet gjort, översatt till den nationella centralbankens arbetsspråk. |
| --- | --- |

—

En kopia av den senaste bedömningen av motpartens IRB som motpartens tillsynsmyndighet gjort, översatt till den nationella centralbankens arbetsspråk.

| — | Alla förändringar som tillsynsmyndigheten rekommenderat eller krävt i motpartens IRB, tillsammans med tidsfristen inom vilken sådana ändringar måste genomföras. |
| --- | --- |

—

Alla förändringar som tillsynsmyndigheten rekommenderat eller krävt i motpartens IRB, tillsammans med tidsfristen inom vilken sådana ändringar måste genomföras.

| — | Den årliga uppdateringen av information enligt Pillar 3 (marknadsdisciplin) som motparten regelbundet måste publicera enligt kraven i Basel 2 och kapitaltäckningsdirektivet. |
| --- | --- |

—

Den årliga uppdateringen av information enligt Pillar 3 (marknadsdisciplin) som motparten regelbundet måste publicera enligt kraven i Basel 2 och kapitaltäckningsdirektivet.

| — | Information om den behöriga banktillsynsmyndigheten och den externa revisorn. |
| --- | --- |

—

Information om den behöriga banktillsynsmyndigheten och den externa revisorn.

Denna årliga kommunikation skall undertecknas av VD, finanschefen eller en chef på motsvarande nivå, eller av en firmatecknare för någon av dem. Den behöriga tillsynsmyndigheten och, i förekommande fall, externrevisorn mottar en kopia av brevet från Eurosystemet.

Ratingverktyg som drivs av utomstående operatörer

Ratingverktyg (RT) består av system som drivs av utomstående operatörer som bedömer en gäldenärs kreditkvalitet genom att använda bland annat granskade räkenskaper. Den operatör som tillhandahåller RT skall själv driva verktyget. Motparter som önskar använda ett specifikt RT för ECAF:s syften måste lämna in en begäran till sina respektive nationella centralbanker, och då använda den mall som Eurosystemet tillhandahåller. Begäran skall kompletteras med ytterligare dokumentation som specificeras i ansökningsformuläret. Eurosystemet avgör om det föreslagna ratingverktyget skall godtas. Beslutet grundas på en utvärdering av hur väl Eurosystemets godtagbarhetskriterier uppfylls (80).

Dessutom måste motparten informera RT-operatören om alla kredithändelser, även försenade betalningar från gäldenärer, som bara är kända av motparten.

RT-operatören som deltar i ECAF måste acceptera i avtal att genomgå Eurosystemets process för prestationsbedömningar (81) (se avsnitt 6.3.5). RT-operatören måste inrätta och upprätthålla den nödvändiga infrastrukturen för att övervaka den så kallade statiska poolen. Bildande och utvärdering av den statiska poolen måste vara i linje med de allmänna kraven på prestandaövervakning under ECAF. RT-operatören skall åta sig att informera Eurosystemet om resultatet av utvärderingen av prestanda så snart RT-operatören har utfört den. Operatören utarbetar en rapport om den statiska poolens prestanda. De åtar sig att i fem år hålla arkiv över statiska pooler och detaljer om betalningsinställelser.

6.3.5   Övervakning av kreditbedömningssystems prestanda

ECAF:s process för övervakning av prestanda består av en årlig jämförelse i efterhand av den iakttagna frekvensen av betalningsinställelser bland samtliga godtagbara gäldenärer (den statiska poolen) med Eurosystemets kreditkvalitetströskel, som bestäms utifrån riktmärket för sannolikheten för betalningsinställelse (PD). Processen syftar till att säkerställa att resultaten av kreditbedömningar är jämförbara mellan system och typer av system. Övervakningsprocessen äger rum ett år efter att den statiska poolen definierats.

Processens första del är den årliga sammanställningen som kreditbedömningssystemets operatör genomför av godtagbara gäldenärer, dvs. en pool bestående av alla gäldenärer, offentliga såväl som privata bolag (corporate debtors), för att erhålla en kreditbedömning som uppfyller följande villkor:

PD(i, t) ≤ 0,10 % (tröskelvärde PD(t))

Alla gäldenärer som uppfyller det här villkoret i början av period t utgör den statiska poolen för t. Vid slutet av den förutsedda 12-månadersperioden beräknas den vid tidpunkt t realiserade takten på betalningsinställelser för den statiska poolen av gäldenärer. Ratingsystemets operatör måste samtycka till att varje år rapportera antalet godtagbara gäldenärer som finns i den statiska poolen vid tiden t till Eurosystemet, och hur många av dessa gäldenärer i den statiska poolen (t) som ställde in betalningarna under den följande 12-månadersperioden.

Den verkliga takten på betalningsinställelser för ett kreditbedömningssystems statiska pool, inhämtat över ett år, utgör underlag till ECAF:s process för övervakning av prestanda. Den består av en årlig utvärdering och en bedömning som täcker flera perioder. Om det finns en betydande avvikelse mellan den observerade frekvensen av betalningsinställelser i den statiska poolen och kreditkvalitetströskeln över ett år och/eller flera år konsulterar Eurosystemet med ratingsystemets operatör för att analysera anledningarna till avvikelsen. Detta kan leda till en korrigering av den kreditkvalitetströskel som tillämpas på systemet i fråga.

Eurosystemet kan besluta att avstänga eller utesluta kreditbedömningssystemet om inga förbättringar av prestanda observeras över ett antal år. Kreditbedömningssystem som bryter mot reglerna som styr ECAF kommer att uteslutas.

6.4   Riskkontrollåtgärder

6.4.1   Allmänna principer

Åtgärder för riskkontroll tillämpas på de underliggande tillgångar i Eurosystemets lånetransaktioner för att skydda Eurosystemet mot risken för finansiella förluster i händelse av att tillgångar måste avyttras till följd av en motparts betalningsinställelse. De åtgärder för riskkontroll som står till Eurosystemets förfogande beskrivs i ruta 7.

Eurosystemet tillämpar särskilda riskkontrollåtgärder beroende på vilken typ av tillgångar som motparten ställer som säkerhet. ECB fastställer lämpliga riskkontrollåtgärder för både omsättbara och icke omsättbara godtagbara tillgångar. Riskkontrollåtgärderna är i stort sett harmoniserade över hela euroområdet (82) och torde säkerställa villkor som undviker diskriminering för alla typer av godtagbara tillgångar i euroområdet.

RUTA 7RiskkontrollåtgärderEurosystemet tillämpar följande metoder för riskkontroll:





  —

| — | Värderingsavdrag

  Eurosystemet tillämpar värderingsavdrag (haircuts) vid värderingen av underliggande tillgångar. Det betyder att en tillgång värderas till marknadsvärde minus en viss procentsats (haircut). |
| --- | --- |

Värderingsavdrag

Eurosystemet tillämpar värderingsavdrag (haircuts) vid värderingen av underliggande tillgångar. Det betyder att en tillgång värderas till marknadsvärde minus en viss procentsats (haircut).

| — | Marginalsäkerhet (marknadsvärdering)

  Eurosystemet kräver att marknadsvärdet justerat för värderingsavdraget på de underliggande tillgångarna som används vid likvidiserande reverserade transaktioner upprätthålls. Det innebär att motparterna måste ställa tilläggssäkerheter (eller tillföra kontanter) om värdet på de underliggande tillgångarna enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå (dvs. centralbanken gör en begäran om tilläggssäkerheter). På motsvarande sätt kan motparten få tillbaka överskjutande säkerheter eller kontanter om värdet på de underliggande tillgångarna överstiger en viss nivå som följd av omvärdering. (De beräkningsformler som är relevanta i samband med en begäran om tilläggssäkerheter beskrivs i ruta 8). |
| --- | --- |

—

Marginalsäkerhet (marknadsvärdering)

Eurosystemet kräver att marknadsvärdet justerat för värderingsavdraget på de underliggande tillgångarna som används vid likvidiserande reverserade transaktioner upprätthålls. Det innebär att motparterna måste ställa tilläggssäkerheter (eller tillföra kontanter) om värdet på de underliggande tillgångarna enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå (dvs. centralbanken gör en begäran om tilläggssäkerheter). På motsvarande sätt kan motparten få tillbaka överskjutande säkerheter eller kontanter om värdet på de underliggande tillgångarna överstiger en viss nivå som följd av omvärdering. (De beräkningsformler som är relevanta i samband med en begäran om tilläggssäkerheter beskrivs i ruta 8).

| — | Initial säkerhetsmarginal

  Eurosystemet får tillämpa initial säkerhetsmarginal vid sina likvidiserande reverserade transaktioner. Åtgärden innebär att motparterna skall tillhandahålla underliggande tillgångar med ett värde som minst är lika stort som den likviditet som Eurosystemet tillhandahåller plus värdet på den initiala säkerhetsmarginalen. |
| --- | --- |

—

Initial säkerhetsmarginal

Eurosystemet får tillämpa initial säkerhetsmarginal vid sina likvidiserande reverserade transaktioner. Åtgärden innebär att motparterna skall tillhandahålla underliggande tillgångar med ett värde som minst är lika stort som den likviditet som Eurosystemet tillhandahåller plus värdet på den initiala säkerhetsmarginalen.

| — | Limiter avseende emittenter/gäldenärer eller borgensmän

  Eurosystemet kan tillämpa limiter i exponeringen gentemot emittenter/gäldenärer eller borgensmän. |
| --- | --- |

—

Limiter avseende emittenter/gäldenärer eller borgensmän

Eurosystemet kan tillämpa limiter i exponeringen gentemot emittenter/gäldenärer eller borgensmän.

| — | Tilläggsgarantier

  Eurosystemet kan kräva tilläggsgarantier av finansiellt solida enheter för att acceptera vissa tillgångar. |
| --- | --- |

—

Tilläggsgarantier

Eurosystemet kan kräva tilläggsgarantier av finansiellt solida enheter för att acceptera vissa tillgångar.

| — | Uteslutande

  Eurosystemet kan utesluta vissa tillgångar från sina penningpolitiska transaktioner. |
| --- | --- |

—

Uteslutande

Eurosystemet kan utesluta vissa tillgångar från sina penningpolitiska transaktioner.

6.4.2   Riskkontrollåtgärder för omsättbara tillgångar

I riskkontrollen av omsättbara tillgångar ingår följande centrala element:

| — | Godtagbara omsättbara säkerheter indelas i fyra likviditetskategorier, baserat på emittentklassificering och typ av tillgång. Indelningen beskrivs i tabell 6.
  Tabell 6
  Likviditetskategorier för omsättbara tillgångar (83)









  Kategori I | Kategori II | Kategori III | Kategori IV |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Statliga skuldförbindelser | Lokala och regionala myndigheters skuldförbindelser | Traditionella täckta bankobligationer | Värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet |
| Skuldinstrument som givits ut av centralbanker (84) | Täckta bankobligationer av typ Jumbo (85) | Kreditinstituts skuldinstrument | |
| | Agency skuldinstrument (86) | Skuldinstrument som givits ut av företag och andra emittenter (86) | |
| | Överstatliga skuldinstrument | | |

—

Godtagbara omsättbara säkerheter indelas i fyra likviditetskategorier, baserat på emittentklassificering och typ av tillgång. Indelningen beskrivs i tabell 6.

Tabell 6

Likviditetskategorier för omsättbara tillgångar (83)

Kategori I

Kategori II

Kategori III

Kategori IV

Statliga skuldförbindelser

Lokala och regionala myndigheters skuldförbindelser

Traditionella täckta bankobligationer

Värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet

Skuldinstrument som givits ut av centralbanker (84)

Täckta bankobligationer av typ Jumbo (85)

Kreditinstituts skuldinstrument

Agency skuldinstrument (86)

Skuldinstrument som givits ut av företag och andra emittenter (86)

Överstatliga skuldinstrument

| — | På enskilda skuldförbindelser tillämpas särskilda värderingsavdrag. Vid användning av värderingsavdrag dras en viss procentsats av från marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna. Dessa avdrag varierar med den återstående löptiden och kupongräntan för skuldförbindelserna som beskrivs i tabell 7 för godtagbara omsättbara skuldförbindelser med fast kupong eller nollkupong (87). |
| --- | --- |

—

På enskilda skuldförbindelser tillämpas särskilda värderingsavdrag. Vid användning av värderingsavdrag dras en viss procentsats av från marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna. Dessa avdrag varierar med den återstående löptiden och kupongräntan för skuldförbindelserna som beskrivs i tabell 7 för godtagbara omsättbara skuldförbindelser med fast kupong eller nollkupong (87).

| — | De värderingsavdrag som tillämpas för alla omsättbara skuldförbindelser med omvänd rörlig ränta är samma för alla likviditetsklasser och anges i tabell 8. |
| --- | --- |

—

De värderingsavdrag som tillämpas för alla omsättbara skuldförbindelser med omvänd rörlig ränta är samma för alla likviditetsklasser och anges i tabell 8.

| — | Det värderingsavdrag som används för omsättbara skuldförbindelser med kuponger med rörlig ränta (88) är samma som används för instrument med fasta kuponger med en löptid på noll till ett år som hör till samma likviditetskategori som det aktuella instrumentet. |
| --- | --- |

—

Det värderingsavdrag som används för omsättbara skuldförbindelser med kuponger med rörlig ränta (88) är samma som används för instrument med fasta kuponger med en löptid på noll till ett år som hör till samma likviditetskategori som det aktuella instrumentet.

| — | De åtgärder för riskkontroll som används för ett skuldinstrument med mer än en typ av räntebetalning beror endast på räntebetalningarna under instrumentets återstående löptid. Värderingsavdraget för sådana instrument fastställs på samma nivå som det högsta värderingsavdrag som gäller för skuldinstrument med samma återstående löptid, och räntebetalning av en av de typer som förekommer under instrumentets återstående löptid övervägs. |
| --- | --- |

—

De åtgärder för riskkontroll som används för ett skuldinstrument med mer än en typ av räntebetalning beror endast på räntebetalningarna under instrumentets återstående löptid. Värderingsavdraget för sådana instrument fastställs på samma nivå som det högsta värderingsavdrag som gäller för skuldinstrument med samma återstående löptid, och räntebetalning av en av de typer som förekommer under instrumentets återstående löptid övervägs.

| — | Värderingsavdrag tillämpas inte på likviditetsdränerande transaktioner. |
| --- | --- |

—

Värderingsavdrag tillämpas inte på likviditetsdränerande transaktioner.

| — | Beroende på såväl lagstiftning som nationella operativa system tillåter de nationella centralbankerna en pool av underliggande tillgångar och/eller kräver öronmärkning av de tillgångar som använts i varje enskild transaktion. I ett poolningssystem tillhandahåller motparterna en pool av tillgångar för att täcka de krediter som erhållits från centralbanken med avsikten att enskilda tillgångar inte kopplas till enskilda kredittransaktioner. Vid öronmärkning är varje kredittransaktion däremot kopplad till särskilda identifierbara tillgångar.
  Tabell 7
  Värderingsavdrag för godtagbara omsättbara tillgångar i förhållande till instrument med fasta kuponger och med nollkupongare













  (procent) |
| --- | --- |
| Återstående löptid (år) | Likviditetskategorier |
| Kategori I | Kategori II | Kategori III | Kategori IV |
| Fast kupong | Nollkupong | Fast kupong | Nollkupong | Fast kupong | Nollkupong | Fast kupong | Nollkupong |
| 0-1 | 0,5 | 0,5 | 1 | 1 | 1,5 | 1,5 | 2 | 2 |
| 1-3 | 1,5 | 1,5 | 2,5 | 2,5 | 3 | 3 | 3,5 | 3,5 |
| 3-5 | 2,5 | 3 | 3,5 | 4 | 4,5 | 5 | 5,5 | 6 |
| 5-7 | 3 | 3,5 | 4,5 | 5 | 5,5 | 6 | 6,5 | 7 |
| 7-10 | 4 | 4,5 | 5,5 | 6,5 | 6,5 | 8 | 8 | 10 |
| >10 | 5,5 | 8,5 | 7,5 | 12 | 9 | 15 | 12 | 18 |

—

Beroende på såväl lagstiftning som nationella operativa system tillåter de nationella centralbankerna en pool av underliggande tillgångar och/eller kräver öronmärkning av de tillgångar som använts i varje enskild transaktion. I ett poolningssystem tillhandahåller motparterna en pool av tillgångar för att täcka de krediter som erhållits från centralbanken med avsikten att enskilda tillgångar inte kopplas till enskilda kredittransaktioner. Vid öronmärkning är varje kredittransaktion däremot kopplad till särskilda identifierbara tillgångar.

Tabell 7

Värderingsavdrag för godtagbara omsättbara tillgångar i förhållande till instrument med fasta kuponger och med nollkupongare

(procent)

Återstående löptid (år)

Likviditetskategorier

Kategori I

Kategori II

Kategori III

Kategori IV

Fast kupong

Nollkupong

Fast kupong

Nollkupong

Fast kupong

Nollkupong

Fast kupong

Nollkupong

0-1

0,5

0,5

1

1

1,5

1,5

2

2

1-3

1,5

1,5

2,5

2,5

3

3

3,5

3,5

3-5

2,5

3

3,5

4

4,5

5

5,5

6

5-7

3

3,5

4,5

5

5,5

6

6,5

7

7-10

4

4,5

5,5

6,5

6,5

8

8

10

>10

5,5

8,5

7,5

12

9

15

12

18

| — | Tillgångarna värderas dagligen. Varje dag beräknar de nationella centralbankerna värdet på kravet av underliggande tillgångar med beaktande av ändringar i utestående kreditvolymer, värderingsprinciperna i avsnitt 6.5 och nödvändiga värderingsavdrag. |
| --- | --- |

—

Tillgångarna värderas dagligen. Varje dag beräknar de nationella centralbankerna värdet på kravet av underliggande tillgångar med beaktande av ändringar i utestående kreditvolymer, värderingsprinciperna i avsnitt 6.5 och nödvändiga värderingsavdrag.

| — | Om en tillgång efter värderingen inte överensstämmer med de krav som beräknats på värderingsdagen orsakar detta en begäran om säkerhetsutjämning. För att minska antalet säkerhetsutjämningar kan centralbankerna införa tröskelvärden. Tröskelvärdet är då 0,5 % av den tillförda likviditeten. Beroende på lagstiftningen kan de nationella centralbankerna kräva att säkerhetsutjämningarna utförs antingen genom tillförsel av extra tillgångar eller genom kontantbetalningar. Faller marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna under det lägre tröskelvärdet, blir motparterna tvungna att tillhandahålla ytterligare tillgångar (eller kontanter). Om marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna till följd av omvärdering däremot överskrider det övre tröskelvärdet lämnar den nationella centralbanken tillbaka de överskjutande tillgångarna (eller kontanterna) till motparten (se ruta 8).
  Tabell 8
  Värderingsavdrag tillämpade på omsättbara skuldförbindelser med omvänd rörlig ränta






  (procent) |
| --- | --- |
| Återstående löptid (år) | Omvända kupongräntor |
| 0–1 | 2 |
| 1–3 | 7 |
| 3–5 | 10 |
| 5–7 | 12 |
| 7–10 | 17 |
| >10 | 25 |

—

Om en tillgång efter värderingen inte överensstämmer med de krav som beräknats på värderingsdagen orsakar detta en begäran om säkerhetsutjämning. För att minska antalet säkerhetsutjämningar kan centralbankerna införa tröskelvärden. Tröskelvärdet är då 0,5 % av den tillförda likviditeten. Beroende på lagstiftningen kan de nationella centralbankerna kräva att säkerhetsutjämningarna utförs antingen genom tillförsel av extra tillgångar eller genom kontantbetalningar. Faller marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna under det lägre tröskelvärdet, blir motparterna tvungna att tillhandahålla ytterligare tillgångar (eller kontanter). Om marknadsvärdet på de underliggande tillgångarna till följd av omvärdering däremot överskrider det övre tröskelvärdet lämnar den nationella centralbanken tillbaka de överskjutande tillgångarna (eller kontanterna) till motparten (se ruta 8).

Tabell 8

Värderingsavdrag tillämpade på omsättbara skuldförbindelser med omvänd rörlig ränta

(procent)

Återstående löptid (år)

Omvända kupongräntor

0–1

2

1–3

7

3–5

10

5–7

12

7–10

17

>10

25

| — | I ett poolningssystem kan motparterna dagligen byta ut underliggande tillgångar. |
| --- | --- |

—

I ett poolningssystem kan motparterna dagligen byta ut underliggande tillgångar.

| — | Vid öronmärkning kan byte av underliggande tillgångar medges av nationella centralbanker. |
| --- | --- |

—

Vid öronmärkning kan byte av underliggande tillgångar medges av nationella centralbanker.

| — | ECB kan när som helst bestämma sig för att stryka enskilda skuldförbindelser från den publicerade förteckningen över godtagbara omsättbara tillgångar (89). |
| --- | --- |

—

ECB kan när som helst bestämma sig för att stryka enskilda skuldförbindelser från den publicerade förteckningen över godtagbara omsättbara tillgångar (89).

RUTA 8Beräkning av tilläggssäkerheterDet totala värdet av godtagbara tillgångar J (för j = 1 till J; värde Cj,t
  vid tidpunkt t) som en motpart skall ställa som säkerhet för likvidiserande transaktioner I (för i = 1 till I; värde Li,t
  vid tidpunkt t) beräknas med formeln:Formula (1)där:hj
  är värderingsavdraget på en godtagbar tillgång j.τ avser tiden mellan värderingarna. Vid tidpunkten t + τ blir skillnaden mellan det belopp som skall täckas och det justerade marknadsvärdet för ställda säkerheter:Formula (2)Beroende på hur systemen för förvaltning av säkerheter är upplagda hos de nationella centralbankerna kan de också inkludera den upplupna räntan på det återstående kreditbeloppet vid beräkning av behov av tilläggssäkerheter.Begäran om tilläggssäkerheter utlöses endast om skillnaden mellan det belopp som skall täckas och det justerade marknadsvärdet för ställda säkerheter överstiger en viss tröskelpunkt.k = 0,5 % markerar tröskelpunkten. I ett öronmärkningssystem (I = 1), utlyses begäran när:Formula (motparten betalar tilläggssäkerheter till den nationella centralbanken)ellerFormula (den nationella centralbanken betalar tilläggssäkerheten till motparten).I ett poolningssystem måste motparten lämna in ytterligare säkerheter om:FormulaOmvänt kan intradagskrediten (IDC) som är tillgänglig för motparten i ett poolningssystem uttryckas som:Formula (vid positivt värde)I såväl öronmärkningssystems- som poolningssystem skall begäran om tilläggssäkerheter garantera att förhållandet enligt (1) ovan återställs.

6.4.3   Riskkontrollåtgärder för icke omsättbara tillgångar

Kreditfordringar

I riskkontrollen av godtagbara kreditfordringar ingår följande centrala element:

| — | På enskilda kreditfordringar tillämpas särskilda värderingsavdrag. Värderingsavdragen varierar med återstående löptid, typ av räntebetalningar (fast eller rörlig) och den värderingsmetod som den nationella centralbanken tillämpar (se avsnitt 6.5). Detta beskrivs i tabell 9. |
| --- | --- |

—

På enskilda kreditfordringar tillämpas särskilda värderingsavdrag. Värderingsavdragen varierar med återstående löptid, typ av räntebetalningar (fast eller rörlig) och den värderingsmetod som den nationella centralbanken tillämpar (se avsnitt 6.5). Detta beskrivs i tabell 9.

| — | Värderingsavdraget som tillämpas på kreditfordringar med rörlig ränta är 7 % oberoende av vilken värderingsmetod den nationella centralbanken använder. En räntebetalning betraktas som en utbetalning till rörlig ränta om den är kopplad till en referensräntesats och om räntejusteringsperioden för den betalningen inte är längre än ett år. Räntebetalningar med en räntejusteringsperiod som är längre än ett år behandlas som betalningar till fast ränta, där relevant löptid för värderingsavdraget är kreditfordringens återstående löptid. |
| --- | --- |

—

Värderingsavdraget som tillämpas på kreditfordringar med rörlig ränta är 7 % oberoende av vilken värderingsmetod den nationella centralbanken använder. En räntebetalning betraktas som en utbetalning till rörlig ränta om den är kopplad till en referensräntesats och om räntejusteringsperioden för den betalningen inte är längre än ett år. Räntebetalningar med en räntejusteringsperiod som är längre än ett år behandlas som betalningar till fast ränta, där relevant löptid för värderingsavdraget är kreditfordringens återstående löptid.

| — | De riskkontrollåtgärder som används för en kreditfordring med mer än en typ av räntebetalning beror endast på räntebetalningarna under kreditfordringens återstående löptid. Om det finns mer än en typ av räntebetalning under kreditfordringens återstående löptid behandlas de återstående räntebetalningarna som betalningar till fast ränta, där relevant löptid för värderingsavdraget är kreditfordringens återstående löptid. |
| --- | --- |

—

De riskkontrollåtgärder som används för en kreditfordring med mer än en typ av räntebetalning beror endast på räntebetalningarna under kreditfordringens återstående löptid. Om det finns mer än en typ av räntebetalning under kreditfordringens återstående löptid behandlas de återstående räntebetalningarna som betalningar till fast ränta, där relevant löptid för värderingsavdraget är kreditfordringens återstående löptid.

| — | De nationella centralbankerna tillämpar (i förekommande fall) samma tröskelpunkt för en begäran om tilläggssäkerheter för omsättbara och icke omsättbara tillgångar. |
| --- | --- |

—

De nationella centralbankerna tillämpar (i förekommande fall) samma tröskelpunkt för en begäran om tilläggssäkerheter för omsättbara och icke omsättbara tillgångar.

Icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning

Icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning har ett värderingsavdrag på 20 %.

Tabell 9

Värderingsavdrag på kreditfordringar med fasta räntebetalningar

| (procent) |
| --- |
| Återstående löptid (år) | Fast räntebetalning och en värdering baserad på ett teoretiskt pris anvisat av den nationella centralbanken | Fast räntebetalning och en värdering enligt det utstående belopp som den nationella centralbanken anvisat |
| 0–1 | 7 | 9 |
| 1–3 | 9 | 15 |
| 3–5 | 11 | 20 |
| 5–7 | 12 | 24 |
| 7–10 | 13 | 29 |
| >10 | 17 | 41 |

(procent)

Återstående löptid (år)

Fast räntebetalning och en värdering baserad på ett teoretiskt pris anvisat av den nationella centralbanken

Fast räntebetalning och en värdering enligt det utstående belopp som den nationella centralbanken anvisat

0–1

7

9

1–3

9

15

3–5

11

20

5–7

12

24

7–10

13

29

>10

17

41

6.5   Värderingsprinciper för underliggande tillgångar

Då värdet fastställs på de underliggande tillgångarna som används i reverserade transaktioner tillämpar Eurosystemet följande principer:

Omsättbara tillgångar

| — | För varje godtagbar omsättbar tillgång definierar Eurosystemet den mest representativa priskällan. Den används för beräkning av marknadsvärdet. |
| --- | --- |

—

För varje godtagbar omsättbar tillgång definierar Eurosystemet den mest representativa priskällan. Den används för beräkning av marknadsvärdet.

| — | Värdet på en omsättbar tillgång beräknas utifrån det mest representativa priset under bankdagen före värderingsdagen. Om mer än ett pris noteras används det lägsta priset (vanligen köpkursen). I avsaknad av ett representativt pris på en viss tillgång under bankdagen före värderingsdagen används det senaste kontraktspriset. Om det referenspris man får fram är äldre än fem dagar eller inte har förändrats på minst fem dagar definierar Eurosystemet ett teoretiskt pris. |
| --- | --- |

—

Värdet på en omsättbar tillgång beräknas utifrån det mest representativa priset under bankdagen före värderingsdagen. Om mer än ett pris noteras används det lägsta priset (vanligen köpkursen). I avsaknad av ett representativt pris på en viss tillgång under bankdagen före värderingsdagen används det senaste kontraktspriset. Om det referenspris man får fram är äldre än fem dagar eller inte har förändrats på minst fem dagar definierar Eurosystemet ett teoretiskt pris.

| — | En skuldförbindelses marknadsvärde eller teoretiska värde beräknas inklusive upplupen ränta. |
| --- | --- |

—

En skuldförbindelses marknadsvärde eller teoretiska värde beräknas inklusive upplupen ränta.

| — | Beroende på skillnader i nationella rättssystem och operativ praxis kan hanteringen av inkomstflödena på värdepapper under transaktionens löptid (t.ex. betalningen av kupongränta) variera mellan de nationella centralbankerna. Överförs betalningen till motparten försäkrar sig centralbankerna om att transaktionen till fullo täcks av tillräckliga underliggande tillgångar innan överföringen sker. De nationella centralbankerna skall se till att den ekonomiska verkan blir densamma som om betalningen överfördes på betalningsdagen (90). |
| --- | --- |

—

Beroende på skillnader i nationella rättssystem och operativ praxis kan hanteringen av inkomstflödena på värdepapper under transaktionens löptid (t.ex. betalningen av kupongränta) variera mellan de nationella centralbankerna. Överförs betalningen till motparten försäkrar sig centralbankerna om att transaktionen till fullo täcks av tillräckliga underliggande tillgångar innan överföringen sker. De nationella centralbankerna skall se till att den ekonomiska verkan blir densamma som om betalningen överfördes på betalningsdagen (90).

Icke omsättbara tillgångar

Icke omsättbara tillgångar tilldelas ett värde som motsvarar aningen det teoretiska priset eller det utestående beloppet.

Om den nationella centralbanken väljer den värdering som motsvarar det utestående beloppet kan den icke omsättbara tillgången få ett högre värderingsavdrag (se avsnitt 6.4.3).

6.6   Gränsöverskridande användning av godtagbara tillgångar

Eurosystemets motparter kan använda godtagbara tillgångar gränsöverskridande i hela euroområdet, dvs. de kan få kredit från den nationella centralbanken i den medlemsstat där de är etablerade mot tillgångar som finns i en annan medlemsstat. Underliggande tillgångar skall kunna användas gränsöverskridande vid hantering av alla typer av transaktioner där Eurosystemet tillhandahåller likviditet mot godtagbara tillgångar.

En mekanism har utvecklats av de nationella centralbankerna (och av ECB) som skall garantera att alla godtagbara tillgångar som emitterats/deponerats i euroområdet kan användas gränsöverskridande. Denna modell benämns korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM – correspondent central banking model), där de nationella centralbankerna fungerar som depåhållare (”korrespondenter”) för varandra (och för ECB) av tillgångar som accepterats i deras nationella förvarings- eller avvecklingssystem. Särskilda procedurer kan användas för icke omsättbara tillgångar, dvs. kreditfordringar och skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD), som inte kan överföras via ett värdepappersavvecklingssystem (91). CCBM kan användas för att ställa säkerheter för alla typer av kredittransaktioner som genomförs av Eurosystemet. Vid sidan om CCBM kan godtagbara förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystemen användas för gränsöverskridande överföring av omsättbara tillgångar (92).

6.6.1   Korrespondentcentralbanksmodell

Korrespondentcentralbanksmodellen illustreras i diagram 3 nedan.

DIAGRAM 3   Korrespondentcentralbanksmodellen

Image

Alla nationella centralbanker upprätthåller värdepapperskonton hos varandra med tanke på gränsöverskridande användning av godtagbara tillgångar. Det exakta förfarandet inom CCBM beror på om de godtagbara tillgångarna är öronmärkta för varje enskild transaktion eller om de hålls i en pool av underliggande tillgångar (93).

| — | I ett system med öronmärkning instruerar motparten (vid behov via sin egen depåhållare), så snart som dess begäran om kredit har godtagits av den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad (dvs. hemlandscentralbanken), värdepappersavvecklingssystemet i det land där dess omsättbara tillgångar förvaras att överföra tillgångarna till centralbanken i det landet för hemlandets centralbanks räkning. När hemlandets centralbank har informerats av korrespondentcentralbanken om att säkerheterna har mottagits, överför den medlen till motparten. Centralbankerna överför inte medlen förrän de är säkra på att motparternas omsättbara tillgångar har mottagits av korrespondentcentralbanken. Om det finns behov att uppfylla vissa tidsgränser vid avvecklingen kan motparten eventuellt deponera tillgångar i förväg hos korrespondentcentralbanken för hemlandscentralbankens räkning med hjälp av CCBM-förfaranden. |
| --- | --- |

—

I ett system med öronmärkning instruerar motparten (vid behov via sin egen depåhållare), så snart som dess begäran om kredit har godtagits av den nationella centralbanken i den medlemsstat där motparten är etablerad (dvs. hemlandscentralbanken), värdepappersavvecklingssystemet i det land där dess omsättbara tillgångar förvaras att överföra tillgångarna till centralbanken i det landet för hemlandets centralbanks räkning. När hemlandets centralbank har informerats av korrespondentcentralbanken om att säkerheterna har mottagits, överför den medlen till motparten. Centralbankerna överför inte medlen förrän de är säkra på att motparternas omsättbara tillgångar har mottagits av korrespondentcentralbanken. Om det finns behov att uppfylla vissa tidsgränser vid avvecklingen kan motparten eventuellt deponera tillgångar i förväg hos korrespondentcentralbanken för hemlandscentralbankens räkning med hjälp av CCBM-förfaranden.

| — | I ett poolningssystem kan motparten när som helst överföra omsättbara tillgångar till korrespondentcentralbanken för hemlandscentralbankens räkning. Då centralbanken i hemlandet har informerats av korrespondentcentralbanken om att tillgångarna har mottagits registrerar den tillgångarna på motpartens poolningskonto. |
| --- | --- |

—

I ett poolningssystem kan motparten när som helst överföra omsättbara tillgångar till korrespondentcentralbanken för hemlandscentralbankens räkning. Då centralbanken i hemlandet har informerats av korrespondentcentralbanken om att tillgångarna har mottagits registrerar den tillgångarna på motpartens poolningskonto.

Särskilda förfaranden för gränsöverskridande användning har tagits fram för icke omsättbara tillgångar, dvs. kreditfordringar och skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) (93). När kreditfordringar används som säkerhet i gränsöverskridande sammanhang (94) tillämpas en variant av korrespondentcentralbanksmodellen som grundas på överföring av äganderätt, en tilldelning eller en pant till förmån för centralbanken i hemlandet, eller en inteckning till förmån för den korrespondentcentralbank som agerar i hemlandets centralbanks ställe. En ytterligare variant för användning vid behov baserad på inteckning till förmån för den korrespondentcentralbank som agerar som hemlandets centralbanks agent har tillämpats för att möjliggöra gränsöverskridande användning av skuldförbindelser med säkerhet i inteckning.

Motparterna har tillträde till CCBM (för både omsättbara och icke omsättbara tillgångar) från kl. 9.00 till kl. 16.00 centraleuropeisk tid alla Eurosystemets bankdagar. En motpart som vill utnyttja CCBM måste anmäla detta till den nationella centralbank från vilken den önskar ta emot kredit – dvs. hemlandets centralbank – före kl. 16.00 centraleuropeisk tid. Motparten måste vidare se till att säkerheter för penningpolitiska operationer överförs till kontot i korrespondentcentralbanken senast kl. 16.45 centraleuropeisk tid. Uppdrag eller överföringar som inte uppfyller dessa tidsfrister kommer att behandlas först påföljande bankdag. När motparterna räknar med att behöva anlita CCBM sent under dagen bör de om möjligt leverera tillgångarna i förväg (dvs. deponera dem i förväg). I undantagsfall eller för penningpolitiska syften kan ECB besluta att förlänga öppettiden för CCBM till Targets stängningstid.

DIAGRAM 4   Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem

Image

6.6.2   Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem

Vid sidan om CCBM kan godtagbara förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystemen i EU användas för gränsöverskridande överföring av omsättbara tillgångar.

En förbindelse mellan två värdepappersavvecklingssystem gör det möjligt för en deltagare i ett värdepappersavvecklingssystem att inneha tillgångar som utfärdats i ett annat värdepappersavvecklingssystem, utan att vara deltagare i detta andra värdepappersavvecklingssystem (95). Innan dessa förbindelser kan användas för att överföra säkerheter för Eurosystemets kredittransaktioner måste de utvärderas och godkännas mot standarderna för användning av värdepappersavvecklingssystem i EU (96)
   (97),

Ur Eurosystemets perspektiv fyller CCBM och förbindelserna mellan värdepappersavvecklingssystemen i EU samma funktion, nämligen att låta motparter använda säkerheter på ett gränsöverskridande sätt. Båda gör det alltså möjligt för motparter att använda säkerheter för att erhålla kredit från centralbanken i hemlandet, även om denna säkerhet har utfärdats i ett annat lands värdepappersavvecklingssystem. CCBM och förbindelserna mellan värdepappersavvecklingssystemen fyller denna funktion på olika sätt. I CCBM handlar det om ett gränsöverskridande förhållande mellan de nationella centralbankerna. De fungerar som depåhållare för varandra. När det gäller förbindelserna handlar det om ett gränsöverskridande förhållande mellan värdepappersavvecklingssystem. De kan öppna omnibus-konton hos varandra. Tillgångar som deponeras hos en korrespondentcentralbank kan bara användas för att ställa säkerhet för Eurosystemets kredittransaktioner. Tillgångar som innehas genom en förbindelse kan användas för Eurosystemets kredittransaktioner och för varje annat ändamål som väljs av motparten. När förbindelserna mellan värdepappersavvecklingssystemen används håller motparterna tillgångarna på sina egna konton hos värdepappersavvecklingssystemet i sitt hemland och behöver därför inte någon depåhållare.

KAPITEL 7

KASSAKRAV (98)

7.1   Allmänt

ECB kräver att kreditinstitut skall hålla kassakravsmedel på konton i de nationella centralbankerna inom ramen för Eurosystemets kassakravssystem. Den rättsliga ramen för detta system är fastställd i artikel 19 i stadgan för ECBS, rådets förordning (EG) nr 2531/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver (10) och Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1745/2003 om tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (ECB/2003/9) (11). Tillämpningen av förordning (ECB/2003/9) säkerställer att villkoren för Eurosystemets kassakravssystem är enhetliga inom hela euroområdet.

Hur mycket medel varje institut måste ha innestående bestäms utifrån kassakravsbasen. Eurosystemets kassakravssystem tillåter att motparterna tillämpar ett utjämningssystem som innebär att det är tillräckligt om parterna uppfyller kassakravet som genomsnittligt saldo på kassakravskontot vid kalenderdagens slut under uppfyllandeperioden. På institutens kassakravsmedel betalas ränta enligt räntesatsen för Eurosystemets huvudsakliga refinansieringstransaktioner.

Eurosystemets kassakravssystem används primärt för att uppnå följande penningpolitiska syften:

| — | Stabilisering av penningmarknadsräntor: Utjämningssystemet i Eurosystemets kassakravssystem skall tjäna till att stabilisera penningmarknadsräntorna genom att ge instituten ett incitament att jämna ut effekterna av tillfälliga rörelser i likviditeten på marknaden. |
| --- | --- |

—

Stabilisering av penningmarknadsräntor: Utjämningssystemet i Eurosystemets kassakravssystem skall tjäna till att stabilisera penningmarknadsräntorna genom att ge instituten ett incitament att jämna ut effekterna av tillfälliga rörelser i likviditeten på marknaden.

| — | Skapande eller förstärkande av ett strukturellt likviditetsunderskott: Eurosystemets kassakravssystem bidrar till att skapa eller förstärka ett strukturellt likviditetsunderskott. Detta kan hjälpa Eurosystemet att bli effektivare i sin uppgift att tillföra likviditet på marknaden. |
| --- | --- |

—

Skapande eller förstärkande av ett strukturellt likviditetsunderskott: Eurosystemets kassakravssystem bidrar till att skapa eller förstärka ett strukturellt likviditetsunderskott. Detta kan hjälpa Eurosystemet att bli effektivare i sin uppgift att tillföra likviditet på marknaden.

I sin tillämpning av kassakravet skall ECB handla i överensstämmelse med de mål för Eurosystemet som fastställs i artikel 105.1 i fördraget och artikel 2 i stadgan för ECBS, bl.a. principen om att undvika betydande, icke önskvärda effekter i fråga om undanträngning eller disintermediering.

7.2   Institut som omfattas av kassakravssystemet

Med stöd av artikel 19.1 i stadgan för ECBS kräver ECB att kreditinstituten i medlemsstaterna håller kassakravsmedel. Detta innebär att filialer inom euroområdet till institut som har sitt säte utanför euroområdet också är underkastade Eurosystemets kassakrav. Däremot tillämpas Eurosystemets kassakrav inte på filialer utanför euroområdet till kreditinstitut som är etablerade inom området.

Institut undantas automatiskt från kassakrav från och med starten av den uppfyllandeperiod inom vilken institutets auktorisation återkallas eller upphör, eller inom vilken ett beslut fattas av domstol eller annan behörig myndighet i en medlemsstat om att institutet skall försättas i likvidation. Enligt rådets förordning (EG) nr 2531/98 och förordning ECB/2003/9 kan ECB dessutom på icke-diskriminerande grunder undanta institut från deras skyldigheter enligt Eurosystemets kassakravssystem om syftena med systemet inte uppfylls genom att dessa skyldigheter åläggs just dessa institut. Beslutet om sådana undantag baseras på något (eller flera) av följande kriterier:

| — | institutet driver verksamhet för speciella ändamål, |
| --- | --- |

—

institutet driver verksamhet för speciella ändamål,

| — | institutet driver inte aktiv bankrörelse i konkurrens med andra kreditinstitut, |
| --- | --- |

—

institutet driver inte aktiv bankrörelse i konkurrens med andra kreditinstitut,

| — | institutets inlåning är i sin helhet öronmärkt för regionalt och/eller internationellt utvecklingsbistånd. |
| --- | --- |

—

institutets inlåning är i sin helhet öronmärkt för regionalt och/eller internationellt utvecklingsbistånd.

ECB för en förteckning över institut som är underkastade Eurosystemets kassakravssystem. ECB offentliggör också en förteckning över institut som befriats från sina skyldigheter enligt systemet av andra skäl än att de är föremål för rekonstruktion (99). Motparterna kan mot förteckningen kontrollera om skulderna avser institut som själva är kassakravspliktiga. Förteckningarna, som offentliggörs efter stängning på Eurosystemets sista bankdag varje kalendermånad, kan användas som underlag för beräkning av kassakravsbasen för den uppfyllandeperiod som börjar den kalendermånad som inleds två månader senare. Den förteckning som publiceras i slutet av februari skulle alltså vara giltig för beräkning av kassakravsbasen för den uppfyllandeperiod som börjar i april.

7.3   Fastställande av kassakrav

Kassakravsbas och kassakravsprocent

Kassakravsbasen för ett institut fastställs i förhållande till poster i institutets balansräkning. Balansräkningsdata inrapporteras till de nationella centralbankerna inom den allmänna ramen för ECB:s finansmarknadsstatistik (se avsnitt 7.5) (100). För institut som har full rapporteringsskyldighet används ställningen vid slutet av en given kalendermånad som underlag för beräkning av kassakravsbasen för den uppfyllandeperiod som börjar två kalendermånader därefter. Den kassakravsbas som beräknas utifrån balansräkningarna från slutet av februari skulle till exempel användas för att beräkna de kassakrav som motparterna skall uppfylla under den uppfyllandeperiod som börjar i april.

Systemet för inrapportering av data för ECB:s penningmängds- och bankstatistik medger att små institut undantas från en del av rapporteringsskyldigheten. Institut som bestämmelsen tillämpas på behöver endast rapportera begränsade balansräkningsdata kvartalsvis (enligt ställningen vid slutet av kvartalet), och rapporteringstiden för dem är längre än vad som gäller för större institut. För dessa institut beräknas kassakravsbasen utgående från inrapporterade balansräkningsdata för ett givet kvartal och fastställs med två månaders eftersläpning för de tre följande uppfyllandeperioderna. Balansräkningen för slutet av det första kvartalet – mars – skulle till exempel gälla för beräkningen av kassakravsbasen för de uppfyllandeperioder som börjar i juni, juli och augusti.

Enligt rådets förordning (EG) nr 2531/98 har ECB rätt att i kassakravsbasen räkna in skulder som uppstår till följd av inlåning och skulder som härrör från poster utanför balansräkningen. I Eurosystemets kassakravssystem räknas endast skuldkategorierna ”inlåning” och ”emitterade skuldförbindelser” in i kassakravsbasen (se ruta 9).

Skulder till andra institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem samt skulder till ECB och nationella centralbanker räknas inte in i kassakravsbasen. I fråga om skuldkategorin ”emitterade skuldförbindelser” måste emittenten kunna bevisa vilken volym av dessa instrument som innehas av andra institut som är underkastade Eurosystemets kassakravssystem för att ha rätt att avräkna sådana skulder från kassakravsbasen. I de fall bevis inte kan uppvisas har emittenterna möjlighet att göra schablonavdrag med en fast procentsats (101) från balansposten.

Kassakravsprocenten fastställs av ECB högst till den maximigräns som anges i rådets förordning (EG) nr 2531/98. ECB använder sig av en enhetlig procentsats som överstiger noll på merparten av de poster som inräknas i kassakravsbasen. Kassakravsprocenten är fastställd i förordning ECB/2003/9. Procentsatsen noll tillämpas på följande skuldkategorier: ”inlåning med överenskommen löptid över 2 år”, ”inlåning med uppsägningstid över 2 år”, ”repoavtal” och ”skuldförbindelser med överenskommen löptid över 2 år” (se ruta 9). ECB har rätt att när som helst ändra procentsatserna. Ändringar i procentsatserna aviseras av ECB före den första uppfyllandeperiod som ändringen gäller.

Beräkning av kassakravet

Kassakravet för varje enskilt institut beräknas på summan av de kassakravsgrundande skulderna enligt kassakravsprocent som gäller för respektive skuldkategorier.

Varje institut gör ett avdrag på 100 000 euro från sitt kassakrav i varje medlemsstat där det är etablerat. De beviljade avdragen påverkar inte de rättsliga skyldigheterna för institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem (102).

Kassakravet för varje uppfyllandeperiod avrundas till närmaste euro.

RUTA 9Kassakravsbas och kassakravsprocentA.   Skulder som inräknas i kassakravsbasen och för vilka procentsatsen är positivInlåning (103)






  —

| — | Inlåning över natten |
| --- | --- |

Inlåning över natten

| — | Inlåning med överenskommen löptid upp till två år |
| --- | --- |

—

Inlåning med överenskommen löptid upp till två år

| — | Inlåning med uppsägningstid upp till två år |
| --- | --- |

—

Inlåning med uppsägningstid upp till två år

| — | Skuldförbindelser med överenskommen löptid upp till två år |
| --- | --- |

—

Skuldförbindelser med överenskommen löptid upp till två år

| — | Inlåning med överenskommen löptid över två år |
| --- | --- |

—

Inlåning med överenskommen löptid över två år

| — | Inlåning med uppsägningstid över två år |
| --- | --- |

—

Inlåning med uppsägningstid över två år

| — | Repoavtal |
| --- | --- |

—

Repoavtal

| — | Emitterade skuldförbindelser med överenskommen löptid över två år |
| --- | --- |

—

Emitterade skuldförbindelser med överenskommen löptid över två år

| — | Skulder till andra institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem |
| --- | --- |

—

Skulder till andra institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem

| — | Skulder till ECB och nationella centralbanker |
| --- | --- |

—

Skulder till ECB och nationella centralbanker

7.4   Uppfyllande av kassakrav

Uppfyllandeperiod

ECB publicerar en kalender med uppfyllandeperioderna för kasskraven minst tre månader före varje nytt år (104). Uppfyllandeperioden börjar på dagen för avvecklingen av den första refinansieringstransaktionen efter det ECB-rådsmöte där den månatliga bedömningen av den penningpolitiska inriktningen skall göras. Under särskilda omständigheter kan den publicerade kalendern komma att ändras, bland annat beroende på ändrad planering av ECB-rådets möten.

Kassakravsmedel

Varje institut skall hålla sina kassakravsmedel på ett eller flera konton hos den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat. För institut med flera etableringar i en medlemsstat ansvarar huvudkontoret för att det sammanlagda kassakravet för institutets alla inhemska driftställen uppfylls (105). Institut som har driftställen i fler än en medlemsstat skall hålla kassakravsmedel i den nationella centralbanken i varje medlemsstat där det har driftställen i proportion till sin kassakravsbas i respektive medlemsstat.

De avvecklingskonton som instituten har i de nationella centralbankerna kan användas som kassakravskonton. Kassakravsmedel som finns på avvecklingskonton får användas för avveckling under dagen. Som ett instituts dagliga behållning av kassakravsmedel räknas saldot på institutets kassakravskonto vid dagens slut.

Ett institut kan hos den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat ansöka om tillstånd att administrera sina kassakravsmedel via ombud. Att anlita ombud är i regel tillåtet endast för de institut som är organiserade på ett sådant sätt att en del av förvaltningen (t.ex. finansförvaltningen) också annars sköts av ombudet (t.ex. nätverk av sparbanker och kooperativa banker kan centralisera sina kassakravsmedel). Förordning ECB/2003/9 innehåller bestämmelser om kassakravsmedel som administreras via ombud.

Förräntning av kassakravsmedel

På innestående kassakravsmedel betalas ränta enligt ECB:s genomsnittliga räntesats (vägd med antalet kalenderdagar) för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under uppfyllandeperioden enligt formeln i ruta 10. Ingen ränta betalas på den del som överstiger kassakravet. Ränta betalas ut den andra NCB- bankdagen efter utgången av den uppfyllandeperiod räntan avser.

RUTA 10Beräkning av räntan på kassakravsmedelRäntan på innestående kassakravsmedel beräknas enligt följande formel:Formula
  Formuladär:






  Rt

| Rt | = | ränta som betalas på kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t. |
| --- | --- | --- |
| Ht | = | genomsnittligt dagsinnehav av kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t. |
| nt | = | antal kalenderdagar i uppfyllandeperioden t |
| rt | = | räntesats för beräkning av ränta på innestående kassakravsmedel för uppfyllandeperioden. Normal avrundning till två decimaler tillämpas på räntesatsen. |
| i | = | kalenderdag i i uppfyllandeperioden t |
| MRi | = | marginalräntan för den senaste huvudsakliga refinansieringstransaktionen som avvecklas på eller före kalenderdagen i. |

=

ränta som betalas på kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t.

Ht

=

genomsnittligt dagsinnehav av kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t.

nt

=

antal kalenderdagar i uppfyllandeperioden t

rt

=

räntesats för beräkning av ränta på innestående kassakravsmedel för uppfyllandeperioden. Normal avrundning till två decimaler tillämpas på räntesatsen.

i

=

kalenderdag i i uppfyllandeperioden t

MRi

=

marginalräntan för den senaste huvudsakliga refinansieringstransaktionen som avvecklas på eller före kalenderdagen i.

7.5   Rapportering, godkännande och kontroll av kassakravsbasen

De poster som skall ingå i kassakravsbasen beräknas av de kassakravspliktiga instituten själva och rapporteras till de nationella centralbankerna inom ramen för ECB:s penningmängds- och bankstatistik (se bilaga 4). I artikel 5 i förordning ECB/2003/9 fastställs förfaranden för anmälan och godkännande av kassakravsbasen och institutets kassakrav.

Förfarandet för anmälan och godkännande av ett instituts kassakrav går till på följande sätt. Den nationella centralbanken eller institutet tar initiativ till att beräkna institutets kassakrav för den aktuella uppfyllandeperioden. Det beräknade kassakravet anmäls av den part som utfört beräkningen senast tre NCB-bankdagar innan uppfyllandeperioden inleds. Den nationella centralbanken kan ange ett tidigare datum som gräns för anmälan av kassakrav. Den kan även ange ytterligare tidsgränser för institutets anmälan av eventuella ändringar av kassakravsbasen och eventuella ändringar av det anmälda kassakravet. Den underrättade parten skall godkänna det beräknade kassakravet senast en NCB-arbetsdag innan uppfyllandeperioden inleds. Om den underrättade parten inte svarat på anmälan senast i slutet av NCB-bankdagen innan uppfyllandeperioden inleds, anses den ha godkänt institutets kassakravsbelopp för den aktuella uppfyllandeperioden. När det väl godkänts kan institutets kassakrav för den aktuella uppfyllandeperioden inte ändras.

Institut som har rätt att fungera som ombud för andra instituts indirekta kassakravsmedel omfattas av särskilda rapporteringskrav, som fast ställs i förordning ECB/2003/9. Att kassakravsmedel förvaltas via ombud ändrar inte på statistikrapporteringskyldigheten för de institut som har sådana indirekta kassakravsmedel.

Inom ramen för rådets förordning (EG) 2351/98 har ECB och de nationella centralbankerna rätt att verifiera insamlade uppgifter med avseende på riktighet och kvalitet.

7.6   Åsidosättande av kassakravet

Kassakravet är inte uppfyllt då ett instituts genomsnittliga saldo på kassakravskontot vid kalenderdagens slut för uppfyllandeperioden är lägre än det kassakrav som gäller för perioden i fråga.

När ett institut åsidosätter kassakravet helt eller delvis har ECB, med stöd av rådets förordning (EG) 2531/98, rätt att förelägga sanktioner enligt följande:

| — | en avgift av högst 5 procentenheter över den ränta som gäller för utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet understigs,
  eller |
| --- | --- |

—

en avgift av högst 5 procentenheter över den ränta som gäller för utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet understigs,

eller

| — | en avgift enligt en procentsats som är högst den dubbla räntan på utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet understigs,
  eller |
| --- | --- |

—

en avgift enligt en procentsats som är högst den dubbla räntan på utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet understigs,

eller

| — | ett krav att institutet skall göra räntelösa insättningar i ECB eller de nationella centralbankerna till ett belopp av högst tre gånger det belopp varmed kassakravet understigs. Löptiden för insättningarna får inte vara längre än den period under vilken institutet försummat att uppfylla kassakravet. |
| --- | --- |

—

ett krav att institutet skall göra räntelösa insättningar i ECB eller de nationella centralbankerna till ett belopp av högst tre gånger det belopp varmed kassakravet understigs. Löptiden för insättningarna får inte vara längre än den period under vilken institutet försummat att uppfylla kassakravet.

Skulle ett institut försumma att uppfylla andra skyldigheter i ECB:s förordningar och beslut om Eurosystemets kassakravssystem (t.ex. om data inte inrapporteras i tid eller om inrapporterade data inte är tillförlitliga) har ECB rätt att ålägga sanktioner med stöd av rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner samt Europeiska centralbankens förordning nr 2157/1999 av den 23 september 1999 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (ECB/1999/4) (9). ECB:s direktion får ange och offentliggöra de kriterier enligt vilka den kommer att tillämpa de sanktioner som föreskrivs i artikel 7.1 i rådets förordning (EG) nr 2531/98 (106).

Vid åsidosättandet av skyldigheten att hålla kassakravsmedel kan Eurosystemet dessutom avstänga motparter från deltagande i öppna marknadsoperationer.

BILAGA 1

EXEMPEL PÅ PENNINGPOLITISKA TRANSAKTIONER OCH FÖRFARANDEN

LISTA ÖVER EXEMPEL

| Exempel 1 | Likvidiserande reverserad transaktion genom fastränteanbud |
| --- | --- |

Exempel 1

| Exempel 2 | Likvidiserande reverserad transaktion genom anbud till rörlig ränta |
| --- | --- |

Exempel 2

| Exempel 3 | Emission av ECB:s skuldcertifikat genom anbud till rörlig ränta |
| --- | --- |

Exempel 3

| Exempel 4 | Likviditetsdränerande valutaswapp genom anbud till rörlig kurs |
| --- | --- |

Exempel 4

| Exempel 5 | Likvidiserande valutaswapp genom anbud till rörlig kurs |
| --- | --- |

Exempel 5

| Exempel 6 | Riskkontrollåtgärder |
| --- | --- |

Exempel 6

EXEMPEL 1Likvidiserande reverserad transaktion genom fastränteanbudECB beslutar att tillföra marknaden likviditet genom en reverserad transaktion som genomförs som ett fast ränteanbud.Tre motparter lämnar in följande anbud:





  Motpart

| Motpart | Anbud
  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | 30 |
| Bank 2 | 40 |
| Bank 3 | 70 |
| Totalt | 140 |

Anbud

(miljoner euro)

Bank 1

30

Bank 2

40

Bank 3

70

Totalt

140

| Motpart | Anbud
  (miljoner euro) | Tilldelning
  (miljoner euro) |
| --- | --- | --- |
| Bank 1 | 30 | 22,5 |
| Bank 2 | 40 | 30,0 |
| Bank 3 | 70 | 52,5 |
| Totalt | 140 | 105,0 |

Motpart

Anbud

(miljoner euro)

Tilldelning

(miljoner euro)

Bank 1

30

22,5

Bank 2

40

30,0

Bank 3

70

52,5

Totalt

140

105,0

EXEMPEL 2Likvidiserande reverserad transaktion genom anbud till rörlig räntaECB beslutar att tillföra marknaden likviditet genom en reverserad transaktion med anbud till rörlig ränta.Tre motparter lämnar in följande anbud:









  Ränta (%)

| Ränta (%) | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Anbud totalt | Anbud ackumulerat |
| 3,15 | | | | 0 | 0 |
| 3,10 | | 5 | 5 | 10 | 10 |
| 3,09 | | 5 | 5 | 10 | 20 |
| 3,08 | | 5 | 5 | 10 | 30 |
| 3,07 | 5 | 5 | 10 | 20 | 50 |
| 3,06 | 5 | 10 | 15 | 30 | 80 |
| 3,05 | 10 | 10 | 15 | 35 | 115 |
| 3,04 | 5 | 5 | 5 | 15 | 130 |
| 3,03 | 5 | | 10 | 15 | 145 |
| Totalt | 30 | 45 | 70 | 145 | |

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Anbud totalt

Anbud ackumulerat

3,15

0

0

3,10

5

5

10

10

3,09

5

5

10

20

3,08

5

5

10

30

3,07

5

5

10

20

50

3,06

5

10

15

30

80

3,05

10

10

15

35

115

3,04

5

5

5

15

130

3,03

5

10

15

145

Totalt

30

45

70

145

| Motparter | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt |
| Anbud totalt | 30,0 | 45,0 | 70,0 | 145 |
| Tilldelning totalt | 14,0 | 34,0 | 46,0 | 94 |

Motparter

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud totalt

30,0

45,0

70,0

145

Tilldelning totalt

14,0

34,0

46,0

94

EXEMPEL 3Emission av ΕCΒ:s skuldcertifikat genom anbud till rörlig räntaECB beslutar att dra in likviditet från marknaden genom att emittera skuldcertifikat med hjälp av ett anbudsförfarande med anbud till rörlig ränta.Tre motparter lämnar in följande anbud:









  Ränta (%)

| Ränta (%) | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt | Anbud ackumulerat |
| 3,00 | | | | 0 | 0 |
| 3,01 | 5 | | 5 | 10 | 10 |
| 3,02 | 5 | 5 | 5 | 15 | 25 |
| 3,03 | 5 | 5 | 5 | 15 | 40 |
| 3,04 | 10 | 5 | 10 | 25 | 65 |
| 3,05 | 20 | 40 | 10 | 70 | 135 |
| 3,06 | 5 | 10 | 10 | 25 | 160 |
| 3,08 | 5 | | 10 | 15 | 175 |
| 3,10 | | 5 | | 5 | 180 |
| Totalt | 55 | 70 | 55 | 180 | |

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud ackumulerat

3,00

0

0

3,01

5

5

10

10

3,02

5

5

5

15

25

3,03

5

5

5

15

40

3,04

10

5

10

25

65

3,05

20

40

10

70

135

3,06

5

10

10

25

160

3,08

5

10

15

175

3,10

5

5

180

Totalt

55

70

55

180

| Motparter | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt |
| Anbud totalt | 55,0 | 70,0 | 55,0 | 180,0 |
| Tilldelning totalt | 42,0 | 49,0 | 33,5 | 124,5 |

Motparter

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud totalt

55,0

70,0

55,0

180,0

Tilldelning totalt

42,0

49,0

33,5

124,5

EXEMPEL 4Likviditetsdränerande valutaswapp genom anbud till rörlig kursECB beslutar att dra in likviditet från marknaden genom en valutaswapp mellan euro och dollar med hjälp av ett anbudsförfarande med anbud till rörlig kurs. (Obs! Eurons terminskurs är i detta exempel högre än avistakursen.)Tre motparter lämnar in följande anbud:









  Swappunkter

| Swappunkter
  (× 10 000) | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt | Anbud ackumulerat |
| 6,84 | | | | 0 | 0 |
| 6,80 | 5 | | 5 | 10 | 10 |
| 6,76 | 5 | 5 | 5 | 15 | 25 |
| 6,71 | 5 | 5 | 5 | 15 | 40 |
| 6,67 | 10 | 10 | 5 | 25 | 65 |
| 6,63 | 25 | 35 | 40 | 100 | 165 |
| 6,58 | 10 | 20 | 10 | 40 | 205 |
| 6,54 | 5 | 10 | 10 | 25 | 230 |
| 6,49 | | 5 | | 5 | 235 |
| Totalt | 65 | 90 | 80 | 235 | |

(× 10 000)

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud ackumulerat

6,84

0

0

6,80

5

5

10

10

6,76

5

5

5

15

25

6,71

5

5

5

15

40

6,67

10

10

5

25

65

6,63

25

35

40

100

165

6,58

10

20

10

40

205

6,54

5

10

10

25

230

6,49

5

5

235

Totalt

65

90

80

235

| Motparter | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt |
| Anbud totalt | 65,0 | 90,0 | 80,0 | 235,0 |
| Tilldelning totalt | 48,25 | 52,55 | 57,20 | 158,0 |

Motparter

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud totalt

65,0

90,0

80,0

235,0

Tilldelning totalt

48,25

52,55

57,20

158,0

| Avistatransaktion | Terminstransaktion |
| --- | --- |
| Växelkurs | Köp euro | Försäljning dollar | Växelkurs | Försäljning euro | Köp dollar |
| 1,1300 | | | 1,130684 | | |
| 1,1300 | 10 000 000 | 11 300 000 | 1,130680 | 10 000 000 | 11 306 800 |
| 1,1300 | 15 000 000 | 16 950 000 | 1,130676 | 15 000 000 | 16 960 140 |
| 1,1300 | 15 000 000 | 16 950 000 | 1,130671 | 15 000 000 | 16 960 065 |
| 1,1300 | 25 000 000 | 28 250 000 | 1,130667 | 25 000 000 | 28 266 675 |
| 1,1300 | 93 000 000 | 105 090 000 | 1,130663 | 93 000 000 | 105 151 659 |
| 1,1300 | | | 1,130658 | | |
| 1,1300 | | | 1,130654 | | |
| 1,1300 | | | 1,130649 | | |
| Totalt | 158 000 000 | 178 540 000 | | 158 000 000 | 178 645 339 |

Avistatransaktion

Terminstransaktion

Växelkurs

Köp euro

Försäljning dollar

Växelkurs

Försäljning euro

Köp dollar

1,1300

1,130684

1,1300

10 000 000

11 300 000

1,130680

10 000 000

11 306 800

1,1300

15 000 000

16 950 000

1,130676

15 000 000

16 960 140

1,1300

15 000 000

16 950 000

1,130671

15 000 000

16 960 065

1,1300

25 000 000

28 250 000

1,130667

25 000 000

28 266 675

1,1300

93 000 000

105 090 000

1,130663

93 000 000

105 151 659

1,1300

1,130658

1,1300

1,130654

1,1300

1,130649

Totalt

158 000 000

178 540 000

158 000 000

178 645 339

EXEMPEL 5Likvidiserande valutaswapp genom anbud till rörlig kursECB beslutar att tillföra marknaden likviditet genom en valutaswapp mellan euro och dollar med hjälp av ett anbudsförfarande med anbud till rörlig kurs. (Obs! Eurons terminskurs är i detta exempel högre än avistakursen).Tre motparter lämnar in följande anbud:









  Swappunkter

| Swappunkter
  (× 10 000) | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt | Anbud ackumulerat |
| 6,23 | | | | | |
| 6,27 | 5 | | 5 | 10 | 10 |
| 6,32 | 5 | | 5 | 10 | 20 |
| 6,36 | 10 | 5 | 5 | 20 | 40 |
| 6,41 | 10 | 10 | 20 | 40 | 80 |
| 6,45 | 20 | 40 | 20 | 80 | 160 |
| 6,49 | 5 | 20 | 10 | 35 | 195 |
| 6,54 | 5 | 5 | 10 | 20 | 215 |
| 6,58 | | 5 | | 5 | 220 |
| Totalt | 60 | 85 | 75 | 220 | |

(× 10 000)

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud ackumulerat

6,23

6,27

5

5

10

10

6,32

5

5

10

20

6,36

10

5

5

20

40

6,41

10

10

20

40

80

6,45

20

40

20

80

160

6,49

5

20

10

35

195

6,54

5

5

10

20

215

6,58

5

5

220

Totalt

60

85

75

220

| Motparter | Belopp (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Bank 1 | Bank 2 | Bank 3 | Totalt |
| Anbud totalt | 60,0 | 85,0 | 75,0 | 220 |
| Tilldelning totalt | 55,5 | 75,5 | 66,0 | 197 |

Motparter

Belopp (miljoner euro)

Bank 1

Bank 2

Bank 3

Totalt

Anbud totalt

60,0

85,0

75,0

220

Tilldelning totalt

55,5

75,5

66,0

197

| Avistatransaktion | Terminstransaktion |
| --- | --- |
| Växelkurs | Försäljning euro | Köp dollar | Växelkurs | Köp euro | Försäljning dollar |
| 1,1300 | | | 1,130623 | | |
| 1,1300 | 10 000 000 | 11 300 000 | 1,130627 | 10 000 000 | 11 306 270 |
| 1,1300 | 10 000 000 | 11 300 000 | 1,130632 | 10 000 000 | 11 306 320 |
| 1,1300 | 20 000 000 | 22 600 000 | 1,130636 | 20 000 000 | 22 612 720 |
| 1,1300 | 40 000 000 | 45 200 000 | 1,130641 | 40 000 000 | 45 225 640 |
| 1,1300 | 80 000 000 | 90 400 000 | 1,130645 | 80 000 000 | 90 451 600 |
| 1,1300 | 35 000 000 | 39 550 000 | 1,130649 | 35 000 000 | 39 572 715 |
| 1,1300 | 2 000 000 | 2 260 000 | 1,130654 | 2 000 000 | 2 261 308 |
| 1,1300 | | | 1,130658 | | |
| Totalt | 197 000 000 | 222 610 000 | | 197 000 000 | 222 736 573 |

Avistatransaktion

Terminstransaktion

Växelkurs

Försäljning euro

Köp dollar

Växelkurs

Köp euro

Försäljning dollar

1,1300

1,130623

1,1300

10 000 000

11 300 000

1,130627

10 000 000

11 306 270

1,1300

10 000 000

11 300 000

1,130632

10 000 000

11 306 320

1,1300

20 000 000

22 600 000

1,130636

20 000 000

22 612 720

1,1300

40 000 000

45 200 000

1,130641

40 000 000

45 225 640

1,1300

80 000 000

90 400 000

1,130645

80 000 000

90 451 600

1,1300

35 000 000

39 550 000

1,130649

35 000 000

39 572 715

1,1300

2 000 000

2 260 000

1,130654

2 000 000

2 261 308

1,1300

1,130658

Totalt

197 000 000

222 610 000

197 000 000

222 736 573

EXEMPEL 6RiskkontrollåtgärderExemplet illustrerar riskkontrollåtgärder som tillämpas på underliggande tillgångar som används vid Eurosystemets likvidiserande transaktioner (107). Exemplet baseras på antagandet att motparten deltar i följande penningpolitiska transaktioner som utförs av Eurosystemet.





  —

| — | En huvudsaklig refinansieringstransaktion som börjar den 28 juli 2004 och slutar den 4 augusti 2004 där motparten tilldelas 50 miljoner euro till en ränta på 4,24 %. |
| --- | --- |

En huvudsaklig refinansieringstransaktion som börjar den 28 juli 2004 och slutar den 4 augusti 2004 där motparten tilldelas 50 miljoner euro till en ränta på 4,24 %.

| — | En långfristig refinansieringstransaktion som börjar den 29 juli 2004 och slutar den 21 oktober 2004 där motparten tilldelas 45 miljoner euro till en ränta på 4,56 %. |
| --- | --- |

—

En långfristig refinansieringstransaktion som börjar den 29 juli 2004 och slutar den 21 oktober 2004 där motparten tilldelas 45 miljoner euro till en ränta på 4,56 %.

| — | En huvudsaklig refinansieringstransaktion som börjar den 4 augusti 2004 och slutar den 11 augusti 2004 där motparten tilldelas 35 miljoner euro till en ränta på 4,26 %. |
| --- | --- |

—

En huvudsaklig refinansieringstransaktion som börjar den 4 augusti 2004 och slutar den 11 augusti 2004 där motparten tilldelas 35 miljoner euro till en ränta på 4,26 %.

| Egenskaper |
| --- |
| Namn | Tillgångsklass | Förfallodag | Kupongränta | Kupongfrekvens | Återstående löptid | Avdrag (haircut) |
| Tillgång A | Instrument med bakomliggande tillgångar som säkerhet | 29.08.2006 | Fast ränta | 6 månader | 2 år | 3,50 % |
| Tillgång B | Statsobligation | 19.11.2008 | Rörlig ränta | 12 månader | 4 år | 0,50 % |
| Tillgång C | Företagsobligation | 12.05.2015 | Nollkupongare | | > 10 år | 15,00 % |

Egenskaper

Namn

Tillgångsklass

Förfallodag

Kupongränta

Kupongfrekvens

Återstående löptid

Avdrag (haircut)

Tillgång A

Instrument med bakomliggande tillgångar som säkerhet

29.08.2006

Fast ränta

6 månader

2 år

3,50 %

Tillgång B

Statsobligation

19.11.2008

Rörlig ränta

12 månader

4 år

0,50 %

Tillgång C

Företagsobligation

12.05.2015

Nollkupongare

> 10 år

15,00 %

| Priser i procent (inklusive upplupen ränta) (108) |
| --- |
| 28.07.2004 | 29.07.2004 | 30.07.2004 | 2.08.2004 | 3.08.2004 | 4.08.2004 | 5.08.2004 |
| 102,63 | 101,98 | 100,55 | 101,03 | 100,76 | 101,02 | 101,24 |
| | 98,35 | 97,95 | 98,15 | 98,56 | 98,73 | 98,57 |
| | | | | | 55,01 | 54,87 |

Priser i procent (inklusive upplupen ränta) (108)

28.07.2004

29.07.2004

30.07.2004

2.08.2004

3.08.2004

4.08.2004

5.08.2004

102,63

101,98

100,55

101,03

100,76

101,02

101,24

98,35

97,95

98,15

98,56

98,73

98,57

55,01

54,87

| 1. | Den 28 juli 2004 ingår motparten ett repoavtal med den nationella centralbanken, som köper tillgång A för 50,6 miljoner euro. Tillgång A är ett instrument med bakomliggande tillgångar med fast kupongränta som förfaller till betalning den 29 augusti 2006. Den återstående löptiden är således två år och ett värderingsavdrag görs därför med 3,5 %. Marknadskursen för tillgång A på dess referensmarknadsplats samma dag är 102,63 % inklusive upplupen kupongränta. Motparten skall tillhandahålla tillgång A till ett värde som, efter värderingsavdraget (haircut) på 3,5 %, överstiger det tilldelade beloppet på 50 miljoner euro. Motparten levererar alltså tillgång A till ett nominellt värde av 50,6 miljoner euro, medan det justerade marknadsvärdet samma dag är 50 113 203 euro. |
| --- | --- |

1.

Den 28 juli 2004 ingår motparten ett repoavtal med den nationella centralbanken, som köper tillgång A för 50,6 miljoner euro. Tillgång A är ett instrument med bakomliggande tillgångar med fast kupongränta som förfaller till betalning den 29 augusti 2006. Den återstående löptiden är således två år och ett värderingsavdrag görs därför med 3,5 %. Marknadskursen för tillgång A på dess referensmarknadsplats samma dag är 102,63 % inklusive upplupen kupongränta. Motparten skall tillhandahålla tillgång A till ett värde som, efter värderingsavdraget (haircut) på 3,5 %, överstiger det tilldelade beloppet på 50 miljoner euro. Motparten levererar alltså tillgång A till ett nominellt värde av 50,6 miljoner euro, medan det justerade marknadsvärdet samma dag är 50 113 203 euro.

| 2. | Den 29 juli 2004 ingår motparten ett repoavtal med den nationella centralbanken, som köper tillgång A för 21 miljoner euro (marknadskurs 101,98 %, värderingsavdrag 3,5 %) och tillgång B för 25 miljoner euro (marknadskurs 98,35 %). Tillgång B är en statsobligation med rörliga kupongbetalningar på vilken 0,5 % värderingsavdrag görs. Det justerade marknadsvärdet på tillgång A och B är samma dag 45 130 810 euro, vilket överstiger det erforderliga beloppet på 45 000 000 euro.
  Den 29 juli 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna som inleddes den 28 juli 2004. Med ett marknadspris på 101,98 % är marknadsvärdet på tillgång A efter värderingsavdraget fortfarande mellan den lägre och den högre tröskelpunkten. Den ursprungliga säkerheten bedöms således täcka både det tilldelade ursprungliga likviditetsbeloppet och den upplupna räntan på 5 889 EUR. |
| --- | --- |

2.

Den 29 juli 2004 ingår motparten ett repoavtal med den nationella centralbanken, som köper tillgång A för 21 miljoner euro (marknadskurs 101,98 %, värderingsavdrag 3,5 %) och tillgång B för 25 miljoner euro (marknadskurs 98,35 %). Tillgång B är en statsobligation med rörliga kupongbetalningar på vilken 0,5 % värderingsavdrag görs. Det justerade marknadsvärdet på tillgång A och B är samma dag 45 130 810 euro, vilket överstiger det erforderliga beloppet på 45 000 000 euro.

Den 29 juli 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna som inleddes den 28 juli 2004. Med ett marknadspris på 101,98 % är marknadsvärdet på tillgång A efter värderingsavdraget fortfarande mellan den lägre och den högre tröskelpunkten. Den ursprungliga säkerheten bedöms således täcka både det tilldelade ursprungliga likviditetsbeloppet och den upplupna räntan på 5 889 EUR.

| 3. | Den 30 juli 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna. Marknadskursen för tillgång A är 100,55 % och för tillgång B 97,95 %. Den upplupna räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen från den 28 juli 2004 är 11 778 euro, och på den långfristiga refinansieringstransaktionen från den 29 juli 2004 utgör räntan 5 700 euro. Det justerade marknadsvärdet av tillgång A i den första transaktionen understiger det belopp som skall täckas (tilldelat likviditetsbelopp plus upplupen ränta) med 914 218 euro, men även den undre tröskelpunkten på 49 761 719 euro. Motparten levererar tillgång A till det nominella värdet av 950 000 euro, vilket efter värderingsavdrag med 3,5 % från marknadsvärdet enligt kursen 100,55 %, återställer tillräcklig täckning (109).
  I den andra transaktionen behövs också en tilläggssäkerhet eftersom det justerade marknadsvärdet av de underliggande tillgångarna i denna transaktion (44 741 520 euro) understiger den undre tröskelpunkten på 44 780 672 euro. Motparten levererar därför 270 000 euro av tillgång B med ett justerat marknadsvärde på 263 143 euro. |
| --- | --- |

3.

Den 30 juli 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna. Marknadskursen för tillgång A är 100,55 % och för tillgång B 97,95 %. Den upplupna räntan på den huvudsakliga refinansieringstransaktionen från den 28 juli 2004 är 11 778 euro, och på den långfristiga refinansieringstransaktionen från den 29 juli 2004 utgör räntan 5 700 euro. Det justerade marknadsvärdet av tillgång A i den första transaktionen understiger det belopp som skall täckas (tilldelat likviditetsbelopp plus upplupen ränta) med 914 218 euro, men även den undre tröskelpunkten på 49 761 719 euro. Motparten levererar tillgång A till det nominella värdet av 950 000 euro, vilket efter värderingsavdrag med 3,5 % från marknadsvärdet enligt kursen 100,55 %, återställer tillräcklig täckning (109).

I den andra transaktionen behövs också en tilläggssäkerhet eftersom det justerade marknadsvärdet av de underliggande tillgångarna i denna transaktion (44 741 520 euro) understiger den undre tröskelpunkten på 44 780 672 euro. Motparten levererar därför 270 000 euro av tillgång B med ett justerat marknadsvärde på 263 143 euro.

| 4. | Den 2 och 3 augusti 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna utan att det behövs någon begäran om tilläggssäkerheter för de transaktioner som ingicks den 28 och 29 juli 2004. |
| --- | --- |

4.

Den 2 och 3 augusti 2004 omvärderas de underliggande tillgångarna utan att det behövs någon begäran om tilläggssäkerheter för de transaktioner som ingicks den 28 och 29 juli 2004.

| 5. | Den 4 augusti 2004 betalar motparten tillbaka den likviditet som tillförts i den huvudsakliga refinansieringstransaktionen från den 28 juli 2004, inklusive upplupen ränta på 41 222 euro. Den nationella centralbanken lämnar tillbaka 51 550 000 euro av tillgång A till nominellt värde.
  Samma dag ingår motparten ett nytt repoavtal med den nationella centralbanken som köper tillgång C till ett nominellt värde av 75 miljoner euro. Tillgång C är en företagsobligation med nollkupong med en återstående löptid på över tio år som kräver ett värderingsavdrag på 15 %, motsvarande justerat marknadsvärde efter värderingsavdrag är samma dag 35 068 875 euro.
  Omvärderingen av de underliggande tillgångarna för den långfristiga refinansieringstransaktion som ingicks den 29 juli 2004 visar att de levererade tillgångarnas justerade marknadsvärde ligger cirka 262 000 euro över den övre tröskelpunkten och leder till att den nationella centralbanken lämnar tillbaka tillgång B till ett nominellt värde av 262 000 euro till motparten (110). |
| --- | --- |

5.

Den 4 augusti 2004 betalar motparten tillbaka den likviditet som tillförts i den huvudsakliga refinansieringstransaktionen från den 28 juli 2004, inklusive upplupen ränta på 41 222 euro. Den nationella centralbanken lämnar tillbaka 51 550 000 euro av tillgång A till nominellt värde.

Samma dag ingår motparten ett nytt repoavtal med den nationella centralbanken som köper tillgång C till ett nominellt värde av 75 miljoner euro. Tillgång C är en företagsobligation med nollkupong med en återstående löptid på över tio år som kräver ett värderingsavdrag på 15 %, motsvarande justerat marknadsvärde efter värderingsavdrag är samma dag 35 068 875 euro.

Omvärderingen av de underliggande tillgångarna för den långfristiga refinansieringstransaktion som ingicks den 29 juli 2004 visar att de levererade tillgångarnas justerade marknadsvärde ligger cirka 262 000 euro över den övre tröskelpunkten och leder till att den nationella centralbanken lämnar tillbaka tillgång B till ett nominellt värde av 262 000 euro till motparten (110).

Tabell 2 Öronmärkningssystem

| Datum | Utestående transaktioner | Startdatum | Slutdatum | Räntesats | Tillförd likviditet | Upplupen ränta | Totalt belopp som ska täckas | Undre tröskelpunkt | Övre tröskelpunkt | Justerat marknadsvärde | Begäran om tilläggssäkerheter |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 04.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | — | 50 000 000 | 49 750 000 | 50 250 000 | 50 113 203 | — |
| 29.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 5 889 | 50 005 889 | 49 755 859 | 50 255 918 | 49 795 814 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | — | 45 000 000 | 44 775 000 | 45 225 000 | 45 130 810 | — |
| 30.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 11 778 | 50 011 778 | 49 761 719 | 50 261 837 | 49 097 560 | – 914 218 |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 5 700 | 45 005 700 | 44 780 672 | 45 230 729 | 44 741 520 | – 264 180 |
| 2.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 29 444 | 50 029 444 | 49 779 297 | 50 279 592 | 50 258 131 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 22 800 | 45 022 800 | 44 797 686 | 45 247 914 | 45 152 222 | — |
| 3.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 35 333 | 50 035 333 | 49 785 157 | 50 285 510 | 50 123 818 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 28 500 | 45 028 500 | 44 803 358 | 45 253 643 | 45 200 595 | — |
| 4.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 4.08.2004 | 11.08.2004 | 4,26 | 35 000 000 | - | 35 000 000 | 34 825 000 | 35 175 000 | 35 068 875 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 34 200 | 45 034 200 | 44 809 029 | 45 259 371 | 45 296 029 | 261 829 |
| 5.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 4.08.2004 | 11.08.2004 | 4,26 | 35 000 000 | 4 142 | 35 004 142 | 34 829 121 | 35 179 162 | 34 979 625 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 39 900 | 45 039 900 | 44 814 701 | 45 265 100 | 45 043 420 | — |

Datum

Utestående transaktioner

Startdatum

Slutdatum

Räntesats

Tillförd likviditet

Upplupen ränta

Totalt belopp som ska täckas

Undre tröskelpunkt

Övre tröskelpunkt

Justerat marknadsvärde

Begäran om tilläggssäkerheter

28.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

04.08.2004

4,24

50 000 000

—

50 000 000

49 750 000

50 250 000

50 113 203

—

29.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

5 889

50 005 889

49 755 859

50 255 918

49 795 814

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

—

45 000 000

44 775 000

45 225 000

45 130 810

—

30.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

11 778

50 011 778

49 761 719

50 261 837

49 097 560

– 914 218

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

5 700

45 005 700

44 780 672

45 230 729

44 741 520

– 264 180

2.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

29 444

50 029 444

49 779 297

50 279 592

50 258 131

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

22 800

45 022 800

44 797 686

45 247 914

45 152 222

—

3.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

35 333

50 035 333

49 785 157

50 285 510

50 123 818

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

28 500

45 028 500

44 803 358

45 253 643

45 200 595

—

4.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

4.08.2004

11.08.2004

4,26

35 000 000

-

35 000 000

34 825 000

35 175 000

35 068 875

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

34 200

45 034 200

44 809 029

45 259 371

45 296 029

261 829

5.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

4.08.2004

11.08.2004

4,26

35 000 000

4 142

35 004 142

34 829 121

35 179 162

34 979 625

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

39 900

45 039 900

44 814 701

45 265 100

45 043 420

—

Tabell 3 Poolningssystem

| Datum | Utestående transaktioner | Startdatum | Slutdatum | Räntesats | Tillförd likviditet | Upplupen ränta | Totalt belopp som ska täckas | Undre tröskelpunkt (111) | Övre tröskelpunkt (112) | Justerat marknadsvärde | Begäran om tilläggssäkerheter |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | — | 50 000 000 | 49 750 000 | Ej relevant | 50 113 203 | — |
| 29.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 5 889 | 95 005 889 | 94 530 859 | Ej relevant | 94 926 624 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | — | | | | | |
| 30.07.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 11 778 | 95 017 478 | 94 542 390 | Ej relevant | 93 839 080 | –1 178 398 |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 5 700 | | | | | |
| 2.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 29 444 | 95 052 244 | 94 576 983 | Ej relevant | 95 487 902 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 22 800 | | | | | |
| 3.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 28.07.2004 | 4.08.2004 | 4,24 | 50 000 000 | 35 333 | 95 063 833 | 94 588 514 | Ej relevant | 95 399 949 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 28 500 | | | | | |
| 4.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 4.08.2004 | 11.08.2004 | 4,26 | 35 000 000 | — | 80 034 200 | 79 634 029 | Ej relevant | 80 333 458 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 34 200 | | | | | |
| 5.08.2004 | Huvudsaklig refinansiering | 4.08.2004 | 11.08.2004 | 4,26 | 35 000 000 | 4 142 | 80 044 042 | 79 643 821 | Ej relevant | 80 248 396 | — |
| Långfristig refinansiering | 29.07.2004 | 27.10.2004 | 4,56 | 45 000 000 | 39 900 | | | | | |

Datum

Utestående transaktioner

Startdatum

Slutdatum

Räntesats

Tillförd likviditet

Upplupen ränta

Totalt belopp som ska täckas

Undre tröskelpunkt (111)

Övre tröskelpunkt (112)

Justerat marknadsvärde

Begäran om tilläggssäkerheter

28.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

—

50 000 000

49 750 000

Ej relevant

50 113 203

—

29.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

5 889

95 005 889

94 530 859

Ej relevant

94 926 624

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

—

30.07.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

11 778

95 017 478

94 542 390

Ej relevant

93 839 080

–1 178 398

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

5 700

2.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

29 444

95 052 244

94 576 983

Ej relevant

95 487 902

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

22 800

3.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

28.07.2004

4.08.2004

4,24

50 000 000

35 333

95 063 833

94 588 514

Ej relevant

95 399 949

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

28 500

4.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

4.08.2004

11.08.2004

4,26

35 000 000

—

80 034 200

79 634 029

Ej relevant

80 333 458

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

34 200

5.08.2004

Huvudsaklig refinansiering

4.08.2004

11.08.2004

4,26

35 000 000

4 142

80 044 042

79 643 821

Ej relevant

80 248 396

—

Långfristig refinansiering

29.07.2004

27.10.2004

4,56

45 000 000

39 900

BILAGA 2

ORDLISTA

Amerikansk auktion: se auktion med multipel ränta.

Anbud till rörlig ränta (variable rate tender): ett anbudsförfarande varvid motparterna lämnar bud både på belopp och ränta för den transaktion de önskar göra med centralbanken.

Anbudsförfarande (tender procedure): ett förfarande där centralbanken tillför eller drar in likviditet från marknaden baserat på konkurrerande anbud från motparter. De bästa anbuden tillgodoses först tills det fastställda beloppet har tillförts eller dragits in.

Anskaffningsdag (purchase date): den dag då säljaren de facto säljer en tillgång till köparen.

Anskaffningspris (purchase price): det pris till vilket en tillgång sålts eller skall säljas till köparen av säljaren.

Auktion med enhetlig ränta – holländsk auktion (single rate auction – Dutch auction): en auktion där räntan (eller priset/swappunkten) på alla accepterade bud är lika med marginalräntan.

Auktion med multipel ränta – amerikansk auktion (multiple rate auction – American auction): en auktion där räntan (eller priset/swappunkten) på tilldelade poster är lika med räntan som bjudits vid varje enskilt anbud.

Avdrag (haircut): se värderingsavdrag.

Avvecklingsagent (settlement agent): en institution som administrerar avvecklingsprocessen (dvs. fastställer avvecklingspositioner, övervakar utväxlingen av betalningar, etc.) för betalningssystem eller andra arrangemang som kräver avveckling.

Avvecklingsdag (settlement date): den dag då en transaktion avvecklas. Avvecklingen kan ske antingen på kontraktsdagen (avveckling samma dag) eller en eller flera dagar efter kontraktsdagen (avvecklingsdagen = kontraktsdagen (T) + avvecklingens tidsförskjutning).

Avvecklingskonto (settlement account): ett konto i centralbanken som innehas av en direktdeltagare i det nationella RTGS-systemet för att hantera betalningar.

Begäran om tilläggssäkerheter (margin call): ett förfarande som hänför sig till marginalsäkerheterna och innebär att centralbankerna kräver att motparterna ställer tilläggssäkerheter i form av tillgångar (eller kontanter) om värdet på de underliggande tillgångarna enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå. På motsvarande sätt kan motparten begära att centralbanken skall ge tillbaka överskjutande säkerheter (eller kontanter) om värdet på de underliggande tillgångarna vid omvärdering överstiger beloppet av motparternas skuld plus marginalsäkerheten.

Bilateralt förfarande (bilateral procedure): ett förfarande varigenom centralbanken agerar direkt med en eller ett flera motparter, utan att använda anbudsförfaranden. Bilaterala förfaranden inkluderar transaktioner som görs över börser eller genom ombud.

Bruttoavvecklingssystem (gross settlement system): ett system i vilket betalningar avvecklas eller värdepapper överförs allteftersom uppdragen kommer in.

Bruttoavvecklingssystem i realtid (real-time gross settlement system, RTGS): ett avvecklingssystem där betalningar förmedlas och avvecklas i realtid (kontinuerligt) allteftersom uppdragen kommer in (utan nettning). Se även Target-systemet.

Dagens slut (end-of-day): den tidpunkt under bankdagen (efter att Target-systemet har stängt) då de betalningar som förmedlats genom Target-systemet slutförs för dagen.

Dematerialisering (dematerialisation): avskaffande av pappersformen på värdepapper och andra dokument som uttrycker ägande av finansiella tillgångar. De finansiella tillgångarna existerar därefter endast som kontobaserade i bokföringen.

Depåhållare (custodian): en enhet som för andras räkning förvaltar och håller värdepapper och andra finansiella tillgångar i säkert förvar.

Direkt köp/försäljning av värdepapper (outright transaction): en transaktion genom vilken centralbanken köper eller säljer tillgångar på marknaden (avista eller på termin).

EES-länder (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) (EEA, European Economic Area): EU:s medlemsstater samt Island, Liechtenstein och Norge.

Efterhandsfastställd räntekupong (post-fixed coupon): ränta på räntejusteringslån som fastställs utifrån referensindexvärdena vid ett givet datum (givna datum) under ränteperioden.

Elektroniska pengar: ett penningvärde i form av en fordran på utgivaren som lagras på: a) en elektronisk produkt, b) givits ut mot erhållande av medel som värdemässigt inte understiger det penningvärde som givits ut, och c) godkänns som betalningsmedel av andra företag än utgivaren.

Emittent (issuer): den enhet som har gett ut ett värdepapper eller ett annat finansiellt instrument. Euroområdet: området består av de EU-medlemsstater som har antagit euron som sin gemensamma valuta i enlighet med fördraget och där den gemensamma penningpolitiken förs under ledning av Europeiska centralbankens råd.

Europeiska centralbankssystemet (ECBS): Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i EU:s medlemsstater. Det bör påpekas att de nationella centralbankerna i de medlemsstater som inte har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget behåller sina befogenheter på det penningpolitiska området i enlighet med nationella lagar, och de deltar alltså inte i Eurosystemets penningpolitik.

Eurosystemet: Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i euroområdets medlemsstater. Eurosystemets beslutande organ är ECB-rådet och ECB:s direktion.

Eurosystemets bankdagar (Eurosystem business day): alla dagar då ECB och åtminstone en nationell centralbank håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) (Eurosystem credit assessment framework): en uppsättning förfaranden, regler och metoder som garanterar att Eurosystemets krav på hög kreditvärdighet uppfylls för alla godtagbara tillgångar. Eurosystemet skiljer mellan omsättbara och icke omsättbara tillgångar när det upprättar standarder för hög kreditvärdighet. Vid bedömning av godtagbara tillgångars kreditvärdighet beaktar Eurosystemet kreditbedömningsinformation från kreditbedömningssystem som tillhör en eller flera källor, nämligen externa institut för kreditbedömning (ECAI), nationella centralbankers interna kreditbedömningssystem (ICAS), motparters interna ratingsystem (IRB) samt ratingverktyg (RT) som drivs av utomstående operatörer. Vid bedömning av kreditvärdighet beaktar Eurosystemet dessutom institutionella kriterier och egenskaper som ger liknande skydd för instrumentets innehavare, t.ex. borgen. Eurosystemets riktvärde för att uppnå minimikravet på hög kreditvärdighet (kredikvalitetströskeln) definieras som en kreditrating ”A”. Eurosystemet anser att en sannolikhet för betalningsinställelse på 0,10 % på ett års sikt motsvarar kreditrating ”A”.

Externa institut för kreditbedömning (ECAI) (External credit assessment institution): en typ av källa för kreditbedömning som används i Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) och består av de institutioner vars kreditbedömningar får användas av kreditinstitut för att fastställa riskvikterna för exponeringar enligt kapitaltäckningsdirektivet. Dessa institut skall formellt godkännas av de nationella tillsynsmyndigheterna.

Faktiskt antal dagar/360 (actual/360): ränteberäkningskonvention som används för att beräkna räntan på en kredit. Räntan beräknas på det faktiska antal kalenderdagar som krediten löper på, på grundval av ett år om 360 dagar. Denna ränteberäkningskonvention tillämpas på Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

Fallissemang: en situation till vilken hänvisas i Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) och som överensstämmer med definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (tillsammans kallade ”kapitaltäckningsdirektivet” (CRD)). Ett fallissemang uppstår alltså när ”a) kreditinstitutet anser att det är osannolikt att gäldenären kommer att betala sina kreditförpliktelser helt och hållet till kreditinstitutet, moderföretaget eller till något av dess dotterföretag, utan att kreditinstitutet tillgriper åtgärder som att realisera säkerheter (om sådana ställts)” och/eller ”b) någon av gäldenärens väsentliga kreditförpliktelser gentemot kreditinstitutet, moderföretaget eller något av dess dotterföretag är förfallen till betalning sedan mer än 90 dagar.”

Fastränteanbud (fixed rate tender): ett anbudsförfarande där räntan anges i förväg av centralbanken och motparterna lämnar bud på vilket belopp de vill handla till den fasta räntesatsen.

Finjusterande transaktion (fine-tuning operation): en icke regelbunden öppen marknadsoperation som utförs av Eurosystemet huvudsakligen för att hantera oväntade likviditetsfluktuationer på marknaden.

Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem (link between securities settlement systems): en förbindelse består av alla förfaranden och arrangemang mellan två värdepappersavvecklingssystem för överföring av värdepapper mellan de två berörda värdepappersavvecklingssystemen via en kontobaserad process.

Fördraget (Treaty): fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Det kallas ofta ”Rom-fördraget” med ändringar.

Förfallodag (maturity date): den dag då en penningpolitisk transaktion löper ut. Vid ett repoavtal eller en swapp motsvaras förfallodagen av återköpsdagen.

Förutbestämd räntekupong (pre-fixed coupon): ränta på räntejusteringslån som fastställs utifrån referensindexvärdena vid ett givet datum (givna datum) innan ränteperiodens början.

Generellt avdrag (lump-sum allowance): en fast summa som instituten får avräkna från kassakravet i Eurosystemets kassakravssystem.

Gränsöverskridande avveckling (cross-border settlement): avveckling som äger rum i ett annat land än det i vilket en eller båda parterna i transaktionen är etablerad(e).

Holländsk auktion (Dutch auction): se auktion med enhetlig ränta.

Huvudsaklig refinansieringstransaktion (main refinancing operation): en regelbunden öppen marknadsoperation som utförs av Eurosystemet i form av en reverserad transaktion. Huvudsakliga refinansieringstransaktioner utförs genom veckovisa standardiserade anbud och har normalt en löptid på en vecka.

Högsta anbudsgräns (maximum bid limit): högsta godtagbara bud från en enskild motpart i en anbudstransaktion. Eurosystemet kan fastställa högsta anbudsgränser för att undvika oproportionerligt stora bud från enskilda motparter.

Högsta anbudsränta (maximum bid rate): den högsta ränta till vilken motparter får lämna anbud i samband med anbud till rörlig ränta. Anbud där räntan ligger över den högsta anbudsränta som tillkännagivits av ECB godkänns inte.

Initial säkerhetsmarginal (initial margin): en riskkontrollåtgärd som kan tillämpas av Eurosystemet vid penningpolitiska reverserade transaktioner. Åtgärden innebär att den säkerhet som krävs för transaktionen är lika stor som den kredit som beviljas motparten plus den initiala säkerhetsmarginalen.

Inlåning med fast löptid (collection of fixed-term deposits): ett penningpolitiskt instrument som Eurosystemet kan använda för finjusteringsändamål varvid Eurosystemet erbjuder ränta på motparters inlåning för bestämda löptider på konton i nationella centralbanker i syfte att dra in likviditet från marknaden.

Inlåning med uppsägningstid (deposits redeemable at notice): instrumentkategori som består av inlåning för vilken innehavaren är tvungen att iaktta en fast uppsägningstid före uttag. I vissa fall är det möjligt att ta ut ett visst fast belopp under en angiven period eller att göra uttag i förväg mot en straffavgift.

Inlåning med överenskommen löptid (deposits with agreed maturity): instrumentkategori som huvudsakligen består av inlåning med en förutbestämd löptid som, beroende på nationell praxis, antingen inte kan disponeras före löptidens utgång eller kan disponeras mot en straffavgift. Denna kategori omfattar även icke-överlåtbara skuldförbindelser, t.ex. icke-överlåtbara inlåningsbevis.

Inlåningsfacilitet (deposit facility): en av Eurosystemets stående faciliteter som motparter kan använda för insättning över natten hos en nationell centralbank till en på förhand bestämd ränta.

Instrument med fast ränta (fixed rate instrument): ett finansiellt instrument med fast ränta över hela löptiden.

Instrument med omvänd rörlig ränta (inverse floating rate instrument): en strukturerad skuldförbindelse där den ränta som betalas till innehavaren varierar i omvänd proportion mot en bestämd referensräntas rörelser.

Instrument med räntejusteringsklausul (floating rate instrument): ett finansiellt instrument med periodisk räntebindning enligt ett referensindex som speglar förändringarna i korta eller medelfristiga marknadsräntor. Räntan är antingen fastställd på förhandeller fastställs i efterhand.

Interlinkmekanismen (interlinking mechanism): inom Target-systemet står interlinkmekanismen för de gemensamma förfaranden och den infrastruktur som möjliggör att betalningsorder kan överföras från ett inhemskt RTGS-system till ett annat.

Interna kreditbedömningssystem (ICAS) (in-house credit assessment system): källa för kreditkvalitetbedömning som ingår i Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) och för närvarande omfattar de fyra kreditbedömningssystem som drivs av Deutsche Bundesbank, Banco de España, Banque de France respektive Oesterreichische Nationalbank.

Interna ratingsystem (IRB) (för kreditkvalitetbedömning som ingår i Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF) som består av de interna systemen hos de motparter vars kreditbedömningar får användas av kreditinstitut för att avgöra riskvikten av exponeringar i enlighet med EU:s kapitaltäckningsdirektiv. Dessa system godkänns formellt av nationella tillsynsmyndigheter.

Intradagskredit (intraday credit): en kredit som lämnas för en kortare tid än en bankdag. Intradagskredit kan lämnas av centralbanker för att jämna ut likviditetsbehov som uppstår i samband med betalningsavveckling i form av: a) av checkräkningskredit mot säkerhet, eller b) lån mot pant eller i form av ett repoavtal.

ISIN-kod (International Securities Identification Number): ett internationellt identifikationsnummer för värdepapper som emitteras på finansmarknaderna.

Kassakrav (reserve requirement): kravet på institut att de skall hålla kassakravsmedel i centralbanken. Inom Eurosystemets kassakravssystem beräknas storleken på varje kreditinstituts kassakrav genom att kassakravsprocenten varje post i kassakravsbasen multipliceras med respektive belopp i institutets balansräkning. Instituten gör dessutom ett generellt avdrag från sitt kassakrav.

Kassakravsbas (reserve base): summan av posterna i balansräkningen som utgör basen för beräkning av kassakrav för ett kreditinstitut.

Kassakravskonto (reserve account): ett konto i den nationella centralbanken där en motparts kassakravsmedel finns. Motparters avvecklingskonton i de nationella centralbankerna kan användas som kassakravskonton.

Kassakravsmedel (reserve holdings): den behållning på motparternas kassakravskonton varmed kassakravet uppfylls.

Kassakravsprocent (reserve ratio): den procentsats som centralbanken definierar för varje kategori av balansposter som ingår i kassakravsbasen. Procentsatserna används för att beräkna kassakraven.

Kontobaserat system (book-entry system): ett bokföringssystem som gör det möjligt att överföra värdepapper och andra finansiella tillgångar utan att fysiskt flytta dokument eller certifikat (t.ex. elektronisk överföring av säkerheter). Se också dematerialisering.

Kontraktsdag (Trade date [T]): det datum när överenskommelse om en transaktion (dvs. avtal om en finansiell transaktion mellan två motparter) ingås. Kontraktsdagen kan sammanfalla med avvecklingsdagen för transaktionen (avveckling samma dag) eller föregå avvecklingsdagen med ett angivet antal bankdagar (avvecklingsdagen uttrycks som T + avvecklingens tidsförskjutning).

Korrespondentbanksverksamhet (correspondent banking): arrangemang som innebär att ett kreditinstitut tillhandahåller betalningstjänster och andra tjänster för ett annat kreditinstitut. Betalningar genom korrespondentbanker utförs ofta genom ömsesidiga konton (s.k. nostro- och lorokonton) till vilka kreditlimiter kan knytas. Korrespondentbankstjänster är i huvudsak gränsöverskridande men används även vid agentförhållanden mellan kreditinstitut inom ett och samma land. Lorokonto är den term som används av en korrespondent för ett konto som hålls åt ett utländskt kreditinstitut. Det utländska kreditinstitutet betecknar i sin tur detta konto som sitt nostrokonto.

Korrespondentcentralbanksmodell (Correspondent central banking model, CCBM): en mekanism skapad av Europeiska centralbankssystemet i syfte att göra det möjligt för motparter att utnyttja underliggande tillgångar mellan olika länder. I korrespondentcentralbanksmodellen agerar de nationella centralbankerna som depåhållare för varandra. Det innebär att varje nationell centralbank har ett värdepapperskonto för var och en av de övriga nationella centralbankerna (och ECB).

Kreditinstitut (credit institution): ett institut enligt definitionen i artikel 1 första stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. I enlighet härmed är ett kreditinstitut: a) ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter för egen räkning, eller b) ett företag eller annan juridisk person som inte är kreditinstitut enligt a) och som ger ut betalningsmedel i form av elektroniska pengar.

Leverans mot betalning (delivery versus payment system, DVP, delivery against payment system): en mekanism inom avvecklingssystem som säkerställer att slutgiltig överföring av tillgångar (värdepapper eller andra finansiella instrument) sker om, och endast om, slutgiltig överföring av en annan tillgång (eller andra tillgångar) sker.

Långfristig refinansieringstransaktion (longer-term refinancing operation): en regelbunden öppen marknadsoperation som utförs av Eurosystemet i form av en reverserad transaktion. Långfristiga refinansieringstransaktioner utförs genom månatliga standardiserade anbud och har normalt en löptid på tre månader.

Lägsta anbudsränta (minimum bid rate): den lägsta ränta till vilken motparter får lämna anbud i samband med anbud till rörlig ränta.

Löptidsintervall (maturity bucket): en klass tillgångar med en återstående löptid inom ett visst tidsintervall, t.ex. tre till fem års löptid.

Marginalränta (marginal interest rate): den ränta där det totala beloppet som Eurosystemet vill dra in eller tillföra är uttömt.

Marginalswappunktsnotering (marginal swap point quotation): den swappunktsnotering vid vilken hela beloppet som omfattas av anbud uttömts.

Marginalsäkerhet (variation margin) eller marknadsvärdering: Eurosystemet kräver att en viss marginal kontinuerligt upprätthålls på de underliggande tillgångar som används vid likvidiserande reverserade transaktioner. Det innebär att motparterna måste ställa tilläggssäkerheter (eller tillföra kontanter) om värdet på de underliggande tillgångarna enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå (dvs. begäran om tilläggssäkerheter). På motsvarande sätt kan motparten få tillbaka överskjutande säkerheter eller kontanter om värdet på de underliggande tillgångarna överstiger en viss nivå efter omvärdering. Se också avsnitt 6.4.

Marknadsvärdering (marking to market): se marginalsäkerhet.

Medlemsstat (member state): används i detta dokument om en EU-medlemsstat som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.

Minsta tilldelningsbelopp (minimum allotment amount): det lägsta belopp som tilldelas enskilda motparter i en anbudstransaktion. Eurosystemet kan besluta om att tilldela ett minimibelopp till varje motpart i sina anbudstransaktioner.

Minsta tilldelningskvot (minimum allotment ratio): den lägsta kvoten, uttryckt i procent, av anbuden till marginalräntan som skall tilldelas i en anbudstransaktion. Eurosystemet kan besluta om att tillämpa en minsta tilldelningskvot i sina anbudstransaktioner.

Monetära finansinstitut (Monetary Financial Institution, MFI): de finansinstitut som tillsammans utgör den sektor som ger ut pengar i euroområdet. Häri ingår centralbanker, kreditinstitut enligt gemenskapsrättens definition och alla andra finansinstitut inom euroområdet vilkas verksamhet består i att ta emot inlåning och/eller nära substitut för inlåning från andra än monetära finansinstitut och att för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) lämna kredit och/eller placera i värdepapper.

Motpart (counterparty): den motsatta sidan i en finansiell transaktion (t.ex. i en transaktion med centralbanken).

Nationell centralbank (national central bank, NCB): används i detta dokument om centralbanken i en EU-medlemsstat som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.

NCB-bankdag (NCB business day): alla dagar då den nationella centralbanken i en bestämd medlemsstat håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner. I vissa medlemsstater kan filialer till den nationella centralbanken hålla stängt på NCB-bankdagar på grund av lokala eller regionala helgdagar. Den nationella centralbanken skall då underrätta motparterna i förväg om hur de transaktioner som gäller de stängda kontoren skall skötas.

Nollkupongare (zero coupon bond): ett värdepapper med endast en utbetalning under hela löptiden. I denna dokumentation avses med nollkupongare värdepapper som emitteras till underkurs och värdepapper som ger en enda ränteutbetalning när löptiden går ut. En strip är en särskild typ av nollkupongare.

Nära förbindelser (close links): en situation där motparten är förenad med skuldinstrumentens emittent/gäldenär/borgensman genom att a) motparten äger 20 % eller mer av emittentens/gäldenärens/borgensmannens kapital, eller ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av emittentens/gäldenärens/borgensmannens kapital, eller motparten och ett eller flera företag, där motparten är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av emittentens/gäldenärens/borgensmannens kapital, eller b) emittenten/gäldenären/borgensman äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller ett eller flera företag, där emittenten/gäldenären/borgensman är majoritetsägare, äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller emittenten/gäldenären/borgensman och ett eller flera företag, där emittenten/gäldenären/borgensman är majoritetsägare, tillsammans äger 20 % eller mer av motpartens kapital, eller c) en tredje part är majoritetsägare i både motpartens kapital och emittentens/gäldenärens/borgensmannens kapital, antingen direkt eller indirekt genom ett eller flera företag där en tredje part är majoritetsägare.

Pantkonto (safe custody account): ett värdepapperskonto som förvaltas av centralbanken där kreditinstitut kan placera värdepapper som kan användas som säkerheter vid centralbankstransaktioner.

Poolningssystem (pooling system): se poolningssystem för säkerheter (collateral pooling system).

Poolningssystem för säkerheter (collateral pooling system): ett centralbankssystem för förvaltning av säkerheter, i vilket motparterna öppnar ett konto för att deponera finansiella tillgångar att använda som säkerhet för sina transaktioner med centralbanken. I motsats till öronmärkningssystemet är de underliggande tillgångarna i ett poolningssystem inte öronmärkta för enskilda transaktioner.

Ratingverktyg (källa för kreditkvalitetbedömning som ingår i Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF)). Det omfattar utomstående operatörers applikationer som bedömer gäldenärers kreditkvalitet genom att bl.a. använda granskade räkenskaper. Dessa applikationer behöver godkännas var för sig av Eurosystemet innan de blir en del av ECAF.

Registerhållare (depository): ett institut vars främsta roll är att föra register över värdepapper, antingen i pappersform eller elektroniskt, och att föra register över ägarna till värdepapperen.

Repa (repo operation): en likvidiserande reverserad transaktionsom grundar sig på ett repoavtal.

Repoavtal (repurchase agreement) eller återköpsavtal: ett återköpsavtal varigenom en tillgång säljs och säljaren samtidigt får rätt och skyldighet att återköpa den till ett närmare angivet pris vid en framtida tidpunkt eller på begäran. Ett sådant avtal liknar upplåning mot säkerhet, med skillnaden att säljaren inte längre är ägare till värdepapperen. Eurosystemet använder repoavtal med fast löptid i sina reverserade transaktioner.

Reverserad transaktion (reverse transaction): en transaktion genom vilken en nationell centralbank köper eller säljer tillgångar enligt ett repoavtal eller lånar ut medel mot säkerheter.

Ränteberäkningskonvention (day-count convention): en konvention som bestämmer det antal dagar som används som grund vid beräkningen av kreditens ränta. Eurosystemet tillämpar faktiskt antal dagar/360 vid sina penningpolitiska transaktioner.

Schablonavdrag (standardised deduction): en fast procentuell andel av det utestående beloppet av skuldförbindelser med en avtalad löptid på upp till två år och penningmarknadspapper som kan dras av från kassakravsbasen av emittenter som inte kan styrka att ett sådant utestående belopp innehas av andra institut som omfattas av Eurosystemets, ECB:s eller en nationell centralbanks kassakravssystem.

Slutgiltig överföring (final transfer): en oåterkallelig och ovillkorlig överföring som fullgör skyldigheten att överföra.

Snabbt anbud (quick tender): ett anbudsförfarande som Eurosystemet använder vid finjusterande transaktioner när det är angeläget att få en snabb effekt på likviditetsläget på marknaden. Snabba anbud verkställs inom 90 minuter och är begränsade till en mindre krets av motparter.

Solvensrisk (solvency risk): risken för förlust på grund av att den som emitterat ett värdepapper/en finansiell tillgång går i konkurs eller att motpartenblir insolvent.

Standardiserade anbud (standard tender): ett anbudsförfarande som Eurosystemet använder i sina regelbundna öppna marknadsoperationer. Standardiserade anbud genomförs inom en tidrymd av 24 timmar. Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna har rätt att delta i standardiserade anbud.

Startdatum (start date): den dag då första ledet i en penningpolitisk transaktion avvecklas. Startdatum motsvarar anskaffningsdagen för transaktioner som grundar sig på repoavtal och valutaswappar.

Strip (separate trading of interest and principal: separat handel i kupong- och mantelbevis, se nollkupongare.

Strukturell transaktion (structural operation): en öppen marknadsoperation som Eurosystemet utför, huvudsakligen för att korrigera banksystemets strukturella likviditetsposition gentemot Eurosystemet.

Stående facilitet (standing facility): en centralbanksfacilitet som motparter kan använda på eget initiativ. Eurosystemet erbjuder två stående faciliteter över natten, utlåningsfaciliteten och inlåningsfaciliteten.

Swappunkt (swap point): skillnaden mellan avistakursen och terminskursen i en valutaswapp.

Target-systemet (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer): bruttoavvecklingssystemet i realtid för betalningar i euro. Target är ett decentraliserat system som består av 15 nationella system för bruttoavveckling i realtid (RTGS), ECB:s betalningsmekanism och interlinkmekanismen.

Tröskelpunkt (trigger point): den på förhand specificerade nivå på värdet av tillförd likviditet som utlöser begäran om tilläggssäkerheter (margin call).

Uppfyllandeperiod (maintenance period): den period som uppfyllandet av kassakravet beräknas på. ECB publicerar en kalender med uppfyllandeperioderna för kasskraven minst tre månader före varje nytt år. Uppfyllandeperioden börjar på dagen för avvecklingen av den första huvudsakliga refinansieringstransaktionen efter det ECB-rådsmöte där den månatliga bedömningen av den penningpolitiska inriktningen skall göras. Vanligtvis slutar de dagen före avvecklingsdagen nästföljande månad. Under särskilda omständigheter kan den publicerade kalendern komma att ändras, bland annat beroende på ändrad planering av ECB-rådets möten.

Utjämningssystem (averaging provision): ett system som tillåter motparter att uppfylla sina kassakrav på basis av sina genomsnittliga kassakravsmedel över uppfyllandeperioden. Utjämningssystemet bidrar till att stabilisera penningmarknadsräntorna genom att ge instituten ett incitament att utjämna effekterna av tillfälliga fluktuationer i likviditeten. Eurosystemets kassakravssystem tillåter utjämning.

Utlåningsfacilitet (marginal lending facility): Eurosystemets stående facilitet som motparter kan använda för att få krediter över natten från en nationell centralbank till en förutbestämd ränta mot godtagbara säkerheter.

Valutaswapp (foreign swapp): samtidiga avista köp/försäljning och terminsköp/försäljning av en valuta mot en annan. Eurosystemet utför penningpolitiska transaktioner i form av valutaswappar varvid de nationella centralbankerna (eller ECB) köper (eller säljer) euro avista mot en utländsk valuta och samtidigt säljer (eller köper) den tillbaka genom en terminsaffär.

Volymanbud (volume tender): se fastränteanbud.

Värdepappersavvecklingssystem (Securities settlement system, SSS): ett system som möjliggör förvar och överföring av värdepapper eller andra finansiella tillgångar oavsett om betalning erhållits (free of payment, FOP) eller enligt principen leverans mot betalning (delivery versus payment, DVP).

Värdepapperscentral, VPC (central securities depository, CSD): en organisation som håller och administrerar värdepapper eller andra finansiella tillgångar, håller konton för värdepappersutgivning samt möjliggör genomförande av kontobaserade värdepapperstransaktioner. Tillgångarna kan existera antingen i fysisk form (men i förvar hos centralen) eller i dematerialiserad form (dvs. de existerar bara som elektroniska registreringar).

Värderingsavdrag (valuation haircut): en riskkontrollåtgärd som tillämpas på underliggande tillgångar som används i reverserade transaktioner. Värderingsavdrag innebär att centralbanken värderar de underliggande tillgångarna till marknadsvärde minus en viss procent (avdrag/haircut). Eurosystemet tillämpar värderingsavdrag som avspeglar vissa drag hos tillgångarna i fråga, exempelvis återstående löptid.

Värderingsdag (valuation date): den dag då de underliggande tillgångarna för en kreditoperation värderas.

Återköpsdag (repurchase date): den dag då köparen är skyldig att sälja tillbaka tillgångar till säljaren i samband med en transaktion enligt ett repoavtal.

Återköpspris (repurchase price): det pris till vilket köparen är skyldig att sälja tillbaka tillgångar till säljaren i samband med en transaktion enligt ett repoavtal. Återköpspriset är lika med summan av anskaffningspriset och den prisdifferens som svarar mot räntan på den likviditet som tillförts under transaktionens löptid.

Återstående löptid (residual maturity): den tid som återstår tills en skuldförbindelse förfaller till betalning.

Öppen marknadsoperation(open market operation): en transaktion som utförs på finansmarknaderna på initiativ av centralbanken. Beroende på deras syfte, regelbundenhet och förfaranden kan Eurosystemets öppna marknadsoperationer indelas i fyra olika kategorier: huvudsakliga refinansieringstransaktioner, långfristiga refinansieringstransaktioner, finjusterande transaktioner och strukturella transaktioner. När det gäller vilka instrument som används är reverserade transaktioner Eurosystemets viktigaste instrument för öppna marknadsoperationer och kan användas vid samtliga fyra kategorier av transaktioner. Emission av skuldcertifikat och direkta köp/försäljningar av värdepapper kan användas för strukturella transaktioner. För finjusterande transaktioner kan direkta köp/försäljningar av värdepapper, valutaswappar och inlåning med fast löptid användas.

Öronmärkningssystem (earmarking system): ett system för förvaltning av säkerheter i centralbankerna där likviditet tillförs mot tillgångar som är öronmärkta för varje enskild transaktion.

BILAGA 3

URVAL AV MOTPARTER VID VALUTAINTERVENTIONER OCH VALUTASWAPPAR FÖR PENNINGPOLITISKA ÄNDAMÅL

Urvalet av motparter vid valutainterventioner och valutaswappar för penningpolitiska ändamål följer en enhetlig ansats oberoende av vilket organisatoriskt arrangemang som väljs för Eurosystemets externa transaktioner. Urvalspolicyn innebär inte att man avlägsnar sig påtagligt från nuvarande marknadspraxis, eftersom den utgår från harmoniseringen av de nationella centralbankernas aktuella ”bästa praxis”. Urvalet av motparter vid Eurosystemets valutainterventioner grundas huvudsakligen på två uppsättningar kriterier.

Den första uppsättningen kriterier grundar sig på försiktighetsprincipen. Ett första försiktighetskriterium är kreditvärdighet. För att bedöma denna används en kombination av olika metoder (t.ex. rating av kreditvärderingsföretag och intern analys av kvoten eget kapital och andra nyckeltal). Ett andra kriterium är att Eurosystemet kräver att alla dess potentiella motparter vid valutainterventioner är föremål för tillsyn av ett erkänt tillsynsorgan. Ett tredje kriterium anger att samtliga motparter i Eurosystemets valutainterventioner måste leva upp till höga etiska krav och ha ett gott anseende.

Så snart minimikravet på försiktighet uppfyllts tillämpas den andra uppsättningen kriterier, som grundar sig på effektivitetshänsyn. Ett första effektivitetskriterium är relaterat till beteendet vad gäller konkurrensprissättning och motpartens förmåga att hantera stora volymer, också under turbulenta marknadsförhållanden. Övriga effektivitetskriterier är bl.a. kvaliteten på den information som motparterna lämnar och hur heltäckande den informationen är.

Kretsen av potentiella valutamotparter är tillräckligt stor och varierande för att garantera att interventioner kan genomföras med nödvändig flexibilitet. Den möjliggör för Eurosystemet att välja mellan olika kanaler vid interventioner. För att kunna intervenera effektivt på olika platser och i olika tidszoner kan Eurosystemet använda motparter i varje internationellt finansiellt centrum. I praktiken återfinns emellertid en betydande del av motparterna inom euroområdet. Kretsen av motparter för valutaswappar för penningpolitiska ändamål motsvarar den krets av motparter etablerade i euroområdet som Eurosystemet väljer ut för valutainterventioner.

De nationella centralbankerna kan tillämpa limitbaserade system för kontroll av sin kreditexponering emot enskilda motparter vid valutaswappar som genomförs i penningpolitiskt syfte.

BILAGA 4

SYSTEM FÖR INRAPPORTERING AV EUROPEISKA CENTRALBANKENS FINANSMARKNADSSTATISTIK (113)

1   Inledning

I rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (114) fastställs kretsen av uppgiftsskyldiga fysiska och juridiska personer (den s.k. referenspopulationen av uppgiftslämnare), sekretessföreskrifter samt lämpliga bestämmelser om genomförande och påföljder i enlighet med artikel 5.4 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (ECBS stadga). I förordningen ges ECB vidare rätt att utöva sina föreskrivande befogenheter för att

| — | fastställa den faktiska rapporterande populationen, |
| --- | --- |

—

fastställa den faktiska rapporterande populationen,

| — | fastställa de krav på inrapportering av statistik som ECB skall ålägga den faktiska rapporterande populationen i deltagande medlemsstater,
  och |
| --- | --- |

—

fastställa de krav på inrapportering av statistik som ECB skall ålägga den faktiska rapporterande populationen i deltagande medlemsstater,

och

| — | ange på vilka villkor ECB och de nationella centralbankerna får utöva sin rätt att verifiera eller inhämta statistiska uppgifter. |
| --- | --- |

—

ange på vilka villkor ECB och de nationella centralbankerna får utöva sin rätt att verifiera eller inhämta statistiska uppgifter.

2   Allmänt

Syftet med Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2423/2001 av den 22 november 2001 om konsoliderade balansräkningar för monetära finansinstitut (ECB/2001/13), i dess ändrade lydelse (115), är att göra det möjligt för ECB och, i enlighet med artikel 5.2 i stadgan, de nationella centralbankerna – som så långt som möjligt skall utföra detta arbete – att samla in det statistiska underlag som behövs för att fullgöra Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter, inte minst uppgiften att utforma och genomföra gemenskapens penningpolitik i enlighet med artikel 105.2 första strecksatsen i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (fördraget). De statistiska uppgifter som samlas in i enlighet med förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, används för att upprätta den konsoliderade balansräkningen för monetära finansinstitut (MFI), vars främsta syfte är att ge ECB en övergripande statistisk bild av den monetära utvecklingen i fråga om aggregerade finansiella tillgångar och skulder för de monetära finansinstituten i medlemsstaterna, vilka betraktas som ett enda ekonomiskt territorium.

ECB:s krav på inrapportering av statistik när det gäller den konsoliderade balansräkningen för MFI-sektorn baseras på tre huvudprinciper.

ECB behöver för det första jämförbar, tillförlitlig och aktuell statistik som samlas in under jämförbara förhållanden inom hela euroområdet. Även om uppgifterna i enlighet med artikel 5.1 och 5.2 i stadgan samlas in på ett decentraliserat sätt av de nationella centralbankerna, och i nödvändig utsträckning tillsammans med annan statistik som krävs på gemenskapsnivå eller nationell nivå, behövs det en tillräcklig grad av harmonisering och efterlevnad av minimikrav på rapportering för att säkerställa ett tillförlitligt statistiskt underlag för fastställandet och genomförandet av den gemensamma penningpolitiken.

För det andra måste de rapporteringsskyldigheter som fastställs i förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, följa principerna om öppenhet och rättssäkerhet. Anledningen är att den nämnda förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig inom hela euroområdet. Genom förordningen åläggs fysiska och juridiska personer direkta skyldigheter och ECB kan förelägga sanktioner om dess rapporteringskrav inte uppfylls (se artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2533/98. Rapporteringsskyldigheterna är därför klart definierade och eventuella beslut som fattas av ECB när det gäller verifikation och inhämtning av statistik kommer att följa identifierbara principer.

För det tredje måste ECB så långt som möjligt begränsa rapporteringsbördan (se artikel 3.a i rådets förordning (EG) nr 2533/98. Det statistiska underlag som de nationella centralbankerna samlar in med stöd av förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, används därför också för att beräkna kassakravsbasen enligt Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1745/2003, av den 12 september 2003 angående tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (ECB/2003/9) (116).

I artiklarna i förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, fastställs den faktiska rapporteringspopulationen, dess rapporteringsskyldigheter och de principer enligt vilka ECB och de nationella centralbankerna normalt utövar sin behörighet att verifiera eller inhämta statistik bara i allmänna ordalag. Närmare information om den statistik som skall inrapporteras för att uppfylla ECB:s rapporteringskrav och de miniminormer som skall iakttas finns i bilagorna I–IV till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse.

3   Faktisk rapporterande population – lista över MFI för statistiska ändamål

MFI omfattar inhemska kreditinstitut enligt gemenskapsrättens definition och alla andra inhemska finansinstitut, vars verksamhet består i att de mottar inlåning och/eller nära substitut för inlåning från andra enheter än MFI och i att de för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) lämnar kredit och/eller placerar i värdepapper. ECB skall upprätta och underhålla en lista över institut som motsvarar denna definition enligt de klassificeringsprinciper som anges i bilaga I till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse. Det är ECB:s direktion som har behörighet att upprätta och underhålla denna lista över MFI för statistiska ändamål. Euroområdets inhemska monetära finansinstitut utgör den faktiska rapporterande populationen.

Nationella centralbanker får bevilja små monetära finansinstitut undantag från rapporteringsskyldigheten om de monetära finansinstitut som bidrar till den månatliga konsoliderade balansräkningen står för minst 95 % av den sammanlagda MFI-balansräkningen i varje deltagande medlemsstat. Dessa undantag ger de nationella centralbankerna möjlighet att tillämpa den metod som kallas ”cutting off the tail”.

4   Skyldigheter i fråga om statistikrapportering

För att upprätta den konsoliderade balansräkningen måste den faktiska rapporterande populationen inkomma med statistiska uppgifter om sin balansräkning varje månad. Ytterligare uppgifter skall lämnas in varje kvartal. Den statistiska information som skall rapporteras finns specificerad i bilaga I till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse.

De relevanta statistiska uppgifterna samlas in av de nationella centralbankerna, som måste fastställa vilka rapporteringsförfaranden som skall följas. Förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, hindrar inte de nationella centralbankerna från att, genom den faktiska rapporteringspopulationen, samla in den statistisk som behövs för att uppfylla ECB:s statistikkrav tillsammans med annan statistikrapportering. Detta kan utgöra en del av en mer omfattande datainsamling för andra statistiska syften som de nationella centralbankerna har upprättat inom sina egna ansvarsområden i enlighet med gemenskapsrätten, nationell lag eller vedertagen praxis. Detta får emellertid inte hindra uppfyllande av statistikkraven i förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse. I enskilda fall kan ECB låta sina krav uppfyllas medelst statistiska uppgifter som samlats in för sådana andra ändamål.

Följden av att en nationell centralbank beviljar ett undantag enligt ovan är att de berörda små monetära finansinstituten åläggs de minskade rapporteringsskyldigheter (bl.a. endast kvartalsrapportering) som är obligatoriska i samband med kassakraven och anges i bilaga II förordning EGB/2001/13, i dess ändrade lydelse. Kraven för små monetära finansinstitut som inte är kreditinstitut fastställs i bilaga III till denna förordning. Monetära finansinstitut som har beviljats undantag kan emellertid välja att fullgöra de fullständiga rapporteringsskyldigheterna.

5   Användning av statistiska uppgifter inom ramen för ECB:s förordning om kassakrav

För att så långt som möjligt begränsa rapporteringsbördan och undvika dubbel insamling av statistik kommer de statistikuppgifter som inrapporteras av monetära finansinstitut inom ramen för förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, även att användas för att beräkna kassakravsbasen inom ramen för förordning ECB/2003/9.

För statistikändamål måste uppgiftslämnarna i själva verket inrapportera uppgifter till sina respektive nationella centralbanker i enlighet med tabell 1 nedan, som ingår i bilaga I till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse. I tabell 1 använder de uppgiftslämnande instituten de rutor som har markerats med ”*” för att beräkna sin kassakravsbas (se ruta 13 i kapitel 7 i denna publikation).

För att göra en korrekt beräkning av den kassakravsbas på vilken en positiv kassakravsprocent skall tillämpas krävs en detaljerad uppdelning på ”inlåning med en överenskommen löptid på över två år”, ”inlåning med en uppsägningstid på över två år” och ”kreditinstituts skulder avseende repoavtal mot”MFI”(”inhemska motparter”och”motparter i andra medlemsstater”)”, ”kassakravspliktiga kreditinstitut samt ECB och nationella centralbanker (NCB)”, ”staten” och ”motparter i övriga utlandet”.

Tabell 1

Uppgifter som ska lämnas varje månad (stockar)

Celler i normal stil rapporteras endast av kassakravspliktiga kreditinstitut

Image

Image

Dessutom kan kreditinstitut som omfattas av kassakrav – beroende på de nationella systemen för insamling av statistikuppgifter och förutsatt att definitioner och klassifikationsprinciper för MFI-balansräkningen i förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, följs helt och fullt – alternativt välja att lämna de uppgifter som behövs för beräkning av kassakravsbasen, med undantag av uppgifter om överlåtbara instrument, i enlighet med tabellen nedan, förutsatt att inga poster i fetstil i den föregående tabellen påverkas.

Bilaga II till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, innehåller specifika bestämmelser och övergångsbestämmelser samt bestämmelser rörande fusioner av kreditinstitut avseende tillämpningen av kassakravssystemet.

I bilaga II till förordning ECB/2001/13 i dess ändrade lydelse, ingår ett rapporteringsschema för små ”tail”-klassificerade kreditinstitut. ”Tail”- klassificerade kreditinstitut skall som ett minimikrav rapportera de kvartalsdata som behövs för att i enlighet med tabell 1a beräkna kassakravsbasen. Dessa institut skall säkerställa att rapporteringen i enlighet med tabell 1a överensstämmer helt med de definitioner och klassificeringar som används i tabell 1. De ”tail”-klassificerade institutens kassakravsbas för tre uppfyllandeperioder beräknas på de kvartalsdata enligt ställningen vid utgången av kvartalet som samlas in av de nationella centralbankerna.

Tabell 1a

Uppgifter för kassakravssystemet som skall lämnas kvartalsvis av små kreditinstitut

| | Kassakravsbasen beräknas som summan av följande kolumner i tabell 1 (Skulder):
  (a)-(b)+(c)+(d)+(e)+(j)-(k)+(l)+(m)+(n)+(s) |
| --- | --- |
| INLÅNING (euro och utländska valutor sammanlagt) | |
| 9. | INLÅNING TOTALT
  9.1e + 9.1x
  9.2e + 9.2x
  9.3e + 9.3x
  9.4e + 9.4x |

Kassakravsbasen beräknas som summan av följande kolumner i tabell 1 (Skulder):

(a)-(b)+(c)+(d)+(e)+(j)-(k)+(l)+(m)+(n)+(s)

INLÅNING (euro och utländska valutor sammanlagt)

9.

INLÅNING TOTALT

9.1e + 9.1x

9.2e + 9.2x

9.3e + 9.3x

9.4e + 9.4x

varav:

9.2e + 9.2x med överenskommen löptid över 2 år

varav:

9.3e + 9.3x med uppsägningstid över 2 år

Frivillig uppgift

varav:

9.4e + 9.4x repor

Utelöpande emissioner, kolumn (t) i tabell 1 (Skulder)

OMSÄTTBARA INSTRUMENT

(euro och utländska valutor sammanlagt)

| 11 | EMITTERADE VÄRDEPAPPER
  11e + 11x med överenskommen löptid upp till 2 år |
| --- | --- |

11

EMITTERADE VÄRDEPAPPER

11e + 11x med överenskommen löptid upp till 2 år

| 11 | EMITTERADE VÄRDEPAPPER
  11e + 11x med överenskommen löptid över 2 år |
| --- | --- |

11

EMITTERADE VÄRDEPAPPER

11e + 11x med överenskommen löptid över 2 år

I bilagan ingår också bestämmelser om rapportering på konsoliderad basis. Efter tillstånd från Europeiska centralbanken (ECB) får kassakravspliktiga kreditinstitut tillämpa konsoliderad statistikrapportering för en grupp av kassakravspliktiga kreditinstitut inom samma nationella territorium, förutsatt att alla de berörda instituten har avstått från möjligheten att avräkna ett generellt avdrag från sitt kassakrav. Avdragsmöjligheten kvarstår dock för gruppen som helhet. Alla sådana institut uppräknas var för sig i ECB:s lista över monetära finansinstitut (MFI).

Bilagan innehåller även bestämmelser som skall tillämpas på fusionerande kreditinstitut. I denna bilaga har termerna ”fusion”, ”fusionerande institut” och ”förvärvande institut” den betydelse som anges i förordning ECB/2003/9. För den uppfyllandeperiod under vilken en fusion träder i kraft skall kassakraven för det förvärvande institutet beräknas och fullgöras i enlighet med artikel 13 i nämnda förordning. För de följande uppfyllandeperioderna skall kassakravet för det förvärvande institutet i tillämpliga fall beräknas på grundval av en kassakravsbas och statistikuppgifter i enlighet med särskilda regler (se tabellen i tillägget till bilaga II till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse). I annat fall skall de vanliga reglerna för rapportering av statistikuppgifter och beräkning av kassakrav i enlighet med artikel 3 i förordning ECB/2003/9 gälla. Den berörda nationella centralbanken får vidare ge det förvärvande institutet tillstånd att uppfylla sin skyldighet att lämna statistiska uppgifter genom ett tillfälligt förfarande. Detta undantag från normala rapporteringsförfaranden måste begränsas till att gälla kortast möjliga tid och får inte överskrida sex månader räknat från det att fusionen trätt i kraft. Detta undantag påverkar inte det förvärvande institutets skyldighet att uppfylla sina rapporteringsskyldigheter enligt förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, och, i förekommande fall, dess skyldighet att uppfylla de fusionerande institutens rapporteringsskyldigheter. Det förvärvande institutet är skyldigt att när avsikten att fusionera har blivit offentlig och i god tid innan fusionen träder i kraft informera den relevanta nationella centralbanken om vilka förfaranden som det har för avsikt att tillämpa för att fullgöra sina skyldigheter att rapportera statistik i samband med fastställandet av kassakraven.

6   Verifikation och inhämtning av statistik

I normala fall utövar ECB och de nationella centralbankerna sin rätt att kontrollera och samla in statistiska uppgifter när miniminormerna för överföring, riktighet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering inte uppfylls. Miniminormerna anges i bilaga IV till förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse.

7   Icke deltagande medlemsstater

Eftersom en förordning utfärdad med stöd av artikel 34.1 i stadgan inte medför några rättigheter eller skyldigheter för medlemsstater med undantag (artikel 43.1 i stadgan) eller för Danmark (punkt 2 i protokollet om vissa bestämmelser angående Danmark) och inte är tillämplig på Storbritannien (punkt 8 i protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland) är förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse, endast tillämplig i de deltagande medlemsstaterna.

Artikel 5 i stadgan rörande ECB:s och de nationella centralbankernas behörighet på statistikområdet och rådets förordning (EG) nr 2533/98 är emellertid tillämpliga i alla medlemsstater. Tillsammans med artikel 10 (f.d. artikel 5) i fördraget innebär detta också en skyldighet för de icke deltagande medlemsstaterna att på nationell nivå utforma och genomföra alla åtgärder som de anser nödvändiga för att statistiska uppgifter skall kunna samlas in i enlighet med ECB:s krav på statistikrapportering och för att förberedelser i god tid skall kunna göras på statistikområdet så att de kan bli deltagande medlemsstater. Denna skyldighet anges uttryckligen i artikel 4 och i det sjuttonde skälet i rådets förordning (EG) nr 2533/98. För tydlighetens skull erinras om denna skyldighet i de inledande skälen i förordning ECB/2001/13, i dess ändrade lydelse.

BILAGA 5

EUROSYSTEMETS WEBBPLATSER

| Centralbank | Webbplats |
| --- | --- |
| Europeiska centralbanken | www.ecb.int |
| Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | www.nbb.be eller www.bnb.be |
| Deutsche Bundesbank | www.bundesbank.de |
| Bank of Greece | www.bankofgreece.gr |
| Banco de España | www.bde.es |
| Banque de France | www.banque-france.fr |
| Central Bank and Financial Services Authority of Ireland | www.centralbank.ie |
| Banca d’Italia | www.bancaditalia.it |
| Banque centrale du Luxembourg | www.bcl.lu |
| De Nederlandsche Bank | www.dnb.nl |
| Oesterreichische Nationalbank | www.oenb.at |
| Banco de Portugal | www.bportugal.pt |
| Banka Slovenije | www.bsi.si |
| Finlands Bank | www.bof.fi |

Centralbank

Webbplats

Europeiska centralbanken

www.ecb.int

Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

www.nbb.be eller www.bnb.be

Deutsche Bundesbank

www.bundesbank.de

Bank of Greece

www.bankofgreece.gr

Banco de España

www.bde.es

Banque de France

www.banque-france.fr

Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

www.centralbank.ie

Banca d’Italia

www.bancaditalia.it

Banque centrale du Luxembourg

www.bcl.lu

De Nederlandsche Bank

www.dnb.nl

Oesterreichische Nationalbank

www.oenb.at

Banco de Portugal

www.bportugal.pt

Banka Slovenije

www.bsi.si

Finlands Bank

www.bof.fi

BILAGA 6

FÖRFARANDEN OCH SANKTIONER SOM SKALL TILLÄMPAS OM EN MOTPART INTE FULLGÖR SINA SKYLDIGHETER

1.   Straffavgifter

Om en motpart bryter mot reglerna rörande anbud (121), bilaterala transaktioner (122), användningen av underliggande tillgångar (123), eller mot förfarandena vid dagens slut och villkoren för tillträde till utlåningsfaciliteten (124) skall Eurosystemet utdöma straffavgifter enligt följande:

| a) | Vid överträdelser av reglerna rörande anbud, bilaterala transaktioner och användning av underliggande tillgångar ska, för den första och den andra överträdelsen som inträffar under en tolvmånadersperiod, en straffavgift utdömas för varje överträdelse. De tillämpliga straffavgifterna skall beräknas till utlåningsräntan plus 2,5 procentenheter.
  Vid överträdelser av reglerna rörande anbud och bilaterala transaktioner skall straffavgifterna beräknas på grundval av den säkerhet eller det kontanta belopp som motparten inte har kunnat avveckla, multiplicerat med koefficienten 7/360.
  Vid överträdelser av reglerna rörande användningen av underliggande tillgångar skall straffavgifterna beräknas på grundval av de icke godtagbara tillgångar (eller de tillgångar som motparten inte får använda), vilka motparten antingen 1) har levererat till en nationell centralbank eller till ECB eller 2) inte har dragit tillbaka inom 20 arbetsdagar räknat från den händelse varigenom tillgångarna blev icke godtagbara eller inte längre får användas av motparten. Den resulterande siffran skall multipliceras med koefficienten 1/360. |
| --- | --- |

a)

Vid överträdelser av reglerna rörande anbud, bilaterala transaktioner och användning av underliggande tillgångar ska, för den första och den andra överträdelsen som inträffar under en tolvmånadersperiod, en straffavgift utdömas för varje överträdelse. De tillämpliga straffavgifterna skall beräknas till utlåningsräntan plus 2,5 procentenheter.

Vid överträdelser av reglerna rörande anbud och bilaterala transaktioner skall straffavgifterna beräknas på grundval av den säkerhet eller det kontanta belopp som motparten inte har kunnat avveckla, multiplicerat med koefficienten 7/360.

Vid överträdelser av reglerna rörande användningen av underliggande tillgångar skall straffavgifterna beräknas på grundval av de icke godtagbara tillgångar (eller de tillgångar som motparten inte får använda), vilka motparten antingen 1) har levererat till en nationell centralbank eller till ECB eller 2) inte har dragit tillbaka inom 20 arbetsdagar räknat från den händelse varigenom tillgångarna blev icke godtagbara eller inte längre får användas av motparten. Den resulterande siffran skall multipliceras med koefficienten 1/360.

| b) | Den första gången reglerna avseende förfaranden vid dagens slut eller tillträde till utlåningsfaciliteten överträds skall den straffavgift som kan utdömas beräknas till utlåningsräntan plus 5 procentenheter. Vid upprepade överträdelser skall räntan på straffavgifterna höjas med ytterligare 2,5 procentenheter varje gång som detta inträffar under en tolvmånadersperiod, beräknat på grundval av det berörda beloppet i samband med den obehöriga användningen av utlåningsfaciliteten. |
| --- | --- |

b)

Den första gången reglerna avseende förfaranden vid dagens slut eller tillträde till utlåningsfaciliteten överträds skall den straffavgift som kan utdömas beräknas till utlåningsräntan plus 5 procentenheter. Vid upprepade överträdelser skall räntan på straffavgifterna höjas med ytterligare 2,5 procentenheter varje gång som detta inträffar under en tolvmånadersperiod, beräknat på grundval av det berörda beloppet i samband med den obehöriga användningen av utlåningsfaciliteten.

2.   Andra påföljder än straffavgifter

Eurosystemet skall avstänga en motpart för överträdelser av reglerna rörande anbud och bilaterala transaktioner eller reglerna rörande underliggande tillgångar enligt följande:

2.1   Avstängning efter överträdelse av reglerna rörande anbud och bilaterala transaktioner

Om en tredje överträdelse av samma slag inträffar under en tolvmånadersperiod skall Eurosystemet, förutom att utdöma en straffavgift, som beräknas i enlighet med avsnitt 1, under en bestämd period avstänga motparten från senare marknadsoperation(er) som är av samma slag och som genomförs enligt samma förfarande. Avstängning skall tillämpas enligt följande skala:

| a) | Avstängningen skall gälla i en månad om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör upp till 40 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum. |
| --- | --- |

a)

Avstängningen skall gälla i en månad om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör upp till 40 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum.

| b) | Avstängningen skall gälla i två månader om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör mellan 40 % och 80 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum. |
| --- | --- |

b)

Avstängningen skall gälla i två månader om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör mellan 40 % och 80 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum.

| c) | Avstängningen skall gälla i tre månader om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör mellan 80 % och 100 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum. |
| --- | --- |

c)

Avstängningen skall gälla i tre månader om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna utgör mellan 80 % och 100 % av de totala säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats när den tredje överträdelsen ägde rum.

Utan att detta påverkar tillämpningen av delavsnitt c nedan skall dessa straffavgifter och avstängningsåtgärder även tillämpas vid varje därpå följande överträdelse under varje tolvmånadersperiod.

2.2   Avstängning efter överträdelse av reglerna rörande underliggande tillgångar

Om en tredje överträdelse inträffar inom en tolvmånadersperiod skall Eurosystemet, förutom att utdöma en straffavgift, som beräknas i enlighet med avsnitt 1 ovan, avstänga motparten från den därpå följande öppna marknadsoperationen.

Utan att detta påverkar tillämpningen av delavsnitt c nedan skall dessa straffavgifter och avstängningsåtgärder även tillämpas vid varje därpå följande överträdelse under varje tolvmånadersperiod.

2.3   I exceptionella fall avstängning från tillträde till alla kommande penningpolitiska transaktioner under en bestämd period

I exceptionella fall, när detta är nödvändigt med hänsyn till överträdelsens allvarliga karaktär och särskilt det berörda beloppet samt överträdelsens frekvens och varaktighet, kan man utdöma en straffavgift som beräknas i enlighet med avsnitt 1 ovan och dessutom överväga att avstänga motparten från tillträde till alla kommande penningpolitiska transaktioner under en tremånadersperiod.

2.4   Institut som är belägna i andra medlemsstater

Eurosystemet får vidare besluta huruvida den avstängningsåtgärd som enligt förslaget skall vidtas gentemot den överträdande motparten också skall omfatta institutets filialer i andra medlemsstater.

BILAGA 7

UPPLÅTANDE AV GILTIGA SÄKERHETER UPPLÅTS I KREDITFORDRINGAR

För att säkerställa att en giltig säkerhet upplåts i kreditfordringar och att kreditfordringarna snabbt kan realiseras om en motpart fallerar, skall följande rättsliga krav uppfyllas:

| — | Kontroll av att kreditfordringar existerar: De nationella centralbankerna skall vidta åtminstone följande åtgärder för att kontrollera att de kreditfordringar som lämnas som säkerhet till Eurosystemet existerar: i) Minst en gång i kvartalet skall motparten göra en självcertifiering och lämna garantier till den nationella centralbanken att de kreditfordringar som lämnats som säkerhet existerar. Istället för detta kan man även göra en avstämning mot uppgifter i centrala kreditregister när dylika register finns. ii) De berörda nationella centralbankerna, tillsynsmyndigheterna eller externa revisorerna skall genomföra en engångskontroll av de förfaranden som motparten tillämpar för att lämna uppgifter till Eurosystemet om huruvida kreditfordringar existerar. iii) De nationella centralbankerna, de berörda kreditregistren, tillsynsmyndigheterna eller externa revisorerna skall göra stickprov av kvaliteten och riktigheten i självcertifieringen.
  Den kvartalsvisa självcertifieringen och garantin i punkt i) ovan innebär att Eurosystemets motparter i skriftlig form måste






  — | bekräfta och försäkra att de kreditfordringar som lämnats till den nationella centralbanken uppfyller de kriterier på godtagbarhet som tillämpas inom Eurosystemet, |
| --- | --- | --- |

—

Kontroll av att kreditfordringar existerar: De nationella centralbankerna skall vidta åtminstone följande åtgärder för att kontrollera att de kreditfordringar som lämnas som säkerhet till Eurosystemet existerar: i) Minst en gång i kvartalet skall motparten göra en självcertifiering och lämna garantier till den nationella centralbanken att de kreditfordringar som lämnats som säkerhet existerar. Istället för detta kan man även göra en avstämning mot uppgifter i centrala kreditregister när dylika register finns. ii) De berörda nationella centralbankerna, tillsynsmyndigheterna eller externa revisorerna skall genomföra en engångskontroll av de förfaranden som motparten tillämpar för att lämna uppgifter till Eurosystemet om huruvida kreditfordringar existerar. iii) De nationella centralbankerna, de berörda kreditregistren, tillsynsmyndigheterna eller externa revisorerna skall göra stickprov av kvaliteten och riktigheten i självcertifieringen.

Den kvartalsvisa självcertifieringen och garantin i punkt i) ovan innebär att Eurosystemets motparter i skriftlig form måste

—

bekräfta och försäkra att de kreditfordringar som lämnats till den nationella centralbanken uppfyller de kriterier på godtagbarhet som tillämpas inom Eurosystemet,

| — | bekräfta och försäkra att ingen av de kreditfordringar som inlämnats som underliggande tillgångar samtidigt används som säkerhet med någon tredje part som förmånstagare, samt garantera att motparten inte kommer att mobilisera någon kreditfordran och lämna den som säkerhet till någon tredje part, |
| --- | --- |

—

bekräfta och försäkra att ingen av de kreditfordringar som inlämnats som underliggande tillgångar samtidigt används som säkerhet med någon tredje part som förmånstagare, samt garantera att motparten inte kommer att mobilisera någon kreditfordran och lämna den som säkerhet till någon tredje part,

| — | bekräfta och försäkra att de omedelbart eller senast inom loppet av följande arbetsdag meddelar vederbörande nationella centralbank om allt som i väsentlig grad påverkar det egentliga avtalsförhållandet mellan motparten och den berörda nationella centralbanken, i synnerhet om förtida, partiella eller fullständiga återbetalningar, nedgraderingar eller väsentliga förändringar i villkoren för kreditfordran. |
| --- | --- |

—

bekräfta och försäkra att de omedelbart eller senast inom loppet av följande arbetsdag meddelar vederbörande nationella centralbank om allt som i väsentlig grad påverkar det egentliga avtalsförhållandet mellan motparten och den berörda nationella centralbanken, i synnerhet om förtida, partiella eller fullständiga återbetalningar, nedgraderingar eller väsentliga förändringar i villkoren för kreditfordran.

För att sådana kontroller som beskrivs i punkt ii) och iii) ovan (engångskontroller och stickprovskontroller) skall kunna genomföras, måste tillsynsmyndigheterna och i synnerhet de nationella centralbankerna eller de externa revisorerna vara behöriga att genomföra denna utredning. Detta bemyndigande kan vid behov fastställas genom avtal. Det kan också baseras på gällande nationella krav.

| — | Meddelande till gäldenären om att kreditfordran mobiliseras eller om att en dylik mobilisering registreras: Nedanstående krav gäller för meddelandet till gäldenären om att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet, med beaktande av att de berörda jurisdiktionerna har olika karaktär:






  a) | I vissa medlemsstater är villkoret för att mobiliseringen skall vara giltig enligt nationell lagstiftning att gäldenären får ett meddelande om att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. Detta fastställs i förekommande fall i tillämplig nationell dokumentation. I dessa medlemsstater ställs det rättsliga krav på att gäldenären får ett sådant meddelande i förväg för att kreditfordran skall vara godtagbar. Kravet på att meddela gäldenären i förväg för att kreditfordran skall vara godtagbar innebär att gäldenären skall få meddelande av motparten eller av den nationella centralbanken (fastställs i tillämplig nationell dokumentation) om att motparten mobiliserar en kreditfordran och lämnar den som säkerhet med den nationella centralbanken som förmånstagare. Detta skall meddelas i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. |
| --- | --- | --- |

—

Meddelande till gäldenären om att kreditfordran mobiliseras eller om att en dylik mobilisering registreras: Nedanstående krav gäller för meddelandet till gäldenären om att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet, med beaktande av att de berörda jurisdiktionerna har olika karaktär:

a)

I vissa medlemsstater är villkoret för att mobiliseringen skall vara giltig enligt nationell lagstiftning att gäldenären får ett meddelande om att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. Detta fastställs i förekommande fall i tillämplig nationell dokumentation. I dessa medlemsstater ställs det rättsliga krav på att gäldenären får ett sådant meddelande i förväg för att kreditfordran skall vara godtagbar. Kravet på att meddela gäldenären i förväg för att kreditfordran skall vara godtagbar innebär att gäldenären skall få meddelande av motparten eller av den nationella centralbanken (fastställs i tillämplig nationell dokumentation) om att motparten mobiliserar en kreditfordran och lämnar den som säkerhet med den nationella centralbanken som förmånstagare. Detta skall meddelas i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet.

| b) | I vissa andra medlemsstater är villkoret för att mobiliseringen skall vara giltig att man i ett register med publicitetsverkan antecknar att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. I vissa fall är registreringen och offentliggörandet ett villkor för att den berörda kreditfordran ges prioritet enligt nationell lagstiftning. Detta fastställs i förekommande fall i tillämplig nationell dokumentation. I dessa fall kommer sådan registrering att krävas i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. |
| --- | --- |

b)

I vissa andra medlemsstater är villkoret för att mobiliseringen skall vara giltig att man i ett register med publicitetsverkan antecknar att kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet. I vissa fall är registreringen och offentliggörandet ett villkor för att den berörda kreditfordran ges prioritet enligt nationell lagstiftning. Detta fastställs i förekommande fall i tillämplig nationell dokumentation. I dessa fall kommer sådan registrering att krävas i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet.

| c) | Den sista kategorin omfattar de medlemsstater där det som nämns i a) och b) ovan inte gäller, dvs. där det enligt vad som fastställs i berörd nationell dokumentation inte krävs att gäldenären skall få ett meddelande i förväg eller att man skall anteckna kreditfordran i ett register med publicitetsverkan att den mobiliseras och lämnas som säkerhet. I sådana fall måste gäldenären få meddelandet i efterhand. I sådana fall då gäldenären meddelas i efterhand måste gäldenären omedelbart efter kredithändelsen få meddelande av motparten eller av den nationella centralbanken (enligt nationella regler) om att kreditfordran har mobiliserats och lämnas som säkerhet med den nationella centralbanken som förmånstagare. ”Kredithändelse” innebär betalningsinställelse eller liknande händelse, enligt vad som fastställs i tillämplig nationell dokumentation.
  Det föreligger inget krav på att meddelande skall lämnas i sådana fall där kreditfordringarna är innehavarinstrument för vilka det enligt tillämplig nationell lagstiftning inte erfordras att meddelande lämnas. I dylika fall krävs det att sådana innehavarinstrument konkret skall överföras till den berörda nationella centralbanken. Detta skall göras i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet.
  Ovanstående krav är minimikrav. De nationella centralbankerna kan fatta beslut om att kräva antingen meddelande i förväg eller registrering även i andra fall än i de ovan nämnda, i enlighet med nationella regler. |
| --- | --- |

c)

Den sista kategorin omfattar de medlemsstater där det som nämns i a) och b) ovan inte gäller, dvs. där det enligt vad som fastställs i berörd nationell dokumentation inte krävs att gäldenären skall få ett meddelande i förväg eller att man skall anteckna kreditfordran i ett register med publicitetsverkan att den mobiliseras och lämnas som säkerhet. I sådana fall måste gäldenären få meddelandet i efterhand. I sådana fall då gäldenären meddelas i efterhand måste gäldenären omedelbart efter kredithändelsen få meddelande av motparten eller av den nationella centralbanken (enligt nationella regler) om att kreditfordran har mobiliserats och lämnas som säkerhet med den nationella centralbanken som förmånstagare. ”Kredithändelse” innebär betalningsinställelse eller liknande händelse, enligt vad som fastställs i tillämplig nationell dokumentation.

Det föreligger inget krav på att meddelande skall lämnas i sådana fall där kreditfordringarna är innehavarinstrument för vilka det enligt tillämplig nationell lagstiftning inte erfordras att meddelande lämnas. I dylika fall krävs det att sådana innehavarinstrument konkret skall överföras till den berörda nationella centralbanken. Detta skall göras i förväg eller vid den tidpunkt då kreditfordran mobiliseras och lämnas som säkerhet.

Ovanstående krav är minimikrav. De nationella centralbankerna kan fatta beslut om att kräva antingen meddelande i förväg eller registrering även i andra fall än i de ovan nämnda, i enlighet med nationella regler.

| — | Inga begränsningar gällande banksekretess och konfidentialitet: Motparten är inte tvungen att inhämta godkännande från gäldenären för att offentliggöra uppgifter om kreditfordran och gäldenären. Detta krävs av Eurosystemet för att säkerställa att en giltig säkerhet skapas för kreditfordringar samt att kreditfordringarna snabbt kan realiseras om motparten fallerar. Motparten och gäldenären skall genom avtal fastställa att gäldenären utan förbehåll godkänner att sådana uppgifter om kreditfordran och gäldenären lämnas till Eurosystemet. Avtal fordras inte om det i nationell dokumentation fastställs, att nationell lagstiftning inte inskränker spridning av sådan information. |
| --- | --- |

—

Inga begränsningar gällande banksekretess och konfidentialitet: Motparten är inte tvungen att inhämta godkännande från gäldenären för att offentliggöra uppgifter om kreditfordran och gäldenären. Detta krävs av Eurosystemet för att säkerställa att en giltig säkerhet skapas för kreditfordringar samt att kreditfordringarna snabbt kan realiseras om motparten fallerar. Motparten och gäldenären skall genom avtal fastställa att gäldenären utan förbehåll godkänner att sådana uppgifter om kreditfordran och gäldenären lämnas till Eurosystemet. Avtal fordras inte om det i nationell dokumentation fastställs, att nationell lagstiftning inte inskränker spridning av sådan information.

| — | Inga begränsningar gällande mobilisering av kreditfordran: Motparterna skall säkerställa att kreditfordringarna är fullt överförbara och kan mobiliseras utan inskränkning och lämnas som säkerhet med Eurosystemet som förmånstagare. Det bör inte finnas några förbehåll gällande mobilisering i avtalet om kreditfordran eller i andra kontraktsarrangemang mellan motparten och gäldenären, såvida inte nationell lagstiftning uttryckligen ger Eurosystemet en privilegierad ställning i fråga om mobilisering av säkerheter, oberoende av kontraktuella restriktioner. |
| --- | --- |

—

Inga begränsningar gällande mobilisering av kreditfordran: Motparterna skall säkerställa att kreditfordringarna är fullt överförbara och kan mobiliseras utan inskränkning och lämnas som säkerhet med Eurosystemet som förmånstagare. Det bör inte finnas några förbehåll gällande mobilisering i avtalet om kreditfordran eller i andra kontraktsarrangemang mellan motparten och gäldenären, såvida inte nationell lagstiftning uttryckligen ger Eurosystemet en privilegierad ställning i fråga om mobilisering av säkerheter, oberoende av kontraktuella restriktioner.

| — | Inga begränsningar gällande realisering av kreditfordran: Avtalet om kreditfordran eller övriga kontraktsarrangemang mellan motparten och gäldenären skall inte innehålla några begränsningar gällande realiseringen av den kreditfordran som används som säkerhet, och inte heller något krav på form, tid eller andra krav gällande realiseringen. |
| --- | --- |

—

Inga begränsningar gällande realisering av kreditfordran: Avtalet om kreditfordran eller övriga kontraktsarrangemang mellan motparten och gäldenären skall inte innehålla några begränsningar gällande realiseringen av den kreditfordran som används som säkerhet, och inte heller något krav på form, tid eller andra krav gällande realiseringen.

---

(1)  ECB-rådet har enats om att använda termen ”Eurosystemet” för den sammansättning av centralbanker genom vilken Europeiska centralbankssystemet utför sina grundläggande uppgifter, dvs. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har infört den gemensamma valutan i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

1

(2)  Noteras bör att de nationella centralbankerna i de EU-medlemsstater som inte har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (fördraget) bibehåller sin penningpolitiska självständighet enligt sina nationella lagar och därför inte deltar i den gemensamma penningpolitiken.

2

(3)  I detta dokument avses med ”nationella centralbanker” centralbankerna i de medlemsstater som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.

3

(4)  I detta dokument avses med ”medlemsstater” de medlemsstater som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.

4

(5)  Olika förfaranden för att genomföra Eurosystemets öppna marknadsoperationer, dvs. standardiserade anbudsförfaranden, snabba anbudsförfaranden och bilaterala förfaranden, beskrivs i kapitel 5. Standardiserade anbud utförs inom en tidsram på högst 24 timmar räknat från annonseringen av anbudsvillkoren till bekräftelsen av tilldelningar. Alla motparter som uppfyller de generella kriterierna enligt avsnitt 2.1 har rätt att delta i standardiserade anbudsförfaranden. Snabba anbudsförfaranden verkställs inom en tidsram på 90 minuter. Eurosystemet kan begränsa deltagandet i snabba anbudsförfaranden till en mindre krets av motparter. Med ”bilaterala förfaranden” avses alla förfaranden där Eurosystemet agerar direkt i förhållande till en eller flera motparter utan att använda anbudsförfaranden. Bilaterala förfaranden inkluderar transaktioner som görs över börser eller genom ombud.

5

Standardiserade anbud

Snabba anbudsförfaranden

(6)  För direkta köp och försäljningar begränsas kretsen av motparter inte på förhand.

6

(7)  Den harmoniserade tillsynen av kreditinstitut grundas på Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, Europeiska unionens officiella tidning (EUT) L 177, 30.06.2006, s. 1.

7

(8)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 4.

8

(9)  EGT L 264, 12.10.1999, s. 21.

9

(10)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 1.

10

(11)  EUT L 250, 2.10.2003, s. 10.

11

(12)  De huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktionerna genomförs enligt Eurosystemets på förhand offentliggjorda anbudskalender (se även avsnitt 5.1.2) som finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int) samt Eurosystemets webbplatser (bilaga 5).

12

(13)  Löptiden för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner kan variera tillfälligt, bl.a. på grund av nationella helgdagar i medlemsstaterna.

13

(14)  Inlåning med fast löptid mottas på konton i de nationella centralbankerna även när ECB genomför sådana transaktioner centraliserat.

14

(15)  I vissa medlemsstater håller kanske den nationella centralbanken (eller något av dess kontor) inte öppet för penningpolitiska operationer på vissa av Eurosystemets bankdagar på grund av nationella eller regionala helgdagar. Den nationella centralbanken är då skyldig att underrätta motparterna på förhand om vilka förfaranden som skall tillämpas för tillträde till inlåningsfaciliteten på en sådan helgdag.

15

(16)  Dagar då Target-systemet är stängt meddelas på ECB:s webbplats (www.ecb.int) samt på Eurosystemets webbplatser (bilaga 5).

16

(17)  Med ”Eurosystemets bankdagar” avses i detta dokument alla dagar då ECB och minst en nationell centralbank håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska operationer.

17

(18)  Räntebeslut fattas av ECB-rådet. Dessa beslut fattas normalt när ECB-rådet utvärderar den penningpolitiska inriktningen (vid det första sammanträdet i månaden) och beslutet träder i kraft fr.om. nästa uppfyllandeperiod.

18

(19)  Operativa skillnader kan förekomma på grund av skillnader i kontostruktur i de nationella centralbankerna i euroområdet.

19

(20)  På grund av skillnader i kontostruktur mellan de nationella centralbankerna kan ECB tillåta att de nationella centralbankerna tillämpar tillträdesvillkor som skiljer sig något från dem som avses här. De nationella centralbankerna skall tillhandahålla information om sådana avvikelser från de tillträdesvillkor som beskrivs i detta dokument.

20

(21)  Se fotnot 1 i det här kapitlet.

21

(22)  Se fotnot 2 i det här kapitlet.

22

(23)  Se fotnot 4 i det här kapitlet..

23

(24)  Vid anbud på valutaswappar till fast kurs fastställer ECB transaktionens swappunkter och motparterna anger till vilket belopp i den valuta som hålls fast de är villiga att sälja (och återköpa) eller köpa (och sälja tillbaka) till vid ifrågavarande kurs.

24

(25)  Vid anbud på valutaswappar till rörlig kurs lämnar motparterna anbud på ett belopp i den valuta som hålls fast och anger till vilken swappunktsnotering de är villiga att genomföra transaktionen.

25

(26)  Kalendern för Eurosystemets anbudsförfaranden finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int) samt på Eurosystemets webbplatser (bilaga 5).

26

(27)  Med NCB-bankdag avses i detta dokument alla dagar då den nationella centralbanken i en given medlemsstat håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska operationer. I vissa medlemsstater kan filialer till den nationella centralbanken hålla stängt på NCB-bankdagar på grund av lokala eller regionala helgdagar. Den nationella centralbanken skall då underrätta motparterna i förväg om hur de transaktioner som gäller de stängda kontoren skall skötas.

27

(28)  På grund av julen genomförs december månads transaktion normalt en vecka tidigare, dvs. onsdagen före.

28

(29)  Vid anbud på valutaswappar till fast kurs skall motparten ange till vilket belopp den är beredd att handla med Eurosystemet i den valuta som hålls fast.

29

(30)  Vid emission av sina skuldcertifikat kan ECB bestämma att anbuden skall uttryckas i form av pris, och inte i form av en ränta. Priserna skall då noteras som en procentsats av det nominella värdet.

30

(31)  Vid valutaswappar till rörlig kurs skall motparten ange till vilket belopp den är beredd att handla med Eurosystemet i den valuta som hålls fast, samt motsvarande swappunkt.

31

(32)  Eller att avveckla i kontanta medel vid likviditetsdränerande transaktioner.

32

(33)  Swappunktsnoteringar förtecknas i stigande ordningsföljd med beaktande av noteringens tecken, vilket beror på vilket tecken räntedifferensen mellan den utländska valutan och euron har. Skulle räntan på den utländska valutan under swappens löptid överstiga motsvarande ränta på euron är swappunktsnoteringen positiv (handlas till premium, vilket innebär att eurons terminskurs är starkare än avistakursen). Skulle däremot räntan på den utländska valutan vara lägre än motsvarande euroränta är swappunktsnoteringen negativ (handlas till discount, vilket innebär att eurons terminskurs är svagare än avistakursen).

33

(34)  ECB-rådet kan besluta om finjusterande bilaterala transaktioner, i undantagsfall, också kan utföras av ECB.

34

(35)  En beskrivning av standarderna för användning av godkända värdepappersavvecklingssystem i euroområdet och en uppdaterad förteckning över godkända förbindelser mellan dessa system finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

35

(36)  T är kontraktsdagen. Avvecklingsdagen skall vara en av Eurosystemets bankdagar.

36

(37)  Om den normala avvecklingsdagen för huvudsakliga eller långfristiga refinansieringstransaktioner inte är en bankdag kan ECB besluta om en annan avvecklingsdag, med möjlighet även till avveckling under samma dag. Avvecklingsdagarna för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner anges på förhand i Eurosystemets kalender för anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1.2).

37

(38)  Tidsfristen för en begäran om tillträde till Eurosystemets stående faciliteter förlängs med ytterligare 30 minuter på Eurosystemets sista bankdag i en uppfyllandeperiod för kassakravet.

38

(39)  Likviditetsdränerande öppna marknadsoperationer som är gjorda genom direkta köp/försäljningar eller genom reverserade transaktioner baseras också på underliggande värdepapper. För underliggande värdepapper som används vid likviditetsdränerande reverserade transaktioner är godtagbarhetskriterierna desamma som de som tillämpas för underliggande värdepapper vid likvidiserande öppna marknadsoperationer i form av reverserade transaktioner. Värderingsavdrag tillämpas inte på likviditetsdränerande transaktioner.

39

(40)  Grupp två-tillgångar som inte är kvalificerade enligt godtagbarhetskriterierna för den gemensamma listan kommer att vara giltiga till den 31 maj 2007 och värderingsavdrag för marknadsnoterade grupp-två-tillgångar (enligt allmän dokumentation publicerad i februari 2005) kommer att fortsätta gälla till dess. ECB-rådet har även beslutat att franska s.k. ”fonds communs de créances (FCC)” i grupp ett-listan kommer att godtas under en övergångsperiod fram t.o.m. den 31 december 2008.

40

(41)  För en viss kategori icke marknadsnoterade tillgångar, s.k. kreditfordringar, gäller en interimsperiod fram till den 31 december 2011 och under denna period kan ett begränsat antal godtagbarhetskriterier och operationella kriterier skilja sig åt inom euroområdet (se avsnitt 6.2.2).

41

(42)  Denna förteckning offentliggörs och uppdateras dagligen på ECBs webbplats (www.ecb.int). Marknadsnoterade tillgångar utgivna av ett icke-finansiellt företag utan rating av ett externt kreditbedömningsinstitut (ECAI) för emissionen, emittenten eller borgensmannen tas inte upp på den offentliga listan över godkända tillgångar. För dessa skuldförbindelser avgörs godtagbarhetsstatus av vilken typ av kreditbedömning som väljs av respektive motpart i enlighet med de ECAF-regler som är tillämpliga på kreditfordringarna (se avsnitt 6.3.3).

42

(43)  Rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), (EGT L 375, 31.12.1985, s. 3), enligt ändring genom direktiv 2005/1/EG (EUT L 79, 24.3.2005, s. 9).

43

(44)  Från den 1 januari 2007 måste internationella skuldförbindelser emitteras i s.k. New Global Note-form för att vara godtagbara, och de måste deponeras hos en Common Safekeeper, som är en internationell värdepapperscentral, eller i förekommande fall en värdepapperscentral, som uppfyller minimistandarderna som fastställts av ECB. Internationella skuldförbindelser som emitterades i Classic Global Note-form före den 1 januari 2007 samt utbytbara skuldförbindelser som emitterats enligt samma ISIN-kod på eller efter detta datum är godtagbara till förfallodagen.

44

(45)  Icke-finansiella företag är definierade enligt Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995 (ENS 95).

45

(46)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

46

(47)  En lista på godtagbara icke reglerade marknader offentliggörs på ECB:s webbplats (www.ecb.int) och uppdateras minst en gång om året.

47

(48)  ”Säkerhet”, ”transparens” och ”tillgänglighet” definieras av Eurosystemet endast i termer av Eurosystemets funktion som förvaltare av säkerheter. Urvalsprocessen syftar inte till att bedöma den inneboende kvaliteten på de olika marknaderna. Principerna skall tolkas som följer. Säkerhet avser säkerhet vad gäller transaktioner, speciellt säkerhet om transaktioners giltighet och genomförbarhet. Transparens avser fri tillgång till information om marknadens regler för förfarande och verksamhet, tillgångarnas finansiella kännetecken, prisbildningsmekanismen samt relevanta priser och kvantiteter (noteringar, räntor, handelsvolymer, utestående belopp osv.). Tillgänglighet avser Eurosystemets möjlighet att delta i och ha tillgång till marknaden. En marknad är tillgänglig för hantering av säkerheter om dess regler för förfarande och verksamhet ger Eurosystemet möjlighet att erhålla information och genomföra transaktioner när så behövs.

48

Säkerhet

Transparens

Tillgänglighet

(49)  G10-länder som inte ingår i EES omfattar i dagsläget USA, Kanada, Japan och Schweiz.

49

(50)  Denominerad i euro eller nationella underuppdelningar av euron.

50

(51)  Mellan den 1 januari 2007 och den 31 december 2011 gäller ett tillfälligt system för kreditfordringar, enligt vilket varje nationell centralbank kan välja ett lägsta tröskelvärde för storleken på kreditfordringar som är godtagbara som säkerheter (utom för gränsöverskridande användning) och om en administrationsavgift skall tas ut. Från den 1 januari 2012 kommer ett gemensamt system att gälla.

51

(52)  Kreditfordringar benämns också banklån. Schuldscheindarlehen och nederländska registrerade privata fordringar på regeringen eller andra godtagbara gäldenärer som täcks av en statlig garanti (t.ex. bostadsrättsföreningar) anses vara likvärdiga med kreditfordringar.

52

Schuldscheindarlehen

(53)  Enligt definitionen i ENS 95.

53

(54)  Banque central du Luxembourg (BcL) kommer att tillämpa det gemensamma lägsta tröskelvärdet senast från den 1 januari 2008. Till dess kommer Banque centrale du Luxembourg att tillämpa ett lägsta tröskelvärde på 1 000 000 euro.

54

(55)  Se fotnot 13 i detta kapitel.

55

(56)  Irländska skuldsedlar med säkerhet i inteckning är för närvarande den enda instrumenttypen i den här klassen.

56

(57)  I det fall en motpart använder värdepapper vilka inte (längre) är att betrakta som godtagbara säkerheter för en utestående kredit till följd av att de är utgivna/garanterade av motparten eller att en nära förbindelse existerar måste motparten omedelbart meddela detta förhållande till den berörda nationella centralbanken. Värdepapperen värderas till noll vid nästa värderingstillfälle och vid behov kommer krav på tilläggssäkerheter att ställas (se även bilaga 6). Dessutom måste motparten så snart som möjligt ta bort värdepapperen.

57

(58)  Om de nationella centralbankerna skulle tillåta användandet av instrument med en kortare löptid än de penningpolitiska transaktioner för vilka instrumenten utgör underliggande säkerheter vore motparterna tvungna att byta ut dessa värdepapper på eller före förfallodagen.

58

(59)  Se avsnitt 6.2.1 för en mer detaljerad beskrivning.

59

(60)  Se avsnitt 6.2.2 för en mer detaljerad beskrivning.

60

(61)  Kreditvärdigheten för omsättbara skuldförbindelser utan rating vilka emitterats eller garanteras av icke-finansiella företag avgörs på basis av den typ av kreditbedömningssystem som respektive motpart valt i enlighet med de ECAF-regler som är tillämpliga på kreditfordringarna (se avsnitt 6.3.3). Vad beträffar omsättbara skuldförbindelser har dessa urvalskriterier ändrats enligt vad som följer: emittentens/borgensmannens hemvist: euroområdet, utgivningsplats: euroområdet.

61

(62)  Banque central du Luxembourg (BcL) kommer att tillämpa det gemensamma lägsta tröskelvärdet senast från den 1 januari 2008. Till dess kommer Banque centrale du Luxembourg att tillämpa ett lägsta tröskelvärde på 1 000 000 euro.

62

(63)  ”A” betyder minst rating A- (Fitch och Standard&Poor’s) eller A3 (Moody’s) för långfristiga skulder.

63

(64)  Kapitaltäckningsdirektivet är Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48//EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EUT L 177, 30.6.2006, s. 1) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EUT L 177, 30.6.2006, s. 201).

64

(65)  Om det finns flera eventuellt motsägande bedömningar av olika ECAI för samma emittent/gäldenär eller borgensman tillämpas först-bäst regeln (dvs. den bästa ECAI-bedömningen).

65

(66)  Täckta bankobligationer anses uppfylla höga krav på kreditvärdighet oavsett reglerna för kreditbedömningar av ECAI om de strikt uppfyller kriterierna i artikel 22.4 i fondföretagsdirektivet.

66

(67)  Denna förteckning offentliggörs på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

67

(68)  Den centralbank som anmäler en viss tillgång är vanligtvis centralbanken i det land där tillgången kommer att tas upp till handel/handlas på en godtagbar marknad. Om ett värdepapper tas upp till handel/handlas på flera marknader skall förfrågningar ställas till ECB Eligible Assets Hotline (Eligible-Assets.hotline@ecb.int).

68

(69)  Listor på enheter som hör till de tre klasserna, liksom kriterierna för att placera emittenter, gäldenärer och borgensmän i de tre klasserna, förväntas bli tillgängliga tillsammans med länkar till de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna på Kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheters (CEBS) webbplats: http://www.c-ebs.org/SD/Rules_AdditionalInformation.htm

69

(70)  Se fotnot 7 i detta kapitel.

70

(71)  Information om kreditkvalitetssteg offentliggörs på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

71

(72)  Om det rör sig om marknadsnoterade värdepapper som emitterats av icke-finansiella företag men inte bedömts av ett godtagbart ECAI gäller detta krav kreditbedömningar av emittenter.

72

(73)  Se fotnot 25 i detta kapitel.

73

(74)  Se fotnot 29 i detta kapitel.

74

(75)  Om motparten har valt ett ECAI som källa för kreditbedömningar kan den använda först-bäst-regeln (se fotnot 25 i detta kapitel).

75

(76)  För specifika kreditbedömningssystem kan kreditkvalitetströskeln justeras efter processen för övervakning av prestanda (se avsnitt 6.3.5).

76

(77)  Eurosystemet offentliggör bara informationen i samband med kredittransaktioner som rör Eurosystemet och tar inget ansvar för bedömningen av godtagbara kreditbedömningssystem.

77

(78)  ECAI går under beteckningen ratinginstitut på finansiella marknader.

78

(79)  Om så är nödvändigt skall handlingarna översättas till den nationella centralbankens arbetsspråk.

79

(80)  Godtagbarhetskriterierna finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

80

(81)  Motparten måste informera RT-operatören omgående om alla kredithändelser som kan tyda på en försämring av kreditkvaliteten.

81

(82)  På grund av olika förfaranden i medlemsstaterna kan vissa skillnader i fråga om riskkontrollåtgärder kvarstå. Till exempel i fråga om motparternas sätt att leverera underliggande värdepapper till de nationella centralbankerna (i form av en pool av säkerheter som pantsatts hos den nationella centralbanken eller som repoavtal baserade på enskilda värdepapper som specificeras för varje transaktion) kan vissa skillnader förekomma beträffande tidpunkten för värderingen och andra operativa åtgärder i systemet. Vad gäller icke marknadsnoterade värdepapper kan dessutom bedömningsteknikernas precision variera, vilket återspeglas i den allmänna nivån på värderingsavdragen (se avsnitt 6.4.3).

82

(83)  I allmänhet bestämmer emittentgruppklassificeringen likviditetskategorin. Alla värdepapper med bakomliggande tillgångar ingår dock i likviditetskategori IV, oavsett emittentens klassificering och täckta bankobligationer av typ Jumbo ingår i kategori II, till skillnad från andra skuldinstrument som givits ut av kreditinstitut vilka ingår i kategori III.

83

(84)  Skuldcertifikat som givits ut av ECB och skuldinstrument som givits ut av de nationella centralbankerna innan euron antagits i deras respektive medlemsstater ingår i likviditetskategori I.

84

(85)  Endast instrument med en emissionsvolym på över 1 miljard euro, för vilka minst tre market makers regelbundet anger sälj- och köpkurser ingår i klassen för täckta bankobligationer av typ Jumbo.

85

(86)  Endast omsättbara tillgångar som givits ut av emittenter som klassificerats som ”agencies” av ECB ingår i likviditetskategori II. Omsättbara tillgångar som givits ut av andra agenturer ingår i kategori III.

86

(87)  Värderingsavdragen för skuldförbindelser med fasta kuponger kan även användas för skuldförbindelser vars kupong är kopplad till en förändring i emittentens egen rating eller till inflationsindexerade värdepapper.

87

(88)  En kupongränta betraktas som rörlig om kupongen är kopplad till en referensräntesats och om räntejusteringsperioden för den kupongen inte är längre än ett år. Räntebetalningar med en räntejusteringsperiod som är längre än ett år behandlas som betalningar till fast ränta, där relevant löptid för värderingsavdraget är skuldinstrumentets återstående löptid.

88

(89)  Om en skuldförbindelse används i en av Eurosystemets lånetransaktioner när den stryks från listan över godtagbara marknadsnoterade värdepapper måste den tas bort så fort som möjligt.

89

(90)  Nationella centralbanker kan besluta att inte godta underliggande värdepapper vid reverserade transaktioner där dessa utgörs av skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en räntebetalning) som uppstår i perioden fram till förfallodagen för den penningpolitiska transaktionen i fråga (se avsnitt 6.2.3).

90

(91)  Närmare information finns i broschyren ”Korrespondentcentralbanksmodellen” som är tillgänglig på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

91

(92)  Godtagbara värdepapper kan användas genom ett centralbankskonto i ett värdepappersavvecklingssystem i ett annat land än det där den berörda centralbanken är belägen om Eurosystemet har godkänt utnyttjandet av ett sådant konto. Sedan 1999 får De Nederlandsche Bank använda sitt konto hos Euroclear Belgium för att avveckla säkerheter i euroobligationer som emitterats i detta ICSD. Fr.o.m. augusti 2000 har Central Bank and Financial Services Authority of Ireland fått tillstånd att öppna ett sådant konto hos Euroclear. Detta konto kan utnyttjas för alla godtagbara värdepapper som placerats hos Euroclear, dvs. inbegripet godtagbara värdepapper som överförts till Euroclear via godtagbara förbindelser.

92

(93)  Se fotnot 46 i detta kapitel.

93

(94)  Förfaranden för korrespondentcentralbanksmodellen gäller bara för de fall då gäldenären befinner sig i det land där lagen som reglerar kreditfordringen gäller.

94

(95)  En förbindelse mellan två värdepappersavvecklingsystem består av en uppsättning förfaranden och arrangemang för gränsöverskridande överföringar av värdepapper via en kontobaserad process. En förbindelse tar formen av ett omnibus-konto öppnat av ett värdepappersavvecklingssystem (investerarens) i ett annat värdepappersavvecklingssystem (emittentens). En direkt förbindelse betyder att det inte finns någon mellanhand mellan de två systemen. Mellanhandsförbindelser mellan värdepappersavvecklingssystemen användas för gränsöverskridande överföring av värdepapper till Eurosystemet. En mellanhandsförbindelse är ett kontraktuellt och tekniskt arrangemang som låter två värdepappersavvecklingssystem som inte är direkt kopplade till varandra utbyta värdepapperstransaktioner eller –överföringar genom ett tredje värdepappersavvecklingssystem som agerar som mellanhand.

95

(96)  Den uppdaterade förteckningen över godtagbara förbindelser finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int).

96

(97)  Se ECB:s webbplats (www.ecb.int), ”Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit operations”, januari 1998.

97

(98)  Innehållet i detta kapitel ges enbart för kännedom.

98

(99)  Förteckningarna är tillgängliga för allmänheten på ECB:s webbplats: (http://www.ecb.int).

99

(100)  Systemet för inrapportering av ECB:s finansmarknadsstatistik beskrivs i bilaga 4.

100

(101)  Se förordning ECB/2003/9. Ytterligare information om schablonavdragets storlek finns på ECB:s webbplats: (www.ecb.int) samt på Eurosystemets webbplatser (bilaga 5).

101

(102)  Institut som får inrapportera konsoliderade data enligt systemet för inrapportering av ECB:s penningmängds- och bankstatistik (se bilaga 4) beviljas endast ett generellt avdrag för gruppen som helhet, såvida de inte lämnar in så detaljerade data om kassakravsbas och kassakravsmedel att Eurosystemet kan verifiera uppgifterna med avseende på riktighet och kvalitet och fastställa kassakravet för varje enskilt institut i gruppen.

102

(103)  Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2181/2004 av den 16 december 2004, om ändring av förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) om konsoliderade balansräkningar för monetära finansinstitut och förordning (EG) nr 63/2002 (ECB/2001/18) om statistik över räntesatser som tillämpas av monetära finansinstitut på inlåning och utlåning i förhållande till hushåll och icke-finansiella företag, (ECB/2004/21) (EUT L 371, 18.12.2004, s. 42) kräver explicit rapportering av inlåning till nominellt värde. Med nominellt värde menas det kapitalbelopp som en gäldenär enligt avtal måste återbetala till borgenären. Ändringen blev nödvändig eftersom Rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansinstitut (EGT L 374, 31.12.1986, s. 1) har ändrats så att vissa finansiella instrument kan prissättas till verkligt värde.

103

(104)  Kalendern tillkännages normalt i ett pressmeddelande från ECB som publiceras på ECB:s webbplats (www.ecb.int). Dessutom publiceras kalendern i Europeiska unionens officiella tidning samt på Eurosystemets webbplatser (bilaga 5).

104

(105)  Institut som inte har huvudkontor i den medlemsstat de är etablerade skall utse en större filial som ansvarig för att det sammanlagda kassakravet för institutets alla etableringar i medlemsstaten i fråga blir uppfyllt.

105

(106)  Sådana kriterier offentliggjordes i ett meddelande i Europeiska officiella tidning den 11 februari 2000: ”Meddelande från Europeiska centralbanken avseende föreläggandet av sanktioner vid åsidosättande av skyldigheten att hålla kassakravsmedel (minimireserver)”, EGT C 39, 11.2.2000, s. 3.

106

(107)  Exemplet baseras på antagandet att behovet av tilläggssäkerheter beräknas inklusive upplupen ränta på tillförd likviditet och med en tröskelpunkt på 0,5 % av den tillförda likviditeten.

107

(108)  De priser som visas för ett visst värderingsdatum motsvarar det mest representativa priset under bankdagen före värderingsdatumet.

108

(109)  De nationella centralbankerna kan begära tilläggssäkerheter i form av kontanter i stället för i värdepapper.

109

(110)  Om överskjutande säkerhet vid transaktion nummer två behöver betalas tillbaka till motparten kan sådana i vissa fall nettas mot de tilläggssäkerheter som motparten skall betala till den nationella centralbanken vid transaktion nummer ett. Endast en avveckling av säkerheter behöver således utföras.

110

(111)  I ett poolningssystem är den undre tröskelpunkten det lägsta tröskelvärdet för begäran om tilläggssäkerhet. I praktiken kräver de flesta nationella centralbanker alltid tilläggssäkerhet när säkerhetspoolens marknadsvärde efter värderingsavdrag understiger det belopp som skall täckas.

111

(112)  I ett poolningssystem behövs ingen övre tröskelpunkt eftersom motparten, i avsikt att hålla antalet operativa transaktioner så litet som möjligt, strävar efter att ständigt ha överskjutande säkerhet.

112

(113)  Innehållet i denna bilaga ges endast för kännedom.

113

(114)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

114

(115)  EGT L 333, 17.12.2001, s. 1. Den här förordningen har ersatt Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98, av den 1 december 1998, (ECB/1998/16).

115

(116)  EUT L 250, 2.10.2003, s. 10.

116

(117)  Inklusive administrativt reglerad inlåning.

117

(118)  Inklusive icke överförbar avistainlåning.

118

(119)  Kreditinstitut kan rapportera positioner gentemot MFI exklusive kassakravspliktiga kreditinstitut, ECB och NCB snarare än gentemot MFI och kassakravspliktiga kreditinstitut, ECB och NCB, förutsatt att det inte medför någon informationsförlust och att inga positioner i fetstil berörs.

119

(120)  Rapporteringen av denna post är frivillig tills vidare.

120

(121)  Detta gäller om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd underliggande tillgångar för att avveckla det likviditetsbelopp som har tilldelats i en likvidiserande transaktion eller om den inte kan leverera tillräckligt med kontanta medel för att avveckla det belopp som har tilldelats i en likviditetsdränerande transaktion.

121

(122)  Detta gäller om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd godtagbara underliggande tillgångar eller inte kan leverera tillräckligt med kontanta medel för att avveckla det belopp som överenskommits i bilaterala transaktioner.

122

(123)  Detta gäller om en motpart använder värdepapper som är, eller har blivit, icke godtagbara (eller som motparten inte får använda) som säkerhet för ett utestående lån.

123

(124)  Detta gäller om en motpart har negativt saldo på avvecklingskontot vid slutet av dagen och inte uppfyller villkoren för tillträde till utlåningsfaciliteten.

124

---