----

----

I Kötelezően közzéteendő jogi aktusok

----

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1982/2006/EK HATÁROZATA

(2006. december 18.)

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 166. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),

mivel:

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A hetedik keretprogram elfogadása

Közösségi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységekre (KTF) – beleértve a demonstrációs tevékenységeket is – vonatkozó keretprogram (a hetedik keretprogram) kerül elfogadásra a 2007. január 1-jétől2013. december 31-ig tartó időszakra.

2. cikk

Célok és tevékenységek

(1)   A hetedik keretprogram az i.–iv. pontokban felsorolt tevékenységeket támogatja. A célok ismertetése és e tevékenységek nagy vonalakban való felvázolása az I. mellékletben található.

(2)   A hetedik keretprogram támogatja a Közös Kutatóközpont (KKK) által végzett, az I. mellékletben meghatározott nem nukleáris, közvetlen tudományos és műszaki tevékenységeket is.

3. cikk

Egyedi programok

A hetedik keretprogram végrehajtása egyedi programok útján történik. E programok meghatározzák a pontos célokat és a részletes végrehajtási szabályokat.

4. cikk

A legnagyobb teljes összeg és az egyes tevékenységek részesedése

(1)   A hetedik keretprogramban a közösségi pénzügyi részvétel legnagyobb teljes összege 50 521 millió EUR. Ezt az összeget a 2. cikk (1) és (2) bekezdésében említett tevékenységek és fellépések között a következők szerint osztják el (millió EUR-ban):

(2)   Az (1) bekezdésben említett, a tevékenységek tematikus területei közti tájékoztató jellegű bontást a II. melléklet tartalmazza.

(3)   A keretprogramban való közösségi pénzügyi részvétel részletes szabályait a III. melléklet tartalmazza.

5. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

Az e határozat rendelkezései szerint finanszírozott közösségi intézkedések tekintetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet és a 2185/96/Euratom, EK rendelet alkalmazandó a közösségi jog rendelkezéseit érintő bármely jogsértésre, beleértve a program alapján előírt szerződési kötelezettségnek egy gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából eredő megsértését is, amely – indokolatlan kiadási tételen keresztül – hátrányosan érinti vagy érintheti az Európai Unió általános költségvetését vagy az általa kezelt költségvetéseket.

6. cikk

Etikai alapelvek

(1)   A hetedik keretprogram keretében végzett valamennyi kutatási tevékenységet az etikai alapelvekkel összhangban kell végezni.

(2)   E keretprogram keretében nem finanszírozhatók a következő kutatási területek:

(3)   A felnőtt vagy embrionális emberi őssejteken végzett kutatások a tudományos javaslat tartalmának és az érintett tagállam(ok) jogi keretének függvényében finanszírozhatók.

Valamennyi, az emberi embrionális őssejtekkel kapcsolatos kutatás finanszírozására irányuló kérelemnek megfelelőképpen részleteznie kell azokat az engedélyeztetési és ellenőrzési intézkedéseket, amelyeket a tagállamok illetékes hatóságai végeznek, valamint részletekkel kell szolgálnia a biztosítandó etikai jóváhagyás(oka)t illetően.

Az emberi embrionális őssejtek kinyerését illetően az intézményeket, szervezeteket és kutatókat az érintett tagállam(ok) jogi keretével összhangban álló, szigorú engedélyeztetésnek és ellenőrzésnek kell alávetni.

(4)   A fentiekben meghatározott kutatási területeket e program második szakaszában (2010–2013) az elért tudományos fejlődés fényében felül kell vizsgálni.

7. cikk

Felügyelet, értékelés és felülvizsgálat

(1)   A Bizottság folyamatosan és módszeresen felügyeli a hetedik keretprogram és egyedi programjai végrehajtását, és e felügyeleti tevékenység eredményeiről rendszeresen jelentést tesz, illetve terjeszti azokat.

(2)   Legkésőbb 2010-ben a Bizottság – külső szakértők bevonásával, a hatodik keretprogram utólagos értékelésére építve – a hetedik keretprogramra és egyedi programjaira irányuló, igazolt tényeken alapuló időközi értékelést készít. Ez az értékelés kiterjed a folyamatban lévő kutatási tevékenységek minőségére, a végrehajtás és az irányítás minőségére, valamint a meghatározott célok megvalósításában elért előrehaladásra.

A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot, valamint a Régiók Bizottságát az időközi értékelés eredményeiről, észrevételeivel és – adott esetben – a keretprogram kiigazítására vonatkozó javaslataival együtt.

Az időközi értékelést megelőzően – amint elegendő mennyiségű adat áll rendelkezésre – jelentés készül az elért eredményekről, amely a hetedik keretprogram keretében kezdeményezett új fellépések hatékonyságával és az egyszerűsítésre tekintettel tett erőfeszítésekkel kapcsolatos kezdeti eredményeket mutatja be.

(3)   Két évvel e keretprogram befejezése után a Bizottság független szakértőkkel a keretprogram alapjait, végrehajtását és eredményeit vizsgáló külső értékelést végeztet.

A Bizottság az értékelés következtetéseit, valamint ehhez kapcsolódó saját észrevételeit közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, valamint a Régiók Bizottságával.

8. cikk

Hatálybalépés

Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Kelt Brüsszelben, 2006. december 18-án.

az Európai Parlament részéről

az elnök

J. BORRELL FONTELLES

a Tanács részéről

az elnök

M. VANHANEN

----

(1)HL C 65., 2006.3.17., 9. o.

(2)HL C 115., 2006.5.16., 20. o.

(3)  Az Európai Parlament 2006. június 15-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2006. szeptember 25-i közös álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és az Európai Parlament 2006. november 30-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2006. december 18-i határozata.

(4)HL C 320. E, 2005.12.15., 259. o.

(5)  Lásd e Hivatalos Lap 1. oldalát.

(6)HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

(7)HL L 312., 1995.12.23., 1. o.

(8)HL L 292., 1996.11.15., 2. o.

(9)HL L 136., 1999.5.31., 1. o.

(10)HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

(11)  A hetedik keretprogramban a KKV-k fogalmába a mikrovállalkozások is beletartoznak.

(12)  Az ivarmirigyek rákkezelésére vonatkozó kutatás finanszírozható.

----

I. MELLÉKLET

TUDOMÁNYOS ÉS TECHNOLÓGIAI CÉLOK, TÉMÁK ÉS TEVÉKENYSÉGEK IRÁNYVONALAI

A hetedik keretprogram megvalósítása során a Szerződés 163. cikkében megállapított általános célok teljesítésére kell törekedni, az ipar versenyképességének növelése és az egyéb közösségi politikák kutatási igényeinek kielégítése érdekében, ezzel hozzájárulva az európai kutatási térségre épülő tudásalapú társadalom megteremtéséhez és kiegészítve a nemzeti és regionális szintű tevékenységeket. A keretprogramnak a tudományos és technológiai kutatásban, a fejlesztésben és a demonstrációs tevékenységekben való kiválóságot kell előmozdítania a következő négy program segítségével: együttműködés, ötletek, Emberek és kapacitás.

I.   EGYÜTTMŰKÖDÉS

A hetedik keretprogramnak ebben a részében az Unión belüli és kívüli, különböző formákban megvalósuló transznacionális együttműködés kap támogatást, a tudomány és technológia olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyeken a legmagasabb színvonalú kutatást támogatni és erősíteni kell az európai társadalmi, gazdasági, környezeti és ipari kihívásoknak való megfelelés érdekében. Az ezzel kapcsolatos erőfeszítések – az európai felhasználók igényeit tükröző kutatási program megvalósításával – túlnyomórészt az ipar versenyképességének javítását fogják szolgálni.

Az átfogó cél a fenntartható fejlődéshez való hozzájárulás.

A közösségi fellépéshez meghatározott tíz téma a következő:

E témák nagyvonalakban, viszonylag magas szinten kerülnek meghatározásra oly módon, hogy a hetedik keretprogram időtartama során esetlegesen felmerülő változó igényekhez és lehetőségekhez igazodhassanak. Minden egyes témán belül egy sor tevékenységet állapítottak meg, amelyek jelzik a közösségi támogatás tervezett irányvonalait. Ezeket a tevékenységeket a közösségi célokhoz – beleértve a tudásalapú társadalomba való átmenethez, az érintett európai kutatási potenciálhoz és ezekben a témákban a közösségi szintű beavatkozás hozzáadott értékéhez – való hozzájárulásuk alapján választották ki.

Külön figyelmet kell fordítani a tematikus területek közötti hatékony koordináció biztosítására, valamint a több témát átfogó kiemelt fontosságú kutatási területekre, mint például az erdészeti kutatásokra, a kulturális örökségre, a tengertudományokra és -technológiákra.

Bátorítják a multidiszciplinaritást a több témát érintő kutatási és technológiai kérdések közös, több témát átfogó megközelítésével, a több témát érintő együttműködés fontos eszközét képező közös felhívások segítségével.

Különösen az ipari vonatkozású területek esetében, az egyes témákat – több forrás mellett – a különböző európai technológiai platformok munkájára alapozva választották ki, amelyeket azokon a területeken hoztak létre, ahol az európai versenyképesség, gazdasági növekedés és jólét a kutatás és technológia számottevő közép- és hosszú távú fejlődésétől függ. Az európai technológiai platformok összehozzák az érdekelt feleket az ipar vezetésével, a stratégiai kutatási ütemterv meghatározása és végrehajtása céljából. A hetedik keretprogram hozzájárul e stratégiai kutatási ütemterveknek a megvalósításához, amennyiben ezek tényleges hozzáadott értéket képviselnek Európa számára. Az európai technológiai platformok – amelyekben regionális, kutatási célú csoportok is részt vehetnek – szerepet játszhatnak az ipar, beleértve a KKV-k saját tevékenységi körükbe tartozó kutatási projektekben való részvételének megkönnyítésében és megszervezésében, beleértve a keretprogram keretében támogatható projekteket is.

A tíz kutatási téma a közösségi politikák megfogalmazásának, végrehajtásának és értékelésének alátámasztásához szükséges kutatásokat is magában foglalja, mint például az egészségügy, a biztonság, a fogyasztóvédelem, az energia, a környezetvédelem, a fejlesztési támogatás, a halászat, a tengeri ügyek, a mezőgazdaság, az állatjólét, a közlekedés, az oktatás és képzés, a foglalkoztatás, a szociális ügyek, a kohézió, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség kialakítása területén folyó kutatások, az interoperabilitás és a szabványok minőségének és végrehajtásának javítására vonatkozó, jogi szabályozást megelőző és ezzel egyidejű kutatás mellett, és ezáltal fokozza az európai versenyképességet. Külön figyelmet kell szentelni a keretprogramon belüli, az energia ésszerű és hatékony felhasználásával kapcsolatos szempontokkal, valamint az egyéb közösségi politikákkal és programokkal való összehangolásnak.

Valamennyi téma esetében e tevékenységek mellett kétfajta lehetőséget céloznak meg nyitott és rugalmas módon:

A tudás terjesztése és átadása az európai kutatási tevékenységek egyik legfontosabb hozzáadott értéke, és intézkedéseket fognak hozni az eredményeknek az ipar, a politikák kidolgozói és a társadalom általi fokozottabb felhasználása érdekében. Védeni kell továbbá a szellemi tulajdonjogokat, többek között a hamisítás elleni küzdelem támogatásának összefüggésében is. A tudás terjesztése valamennyi tematikus területen nélkülözhetetlen feladatnak minősül – a biztonság témájára vonatkozó megfelelő korlátozások fenntartásával, tekintve e tevékenységek bizalmas jellegét –, többek között a hálózatba szervezésre vonatkozó kezdeményezések, szemináriumok és rendezvények, a külső szakértők által nyújtott támogatás, valamint az információs és elektronikus szolgáltatások, különösen a CORDIS finanszírozásán keresztül.

Biztosítani fogják e program és más közösségi programok kiegészítő és egymást erősítő jellegét. Az innováció támogatására a Versenyképesség és innováció keretprogram során tesznek lépéseket.

Külön figyelmet kell fordítani a KKV-k (1) megfelelő részvételének biztosítására, különös tekintettel a tudásintenzív KKV-k transznacionális együttműködésben való részvételére. Konkrét intézkedéseket fognak hozni a program „Együttműködés” részében, az egyes témákban kidolgozandó stratégiák keretében, beleértve a KKV-k részvételét elősegítő támogató fellépéseket. E stratégiákat a kitűzött célok vonatkozásában végzett mennyiségi és minőségi ellenőrzés kíséri. A cél annak lehetővé tétele, hogy a program „Együttműködés” részének keretében rendelkezésre álló finanszírozás legalább 15 %-ában a KKV-k részesüljenek.

A tudományos kérdésekkel és kutatási eredményekkel foglalkozó, a kutatói közösségen túlmutató, a lehető legnagyobb nyilvánosságot élvező vitákra irányuló kezdeményezések is támogatást kapnak csakúgy, mint a tudományos kommunikáció és az oktatás területére vonatkozó kezdeményezések, beleértve adott esetben a civil társadalmi szervezetek vagy az ilyen szervezetek hálózatainak bevonását. A nemek szempontjainak integrálásával és a nemek közötti egyenlőséggel a kutatás valamennyi területén foglalkoznak.

Az európai kutatás versenyképességének növeléséhez az európai kutatási térség egészében meglévő potenciál teljes felszabadítása szükséges. A tudományos kiválóság biztosítását célzó projekteket optimálisan kell irányítani, különös figyelmet fordítva a források felhasználására.

Mindezen témákban a transznacionális együttműködés támogatását a következők útján hajtják végre:

Együttműködésben végzett kutatás

Az együttműködésben végzett kutatás képezi a közösségi kutatásfinanszírozás legnagyobb és központi részét. A kitűzött cél olyan kiváló kutatási projektek és hálózatok létrehozása a tudományos előrehaladás jelentős területein, amelyek képesek kutatók és befektetők figyelmét felkelteni úgy Európában, mint világszerte.

Ezt az együttműködésben végzett kutatás különböző finanszírozási rendszereken keresztül történő támogatásával érik el: együttműködési projektek, kiválósági hálózatok, koordinációs támogatási fellépések (ld. III. melléklet).

Közös technológiai kezdeményezések

Néhány, nagyon korlátozott számú esetben a KTF-cél alkalmazási köre és a szükséges források mértéke indokolttá tehetné hosszú távú partnerségek közös technológiai kezdeményezések formájában való létrehozását a köz- és magánszféra között. E főként az európai technológiai platformok munkájából eredő és a területükön egy vagy néhány kiválasztott kutatási szempontot lefedő kezdeményezések összekapcsolják a magánszférabeli beruházásokat a nemzeti és európai közfinanszírozással, beleértve a hetedik keretprogram támogatásait és az Európai Beruházási Bank kölcsön- és garanciafinanszírozását. Az egyes közös technológiai kezdeményezések elhatározása egyenként, vagy a Szerződés 171. cikke alapján (ebbe beletartozhat egy közös vállalkozás létrehozása is), vagy a Szerződés 166. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi programokra vonatkozó határozatok alapján történik.

A lehetséges közös technológiai kezdeményezéseket nyílt és átlátható módon, a következő kritériumokat alkalmazó értékelés alapján állapítják meg:

Egyértelműen meg kell határozni a közös technológiai kezdeményezések jellegét, különös tekintettel a következőkre:

Tekintettel a közös technológiai kezdeményezések különleges témakörére és összetett jellegére, határozott erőfeszítéseket tesznek átlátható működésük és annak biztosítására, hogy a közösségi pénzalapok közös technológiai kezdeményezések keretében történő bármilyen kiutalása a keretprogram kiválóságra és versenyre vonatkozó elvei alapján történjen.

A meglévő végrehajtási eljárásaik tiszteletben tartása mellett különös figyelmet kell fordítani a közös technológiai kezdeményezések és az ugyanazon területre vonatkozó programok és projektek (2) átfogó koherenciájára és összehangolására, valamint annak biztosítására, hogy az európai érdeklődők széles köre, különösen a KKV-k számára adott legyen a részvétel lehetősége e projektekben.

A nem közösségi kutatási programok összehangolása

Az ezen a területen hozott intézkedések két fő eszközt használnak fel: az ERA-NET-rendszert és a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való közösségi részvételt (a Szerződés 169. cikke alapján). Az intézkedés a tíz témához közvetlenül nem kapcsolódó témákat is lefedhet, amennyiben ezek elégséges európai szintű hozzáadott értékkel rendelkeznek. Ezen intézkedést a hetedik keretprogram és a kormányközi struktúrák keretében végzett tevékenységek – mint például az EUREKA és a COST – kiegészítő és egymást erősítő jellegének fokozására is használják (3).

Az ERA-NET-rendszer kifejleszti és megerősíti a nemzeti és regionális kutatási tevékenységek összehangolását a következők útján:

A Közösségnek a közösen végrehajtott kutatási programokban való részvétele a Szerződés 169. cikke alapján különösen lényeges az azonos szükségletekkel és/vagy érdekekkel rendelkező tagállamok közötti nagy léptékű, „változó geometriájú” európai együttműködés szempontjából. Pontosan meghatározott esetekben ilyen, a 169. cikk szerinti kezdeményezéseket indíthatnának a tagállamokkal szoros együttműködésben megállapított területeken, beleértve a kormányközi programokkal való esetleges együttműködést, a következő ismérvek alapján:

Nemzetközi együttműködés

A hetedik keretprogram e részéhez kapcsolódó, európai hozzáadott értékkel rendelkező és kölcsönös érdekeket szolgáló nemzetközi együttműködési fellépések a következők:

A keretprogramnak ez a része fedi le a nemzetközi együttműködési fellépéseket valamennyi témában és a több témát átfogó területeken. Ezeket a fellépéseket az „Emberek” és a „Kapacitások” program fellépéseivel összehangoltan hajtják végre. E tevékenységet a hetedik keretprogram keretében végzett nemzetközi együttműködésre vonatkozó átfogó stratégia támasztja alá.

TÉMÁK

1.   Egészségügy

Cél

Az európai polgárok egészségének javítása, az európai, egészségügyhöz kötődő ágazatok és vállalkozások versenyképességének növelése és innovációs képességének fokozása világszintű egészségügyi problémák – beleértve az újonnan fellépő járványokat – megoldásának keresése mellett. Hangsúlyt fektetnek a transzlációs kutatásra (az alapkutatás felfedezéseinek klinikai alkalmazásokba való átültetése, beleértve a kísérleti eredmények tudományos alátámasztását), az új terápiák kifejlesztésére és validálására, az egészség elősegítését és a megelőzést célzó módszerekre – beleértve a gyermekegészségügy előmozdítását és az egészséges öregedés elősegítését –, a diagnosztikai eszközökre és a gyógyászati technológiákra, valamint a fenntartható és hatékony egészségügyi rendszerekre.

Indokolás

Az emberi genom szekvenálása és a posztgenomika területén történt legújabb előrelépések forradalmasították az emberi egészségre és betegségekre irányuló kutatást. A nagy mennyiségű adat integrálása, az alapul szolgáló biológiai folyamatok megértése és az egészségügyi vonatkozású bioiparágak számára kulcsfontosságú technológiák fejlesztése kritikus nagyságú – nemzeti szinten nem elérhető – különböző szaktudás és forrás egybefogását igényli a beavatkozáshoz szükséges ismeretek és kapacitás fejlesztése érdekében.

A transzlációs egészségügyi kutatásban – amely kulcsfontosságú ahhoz, hogy az orvosbiológiai kutatások gyakorlati haszonnal és az életminőség javításával járjanak – jelentős fejlődés eléréséhez különböző érdekelt feleket bevonó multidiszciplináris és páneurópai megközelítésekre is szükség van. Az ilyen megközelítések lehetővé teszik Európa számára, hogy hatékonyabban járuljon hozzá a világszintű jelentőséggel bíró betegségek leküzdésére tett nemzetközi erőfeszítésekhez.

Sok betegség esetében a klinikai kutatás (pl. rák, szív- és érrendszeri betegségek, fertőző betegségek, elme- és idegrendszeri betegségek, különösen az öregedéshez kapcsolódók, mint például az Alzheimer- és Parkinson-kór) több központban végzett nemzetközi kísérleteken alapul annak érdekében, hogy a kísérletekhez szükséges betegszám rövid idő alatt elérhető legyen.

Az epidemiológiai kutatásban a népesség sokféleségére és nemzetközi hálózatokra van szükség ahhoz, hogy jelentős eredményeket lehessen elérni. Ritka betegségek új diagnosztikai és kezelési módszereinek kifejlesztése, valamint az e betegségekkel kapcsolatos epidemiológiai kutatás végzése szintén több ország részvételét követeli meg az egyes tanulmányokhoz szükséges betegszám növelése érdekében. Az európai szinten az egészségügyi politika vezetésével végzett kutatás lehetővé teszi továbbá a nemzeti adatbankokban és biobankokban tárolt modellek, rendszerek, adatok és biológiai minták összehasonlításának elvégzését.

Erős EU-szintű orvosbiológiai kutatás segít megerősíteni az európai egészségügyi célú biotechnológiát, gyógyászati technológiát és gyógyszeripart. Az EU és a fejlődő országok közti együttműködés lehetővé teszi, hogy ezek az országok kutatási kapacitást fejlesszenek ki. Az EU-nak aktív szerepet kell játszania az innovációt elősegítő környezet megteremtésében a közszektor és a gyógyszerészeti ágazat közegészségügyi kérdésekkel foglalkozó területein, különösen a klinikai kutatás sikereinek fokozása érdekében. A kutatásorientált KKV-k képezik az egészségügyi célú biotechnológiai és gyógyászati technológiai iparágak fő gazdasági hajtóerejét. Bár Európa ma több biotechnológiai vállalkozással rendelkezik, mint az Egyesült Államok, ezek többsége kicsi és fiatalabb versenytársainál. A köz-és magánszféra uniós szintű kutatási erőfeszítései elősegítik ezek fejlődését. Az EU-szintű kutatás továbbá hozzájárul új szabályok és szabványok kifejlesztéséhez megfelelő jogalkotási keret felállítása céljából az új gyógyászati technológiák számára (pl. regeneratív orvoslás). Világszinten vezető szerepet kell biztosítani az európai kutatásnak és innovációnak az alternatív vizsgálati módszerek, különösen az állatokat nem használó módszerek területén.

A támogatandó tevékenységeket, amelyek magukban foglalják a szakpolitikai követelmények szempontjából lényeges kutatást, az alábbi felsorolás tartalmazza. A – például az európai technológiai platformok által megállapított – hosszú távú kutatási ütemtervek, mint például az innovatív gyógyszerekre vonatkozó kutatási ütemterv, szükség szerint támogatást kapnak. Az új politikai igények megválaszolása érdekében további fellépések támogathatók, például az egészségpolitikai kérdések, valamint a foglalkozás-egészségügy és a munkahelyi biztonság területén.

A stratégiai kérdésekre – a gyermekegészségügyre, a gyermekbetegségekre, az idősödő népesség egészségére – különleges figyelmet kell fordítani, és azokat, amennyiben lehetséges, az e témában folytatott valamennyi tevékenység keretében figyelembe kell venni.

A következő tevékenységek mindegyike keretében tekintetbe fogják venni az etikai, jogi és társadalmi-gazdasági kérdéseket.

Tevékenységek

2.   Élelmiszerek, mezőgazdaság és halászat, és biotechnológia

Cél

Az európai tudásalapú biogazdaság (4) felépítése a tudomány, az ipar és más érdekeltek erőfeszítéseinek egyesítésével, az új és kialakulóban lévő kutatási lehetőségek kiaknázása érdekében, amelyek választ keresnek korunk társadalmi, környezeti és gazdasági kihívásaira: a biztonságosabb, egészségesebb, jobb minőségű élelmiszer és a megújuló biológiai erőforrások felhasználása és előállítása iránti egyre növekvő igényre; a járványos állatbetegségek és a zoonózis, valamint az élelmiszerekkel összefüggő rendellenességek egyre növekvő kockázataira; a mezőgazdasági, akvakultúra-ágazati és halászati termelés fenntarthatóságának és biztonságosságának veszélyeztetettségére; valamint a jó minőségű élelmiszer iránti, az állatok jólétét és a vidéki és tengerparti környezetet is figyelembe vevő egyre növekvő keresletre és a fogyasztók egyedi étrendi szükségleteire.

Indokolás

A biológiai erőforrások (mikroorganizmusok, növények, állatok) fenntartható előállítására és felhasználására, valamint az azokkal való gazdálkodásra irányuló innovációk és a kapcsolódó tudás előrehaladása alapot adnak új, fenntartható, biztonságos, környezeti szempontból hatékony és versenyképes mezőgazdasági, halászati, takarmány- és élelmiszer-ipari, egészségügyi, erdészeti és más kapcsolódó iparágakban előállított termékek kifejlesztéséhez. Az élettudományokra és a biotechnológiára (5) vonatkozó európai stratégiával összhangban ez segíti az európai mezőgazdasági és biotechnológiai, vetőmag- és élelmiszer-ipari vállalatok, különösen a csúcstechnológiát alkalmazó kis- és középvállalkozások versenyképességének növelését és ezzel együtt a szociális biztonság, illetve jólét fokozását.

Az élelmiszer- és takarmányláncok biztonságosságára, az étrenddel összefüggő betegségekre, az élelmiszerek megválasztására, valamint az élelmiszerek és a táplálkozás egészségre gyakorolt hatására irányuló kutatások segítenek az élelmiszerekkel összefüggő betegségek (például az elhízás vagy az allergiák) és a fertőző betegségek (például a fertőző szivacsos agyvelőgyulladás vagy a madárinfluenza) elleni küzdelemben, miközben nagymértékben hozzájárulnak a meglévő politikák végrehajtásához és az új politikák és szabályozás kialakításához a köz-, állat- és növényegészségügy, valamint a fogyasztóvédelem területén.

Az e területen működő európai ipari létesítmények sokfélesége és jellemzően kis mérete következtében – bár ez az Unió egyik erőssége és lehetősége is egyben – a hasonló problémákra egymástól elszigetelt válaszok születnek. A problémák hatékonyabban kezelhetők az együttműködés és például a változó közösségi jogszabályokból eredő új módszerekkel, technológiákkal, eljárásokkal és előírásokkal kapcsolatos szakértelem megosztása révén.

Több európai technológiai platform is hozzájárul a közös kutatási prioritások meghatározásához olyan területeken, mint például a növényi genomika és a biotechnológia, az erdészeti és az erdőre alapozott iparágak, a globális állategészségügy, az állattenyésztés, az élelmiszeripar és az ipari biotechnológia. A végrehajtott kutatás biztosítja azokat az ismereteket, amelyek alapot adnak a közös agrárpolitika és az európai erdészeti stratégia, a mezőgazdasági és kereskedelmi kérdések, a géntechnológiával módosított szervezetekkel (GMO-k) kapcsolatos biztonsági szempontok, az élelmiszer-biztonsági előírások, a közösségi állat-egészségügyi, járványvédelmi és jóléti előírások, valamint a halászat és az akvakultúra fenntartható fejlődését, valamint a tengeri eredetű élelmiszertermékek biztonságosságát célzó közös halászati politika támogatásához (6). A társadalmi szempontok biztosítására tekintettel fel kell készülni továbbá arra, hogy az új politikai igényekre rugalmas választ kell adni, különösen az új kockázatok, társadalmi és gazdasági folyamatok és igények tekintetében.

Tevékenységek

3.   Információs és kommunikációs technológiák (IKT)

Cél

Az európai ipar versenyképességének javítása és Európa élenjáró és meghatározó szerepének biztosítása az IKT fejlődésében annak érdekében, hogy a társadalom és a gazdaság igényei teljesüljenek. Az IKT a tudásalapú társadalom központi elemét képezi. A tevékenységek megerősítik Európa tudományos és technológiai bázisát, világviszonylatban vezető helyet biztosítanak számára az IKT területén, segítenek az IKT használatán alapuló termék-, szolgáltatás- és folyamat-innováció és kreativitás serkentésében és irányának meghatározásában, és gondoskodnak arról, hogy az IKT-ban elért előrehaladás gyorsan az európai polgárok, vállalkozások, ipar és kormányok gyakorlati hasznára váljék. Ezek a tevékenységek segítséget nyújtanak a digitális szakadék és a társadalmi kirekesztettség csökkentésében is.

Indokolás

Az IKT kritikus fontosságú. Európa jövője szempontjából, és nagyban hozzájárul a lisszaboni menetrend valóra váltásához. Katalizátorhatást fejt ki három kulcsfontosságú területen: a termelékenység és innováció, a közszolgáltatások korszerűsítése, valamint a tudományos és technológiai haladás területén. Gazdaságaink termelékenységnövekedését fele részben az IKT-nak a termékekre, a szolgáltatásokra és az üzleti folyamatokra gyakorolt hatása magyarázza. Az IKT vezető szerepet játszik az innováció és a kreativitás ösztönzésében, és az ipari és szolgáltatási szektor egészére kiterjedően az értékláncok változásainak ellenőrzés alatt tartásában.

Az IKT alapvetően fontos az egészségügyi és szociális ellátás iránti növekvő igény kielégítéséhez – különösen a speciális szükségletekkel rendelkező emberek számára, beleértve az öregedő népességet is –, a közérdekű szolgáltatások, mint például az oktatás, a kulturális örökség, a biztonság, az energia, a közlekedés és a környezetvédelem korszerűsítéséhez, valamint a kormányzási és a politikai döntéshozatali folyamatok hozzáférhetőségének és átláthatóságának elősegítéséhez. Az IKT fontos szerepet játszik a KTF irányítása és kommunikálása terén, továbbá katalizátorként működik a tudományok és a technika más területeinek fejlődésében, mert átalakítja a kutatók munkamódszereit, együttműködésük és újító tevékenységük módját.

A rohamosan növekvő gazdasági és társadalmi elvárások, valamint az IKT egyre fokozódó elterjedése a mindennapi életben és a technológia korlátai tágításának, valamint az innovatív, nagy értéket képviselő IKT-alapú termékek és szolgáltatások kifejlesztésének igénye együtt egyre terjedelmesebb kutatási ütemtervet követelnek. A technológiát közelebb hozni az emberek és a szervezetek szükségleteihez annyit tesz, mint: elrejteni a technológia bonyolultságát és a szükségletek függvényében felszínre hozni a funkcionalitást; a technológiákat funkcionálissá, egyszerűen használhatóvá, elérhetővé és megfizethetővé tenni; olyan új IKT alapú alkalmazásokat, megoldásokat és szolgáltatásokat kifejleszteni, amelyek megbízhatóak, hibamentesek és alkalmazkodnak a felhasználók egyéni igényeihez és elvárásaihoz. A „többet kevesebbért” elvárás által vezéreltetve az IKT kutatói világszintű versenyben vannak elsősorban a további miniatürizálás, a számítástechnikai, kommunikációs és médiatechnológiák konvergenciája – beleértve a rendszerek közötti fokozottabb interoperabilitást –, valamint a többi kapcsolódó tudománnyal és kutatási területtel való konvergencia irányítása és a tanulni és fejlődni képes rendszerek kifejlesztése területén.

A tevékenységek e sokrétűségéből egy új technológiai hullám látszik kibontakozni. Az IKT-ra irányuló kutatási tevékenység a tudomány és a technológia területeinek szélesebb skálájára támaszkodik, beleértve a biológia és az élettudományok, a kémia, a pszichológia, a pedagógia, a kognitív tudományok, valamint a társadalom- és bölcsészettudományok területét is.

Az IKT az egyik leginkább kutatásigényes ágazat. Az IKT-ra irányuló, közpénzből és magántőkéből finanszírozott kutatások a legnagyobb gazdaságokban a kutatási tevékenység harmadát teszik ki. Bár Európa ipari és technológiai szempontból ma is vezető pozíciót élvez az IKT kulcsfontosságú területein, az IKT-kutatásokra fordított összegeket tekintve lemarad fő versenytársai mögött. Csakis az erőfeszítések megújuló és intenzívebb európai szintű összefogásával van esélyünk, hogy a lehető legteljesebb mértékben kiaknázzuk mindazokat a lehetőségeket, amelyeket az IKT fejlődése kínál. A „nyílt forráskódú” fejlesztési modellen alapuló IKT kutatási tevékenység az innováció és a növekvő együttműködés forrásaként hasznosnak bizonyul. Az IKT-kutatások eredményei különböző felhasználási módokat és különböző üzleti modelleket eredményezhetnek.

Az IKT-ra irányuló kutatási tevékenységek egy átfogó és holisztikus stratégián keresztül szorosan kapcsolódnak az IKT kibontakoztatására irányuló politikai fellépésekhez és a szabályozó intézkedésekhez. A prioritások meghatározása széles körű konzultációkat követően történt, amelyekbe több európai technológiai platform és ipari kezdeményezés is bekapcsolódott, többek között a nanoelektronika, a mikrorendszerek, a beágyazott rendszerek, a mobil és vezeték nélküli hírközlés, az elektronikus média, a fotonika a robotika és a szoftverek, a szolgáltatások és a számítóhálózatok (gridek) területéről, beleértve a szabad és nyílt forráskódú szoftverek (FLOSS) területét is. A fenntarthatósági kérdéseket is figyelembe kell venni, különösen az elektronika területén.

Tevékenységek

A jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák kutatásának szerepe e téma területén különösen releváns, az IKT-ban magában és más kapcsolódó tudományterületekkel és kutatási területekkel fennálló kapcsolódásaiban az emberi ismeretek határain végzett kutatási tevékenység támogatása, az újszerű ötletek és a gyökeresen új felhasználások felkarolása, valamint az IKT kutatási ütemterveibe felvehető új lehetőségek felkutatása – többek között a kvantumhatások, a rendszerintegráció és az intelligens rendszerekben rejlő lehetőségek kiaknázása – érdekében.

4.   Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

Cél

Az európai ipar versenyképességének javítása és az erőforrás-intenzív ipar tudásintenzív iparrá alakulásának elősegítéséhez szükséges tudás megszerzése a különböző technológiák és tudományterületek határmezsgyéjén lévő új alkalmazásokra vonatkozó tudás lépésenként történő átalakítása és a döntő tudás alkalmazása révén. Ez mind az új, fejlett technológiájú iparágak, mind a nagyobb hozzáadott értékű, hagyományos tudásalapú iparágak számára előnyös, különös tekintettel a kutatás és technológiafejlesztés eredményeinek a KKV-k körében történő megfelelő terjesztésére. E tevékenységek elsősorban olyan technológiák kialakítását segítik elő, amelyek valamennyi ipari ágazatra és a hetedik keretprogram számos egyéb témájára hatással lesznek.

Indokolás

A jelek szerint az ipari tevékenységeket érintő fokozódó nehézségek már nemcsak a nagy munkaintenzitású, hagyományos ágazatokra korlátozódnak, hanem egyre inkább megfigyelhetők a közbenső ágazatokban – amelyek az európai ipar elismert erősségének számítanak –, sőt, bizonyos csúcstechnológiai ágazatokban is. Erős ipari hátteret kell fenntartani azáltal, hogy a meglévő iparágakban növeljük a tudástartalmat, valamint azáltal, hogy Európában erős tudásalapú, tudásintenzív ipart építünk ki, az alapkutatás eredményeinek fokozott ipari felhasználásával. Ennek ki kell terjednie a meglévő kis- és középvállalkozások adta bázis korszerűsítésére, valamint új, tudásvezérelt KKV-k létrehozására és fejlesztésére, az együttműködési programokon keresztül terjesztett tudás és a szakértelem révén.

Az ipar jövőbeli versenyképessége nagyban függ a nanotechnológiáktól és azok alkalmazásától. A nanotudományokban és nanotechnológiákban számos területen végzett kutatás és technológiafejlesztés felgyorsíthatja Európa iparának átalakítását. Az EU elismerten vezető szerepet tölt be olyan területen, mint a nanotudományok, a nanotechnológiák, az anyagtudomány vagy a gyártási technológiák; ezeket meg kell erősíteni annak érdekében, hogy a fokozott versenykörülmények között is biztosítható és javítható legyen az EU pozíciója.

Az újszerű tulajdonságokkal rendelkező anyagok kulcsszerepet töltenek be az európai ipar versenyképessége szempontjából, és számos területen megalapozzák a műszaki haladást.

A többek között a nanoelektronika, a gyártástechnológia, a villamosenergia-termelés, az acélipar, a vegyipar, az energia, a közlekedési ipar, az építőipar, az ipari biztonság, a textilipar, a kerámiaipar, az erdészeti alapú iparágak és a nano-orvostudomány területén működő európai technológiai platformokhoz hasonló tevékenységeken keresztül megállapíthatóak az egyes iparágak szempontjából lényeges prioritások és megvalósítható ezek ágazati alkalmazásokba való integrálása. Ez hozzájárul a közös kutatási prioritások és célok kitűzéséhez. Emellett – a hetedik keretprogram időtartama során felmerülő új politikai igények rugalmas megválaszolása révén – foglalkozni kell a vonatkozó politikai, szabályozási és szabványosítási, valamint a hatásokkal összefüggő kérdésekkel is.

Tevékenységek

5.   Energia

Cél

A jelenlegi energetikai rendszer átalakítása fenntarthatóbb, az importált üzemanyagoktól kevésbé függő és az energiaforrások – különösen a megújuló energiaforrások –, az energiahordozók és a nem szennyező energiaforrások változatos kombinációján alapuló rendszerré; az energiahatékonyság fokozása, ideértve az energiafelhasználás és -tárolás racionalizálását; az ellátás biztonságával és az éghajlatváltozással összefüggő égető kihívások megválaszolása, és egyúttal az európai iparágak versenyképességének növelése.

Indokolás

Az energetikai rendszerek több nagy kihívás előtt állnak. A megfelelő és időben érkező megoldások megkeresésének és kidolgozásának sürgősségét a globális energiakereslet riasztó alakulása, a hagyományos olaj- és földgáztartalékok véges volta és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának, az éghajlatváltozás pusztító hatásainak csökkentése érdekében szükséges drasztikus leszorítására vonatkozó igény, az olajárak káros ingadozási hajlama (különösen a közlekedési ágazat szempontjából, amely nagymértékben olajfüggő) és a beszállító régiók geopolitikai instabilitása indokolja. Az energetikai kutatás jelentősen hozzájárul ahhoz, hogy polgáraink és iparunk energiaköltségei a jövőben megfizethetők legyenek. A szükséges kutatási és demonstrációs tevékenység célja azon környezetileg és költséghatékonyság szempontjából legkedvezőbb technológiák és intézkedések megkeresése, amelyek lehetővé teszik, hogy az EU megfeleljen a Kiotói Jegyzőkönyvben vállalt és az azokat túllépő céloknak, és valóra váltsa energiapolitikai vállalásait, amint azt az energiaellátás biztonságáról szóló, 2000-es zöld könyv (7), az energiahatékonyságról szóló 2005-ös zöld könyv (8) valamint a fenntartható, versenyképes és biztonságos energiaellátás európai stratégiájáról szóló 2006-os zöld könyv meghatározza (9).

Európa számos energiatermelési és energiahatékonysági technológia területén világviszonylatban is vezető szerepre tett szert. Úttörő érdemei vannak a korszerű megújuló energiaforrásokhoz, például a napenergiához, a bioenergiához és a szélenergiához kapcsolódó technológiákban. Az EU globális versenytársnak számít továbbá a villamosenergia-termelési és -elosztási technológiák területén, és erőteljes kutatási kapacitásokkal rendelkezik a széndioxid kivonásában és megkötésében. Ezekért a pozíciókért azonban most komoly verseny folyik (a versenytársak, elsősorban az Egyesült Államok és Japán részvételével). Ezért Európának fenn kell tartania és erősítenie kell vezető szerepét, és ez komoly erőfeszítéseket és nemzetközi együttműködést igényel.

Az energiarendszer kis CO2-kibocsátású vagy CO2-kibocsátástól mentes, megbízható, versenyképes és fenntartható energiarendszerré való gyökeres átalakításához új technológiák és új anyagok szükségesek, amelyekhez azonban túlságosan nagy kockázatok és túlságosan bizonytalan hasznok társulnak, ezért a magánszférától nem várható el, hogy a kutatás, a fejlesztés, a demonstráció és a telepítés valamennyi költségét magára vállalja. Ennek megfelelően a magánberuházások mobilizálásában központi szerepet kell adni a köztámogatásoknak, és az európai szintű erőfeszítéseket és erőforrásokat koherens és hatékonyabb módon kell összefogni annak érdekében, hogy a kontinens felvegye a versenyt a hasonló technológiákba erőteljesen és következetesen befektető gazdaságokkal. Ebben a tekintetben fontos szerepet játszanak az európai technológiai platformok, mivel ezek összehangolt módon hozzák működésbe a szükséges kutatási erőfeszítéseket. A cél eléréséhez szükséges tevékenységeket az alábbi felsorolás foglalja össze. Az energiarendszer egészében, a forrástól a felhasználóig jelentkező megnövelt hatékonyság a teljes „Energia” témán belül alapvető fontosságú és a téma alapját alkotja. Tekintettel a megújuló energiaforrásoknak és az energia-végfelhasználás hatékonyságának a jövő fenntartható energiarendszereihez való jelentős hozzájárulására, e téma legfőbb részét ezek alkotják. Különös figyelmet kell fordítani az e területen folyó kutatás, fejlesztés és demonstrációs tevékenységek ösztönzésére, valamint az e területen folytatott kapacitásfejlesztés előmozdítására. Ebben a tekintetben teljes mértékben ki kell aknázni a versenyképességi és innovációs keretprogram „Intelligens energia – Európa” program elnevezésű részével meglévő szinergiákat. Fel kell tárni a jövőbeni, több forrásból finanszírozott nagyszabású kezdeményezésekben (pl. a közös technológiai kezdeményezésekben) rejlő lehetőségeket is.

Szerepel a felsorolásban egy, célirányosan az energiapolitikai döntéshozatalt támogató tudás kialakítására vonatkozó egyedi tevékenység is, amely támogatást adhat az időközben felmerülő szakpolitikai igények számára is, például az európai energiapolitikának az éghajlatváltozással összefüggő nemzetközi tevékenységekben betöltött szerepével vagy az energiaellátás és az energiaárak instabilitásával és kimaradásaival kapcsolatban.

Tevékenységek

6.   Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is)

Cél

A környezettel és erőforrásaival való fenntartható gazdálkodás az éghajlat, a bioszféra, az ökológiai rendszerek és az emberi tevékenység közötti kölcsönhatásokra vonatkozó tudás fejlesztésével, valamint új technológiák, eszközök és szolgáltatások kifejlesztésével a globális környezeti problémák egységes kezelése érdekében. Kiemelt hangsúlyt kap az éghajlati változások, az ökológiai, földtani és oceanográfiai rendszerek változásainak az előrejelzése, hangsúlyt fektetnek továbbá a környezeti problémák és kockázatok, -beleértve az egészséggel kapcsolatosakat is – folyamatos figyelemmel kísérésére, megelőzésére, hatásainak csökkentésére és befolyásolására alkalmas eszközökre és technológiákra, valamint a természeti és ember alkotta környezet fenntartására alkalmas eszközökre és technológiákra.

Indokolás

A környezeti problémák túlterjednek az államhatárokon, és egész Európára, de gyakran az egész világra kiterjedően összehangolt megközelítést igényelnek. Földünk természeti erőforrásaira és az ember alkotta környezetre erős nyomás nehezedik a népesség növekedése, az urbanizáció, a beépítés, a mezőgazdasági, akvakultúra- és halászati ágazat, valamint a közlekedési és energetikai ágazat folyamatos bővülése, valamint az éghajlat helyi, regionális és globális változékonysága és a felmelegedés következtében. Európának az ipar megerősítésével és versenyképességének javításával párhuzamosan új, fenntartható viszonyt kell kialakítania a környezettel. A környezetre irányuló kutatás nagyságrendje, terjedelme és nagyfokú összetettsége miatt szükséges kritikus tömeg eléréséhez a teljes EU-ra kiterjedő együttműködésre van szükség. Ez megkönnyíti a közös tervezést, az összekapcsolt és együttműködésre képes adatbázisok használatát, illetőleg az összehangolt, nagyméretű figyelő és előrejelző rendszerek kifejlesztését. E kutatásnak foglalkoznia kell az adatkezelési és informatikai szolgáltatások szükségességével, valamint az adatátvitelhez, -integrációhoz és térbeli adatmeghatározáshoz kapcsolódó problémákkal.

Uniós szintű kutatási tevékenység szükséges egyes nemzetközi kötelezettségvállalások, mint például az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezménye és annak Kiotói Jegyzőkönyve, a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény, a sivatagosodás elleni harcról szóló ENSZ-egyezmény, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló stockholmi egyezmény, a fenntartható fejlődésről szóló 2002-es világszintű csúcstalálkozó céljai, valamint az EU vízellátási kezdeményezése (Water for Life) teljesítéséhez, valamint az éghajlatváltozási kormányközi panel munkájában és a földmegfigyelésre vonatkozó kezdeményezésben történő részvételhez.

Emellett jelentős mértékű kutatás szükséges a meglévő és kialakulóban lévő uniós szakpolitikák, a 6. környezetvédelmi cselekvési terv és a kapcsolódó tematikus stratégiák (pl. az EU tengeri stratégiája), a környezetvédelmi technológiákra, valamint a környezetvédelemre és az egészségre vonatkozó cselekvési tervek, programok és irányelvek, továbbá a vízvédelmi keretirányelv és a NATURA 2000 végrehajtásához.

Az EU-nak meg kell erősítenie pozícióit a környezetvédelmi technológiák világpiacán. Ezek a technológiák a különböző nagyságrendű környezeti problémák környezethatékony megoldásának, valamint kulturális és természeti örökségünk védelmének lehetővé tételén keresztül hozzájárulnak a fenntartható növekedés megvalósítását segítő fenntartható fogyasztás és termelés megteremtéséhez. A környezetvédelmi követelmények serkentőleg hatnak az innovációra, továbbá üzleti lehetőségeket és nagyobb versenyképességet teremthetnek, biztosítva egyúttal a későbbi nemzedékek fenntarthatóbb jövőjét. A vízellátással és a szennyvízzel, illetőleg a fenntartható vegyiparral foglalkozó európai technológiai platformok megerősítették az uniós szintű fellépés szükségességét, és kutatási ütemtervüket a következőkben felsorolt kutatási tevékenységek figyelembe veszik. Más platformok (például az építésügyi és az erdészeti) részben ugyancsak foglalkoznak környezetvédelmi technológiai kérdésekkel, és véleményüket az alábbiak ugyancsak figyelembe veszik. A társadalmi-gazdasági szempontok különösen erős hatással vannak a környezetvédelmi technológiák kifejlesztésére és piaci bevezetésére, valamint azt követő alkalmazására, például a vízkészlet-gazdálkodásban. Függően attól, hogy az adott tevékenység tárgya szempontjából ezek mennyire lényegesek, a tevékenységek során figyelembe kell venni a szakpolitikák és a technológiai fejlesztés társadalmi és gazdasági vonatkozásait.

A következőkben felsorolt tevékenységek (10) jelentős része közvetlenül kapcsolódik szakpolitikai igényekhez. Ugyanakkor a közben felmerülő új szakpolitikai igények, mint például az uniós politikák fenntarthatósági hatásvizsgálatai, az éghajlatváltozással kapcsolatban Kiotót követően szükséges fellépés, valamint az új környezetvédelmi politikák (például az európai talajvédelmi stratégia és a tengerpolitika), szabványok és jogszabályi előírások igényeinek kielégítése érdekében további támogatásra is van lehetőség.

Tevékenységek

7.   Közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is)

Cél

A technológiai és működésbeli fejlődésre, valamint az európai közlekedési politikára alapozva integrált, biztonságosabb, környezetbarátabb és „intelligensebb” páneurópai közlekedési rendszerek kifejlesztése valamennyi polgár, a társadalom és az éghajlat-változási politika érdekében, a környezet és a természeti erőforrások tiszteletben tartásával; továbbá az európai iparágak nemzetközi piacon való versenyképességének biztosítása és további javítása.

Indokolás

A közlekedés Európa erősségei közé tartozik – a légi közlekedési ágazat 2,6 %-kal járul hozzá az EU GDP-jéhez (és 3,1 millió embernek ad munkát), a felszíni közlekedés pedig az uniós GDP 11 %-át állítja elő (és körülbelül 16 millió főt foglalkoztat). A közlekedés ugyanakkor az EU CO2-kibocsátásának 25 %-át adja, ezért égetően fontos a rendszer környezetbarátabbá tétele a fenntarthatóbb közlekedés és a növekedési ütemmel való összeegyeztethetőség biztosítása érdekében, amint arra az „Európai közlekedéspolitika 2010-ig: ideje dönteni” című fehér könyv (12) rámutatott.

Az EU bővítése (a szárazföldi terület 25 %-os és a népesség 20 %-os növekedése) és gazdasági fejlődése új kihívásokat jelent az emberek és az áruk hatékony, gazdaságos és fenntartható szállítása szempontjából. A közlekedés továbbá közvetlen hatással van más főbb szakpolitikákra (kereskedelem, verseny, foglalkoztatás, környezetvédelem, kohézió, energetika, biztonság, belső piac).

Az uniós közlekedési ágazatba történő kutatási-fejlesztési befektetések a világpiaci technológiai versenyelőny biztosításának előfeltételét jelentik (13). Az európai szinten végzett tevékenységek serkentik az érintett iparágak szerkezetének átalakítását is, beleértve az ellátási lánc integrálását, különösen a KKV-k szintjén.

Az európai technológiai platformok (14) által kidolgozott kutatási ütemtervek alátámasztják azt az igényt, hogy olyan új, „közlekedési rendszerekben” gondolkodó nézőpontot célszerű képviselni, amely figyelembe veszi az egyes járművek vagy hajók, közlekedési hálózatok vagy infrastruktúrák és a közlekedési szolgáltatások igénybevételének kölcsönhatásait, ami csak európai szinten alakítható ki. A kutatás-fejlesztési költségek mindezeken a területeken jelentős mértékben emelkednek, és az EU-szintű együttműködés alapvető fontosságú ahhoz, hogy a különféle KTF-szereplők elérjék azt a „kritikus tömeget”, amely a méretből és a multidiszciplinaritásból eredő kihívásokra költséghatékony módon tud válaszolni, valamint ahhoz, hogy az iparág megfeleljen a kibővített Unió jövőjének nagy politikai, technológiai és társadalmi-gazdasági kihívásainak, mint amilyen például a jövő „tiszta és biztonságos járműjére” vonatkozó elképzelés, a rendszerek együttműködési képessége és az intermodalitás (különös tekintettel a vízi szállításra és a vasútra), a megfizethetőség, a biztonság, a kapacitás, a védelem és a környezeti hatások. A Galileo rendszert és alkalmazásait támogató technológiák fejlesztése ugyancsak fontos az európai szakpolitikák végrehajtása szempontjából.

Az alábbiakban kitűzött kutatási témakörök és tevékenységek fokozott ipari jelentősége mellett az is lényeges, hogy a politikai döntéshozók igényei a közlekedéspolitika gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi vonatkozásait egyaránt figyelembe vevő, integrált módon teljesülnek. Emellett a tervezett tevékenységek támogatják a meglévő és új szakpolitikai igények kielégítését, például a tengerészeti politika alakulásához vagy az egységes európai égbolt végrehajtásához kapcsolódóan.

Tevékenységek

8.   Társadalmi-, gazdasági és humán tudományok

Cél

Mélyreható, széles körben elfogadott ismeretek szerzése az olyan, Európa számára kihívást jelentő összetett és egymással is összefüggő társadalmi-gazdasági kérdésekről, mint a növekedés, a foglalkoztatás és a versenyképesség, a társadalmi kohézió, a kibővített EU társadalmi, kulturális és oktatási kihívásai, a környezetvédelmi kihívások, valamint a fenntarthatóság, a demográfiai változás, a migráció és a beilleszkedés, az életminőség és a globális kölcsönös függőség, különösen azzal a céllal, hogy az érintett szakpolitikák számára továbbfejlesztett tudásalap álljon rendelkezésre.

Indokolás

Európa erős és kiváló minőségű kutatóbázissal rendelkezik a társadalmi-, gazdasági, a szociokulturális és a humán tudományok területén. Az EU-n belül a gazdasági, társadalmi, politikai és kulturális téren jelen lévő eltérő megközelítésmódok különösen termékeny táptalajt jelentenek e területek uniós szintű kutatása számára. Az említett területeken Európa számára felmerülő társadalmi-gazdasági és társadalmi-kulturális kérdések európai szinten együttműködésben végzett kutatásában hatalmas európai többletérték rejlik. Először is az érintett kérdések és kihívások európai szinten kiemelten fontosak, és külön közösségi szakpolitikák foglalkoznak velük. Másodszor, az uniós tagállamokra vagy más országokra kiterjedő összehasonlító tanulmányok különösen hatékony eszközt jelentenek és fontos tanulási lehetőséget rejtenek magukban valamennyi ország és régió számára.

Harmadszor, az uniós szinten végzett kutatási tevékenység különösen előnyös abból a szempontból, hogy Európa egészére kiterjedő adatgyűjtést valósíthat meg, és alkalmazhatja az összetett problémák megértéséhez elengedhetetlen többféle nézőpontot. Végül: az említett kulcsfontosságú kihívásokra vonatkozó hiteles európai társadalmi-gazdasági tudásalap kialakítása lényegesen hozzájárul az Európai Unióban, és különösen az európai polgárok körében ezen kihívások általános megértésének elősegítéséhez.

Az alábbi felsorolás tartalmazza a támogatandó tevékenységeket; ezektől várható, hogy jelentős mértékben hozzájárulnak a szakpolitikák kidolgozásának, megvalósításának, hatásainak és elemzésének, valamint a szabályozó intézkedések meghatározásának javításához a területek széles skáláján, mint például a gazdaság-, a szociális, a kulturális, az oktatási és képzési, a nemek egyenlőségére vonatkozó, a vállalkozás-, a külkereskedelem-, a fogyasztóvédelmi és a külkapcsolati politika, valamint a tudományos és technológiai területek, a hivatalos statisztikapolitika, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség kialakítása. Emellett lehetőség nyílik az időközben felmerülő társadalmi-gazdasági kihívások megválaszolására és az új, előre nem látható szakpolitikai igényekkel kapcsolatos kutatásokra is. A jövőbeni kutatási ütemtervek megvitatására a társadalmi platformok bevonásával is sor kerülhet.

Tevékenységek

9.   Űrkutatás

Cél

A GMES-re (globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés) és hasonló alkalmazásokra összpontosító európai űrprogram támogatása a polgárok, illetőleg az európai űripar versenyképességének javára. Ez hozzájárul egy európai világűr-politika kialakításához, amely kiegészíti a tagállamok és más kulcsszereplők, különösen az Európai Űrügynökség erőfeszítéseit.

Indokolás

A Közösség ezen a területen hozzájárul a felhasználói követelményeken és a szakpolitikai célokon alapuló közös célok jobb meghatározásához az átfedések elkerülése és a minél fokozottabb interoperabilitás érdekében a tevékenységek összehangolásához; a költséghatékonyság javításához, valamint a szabványok meghatározásához járulhat hozzá. A közigazgatási szervek és a döntéshozók fontos potenciális felhasználók, és az európai ipar is élvezheti egy jól meghatározott, az európai űrprogramon keresztül megvalósított és részben a javasolt kutatási és technológiai fejlesztési fellépésekkel támogatott európai világűr-politika előnyeit. Az európai szintű fellépések a közösségi szakpolitikai célok támogatásához is szükségesek például a mezőgazdaság, az erdészet, a halászat, a környezetvédelem, az egészségügy, a távközlés, a biztonság és a közlekedés területén, és egyúttal szavatolhatják, hogy Európa mint partner kellő tiszteletben részesüljön a regionális és nemzetközi együttműködésben.

Az elmúlt negyven év folyamán mind nemzeti keretek között, mind az Európai Űrügynökség keretében kitűnő technológiai kompetencia épült ki Európában. A versenyképes ipar (beleértve a gyártókat, a szolgáltatókat és az üzemeltetőket) új kutatást és új technológiákat igényel. Az űripar alkalmazásai jelentős előnyökkel járnak a polgárok számára is a technológiai fejlesztések hatásai révén, és elengedhetetlenek a csúcstechnológiát alkalmazó társadalomban.

Különös tekintettel az Európában már meglévő képességek kihasználására, az alábbiakban kitűzött tevékenységek célja: (a helyi eszközökkel koordinálva, beleértve a légi eszközöket is) hatékonyan kiaknázni a világűrbe telepített eszközökben rejlő lehetőségeket új alkalmazások, különösen a GMES rendszer telepítése és a közösségi politikákhoz kapcsolódó jogérvényesítő tevékenység támogatása érdekében; a világűr felderítése, ami nemzetközi együttműködésre és alapvető technológiai vívmányok elérésére, továbbá költséghatékony missziókra ad lehetőséget; a világűr kiaknázása és felderítése az Európai Unió stratégiai szerepét szavatoló elősegítő tevékenységek támogatásával. Ezeket a tevékenységeket egyéb, a versenyképességi és innovációs keretprogramban, valamint az oktatási és képzési programban foglalt fellépések egészítik ki. Arra is törekedni kell, hogy az alábbiakban kitűzött tevékenységek minél több haszonnal járjanak a közpolitika szempontjából, beleértve az időközben esetleg felmerülő új szakpolitikai igények támogatását, például a fejlődő országokat segítő, a világűrt is igénybe vevő megoldások kialakítását; valamint a világűrbe telepített figyelőeszközöknek és módszereknek a közösségi szakpolitikák előrehaladásához történő felhasználását.

Tevékenységek

10.   Biztonság

Cél

A szükséges képességek kiépítését szolgáló technológiák és tudás létrehozása a polgárok biztonságának szavatolásához olyan fenyegetések ellen, mint például a terrorizmus, a természeti katasztrófák és a bűnözés, az emberi alapjogok, köztük a magánélethez fűződő jog egyidejű tiszteletben tartásával; a meglévő technológiák optimális és összehangolt használatának biztosítása az európai polgári biztonság javára; továbbá a polgári biztonsági megoldások szolgáltatói és használói közötti együttműködés serkentése, az európai biztonsági iparág versenyképességének javítása, és a biztonsági rések csökkentése érdekében célzottan a missziókra irányuló kutatási eredmények szolgáltatása.

Indokolás

A biztonság Európa virágzásának és szabadságának záloga. Az Európai Tanács által elfogadott „Biztonságos Európa egy jobb világban” című európai uniós biztonságpolitikai stratégia foglalkozik a polgári és a védelmi értelemben vett biztonsági kérdéseket egyaránt magába foglaló, átfogó biztonságpolitikai stratégia szükségességével.

A biztonsághoz kapcsolódó kutatások alapvető építőkövet jelentenek a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségben elérendő magas szintű biztonság megvalósításához. Hozzájárulnak továbbá más, a közlekedést, a polgári védelmet, az energetikát, a környezetvédelmet és az egészségügyet érintő közösségi politikákat támogató technológiák és képességek fejlesztéséhez. A biztonsághoz kapcsolódó kutatás számára – különleges jellegének figyelembevétele érdekében – egyedi végrehajtási szabályokat kell meghatározni.

A biztonsággal kapcsolatos jelenlegi európai kutatási tevékenységek az erőfeszítések szétaprózottságától, a mennyiségnek és a tárgykörnek megfelelő kritikus tömeg hiányától és a kapcsolatok és az átjárhatóság hiányától szenvednek. Európának hatékony intézményi megállapodások létrehozásával, valamint a különböző nemzeti és nemzetközi résztvevők együttműködésre és tevékenységük összehangolására való bátorításával javítania kell erőfeszítései összhangját annak érdekében, hogy elkerülhetők legyenek az átfedések, és lehetőség szerint kihasználhatók legyenek a szinergiában rejlő előnyök. A közösségi szintű biztonsági kutatás kizárólag polgári irányú marad, és olyan tevékenységekre összpontosít, amelyek nemzeti szinten is nyilvánvalóan többletértéket jelentenek. Ennek következtében a hetedik keretprogram keretében folyó polgári biztonsági kutatás megerősíti az európai biztonsági iparág versenyképességét. Figyelembe véve a „kettős felhasználású” technológiák meglétét, az Európai Védelmi Ügynökség tevékenységeivel való folyamatos koordinációra van szükség az egymást kiegészítő jelleg biztosítása érdekében.

A biztonsági kutatásnak az egyes műveletek területén a közös IKT-rendszerek jobb kihasználása révén hangsúlyoznia kell az Uniónak az ellenőrzésre, az információterjesztésre, valamint a veszélyekre és balesetekre vonatkozó kapacitásait, továbbá a jobb értékelési és helyzet–ellenőrzési rendszereit.

A titoktartással kapcsolatos különleges követelményeket be kell tartani, el kell kerülni azonban a kutatási eredmények átláthatóságának szükségtelen korlátozását. Emellett olyan területeket kell meghatározni, amelyeken a kutatási eredmények közzétehetők.

Az alábbiakban felvázolt, nem védelmi jellegű tevékenységek kiegészítik és egységes keretbe foglalják a polgári biztonságot érintő, más témakörökben végzett technológia- és rendszerorientált kutatást. Ezek a kutatási tevékenységek küldetésorientáltak, és a konkrét biztonsági küldetések szempontjából lényeges technológiák és képességek kialakítására irányulnak. Ezek szándékoltan rugalmasak, így alkalmazhatók a ma még ismeretlen, a jövőben esetleg felmerülő biztonsági fenyegetésekre és az ezekhez kapcsolódó politikai igényekre is; ennek megfelelően a polgári biztonsági ágazatban a meglévő technológiák közötti termékeny kölcsönhatások és e technológiák felhasználása serkentésén keresztül az európai biztonsági kutatás bátorítani fogja a többcélú technológiák kifejlesztését annak érdekében, hogy alkalmazási területük minél tágabbra bővíthető legyen.

Tevékenységek

Az előző négy területet a következő, inkább horizontális jellegű témakörök támogatják:

II.   ÖTLETEK

Cél

Ez a program fokozni fogja a tudás határterületein folytatott európai kutatás dinamizmusának, kreativitásának és kiválóságának előmozdítását. Ezeket az európai szinten egymással versenyben álló, különálló kutatócsoportok által bármely területen végzett, a kutatók által javasolt kutatási projektek támogatásával valósítják meg. A projektek finanszírozása a mind a magán-, mind az állami szektorból érkező kutatók által a saját választásuk szerinti témákról benyújtott javaslatok alapján történik, értékelésük pedig egyedül a szakértői értékelés megítélése szerinti kiválóságuk alapján. A kutatási eredmények közlése és terjesztése e program fontos összetevője.

Indokolás

Az általában „alapkutatás” néven ismert tevékenységek keretében végzett, kutatók által javasolt „felderítő” kutatás a jólét és a társadalmi fejlődés kulcsfontosságú motorja, hiszen új lehetőségeket nyit meg a tudományos és technológiai haladás előtt, és hozzájárul a jövőbeli alkalmazásokat és piacokat eredményező új ismeretek kialakításához.

Annak ellenére, hogy számos területen nagyon sok eredményt ért el, és magas szinten teljesített, Európa nem használja ki teljes mértékben kutatási potenciálját és forrásait, és sürgősen több kapacitásra van szüksége az ismeretek kialakításához és ezen ismeretek gazdasági értékké és növekedéssé alakításához.

A különálló, nemzeti vagy transznacionális jellegű kutatócsoportok által végzett „felderítő kutatás” Európa-szerte megvalósuló versenyképes finanszírozási szerkezete (amely kiegészíti a nemzeti finanszírozást, nem pedig helyettesíti azt) az európai kutatási térség olyan kulcsfontosságú eleme, amely más közösségi és nemzeti tevékenységeket egészít ki. Hozzájárul majd Európa dinamizmusának és vonzerejének erősítéséhez mind az európai, mind a harmadik országbeli legkiválóbb kutatók, valamint az ipari befektetések számára.

Tevékenységek

Ez a fellépés a legígéretesebb és legtermékenyebb kutatási területekre, valamint a tudományos és technológiai fejlődés legjobb lehetőségeire fog összpontosítani a különböző tudományágakon belül és között, beleértve a műszaki tudományokat, a társadalomtudományokat és a humán tudományokat. Végrehajtása a hetedik keretprogram többi részének tematikus irányultságától függetlenül történik, figyelmet fordítva a pályájuk elején lévő kutatókra és új csoportokra, valamint a már meglévő csoportokra is.

A „felderítő kutatáshoz” kapcsolódó közösségi tevékenységeket egy független Tudományos Tanácsból és az ezt segítő külön, kis létszámú és költséghatékony végrehajtó struktúrából álló Európai Kutatási Tanács (EKT) hajtja végre. Az EKT irányítását vagy az ilyen célból felvett személyzet vagy az EU-intézményekből kiküldöttek látják el, és csak a tényleges igazgatási szükségletekkel foglalkoznak a hatékony igazgatáshoz szükséges stabilitás és a folytonosság biztosítása érdekében.

A Tudományos Tanács az európai tudományos közösség legmagasabb szintű – személyesen, politikai vagy egyéb érdekektől függetlenül eljáró – képviselőiből áll, biztosítva a kutatási területek sokféleségét. Tagjait a Bizottság nevezi ki a személyek kiválasztására szolgáló független és átlátható, a Tudományos Tanáccsal egyeztetett eljárást követően, amely magában foglalja a tudományos közösséggel folytatott konzultációt és az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak való jelentéstételt. A Tudományos Tanács tagjait egyszer megújíthatóan négy évre választják rotációs rendszer alapján, amely biztosítja a Tudományos Tanács munkájának folytonosságát.

A Tudományos Tanács többek között kidolgozza az átfogó tudományos stratégiát, teljes mértékben felel a finanszírozandó kutatástípusokról szóló határozatokért, és tudományos szempontból garantálja az adott tevékenység minőségét. Feladatai közé tartoznak különösen a következők: az éves munkaprogram kidolgozása, a szakértői értékelési folyamat kialakítása, valamint a program végrehajtásának tudományos szempontból való nyomon követése és minőségellenőrzése. A Tudományos Tanács kidolgoz egy magatartási kódexet, amely többek között az összeférhetetlenség elkerüléséről rendelkezik.

A külön végrehajtó struktúra a programnak az éves munkaprogramban meghatározottak szerinti végrehajtásáért és megvalósításáért felelős. Feladata nevezetesen a szakértői értékelési és kiválasztási folyamat végrehajtása a Tudományos Tanács által megállapított alapelveknek megfelelően, valamint a támogatások pénzgazdálkodásának és tudományos irányításának biztosítása.

Az EKT-nak a Tudományos Tanáccsal és a célzott végrehajtási struktúrával kapcsolatos igazgatási és személyzeti költségei összhangban állnak a kis létszámú és költséghatékony irányítással; az igazgatási költségek pedig a „felderítő kutatás” finanszírozásának maximalizálása érdekében a kiemelkedő minőségű végrehajtáshoz szükséges források biztosításának megfelelő minimális szintre szorítkoznak, és nem haladják meg az EKT-nak juttatott teljes keretösszeg 5 %-át.

A Bizottság garantálja az Európai Kutatási Tanács teljes autonómiáját és integritását. A Bizottság biztosítja, hogy az EKT a tudományos kiválóság, az autonómia, a hatékonyság és az átláthatóság elvének megfelelően jár el, és hogy pontosan követi a Tudományos Tanács által megállapított stratégiát és végrehajtási módszertant. A Bizottság a tudományos tanáccsal együttműködve elkészíti az EKT működéséről és a célok megvalósításáról szóló éves jelentést, és azt benyújtja a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek.

Az EKT jogosult a működési tevékenységeinek előkészítését és támogatását célzó saját stratégiai vizsgálatai lefolytatására. Felhasználhatja különösen az európai, a kormányközi és a nemzeti kezdeményezéseket annak érdekében, hogy tevékenységeit az egyéb európai és nemzeti szintű kutatásokhoz igazodva ütemezze.

A tevékenység végrehajtását és irányítását folyamatosan felülvizsgálják és értékelik az elért eredmények felmérése, valamint az eljárásoknak a tapasztalatok alapján történő kiigazítása és javítása érdekében. A 7. cikk (2) bekezdésében említett időközi értékeléssel összefüggésben a tudományos kiválóság, az autonómia, a hatékonyság és az átláthatóság kritériumai tekintetében a Tudományos Tanács teljes bevonásával, az Európai Kutatási Tanács struktúráinak és mechanizmusainak független felülvizsgálatára is sor kerül. Ez magában foglalja a Tudományos Tanács tagjainak kiválasztására vonatkozó folyamatok és kritériumok felülvizsgálatát is. A felülvizsgálat kifejezetten arra irányul, hogy felmérje a végrehajtó hivatalon alapuló struktúra és a Szerződés 171. cikkén alapuló struktúra előnyeit és hátrányait. E felülvizsgálat alapján ezeket a struktúrákat és a mechanizmusokat szükség szerint módosítani kell. A Bizottság garantálja, hogy a szükséges módosított struktúrába történő átmenet előkészületeit – beleértve az általa szükségesnek tartott jogalkotási javaslatokat is – a lehető leghamarabb végrehajtsák, és bemutassák az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amint azt a Szerződés előírja. E célból a keretprogramot a Szerződés 166. cikkének (2) bekezdése értelmében együttdöntési eljárással kiigazítják vagy kiegészítik. A 7. cikk (2) bekezdésében említett, az időközi értékelést megelőző, az elért eredményekről szóló jelentésben be kell számolni az EKT működésével kapcsolatos kezdeti tapasztalatokról.

III.   EMBEREK

Cél

Az európai kutatás és technológia területén a humán tényező mennyiségi és minőségi erősítése az egyének ösztönzésével, hogy a kutatói pályát válasszák, az európai kutatók bátorításával, hogy Európában maradjanak, valamint a világ kutatóinak Európába vonzásával, ezáltal téve vonzóbbá Európát a legkiválóbb kutatók számára. Ennek megvalósítása a korábbi keretprogramok szerinti „Marie Curie”-fellépések tapasztalataira építve egy összefüggő „Marie Curie”-fellépéssorozat bevezetésével kerül sor, különös figyelemmel az azok által az európai kutatási térségre gyakorolt hatás révén létrehozott európai hozzáadott értékre. Ezek a fellépések a karrierjük bármely szakaszában álló kutatókat célozzák majd, a külön fiataloknak szánt kutatási alapképzéstől az egész életen át tartó tanulásig, továbbá az állami és a magánszektorokban megvalósuló karrierfejlesztésig. Erőfeszítéseket kell tenni továbbá a női kutatók részvételének fokozása érdekében is az egyenlő esélyek előmozdítása által az egyes „Marie Curie-fellépések” során, valamint az olyan fellépések kidolgozásával, amelyek biztosítják, hogy a kutatók megfelelő egyensúlyt tartsanak fenn a szakmai és magánéletük között, továbbá a kutatói karrierek kihagyás utáni folytatásának megkönnyítése útján.

Indokolás

A jelentős számú és magasan képzett kutatók megléte szükséges feltétele a tudomány előrehaladásának és az innováció támogatásának, ugyanakkor fontos tényezője a kutatásokba való állami és magánszervezetek általi befektetések vonzásának és fenntartásának. Míg világszinten a verseny egyre fokozódik, a kutatók számára egy nyílt és a megkülönböztetés minden formájától mentes európai munkaerőpiac kifejlesztése és a kutatók szakismereteinek és karrierlehetőségeinek diverzifikációja alapvető fontosságú a kutatók mozgásának és ismereteik terjesztésének támogatása érdekében, Európán belül és világviszonylatban egyaránt. A kezdő kutatók ösztönzését és a szakmai karrierjük kezdetén álló kutatók támogatását célzó külön intézkedéseket, továbbá az „agyelszívás” csökkentését célzó olyan intézkedéseket kell bevezetni, mint például a visszailleszkedési támogatások.

A transznacionális és az ágazatok közötti mobilitás – beleértve az ipari részvétel ösztönzését és a kutatói karrierek és az egyetemi állások európai szinten történő elérhetővé tételét – az európai kutatási térség kulcsfontosságú eleme, és elengedhetetlen az európai kutatási kapacitások és teljesítmények fokozásához. A kutatók közötti nemzetközi verseny szerepe továbbra is központi marad, az e tevékenység keretében folyó kutatás legjobb minőségének biztosítása érdekében. A kutatók mobilitásának növelése és azon intézmények forrásainak megerősítése, amelyek nemzetközi szinten vonzzák a kutatókat, az Európai Unió egészében ösztönözni fogja a kiválósági központokat. Az új kutatási és technológiai területeken belüli képzés és mobilitás garantálása érdekében biztosítani kell a hetedik keretprogram többi részével való megfelelő koordinációt, és szinergiákat kell kialakítani más közösségi politikákkal, mint pl. az oktatás-, a kohéziós és a foglalkoztatáspolitikával. A tudomány oktatását a karrierekhez kapcsoló fellépéseket, valamint a tudomány oktatásának új módszereivel kapcsolatos kutatási és koordinációs fellépéseket a „Kapacitások” program Tudomány a társadalomban része határozza meg.

Tevékenységek

Kezdetben a társfinanszírozás végrehajtására ellenőrzött keretek között kerül sor a szükséges tapasztalatok megszerzése érdekében.

IV.   KAPACITÁSOK

A hetedik keretprogramnak ez a része a kutatási és innovációs kapacitásokat fokozza egész Európában, továbbá támogatja azok optimális felhasználását. E cél a következők segítségével valósul meg:

KUTATÁSI INFRASTRUKTÚRÁK

Cél

Az Európában létező legjobb kutatási infrastruktúrák használatának és fejlesztésének optimalizálása, és a kutatás és technológia minden területén olyan páneurópai jelentőségű új kutatási infrastruktúrák létrehozásához való hozzájárulás, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az európai kutatóközösség a kutatás előrehaladásának élvonalában maradjon, és képes legyen segíteni az ipart abban, hogy megerősítse tudásbázisát és technológiai know-how-ját.

Indokolás

A kutatási infrastruktúrák egyre fontosabb szerepet töltenek be az ismeretek és a technológia fejlesztésében és azok kiaknázásában. Az ilyen infrastruktúrák fontossága már jól ismert például az energetika, az űrfizika és a részecskefizika területén, és más területeken is növekszik. Például a sugárforrások, a genomikai és a társadalomtudományi adatbankok, a környezet- és űrtudományi megfigyelő állomások, az új anyagok tanulmányozására és kifejlesztésére szolgáló vagy a nanoelektronikában használatos képalkotó rendszerek vagy tiszta helyiségek a kutatásban központi szerepet töltenek be. A kutatási infrastruktúrák költségesek, kiterjedt szaktudás kifejlesztését teszik szükségessé, és európai szinten széles kutatóközösségnek és felhasználó iparnak kellene használnia és kiaknáznia azokat.

A kutatási infrastruktúrák – többek között a számítástechnikai és hírközlési elektronikus infrastruktúrák, valamint a virtuális infrastruktúrák – tekintetében egy európai megközelítés kidolgozása és e területen uniós szintű tevékenységek végrehajtása jelentős mértékben hozzájárulhat az európai kutatás potenciáljának fellendítéséhez és kiaknázásához, valamint az európai kutatási térség fejlesztéséhez.

Bár a tagállamok továbbra is központi szerepet töltenek be az infrastruktúrák kialakítása és finanszírozása terén, a Közösség katalizátor és fellendítő szerepet játszhat és kell, hogy játsszon azáltal, hogy hozzájárul a különböző tagállamokban meglévő infrastruktúrák szélesebb körű és hatékonyabb elérhetőségéhez és használatához, ezen infrastruktúrák koordináción alapuló kifejlesztésének és hálózatba szervezésének ösztönzésével, valamint közép- és hosszú távon a páneurópai érdekeltségű új kutatási infrastruktúrák megjelenésének támogatásával. E tekintetben a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) kulcsszerepet játszik az európai kutatási infrastruktúrák igényeinek és feladatainak meghatározásában.

Tevékenységek

Az e fejezethez tartozó tevékenységek végrehajtása a tudományos és technológiai terület egészét lefedi. Végrehajtásuk a tematikus területeken folytatott tevékenységekkel szoros összefüggésben történik annak érdekében, hogy biztosítható legyen, hogy az európai szinten, közösségi keretek között megvalósított minden fellépés igazodjon a kutatási infrastruktúrák igényeihez az egyes érintett területeken, beleértve a nemzetközi együttműködést is.

E tevékenységek a következők:

Az e tekintetben finanszírozásra javasolt infrastruktúra projektek azonosítása számos kritérium alapján történik, beleértve különösen a következőket:

Ami az új infrastruktúrák felépítését illeti, a tudományos kiválóságra vonatkozóan a konvergenciarégiók, továbbá a legkülső régiók potenciálját adott esetben figyelembe kell venni. A közösségi pénzügyi eszközök, a hetedik keretprogram és különösen a strukturális alapok hatékony koordinációja biztosított lesz.

A KKV-K JAVÁRA VÉGZETT KUTATÁS

Célok

Az európai KKV-k innovációs kapacitásának és az új technológiákon alapuló termékek és piacok fejlesztéséhez való hozzájárulásának megerősítése, segítve azokat a kutatás kiszervezésében, a kutatási tevékenységeik gyarapításában, hálózataik kiterjesztésében, a kutatási eredmények jobb kihasználásában és a technológiai know-how megszerzésében, ezzel áthidalva a kutatás és az innováció közötti szakadékot.

Indokolás

A KKV-k az európai ipar központi elemét képezik. Az innovációs rendszerben és a tudás új termékekké, eljárásokká és szolgáltatásokká való átalakításának láncolatában kulcsfontosságú szerepet kell betölteniük. A belső piacon és világviszonylatban tapasztalható növekvő versennyel szemben az európai kis- és középvállalkozásoknak fokozniuk kell a tudás és a kutatás intenzitását, javítaniuk kell a kutatás kiaknázását, szélesebb piacokra kell kiterjeszteniük üzleti tevékenységeiket és nemzetközivé kell tenniük tudáshálózataikat. A KKV-kre vonatkozó legtöbb tagállami fellépés nem ösztönzi és nem támogatja a transznacionális kutatási együttműködést és technológiaátadást. Uniós szintű fellépések szükségesek a nemzeti vagy regionális szintű fellépések hatásának kiegészítéséhez és javításához. A hetedik keretprogram egészében az alábbiakban felsorolt fellépéseken kívül sor kerül a KKV-k részvételének ösztönözésére és megkönnyítésére, valamint igényeik figyelembe vételére.

Tevékenységek

KKV-kat támogató egyedi fellépések a kutatás kiszervezését igénylő KKV-k és KKV-szövetségek támogatására: ezek főként az alacsony és közepes technológiaigényű KKV-k, amelyek kevés, vagy semmiféle kutatási kapacitással nem rendelkeznek. A kutatásintenzív KKV-k kutatási szolgáltatásokat nyújtó szereplőként vehetnek részt, vagy alapvető kutatási kapacitásuk kiegészítése érdekében kiszervezhetik a kutatást. A fellépések a tudomány és technológia egész területét lefedik, és alulról jövő kezdeményezésként valósulnak meg. A fellépések a kutatási eredmények kiaknázásának megkönnyítése érdekében tartalmazzák a demonstrációs és más tevékenységeknek nyújtott támogatást, és biztosítják a kiegészítő jelleget a versenyképesség és innováció keretprogrammal. A pénzügyi eszközök odaítélése két rendszer segítségével történik:

A tevékenységek egyértelműen a kutatási projektek támogatására összpontosítanak. Ezen felül a KKV-k vagy KKV-szövetségek számára „a KKV-k javára végzett kutatás” keretében megvalósítandó fellépésekre vonatkozó javaslatok előkészítéséhez pénzügyi eszközöket biztosító nemzeti rendszerek is támogatásban részesülnek. A Közösség hetedik keretprogram végrehajtása során biztosítani kell az e keretprogram, valamint versenyképességi és innovációs keretprogram fellépéseinek egymást kiegészítő jellegét és együttműködését.

A versenyképességi és innovációs keretprogram a vállalkozások és az innováció támogatása terén nyújtott horizontális szolgáltatásai révén ösztönzi és elősegíti a KKV-knak a hetedik keretprogramban való részvételét. Biztosítani kell e program és más közösségi programok kiegészítő jellegét és együttműködését.

A TUDÁS RÉGIÓI

Célok

Az európai régiók kutatási potenciáljának erősítése, különösen az egyetemeket, kutatóközpontokat, vállalkozásokat és regionális hatóságokat tömörítő, „kutatásorientált regionális klaszterek” Európa-szerte megvalósuló ösztönzése és fejlődésének támogatása révén.

Indokolás

A régiókat egyre fontosabb szereplőként ismerik el az EU kutatási és fejlesztési térképén. A kutatáspolitika és a kutatási tevékenységek regionális szinten gyakran a köz- és magánszférabeli szereplőket tömörítő„klaszterek” kialakulásától függenek. „A tudás régiói” elnevezésű kísérleti fellépés bebizonyította ennek a fejlődésnek a dinamizmusát, valamint azt, hogy szükséges támogatni és ösztönözni az ilyen szervezetek kialakítását.

Az e területen végrehajtott fellépések lehetővé teszik, hogy az európai régiók megerősítsék a KTF-be való befektetési kapacitásaikat és kutatási tevékenységeket végezzenek, miközben maximálisra növelik a szereplőik európai kutatási projektekben való sikeres részvételének potenciálját, és megkönnyítik a klaszterek létrejöttét, ily módon előmozdítva az európai regionális fejlesztést. A fellépések megkönnyítik a regionális klaszterek létrehozását, amelyek hozzájárulnak az európai kutatási térség fejlődéséhez.

Tevékenységek

Az új „tudás régiói” kezdeményezés magában foglalja és összefogja a kutatásban részt vevő regionális szereplőket, mint például az egyetemeket, a kutatóközpontokat, az ipart, a közigazgatási hatóságokat (regionális tanácsokat vagy regionális fejlesztési ügynökségeket). A projektek magukban foglalják a regionális klaszterek kutatási ütemtervének közös elemzését (a regionális innovációs klaszterek szélesebb körű témáját érintő más tevékenységekkel összhangban), valamint egy eszközrendszer kidolgozását annak érdekében, hogy megkereshetőek legyenek egyedi kutatási tevékenységek keretében, beleértve a magasan fejlett régiók által a kevésbé fejlett kutatási profillal rendelkező régióknak nyújtott szakmai tanácsadást, és a fellendülőben lévő tudás régiók támogatását.

Ez olyan intézkedéseket tartalmaz, amelyek célja a kutatási hálózatokhoz és a kutatás finanszírozásához való hozzáférés javítása, valamint a kutatás szereplőinek és intézményeinek nagyobb mértékű integrációja és összekapcsolása a regionális gazdaságokkal. E tevékenységek végrehajtása a Közösség regionális politikájával (strukturális alapok), a versenyképességi és innovációs keretprogrammal, valamint az oktatási és képzési programmal szoros összefüggésben történik.

„A tudás régiói” elnevezésű egyedi tevékenység összefüggésében szükséges lesz a Közösség regionális politikájával, valamint a vonatkozó nemzeti és regionális programokkal való együttműködési lehetőségek keresése, különösen a konvergencia-régiók és a legkülső régiók tekintetében.

KUTATÁSI POTENCIÁL

Cél

A kibővült EU teljes kutatási potenciálja kiteljesítésének ösztönzése az EU konvergencia-régióiban és legkülső régióiban (16) a meglévő vagy kialakulóban lévő kiválóság felszabadításával és fejlesztésével, valamint kutatóik kapacitásainak erősítésével, segítve őket a közösségi szintű kutatási tevékenységekben való sikeres részvételben.

Indokolás

Európa nem használja ki teljes mértékben kutatási potenciálját, különösen az európai kutatás központjától és az ipari fejlődéstől távol elhelyezkedő kevésbé fejlett régiókban. Annak érdekében, hogy e régiók – akár a közszférából, akár a magánszektorból érkező – kutatói és intézményei segítséget kapjanak a mindenre kiterjedő európai kutatási tevékenységekben való részvételhez, miközben az Európa más régióiban megszerzett ismeretek és tapasztalat előnyeit élvezik, ennek a fellépésnek az a célja, hogy megállapítsa azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik számukra potenciáljuk kiaknázását, illetve hogy hozzájáruljon a teljes európai kutatási térség kialakításához a kibővült Unióban. A fellépések korábbi és jelenlegi intézkedésekre épülnek, mint például az ötödik keretprogram keretében az akkori csatlakozó és tagjelölt országokban lévő európai kiválósági központok, valamint az ismeretátadást célzó Marie Curie intézményi vendégösztöndíjak.

Tevékenységek

Ezen a területen a fellépés a következők támogatására irányul:

Szoros együttműködés kialakítására kell törekedni a Közösség regionális politikájával. Az e címen támogatott fellépések meghatározzák a Strukturális Alapokból és a Kohéziós Alapból finanszírozható, a konvergencia-régiókban fellendülőben lévő és már meglévő kiválósági központok kutatási kapacitásainak megerősítésével kapcsolatos igényeket és lehetőségeket.

A kutatás és fejlesztés regionális kereskedelmi hasznosításának az ágazattal együttműködésben megvalósított előmozdítása érdekében törekedni kell a Versenyképesség és innováció programmal kialakítandó szoros együttműködésre is.

TUDOMÁNY A TÁRSADALOMBAN

Cél

A nyitott, hatékony és demokratikus tudásalapú európai társadalom létrehozásához a cél annak ösztönzése – támogatva a tudományról és a technológiáról folyó európai szintű gondolkodást és vitát, valamint azoknak a társadalom és a kultúra teljes spektrumával való kapcsolatát –, hogy a tudományos és technológiai törekvések és a kapcsolódó kutatási politikák harmonikusan illeszkedjenek az európai társadalmi hálóba.

Indokolás

A tudomány és technológia mindennapi életünkre gyakorolt hatása egyre mélyrehatóbbá válik. A társadalmi tevékenység termékeként, illetve tudományos és kulturális tényezőkkel alakítva, a tudomány és a technológia mégis a nagyközönség és a politikai döntéshozók nagy részének mindennapi érdeklődési körétől távoli terület marad, és továbbra is félreértések tárgya. A fellendülőben lévő technológiákkal kapcsolatban felmerülő vitás kérdéseket a társadalomnak kell rendeznie megfelelő tájékoztatáson alapuló, helyes választásokhoz és döntésekhez vezető viták alapján.

Tevékenységek

Az e területen megvalósított, lényegi kérdésekre vonatkozó integrált kezdeményezés a következők támogatását fogja magában foglalni:

Ezek a tevékenységek különösen kutatási projektek, tanulmányok, hálózatba szervezés és cserék, nyilvános rendezvények és kezdeményezések, díjak, felmérések és adatgyűjtés formájában valósulnak meg. Számos esetben harmadik országok szervezeteivel kialakított nemzetközi partnerségeket foglalnak magukban.

A KUTATÁSI POLITIKÁK KOHERENS FEJLESZTÉSÉNEK TÁMOGATÁSA

Célok

A nemzeti és közösségi kutatási politikák hatékonyságának és koherenciájának fokozása és az egyéb politikákkal való összehangolása, a közfinanszírozású kutatás hatásának és az iparhoz való kapcsolódásának javítása, az állami támogatás erősítése, valamint a magánbefektetésekre gyakorolt kiegyenlítő hatásának fokozása.

Indokolás

A kutatás és fejlesztés területén megvalósuló befektetések növelése a célul kitűzött 3 %-os arány eléréséig, valamint azok hatékonyságának javítása a növekedésre és foglalkoztatásra irányuló lisszaboni stratégia egyik fő prioritása. Így a kutatás területén megvalósuló köz- és magánbefektetések kiegyensúlyozására irányuló hatékony politikák kialakítása a hatóságok egyik fő törekvése, a versenyképes tudásalapú gazdaság irányába történő átalakulás gyorsítása szükségessége fényében. Ez a kutatási politikák átalakíthatóságát, az eszközök szélesebb körének mobilizálását, az erőfeszítések nemzeti határokon átnyúló összehangolását és az egyéb politikák mobilizálását igényli, a kutatás jobb keretfeltételeinek megteremtése érdekében.

Tevékenységek

Az e cím keretében végrehajtott tevékenységek kiegészítik az együttműködési program keretében tervezett koordinációs tevékenységeket, továbbá hozzájárulnak a regionális, nemzeti és közösségi politikák és kezdeményezések (pl. programok finanszírozása, jogszabályok, ajánlások és iránymutatások) következetességének és hatásának javításához. E tevékenységek a következők:

NEMZETKÖZI EGYÜTTMŰKÖDÉSI TEVÉKENYSÉGEK

Annak érdekében, hogy az Európai Közösség versenyképessé váljon és világviszonylatban vezető szerepet töltsön be, a Közösségnek erős és következetes nemzetközi tudományos és technológiai politikára van szüksége. A hetedik keretprogramon belül a különböző programok alapján megvalósított nemzetközi fellépések végrehajtására átfogó nemzetközi együttműködési stratégia összefüggésében kerül majd sor.

Ennek a nemzetközi politikának három egymással összefüggő célja van:

A hetedik keretprogramon belül a harmadik országokkal folytatott együttműködés különösen a következő országcsoportokra összpontosul:

A témaorientált nemzetközi együttműködési fellépések végrehajtása az „Együttműködés” elnevezésű program keretében valósul meg. A humán tényező területén megvalósított nemzetközi fellépések végrehajtására az „Emberek” program keretében kerül sor.

A „Kapacitások” program keretében a nem egy valamely egyedi – az „Együttműködés” program hatálya alá tartozó – tematikus vagy interdiszciplináris területre összpontosító horizontális támogatási fellépések és intézkedések végrehajtása valósul meg, amit korlátozott számú esetben egyedi, kölcsönös érdekeken alapuló együttműködési fellépés egészíthet ki. A nemzetközi tudományos együttműködéssel kapcsolatos nemzeti programok koordinációjának támogatása révén erőfeszítéseket kell tenni a nemzeti tevékenységek koherenciájának javítása érdekében. Az INTAS által a kelet-európai és közép-ázsiai országokkal folytatott együttműködés keretében gyűjtött tapasztalatok figyelembevételével ebben a programban, valamint az „Együttműködés” és az „Emberek” programban a folytonosságot biztosító tevékenységek megvalósítására kerül sor.

A hetedik keretprogram különböző programjain belüli nemzetközi együttműködési fellépésekkel, valamint az egyéb közösségi eszközökkel kapcsolatos átfogó koordináció biztosított lesz.

A KÖZÖS KUTATÓKÖZPONT NEM NUKLEÁRIS FELLÉPÉSEI

Cél

A közösségi politikai döntéshozatali folyamathoz felhasználó-központú tudományos és műszaki támogatás nyújtása, a meglévő politikák végrehajtásához és nyomon követéséhez nyújtott támogatás biztosításával és az új politikák támasztotta igényekre való reagálással.

Indokolás

A KKK függetlensége a különleges – magán vagy nemzeti – érdekektől, műszaki szakértelmével együtt, lehetővé teszi, hogy az érdekelt felek (ipari egyesületek, környezetvédelmi akciócsoportok, a tagállamok illetékes hatóságai, más kutatóközpontok stb.) és a politikai döntéshozók közötti kommunikáció és konszenzus kialakítása könnyebbé váljon, különösen közösségi szinten és ezen belül is az Európai Parlamenttel. A tudományos és technológiai támogatáson keresztül a KKK segít a közösségi politika meghatározási folyamatának hatékonyabbá, átláthatóbbá és tudományos szempontból megalapozottabbá tételében. Az átfedések és a feleslegesen végzett munka elkerülése érdekében indokolt esetben a KKK által végzett kutatást össze kell hangolni az „Együttműködés” elnevezésű egyedi programon belüli „Témák” keretében végzett kutatással.

A KKK megszilárdítja helyzetét az Európai Kutatási Térségben. Miközben megkönnyíti a létesítményeihez való hozzáférést az európai és nem európai – többek között a pályakezdő – kutatók számára, fokozottabb együttműködést folytat más, kutatással foglalkozó köz- és magánintézményekkel, következetesen emeli saját tevékenységének tudományos színvonalát és tudományos szempontból jobban hozzájárul a képzéshez, amelyet továbbra is kiemelt területként kezel.

A KKK közösségi politikákhoz nyújtott támogatásának hasznossága és hitelessége szoros összefüggésben áll tudományos szakértelmének minőségével és a nemzetközi tudományos közösségbe való integrálódásával. A KKK ezért a megfelelő területeken folytatja a kutatásba és a többi kiválósági központtal létrehozandó hálózatok szervezésébe való befektetéseket. Minden területen részt fog venni a közvetett fellépésekben, hangsúlyt fektetve a közös tudományos referenciarendszerekre, a hálózatok szervezésére, a képzésre és a mobilitásra, a kutatási infrastruktúrákra, valamint a technológiai platformokban és a koordinációs eszközökben való részvételre azokban az esetekben, amikor megfelelő szakértelemmel rendelkezik a hozzáadott érték előállításához.

A KKK tevékenységeiben aktívan támogatja az új tagállamoknak és a tagjelölt országoknak az EU-15-ök által jelenleg élvezett szintre történő integrálódását.

Tevékenységek

A KKK prioritásai az Unió számára stratégiai fontosságú területeken, valamint olyan területeken lesznek, amelyeken a hozzájárulása magas hozzáadott értéket eredményez. A közösségi politikák tudományos és műszaki támogatása továbbra is megvalósul az olyan alapvető fontosságú területeken, mint a fenntartható fejlődés, az éghajlatváltozás, az élelmiszerügy, az energiaügy, a közlekedés, a vegyi anyagok, az állatkísérleteket kiváltó alternatív módszerek, a kutatáspolitika, az információtechnológia, a referenciamódszerek és -anyagok, a biotechnológia, a kockázatok, a veszélyek és a társadalmi-gazdasági hatások. A növekedés a Közösség számára kulcsfontosságú területeken következik be:

----

(1)  A hetedik keretprogramban a „KKV-k” fogalmába a mikrovállalkozások is beletartoznak.

(2)  Különös tekintettel az EUREKA kormányközi struktúrában végzett tevékenységekre. Továbbá az EUREKA-csoportosulások által szerzett tapasztalatok relevánsak lehetnek a kapcsolódó területeken indított közös technológiai kezdeményezések számára.

(3)  Ez magában foglalja a COST igazgatási és koordinációs tevékenységeinek pénzügyi támogatását.

(4)  A „biogazdaság” kifejezés minden olyan iparágat és gazdasági ágazatot magában foglal, amely biológiai erőforrásokat termel, azokkal gazdálkodik, vagy azokat egyéb módon felhasználja, valamint a kapcsolódó szolgáltatásokat, beszállítói és felhasználói iparágakat, mint például a mezőgazdaságot, az élelmiszeripart, a halászatot, az erdészetet stb.

(5)  „Élettudományok és biotechnológia: egy európai stratégia” – COM(2002) 0027.

(6)  A természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás és az azok védelméhez kapcsolódó kiegészítő kutatás kérdésével a „Környezet (beleértve az éghajlatváltozást)” téma keretében foglalkoznak.

(7)  COM(2000)0769

(8)  COM(2005)0265

(9)  COM(2006)0105

(10)  A biológiai erőforrások előállítására és felhasználására irányuló kiegészítő kutatások kérdésével a „Élelmiszerek, mezőgazdaság és halászat, és biotechnológia” témakör keretében foglalkoznak.

(11)  A különböző tevékenységekben figyelembe kell venni az érintett európai technológiai platformok által kidolgozott kutatási ütemterveket.

(12)  COM(2001)0370.

(13)  Az európai légiközlekedési ipar a pénzügyi forgalom 14 %-ának megfelelő összeget fordít kutatásra, az európai gépjárműipar 5 %-ot, az uniós hajóépítő ipar versenyelőnye pedig kizárólag a kutatás-fejlesztésben rejlik.

(14)  ACARE: Európai Repüléskutatási Tanácsadó Tanács. 2001-es elindítása után ez volt az első működő technológiai platform; ERRAC: Európai Vasúti Kutatási Tanácsadó Tanács; ERTRAC: Európai Közúti Közlekedési Kutatási Tanácsadó Tanács; WATERBORNE technológiai platform.

(15)  Az ESFRI-t 2002 áprilisában hozták létre. Az ESFRI a 25 EU-tagállam – kutatásért felelős miniszterei által kinevezett – képviselőiből, valamint a Bizottság egy képviselőjéből áll. A kutatási keretprogramokhoz társult országokat 2004-ben kérték fel a csatlakozásra.

(16)  A konvergencia-régiók az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 210., 2006.7.31., 25. o.) 5. cikkében meghatározott régiók. Magában foglalja a „konvergencia” cél címén támogatható régiókat, a Kohéziós Alapból történő finanszírozásra jogosult régiókat és a legkülső régiókat.

(17)  A csatlakozni kívánó társult országoktól eltérő országok.

(18)  Hivatalos elnevezésük: Új Független Államok: Azerbajdzsán, Fehéroroszország, Grúzia, Kazahsztán, Kirgiz Köztársaság, Moldova, Oroszország, Örményország, Tádzsikisztán, Türkmenisztán, Ukrajna és Üzbegisztán.

(19)  Tudatában annak, hogy Latin-Amerikában mind fejlődő országok, mind fellendülőben lévő gazdaságok megtalálhatók.

----

II. MELLÉKLET

A PROGRAMOK TÁJÉKOZTATÓ JELLEGŰ BONTÁSA

A programok tájékoztató jellegű felbontása (millió EUR-ban)

A kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmusra vonatkozó különleges rendelkezések

Az „Együttműködés” és a „Kapacitások” programokra vonatkozó indikatív költségvetés magában foglalja az Európai Beruházási Banknak (EBB) a III. mellékletben említett „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” kialakításához nyújtott hozzájárulást. A hozzájáruló egyedi programokat elfogadó tanácsi határozatok megállapítják többek között azokat a végrehajtási szabályokat, amelyek alapján a Bizottság a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmusnak nyújtott, az EBB által fel nem használt közösségi hozzájárulásnak, valamint az ebből eredő bevételeknek a keretprogram egyéb tevékenységei közötti újraelosztásáról határoz.

A hetedik keretprogram 2010-ig 500 millió EUR-t meg nem haladó összeggel hozzájárul a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmushoz. A 2010–2013-as időszak tekintetében – azt követően, hogy a Tanács és az Európai Parlament az e határozat 7. cikke (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően értékelést végez a Bizottság által készített jelentés alapján, amely információkat tartalmaz a KKV-k és az egyetemek részvételéről, a hetedik keretprogram kiválasztási kritériumainak teljesítéséről, a támogatott projektek jellegéről és a vonatkozó eszköz iránti igényről, az engedélyezési eljárás időtartamáról, a projekt eredményeiről és a finanszírozás megosztásáról, – további, 500 millió EUR-t meg nem haladó összeg rendelkezésre bocsátására lesz lehetőség.

A hetedik keretprogramból rendelkezésre bocsátott összeget az EBB-nek egy ugyanekkora összeggel kell kiegészítenie. Az összeg az „Együttműködés” (legfeljebb 800 millió EUR valamennyi tematikus prioritás arányos hozzájárulásával, a társadalom-, gazdaság- és humán tudományok kivételével) és a „Kapacitások” program (legfeljebb 200 millió EUR a „kutatási infrastruktúra” tételből) egyedi programokból származik.

Az összeget fokozatosan, az igény szintjét figyelembe véve fogják az EBB rendelkezésére bocsátani.

A szükséges forrásokkal való mihamarabbi elindítás érdekében egy 500 millió EUR-os összeget fognak a költségvetésben fokozatosan elkülöníteni, a hetedik keretprogramnak az e határozat 7. cikke (2) bekezdésében említett időközi értékeléséig.

----

(1)  Beleértve közös technológiai kezdeményezéseket (köztük a pénzügyi tervet stb.), valamint a koordinációs és nemzetközi együttműködési tevékenységek azon részét, amely a témakörökön belül támogatandó.

(2)  A cél annak lehetővé tétele, hogy a program „együttműködési” részének keretében rendelkezésre álló finanszírozás legalább 15%-ában a KKV-k részesüljenek.

----

III. MELLÉKLET

FINANSZÍROZÁSI RENDSZEREK

Közvetett fellépések

A hetedik keretprogram által támogatott tevékenységek finanszírozása finanszírozási rendszerek sorozatán keresztül valósul meg. E rendszerek felhasználása vagy önmagukban, vagy más finanszírozási rendszerekkel kombinációban történik, a keretprogram során végrehajtott fellépések finanszírozása céljából.

Az egyedi programokra, munkaprogramokra és pályázati felhívásokra vonatkozó határozatokban – ahogyan és amikor helyénvaló – meg kell határozni a következőket:

Amennyiben lehetséges különböző finanszírozási rendszerek használata, a munkaprogramok meghatározhatják azt a finanszírozási rendszert, amelyet használni kell azzal a témával kapcsolatban, amelyre pályázatokat várnak.

A finanszírozási rendszerek a következők:

A Közösség a Szerződés 167. cikkével összhangban elfogadandó rendelet rendelkezéseinek, a vonatkozó állami támogatási eszközöknek, különösen a kutatás és fejlesztés állami támogatását szabályozó közösségi keretszabályoknak, továbbá az e területen érvényes nemzetközi szabályoknak megfelelően alkalmazza a fenti a) részben meghatározott finanszírozási rendszereket. E nemzetközi keretnek megfelelően az e program szerinti pénzügyi hozzájárulás mértékét és formáját eseti alapon szabályozhatóvá kell tenni, különösen, ha más közszférabeli támogatás is rendelkezésre áll, ideértve a közösségi finanszírozás más forrásait is, mint például az EBB.

A KTF-fellépések résztvevőinek biztosított közvetlen pénzügyi támogatás biztosításán túlmenően a Közösség a „kockázat-megosztási pénzügyi mechanizmuson” keresztül az EBB-nek nyújtott hozzájárulás által javítja ezek hozzáférését adósságfinanszírozáshoz. A közösségi hozzájárulást a kockázat-megosztási partnerként megjelenő EBB köteles arra használni, hogy hozzájárul a saját forrásaiból történő kölcsön- és garanciafinanszírozás finanszírozásához és az ezekre irányuló tőkeelosztáshoz. A közösségi költségvetést további kötelezettség nem terheli. A Szerződés 167. cikke és az egyedi programokat elfogadó tanácsi határozatok alapján elfogadott rendeletben megállapítandó szabályokra is figyelemmel és azokkal összhangban ez a mechanizmus lehetővé teszi, hogy az EBB növelje az európai KTF-fellépések (például közös technológiai kezdeményezések, nagyobb projektek, köztük az EUREKA projektek, az új kutatási infrastruktúrák, valamint a KKV-k által kivitelezett projektek) finanszírozására szánt összeget annak érdekében, hogy segítsen leküzdeni a piaci hiányosságokat.

Valamely fejlődésben lemaradt régióban (a konvergencia-régiókban és a legkülső régiókban (1)) létrehozott közvetett fellépés résztvevői esetében – amennyiben lehetséges és helyénvaló – a Strukturális Alapokból kiegészítő finanszírozási eszköz mobilizálására kerül sor. A tagjelölt országok jogalanyainak részvétele esetén az előcsatlakozási pénzügyi eszközökből hasonló feltételek mellett kiegészítő hozzájárulás adható. A hetedik keretprogram „Kapacitások” elnevezésű programjának „Kutatási infrastruktúrák” című részében foglalt fellépésekhez kapcsolódó részletes finanszírozási szabályozást kell meghatározni annak biztosítása érdekében, hogy a közösségi kutatási finanszírozási források és más közösségi és nemzeti eszközök, nevezetesen a Strukturális Alapok hatékonyan kiegészítsék egymást.

Közvetlen fellépések

A Közösség a Közös Kutatóközpont által végrehajtott, közvetlen fellépéseknek nevezett tevékenységeket valósít meg.

----

(1)  A konvergencia-régiók 1083/2006/EK rendelet 5. cikkében meghatározott régiók. Magában foglalja a „konvergencia” cél címén támogatható régiókat, a Kohéziós Alapból történő finanszírozásra jogosult régiókat és a legkülső régiókat.

----

----

A BIZOTTSÁG NYILATKOZATAI

A 6. cikkhez

A Bizottság azt javasolja, hogy a hetedik keretprogramban továbbra is ugyanaz az etikai keret szabja meg az emberi embrionális őssejtek kutatásának uniós finanszírozásáról meghozandó döntéseket, mint a hatodik keretprogramban.

Ezt az etikai keretet azért javasolja továbbvinni az Európai Bizottság, mert a tapasztalatok alapján egy igen ígéretes tudományterületen felelősségteljes szemléletmód kialakulását eredményezte, és kielégítőnek bizonyult egy olyan kutatási programban, amelyben számos, nagyon eltérő szabályozási hátterű ország kutatói vesznek részt.

Az „Energia” témához

Az „Együttműködés” egyedi program tíz témája által felölelt kutatási tevékenységek segítenek megfogalmazni, végrehajtani és értékelni olyan közösségi szakpolitikákat, amelyeket a Bizottság központi szerepűnek vél. A programban tükröződik, mennyire fontos szerepet tulajdonít az Európai Parlament az energiapolitikának általában, illetve ezen belül is az energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások kérdésének. Annak érdekében, hogy a Parlament figyelemmel kísérhesse a program végrehajtását, a Bizottság folytatni kívánja az átláthatóság és az információszolgáltatás érdekében tett erőfeszítéseit. A keretprogramból finanszírozott projektekre vonatkozó megfelelő információkat a Bizottság az interneten keresztül teljes mértékben a közvélemény rendelkezésére bocsátja. Különös figyelmet fordít ezzel összefüggésben arra, hogy legalább kétévente átfogó módon bemutassa az energia racionális és hatékony felhasználásához kapcsolódó, illetőleg a megújuló energiaforrásokkal foglalkozó projekteket.

Az „Ötletek” egyedi programhoz

A 7. cikk (2) bekezdésében említett előrehaladási jelentéssel összefüggésben és az időközi értékelést megelőzően a Bizottság legkésőbb 2008 közepéig az Európai Parlament és a Tanács elé tárja az Európai Kutatási Tanács felépítéséről és mechanizmusairól független szakértők által elvégzendő átvilágítás módszertanát és alapelveit. Szükség esetén a Bizottság javaslatot fog előterjeszteni a keretprogram kiigazítására.

----

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1983/2006/EK HATÁROZATA

(2006. december 18.)

a kultúrák közötti párbeszéd európai évéről (2008)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 151. cikke (5) bekezdésének első francia bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),

mivel:

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Tárgy

A 2008. évet a „kultúrák közötti párbeszéd európai évének” nyilvánítják abból a célból, hogy felhívják a figyelmet a kultúrák közötti párbeszéd 2008 után is folytatódó, folyamatos fenntartására, illetve, hogy nagy nyilvánosságot biztosítsanak e témának.

2. cikk

Célok

(1)   A kultúrák közötti párbeszéd európai évének általános célja, hogy hozzájáruljon a következőkhöz:

(2)   A kultúrák közötti párbeszéd európai évének egyedi céljai a következők:

3. cikk

Az intézkedések tartalma

A 2. cikkben meghatározott célok elérése érdekében hozott intézkedéseket a melléklet tartalmazza.

Ezen intézkedések közé tartozik a következő tevékenységek végrehajtása, illetve az azokhoz nyújtott támogatás:

4. cikk

A tagállamok együttműködése

Az egyes tagállamok nemzeti koordinációs szervet vagy egy annak megfelelő közigazgatási szervet jelölnek ki, amelynek feladata, hogy megszervezze az adott tagállamnak a kultúrák közötti párbeszéd európai évében való részvételét. A tagállamok az e határozat elfogadását követő egy hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot e kijelölésről.

Az egyes tagállamok biztosítják, hogy az említett szerv nemzeti, regionális és helyi szinten a különböző feleket megfelelően vonja be a kultúrák közötti párbeszédbe.

Az említett szerv gondoskodik a kultúrák közötti párbeszéd európai évével kapcsolatos fellépések nemzeti szintű összehangolásáról.

5. cikk

Végrehajtás

(1)   Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

(2)   Különleges figyelmet kell szentelni az európai intézményekkel, különösen az Európai Parlamenttel folytatott együttműködésnek.

6. cikk

A bizottság

(1)   A Bizottságot egy bizottság segíti.

(2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, a 8. cikk rendelkezéseire is figyelemmel.

(3)   A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.

(4)   A bizottságba delegált nemzeti képviselőket lehetőség szerint a 4. cikkben említett nemzeti koordinációs szerv nevezi ki.

7. cikk

Pénzügyi rendelkezések

(1)   A melléklet A. szakaszában említett közösségi szintű intézkedések összköltségük legfeljebb 80 %-áig támogathatók az Európai Unió általános költségvetésének terhére.

(2)   A melléklet B. szakaszában említett intézkedések a 8. cikkben említett eljárásnak megfelelően, összköltségük legfeljebb 50 %-áig támogathatók az Európai Unió általános költségvetésének terhére.

(3)   A melléklet C. szakaszában említett közösségi szintű intézkedések tekintetében közbeszerzési szerződés köthető, vagy az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott támogatások ítélhetők meg.

8. cikk

Pályázati és a kiválasztási eljárás

(1)   A támogatások odaítéléséről szóló határozatokat a Bizottság a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban hozza meg. A Bizottság a javasolt projektek minőségének figyelembevétele mellett biztosítja a támogatásnak a tagállamok és az érintett tevékenységek különböző területei közötti kiegyensúlyozott és igazságos elosztását.

(2)   A 7. cikk (2) bekezdése szerinti, támogatás iránti pályázatokat a 4. cikkben említett szerv nyújtja be a Bizottsághoz.

9. cikk

Nemzetközi szervezetek

A kultúrák közötti párbeszéd európai éve céljából a Bizottság együttműködhet a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal és az UNESCO-val, fokozottan ügyelve arra, hogy látható legyen az EU részvétele.

10. cikk

A Bizottság szerepe

(1)   A Bizottság biztosítja az e határozatban megállapított intézkedések, valamint az egyéb közösségi fellépések és kezdeményezések közötti koherenciát.

(2)   A Bizottság törekszik arra, hogy a kultúrák közötti párbeszéd európai évébe bevonja a tagjelölt országokat a kultúrák közötti párbeszéddel kapcsolatos közösségi programokban való részvételük alapján, valamint azáltal, hogy a megfelelő keretek között, különösen az EU és a tagjelölt országok közötti civil társadalmi párbeszéd összefüggésében konkrét kezdeményezéseket dolgoz ki.

(3)   A Bizottság biztosítja a kultúrák közötti párbeszéd európai évének céljai elérése érdekében hozott intézkedések, valamint a várhatóan az együttműködés és párbeszéd megfelelő keretei között az EGT-megállapodásban részes EFTA-országokkal, a nyugat-balkáni térség országaival és az európai szomszédságpolitikában részt vevő partnerországokkal közösen kidolgozott kezdeményezések közötti kiegészítő jelleget.

(4)   A Bizottság biztosítja a harmadik országokkal, különösen a fejlődő országokkal folytatott, a kultúrák közötti párbeszéd európai éve céljai szempontjából lényeges minden egyéb együttműködési kezdeményezéssel való kiegészítő jelleget.

11. cikk

Költségvetés

(1)   Az e határozat végrehajtására előirányzott pénzügyi keretösszeg a 2007. január 1. és 2008. december 31. közötti időszakra 10 000 000 EUR. Az előkészítő fellépések tekintetében felhasználható keret a teljes költségvetés 30 %-a.

(2)   Az éves előirányzatokat a pénzügyi keret keretei között a költségvetési hatóság hagyja jóvá.

12. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

(1)   Az e határozat keretében finanszírozott fellépések végrehajtása során a Bizottság a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét a csalás, a korrupció és az egyéb illegális tevékenység megelőzését szolgáló intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel, a jogosulatlanul kifizetett összegek behajtásával, szabálytalanságok esetén pedig hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (7) és az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (8), valamint az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) összhangban biztosítja.

(2)   Az e határozat keretében finanszírozott közösségi fellépések tekintetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabálytalanság a közösségi jog valamely rendelkezésének vagy valamely szerződéses kötelezettségnek egy gazdasági szereplő általi, annak eljárása vagy mulasztása útján történő megsértése, amelynek eredményeként, indokolatlan kiadási tételek miatt az Európai Unió általános költségvetése vagy a Közösségek által kezelt költségvetések kárt szenvednek vagy szenvednének.

(3)   A Bizottság csökkenti, felfüggeszti, vagy visszaköveteli az adott fellépésre nyújtott pénzügyi támogatást, amennyiben szabálytalanságot tapasztal – különösen az e határozat rendelkezéseinek, az egyedi határozatnak, vagy a szóban forgó támogatás odaítéléséről szóló szerződésnek a be nem tartását –, vagy ha fény derül arra, hogy a fellépésben a Bizottság jóváhagyása nélkül olyan jelentős változtatás történt, amely a projekt jellegével vagy végrehajtási feltételeivel nem összeegyeztethető.

(4)   Amennyiben a határidőket nem tartották be, vagy amennyiben a fellépés végrehajtása során elért eredmények csupán a kiutalt pénzügyi támogatás egy részét igazolják, a Bizottság felkéri a kedvezményezettet, hogy megadott határidőn belül nyújtsa be észrevételeit. Amennyiben a kedvezményezett nem szolgál kielégítő válasszal, a Bizottság törölheti a pénzügyi támogatás fennmaradó részét, és követelheti a már folyósított összegek visszafizetését.

(5)   Minden jogosulatlanul kifizetett összeget vissza kell fizetni a Bizottságnak. A kellő időben vissza nem fizetett összegeket az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletben (10) meghatározott feltételek szerinti kamat terheli.

13. cikk

Felügyelet

(1)   A kedvezményezett technikai és pénzügyi jelentéseket nyújt be az e határozat keretében finanszírozott valamennyi fellépéssel kapcsolatos munka előrehaladásáról. A fellépés befejezésétől számított három hónapon belül ezen felül záró beszámolót kell benyújtani. A jelentések formáját és tárgyát a Bizottság határozza meg.

(2)   A pénzügyi támogatás kedvezményezettje az adott fellépésre vonatkozó utolsó kifizetést követő öt évig megőrzi a Bizottság számára a fellépéssel kapcsolatos kiadásokra vonatkozó valamennyi bizonylatot.

(3)   A Bizottság megtesz minden egyéb szükséges intézkedést a finanszírozott fellépések szabályos, e határozat, valamint az 1605/2005/EK, Euratom rendelet rendelkezéseinek megfelelő végrehajtásának ellenőrzésére.

14. cikk

Figyelemmel kísérés és értékelés

A Bizottság legkésőbb 2009. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlament, a Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága részére a 3. cikkben megállapított intézkedések végrehajtásáról, eredményeiről és átfogó értékeléséről, mely jelentés az e területet érintő jövőbeli EU-s szakpolitikák, intézkedések és fellépések alapjául szolgál majd.

15. cikk

Hatálybalépés

Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

16. cikk

Címzettek

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 2006. december 18-án.

az Európai Parlament részéről

az elnök

J. BORRELL FONTELLES

a Tanács részéről

az elnök

J.-E. ENESTAM

----

(1)HL C 185., 2006.8.8., 42. o.

(2)HL C 206., 2006.8.29., 44. o.

(3)  Az Európai Parlament 2006. június 1-jei véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2006. november 14-i közös álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), és az Európai Parlament 2006. december 12-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(4)  Lásd a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, az EU és a tagjelölt országok civil társadalmai közötti párbeszédről szóló, 2005. június 29-i bizottsági közleményt.

(5)HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

(6)HL L 184., 1999.7.17., 23. o., A 2006/512/EK határozattal (HL L 200., 2006.7.22., 11. o.) módosított határozat.

(7)HL L 312., 1995.12.23., 1. o.

(8)HL L 292., 1996.11.15., 2. o.

(9)HL L 136., 1999.5.31., 1. o.

(10)HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

----

MELLÉKLET

A 3. CIKKBEN EMLÍTETT INTÉZKEDÉSEK

A.   A KÖZÖSSÉGI SZINTŰ FELLÉPÉSEK TÁRSFINANSZÍROZÁSA

A kultúrák közötti párbeszéd európai évének céljaival kapcsolatos tudatosság növelését célzó, különösen a fiatalokat megszólító egyes európai szintű emblematikus fellépések összköltségük legfeljebb 80 %-áig közösségi támogatásban részesülhetnek.

Ezen fellépések közé tartozhatnak egyes különleges események, többek között a kultúrák közötti párbeszéd európai évének az Unió 2008. évi elnökségét ellátó országokkal együttműködésben megrendezett közösségi nyitó- és záróeseménye.

Tájékoztatásul: az említett fellépések a teljes költségvetés hozzávetőleg 30 %-ában részesülnek.

B.   A NEMZETI SZINTŰ FELLÉPÉSEK TÁRSFINANSZÍROZÁSA

A hangsúlyozottan európai vonatkozású nemzeti fellépések teljesíthetik az összköltségük legfeljebb 50 %-át fedező közösségi támogatás megítéléséhez szükséges feltételeket.

Ezek a fellépések különösen egy nemzeti kezdeményezés társfinanszírozására vonatkozhatnak tagállamonként.

Tájékoztatásul: az említett fellépések a teljes költségvetés hozzávetőleg 30 %-ában részesülnek.

C.   KÖZÖSSÉGI SZINTŰ FELLÉPÉSEK

D.   A KÖZÖSSÉGI NEM PÉNZÜGYI TÁMOGATÁSBAN RÉSZESÜLŐ FELLÉPÉSEK

A Közösség köz- vagy magánszervezetek kezdeményezéseit nem pénzügyi támogatásban részesíti – ideértve a megtervezett logó és a kultúrák közötti párbeszéd európai évéhez kapcsolódó egyéb anyagok használatának írásbeli engedélyezését –, amennyiben e magánszervezetek garantálják a Bizottságnak, hogy a szóban forgó kezdeményezéseket 2008-ban végrehajtják, valamint hogy e kezdeményezések várhatóan számottevően hozzájárulnak a kultúrák közötti párbeszéd európai éve céljainak eléréséhez. Harmadik országokban a kultúrák közötti párbeszéd európai évéhez kapcsolódóan vagy azzal együttműködésben szervezett, de a rendezvénysorozat keretében pénzügyi támogatásban nem részesülő kezdeményezések részére szintén nyújthat a Bizottság nem pénzügyi támogatást, és e kezdeményezések használhatják a kultúrák közötti párbeszéd európai évének logóját és az ahhoz kapcsolódó egyéb anyagokat.

----