# Az Európai Unió L 307/2006

| | ISSN 1725-5090 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 307 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 49. évfolyam2006. november 7. |

ISSN 1725-5090

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 307

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

49. évfolyam2006. november 7.

---

| Tartalom | | II   Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Bizottság |
| | * | A Bizottság határozata (2004. 20. október) a Németország által a Landesbank Berlin – Girozentrale számára nyújtott támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3924. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 1 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Németország által a Westdeutsche Landesbank – Girozentrale, jelenleg WestLB AG részére nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3925. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 22 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale-nak Németország részéről nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3926. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 58 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Németország által a Bayerische Landesbank – Girozentrale részére nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3927. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 81 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 10.) a Németország által a Hamburgische Landesbank – Girozentrale, jelenleg HSH Nordbank AG számára nyújtott támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3928. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 110 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 20.) Németország Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale, ma HSH Nordbank AG javára nyújtott támogatásáról
  (az értesítés a C(2004) 3930. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 134 |
| | * | A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Landesbank Hessen-Thüringen – Girozentralenak Németország részéről nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3931. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 159 |
| | * | A Bizottság határozata (2006. január 25.) a Hollandia által az AZ és az AZ Vastgoed BV számára nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 80. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 194 |
| | * | A Bizottság határozata (2006. március 8.) a Németország által a Magog Schiefergruben GmbH & Co. KG javára nyújtott Állami Támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 641. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 196 |
| | * | A Bizottság határozata (2006. március 8.) Állami támogatás – Franciaország – Az Air Lib vállalkozás megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásáról
  (az értesítés a C(2006) 649. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 205 |
| | * | A Bizottság határozata (2006. április 4.) a Hollandia által a haaksbergeni Marktpassageplan projekt keretében nyújtandó támogatásról C 33/2005 (ex N277/2004) számú állami támogatás
  (az értesítés a C(2006) 1184. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 207 |
| | * | Bizottsági határozat (2006. április 4.) állami támogatásról amelyet Franciaország kíván nyújtaniaz Euromoteurs számára [C 1/2005 (ex N 426/2004)]
  (az értesítés a C(2006) 1540. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 213 |
| | * | A Bizottság határozata (2006. július 4.) az állami vállalatok egyes műveletei/ügyletei esetében a tőkenyereség társasági adómentességéhez Portugália által nyújtott C 30/2004 (ex NN 34/2004). számú állami támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 2950. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  ) | 219 |

Tartalom

II   Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező

Oldal

Bizottság

*

A Bizottság határozata (2004. 20. október) a Németország által a Landesbank Berlin – Girozentrale számára nyújtott támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3924. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3924. számú dokumentummal történt)

(
  1

1

*

A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Németország által a Westdeutsche Landesbank – Girozentrale, jelenleg WestLB AG részére nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3925. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3925. számú dokumentummal történt)

(
  1

22

*

A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale-nak Németország részéről nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3926. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3926. számú dokumentummal történt)

(
  1

58

*

A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Németország által a Bayerische Landesbank – Girozentrale részére nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3927. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3927. számú dokumentummal történt)

(
  1

81

*

A Bizottság határozata (2004. október 10.) a Németország által a Hamburgische Landesbank – Girozentrale, jelenleg HSH Nordbank AG számára nyújtott támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3928. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3928. számú dokumentummal történt)

(
  1

110

*

A Bizottság határozata (2004. október 20.) Németország Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale, ma HSH Nordbank AG javára nyújtott támogatásáról
  (az értesítés a C(2004) 3930. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3930. számú dokumentummal történt)

(
  1

134

*

A Bizottság határozata (2004. október 20.) a Landesbank Hessen-Thüringen – Girozentralenak Németország részéről nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2004) 3931. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2004) 3931. számú dokumentummal történt)

(
  1

159

*

A Bizottság határozata (2006. január 25.) a Hollandia által az AZ és az AZ Vastgoed BV számára nyújtott állami támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 80. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 80. számú dokumentummal történt)

(
  1

194

*

A Bizottság határozata (2006. március 8.) a Németország által a Magog Schiefergruben GmbH & Co. KG javára nyújtott Állami Támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 641. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 641. számú dokumentummal történt)

(
  1

196

*

A Bizottság határozata (2006. március 8.) Állami támogatás – Franciaország – Az Air Lib vállalkozás megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásáról
  (az értesítés a C(2006) 649. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 649. számú dokumentummal történt)

(
  1

205

*

A Bizottság határozata (2006. április 4.) a Hollandia által a haaksbergeni Marktpassageplan projekt keretében nyújtandó támogatásról C 33/2005 (ex N277/2004) számú állami támogatás
  (az értesítés a C(2006) 1184. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 1184. számú dokumentummal történt)

(
  1

207

*

Bizottsági határozat (2006. április 4.) állami támogatásról amelyet Franciaország kíván nyújtaniaz Euromoteurs számára [C 1/2005 (ex N 426/2004)]
  (az értesítés a C(2006) 1540. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 1540. számú dokumentummal történt)

(
  1

213

*

A Bizottság határozata (2006. július 4.) az állami vállalatok egyes műveletei/ügyletei esetében a tőkenyereség társasági adómentességéhez Portugália által nyújtott C 30/2004 (ex NN 34/2004). számú állami támogatásról
  (az értesítés a C(2006) 2950. számú dokumentummal történt)


   (
  1
  )

(az értesítés a C(2006) 2950. számú dokumentummal történt)

(
  1

219

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EGT vonatkozású szöveg |

---

(1)   EGT vonatkozású szöveg

1

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

II Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező

Bizottság

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/1

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2004. 20. október

a Németország által a Landesbank Berlin – Girozentrale számára nyújtott támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3924. számú dokumentummal történt)

(Csak a német szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/736/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérték a tagállamot és a többi érdekeltet, hogy észrevételeiket az említett rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg (1), és ezen észrevételekre figyelemmel,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | Az eljárás tárgya Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin, valamint vagyona Berlin Tartomány által történő átruházása a Landesbank Berlin – Girozentrale részére. Az eljárás összefügg hat további, a tartományi bankok, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (a továbbiakban: WestLB) részére történt vagyonátruházások miatt Németország ellen indított eljárással. |
| --- | --- |

(1)

Az eljárás tárgya Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin, valamint vagyona Berlin Tartomány által történő átruházása a Landesbank Berlin – Girozentrale részére. Az eljárás összefügg hat további, a tartományi bankok, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (a továbbiakban: WestLB) részére történt vagyonátruházások miatt Németország ellen indított eljárással.

| (2) | A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával a WestLB-nél történt tőkeemelésnek, továbbá más szövetségi tartományok tartományi bankjaival kapcsolatban a saját tőke hasonló emelésének a körülményeire és okaira vonatkozóan. Németország 1993 márciusában és szeptemberében válaszlevelet küldött, amelyben a Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlinnek a Landesbank Berlin – Girozentrale részére történt átruházását ismerteti. A Bizottság 1993 novemberében és decemberében további információkat kért, amelyeket Németország 1994 márciusában küldött meg. A bizottsági felvilágosításkérések közül az első kifejezetten megemlíti Berlint. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával a WestLB-nél történt tőkeemelésnek, továbbá más szövetségi tartományok tartományi bankjaival kapcsolatban a saját tőke hasonló emelésének a körülményeire és okaira vonatkozóan. Németország 1993 márciusában és szeptemberében válaszlevelet küldött, amelyben a Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlinnek a Landesbank Berlin – Girozentrale részére történt átruházását ismerteti. A Bizottság 1993 novemberében és decemberében további információkat kért, amelyeket Németország 1994 márciusában küldött meg. A bizottsági felvilágosításkérések közül az első kifejezetten megemlíti Berlint.

| (3) | 1994. május 31-i és 1994. december 21-i levelében a németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. (Német Bankszövetség, a továbbiakban: BdB) többek között arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin (a továbbiakban: WBK), valamint vagyona átruházása a Landesbank Berlin – Girozentrale részére 1992. december 31-ével megtörtént, míg a WBK feladatai egyidejűleg átszálltak a korábban alapított, és a Landesbank Berlin részlegeként működő Investitionsbank Berlinre (a továbbiakban: IBB). A Landesbank Berlin saját forrásainak ehhez kapcsolódó emelésében a BdB a verseny annak javára történő torzítását látta, mivel egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellentételezésről nem született megállapodás. Ezért az említett második levelében a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (a jelenlegi 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen. A panasz ezenkívül a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein, a Hamburger Landesbank, illetve a Bayerische Landesbank részére történt hasonló vagyonátruházásokra is kiterjedt. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank külön is csatlakozott a szövetségük által benyújtott panaszhoz. |
| --- | --- |

(3)

1994. május 31-i és 1994. december 21-i levelében a németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. (Német Bankszövetség, a továbbiakban: BdB) többek között arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin (a továbbiakban: WBK), valamint vagyona átruházása a Landesbank Berlin – Girozentrale részére 1992. december 31-ével megtörtént, míg a WBK feladatai egyidejűleg átszálltak a korábban alapított, és a Landesbank Berlin részlegeként működő Investitionsbank Berlinre (a továbbiakban: IBB). A Landesbank Berlin saját forrásainak ehhez kapcsolódó emelésében a BdB a verseny annak javára történő torzítását látta, mivel egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellentételezésről nem született megállapodás. Ezért az említett második levelében a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (a jelenlegi 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen. A panasz ezenkívül a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein, a Hamburger Landesbank, illetve a Bayerische Landesbank részére történt hasonló vagyonátruházásokra is kiterjedt. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank külön is csatlakozott a szövetségük által benyújtott panaszhoz.

| (4) | A Bizottság először a WestLB részére történt vagyonátruházást vizsgálta meg. A 2000/392/EK határozattal (2) végül 1999-ben a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatási intézkedésnek nyilvánította a fizetett ellentételezés és a szokásos piaci hozam közötti különbséget, és elrendelte a támogatás visszakérését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletével (3) az ellentételezés mértékének kiszámítása esetében két elem nem kielégítő indokoltsága miatt hatályon kívül helyezte, egyebekben azonban teljes terjedelmében megerősítette. A jelen határozattal egyidejűleg a Bizottság – a panaszos és a hét, a vonatkozó eljárásban érintett tartományi bank megegyezésének ismeretében – egy új határozatot hoz, amelyben figyelembe veszi a Bíróság kritikáját. |
| --- | --- |

(4)

A Bizottság először a WestLB részére történt vagyonátruházást vizsgálta meg. A 2000/392/EK határozattal (2) végül 1999-ben a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatási intézkedésnek nyilvánította a fizetett ellentételezés és a szokásos piaci hozam közötti különbséget, és elrendelte a támogatás visszakérését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletével (3) az ellentételezés mértékének kiszámítása esetében két elem nem kielégítő indokoltsága miatt hatályon kívül helyezte, egyebekben azonban teljes terjedelmében megerősítette. A jelen határozattal egyidejűleg a Bizottság – a panaszos és a hét, a vonatkozó eljárásban érintett tartományi bank megegyezésének ismeretében – egy új határozatot hoz, amelyben figyelembe veszi a Bíróság kritikáját.

| (5) | 1999. szeptember 1-jén a Bizottság felvilágosítást kért Németországtól a többi tartományi bank, köztük a Landesbank Berlin (a továbbiakban: LBB) részére történt vagyonátruházásokról. |
| --- | --- |

(5)

1999. szeptember 1-jén a Bizottság felvilágosítást kért Németországtól a többi tartományi bank, köztük a Landesbank Berlin (a továbbiakban: LBB) részére történt vagyonátruházásokról.

| (6) | Németország 1999. december 8-i levelében küldött a WBK-nak az LBB részére történt átruházására vonatkozóan információkat, amelyeket 2001. január 22-i levelével egészített ki. Továbbá Németország és a Bizottság képviselői megvitatták az átruházás problematikáját és az esetleges támogatások lehetséges visszatéríttetését a Bankgesellschaft Berlin AG (a továbbiakban:BGB) – amelyhez a Landesbank Berlin 1994 óta tartozik – számára nyújtott szerkezetátalakítási támogatás vizsgálatával összhangban. |
| --- | --- |

(6)

Németország 1999. december 8-i levelében küldött a WBK-nak az LBB részére történt átruházására vonatkozóan információkat, amelyeket 2001. január 22-i levelével egészített ki. Továbbá Németország és a Bizottság képviselői megvitatták az átruházás problematikáját és az esetleges támogatások lehetséges visszatéríttetését a Bankgesellschaft Berlin AG (a továbbiakban:BGB) – amelyhez a Landesbank Berlin 1994 óta tartozik – számára nyújtott szerkezetátalakítási támogatás vizsgálatával összhangban.

| (7) | 2002. július 2-i levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárásnak a támogatás miatti megindítására vonatkozó határozatáról. |
| --- | --- |

(7)

2002. július 2-i levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárásnak a támogatás miatti megindítására vonatkozó határozatáról.

| (8) | A kérelmezett és engedélyezett határidő-hosszabbítást követően Németország 2002. szeptember 9-i levelében benyújtotta észrevételeit, valamint kiegészítő információkkal szolgált. A Németország képviselőivel 2002. szeptember 27-én tartott tanácskozáson további kérdéseket vitattak meg. |
| --- | --- |

(8)

A kérelmezett és engedélyezett határidő-hosszabbítást követően Németország 2002. szeptember 9-i levelében benyújtotta észrevételeit, valamint kiegészítő információkkal szolgált. A Németország képviselőivel 2002. szeptember 27-én tartott tanácskozáson további kérdéseket vitattak meg.

| (9) | A Bizottságnak az eljárás megindítására vonatkozó határozatát 2002. október 4-én közzétették az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
   (4)
  . A Bizottság felkérte a többi érdekeltet állásfoglalásaik megtételére. Ezt követően a Bizottság megkapta egy versenytárs és a BdB észrevételeit, amelyeket 2002 novemberében állásfoglalás céljából továbbított Németországnak. Németország 2002. december 16-i levelében küldte meg válaszát. |
| --- | --- |

(9)

A Bizottságnak az eljárás megindítására vonatkozó határozatát 2002. október 4-én közzétették az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
   (4)
  . A Bizottság felkérte a többi érdekeltet állásfoglalásaik megtételére. Ezt követően a Bizottság megkapta egy versenytárs és a BdB észrevételeit, amelyeket 2002 novemberében állásfoglalás céljából továbbított Németországnak. Németország 2002. december 16-i levelében küldte meg válaszát.

| (10) | Kérésre Németország 2003. január 22-i és 27-i, 2003. február 28-i és 2003. augusztus 19-i  levelében további adatokat küldött a lehetséges támogatásról. |
| --- | --- |

(10)

Kérésre Németország 2003. január 22-i és 27-i, 2003. február 28-i és 2003. augusztus 19-i  levelében további adatokat küldött a lehetséges támogatásról.

| (11) | 2004. február 4-i határozatával a Bizottság engedélyezte a szerkezetátalakítási támogatást a Bankgesellschaft Berlin AG javára, amelyhez, az LBB tartozik. Ez a határozat vonatkozott arra a 2002. december 23-án Berlin Tartomány és a BGB között létrejött, Berlin Tartománynak a szóban forgó támogatásellenőrzési eljárásból eredő esetleges visszatéríttetési igénye kezelésére vonatkozó megegyezésre is, amelyet szerkezetátalakítási támogatásként értékeltek (5). |
| --- | --- |

(11)

2004. február 4-i határozatával a Bizottság engedélyezte a szerkezetátalakítási támogatást a Bankgesellschaft Berlin AG javára, amelyhez, az LBB tartozik. Ez a határozat vonatkozott arra a 2002. december 23-án Berlin Tartomány és a BGB között létrejött, Berlin Tartománynak a szóban forgó támogatásellenőrzési eljárásból eredő esetleges visszatéríttetési igénye kezelésére vonatkozó megegyezésre is, amelyet szerkezetátalakítási támogatásként értékeltek (5).

| (12) | 2004. április 7-i levelében a Bizottság valamennyi tartományi banki eljárásra vonatkozóan további információkat kért Németországtól, és erre 2004. június 1-jén és 2-án, valamint 2004. június 28-án kapott választ. |
| --- | --- |

(12)

2004. április 7-i levelében a Bizottság valamennyi tartományi banki eljárásra vonatkozóan további információkat kért Németországtól, és erre 2004. június 1-jén és 2-án, valamint 2004. június 28-án kapott választ.

| (13) | 2004. augusztus 31-ével az Investitionsbank Berlin (a korábbi WBK) kivált az LBB vagyonából. Az erre vonatkozó törvényi és egyéb szabályok dokumentációját Németország 2004. augusztus 25-én küldte meg a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(13)

2004. augusztus 31-ével az Investitionsbank Berlin (a korábbi WBK) kivált az LBB vagyonából. Az erre vonatkozó törvényi és egyéb szabályok dokumentációját Németország 2004. augusztus 25-én küldte meg a Bizottságnak.

| (14) | Németország 2004. szeptember 27-én elküldte a panaszos BdB, Berlin Tartomány és a Landesbank Berlin közötti megegyezés tervezetét, amelynek aláírt szövegváltozatát a Bizottság 2004. október 8-án kapta meg. A megegyezés az 1993. január 1-jei, az LBB részére történt részvényátruházás méltányos ellentételezésére vonatkozik. Emellett további öt esetben kötöttek megfelelő megegyezéseket tartományi bankok részére történt vagyonátruházások miatt, amelyeket megküldtek a Bizottság számára. |
| --- | --- |

(14)

Németország 2004. szeptember 27-én elküldte a panaszos BdB, Berlin Tartomány és a Landesbank Berlin közötti megegyezés tervezetét, amelynek aláírt szövegváltozatát a Bizottság 2004. október 8-án kapta meg. A megegyezés az 1993. január 1-jei, az LBB részére történt részvényátruházás méltányos ellentételezésére vonatkozik. Emellett további öt esetben kötöttek megfelelő megegyezéseket tartományi bankok részére történt vagyonátruházások miatt, amelyeket megküldtek a Bizottság számára.

II.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES ISMERTETÉSE

1.   LANDESBANK BERLIN – GIROZENTRALE (A TOVÁBBIAKBAN:LBB)

| (15) | Az LBB-t 1990-ben hozták létre, és egyidejűleg teljes jogutódlás útján átszállt rá az akkori Sparkasse der Stadt Berlin West (Nyugat-berlini Takarékpénztár). Rövidesen a város keleti feléből is átszállt az LBB-re a Sparkasse der Stadt Berlin. Azóta a takarékpénztárak Berlin városában az LBB elkülönült, jogilag nem önálló részlegeként működnek Berliner Sparkasse néven. |
| --- | --- |

(15)

Az LBB-t 1990-ben hozták létre, és egyidejűleg teljes jogutódlás útján átszállt rá az akkori Sparkasse der Stadt Berlin West (Nyugat-berlini Takarékpénztár). Rövidesen a város keleti feléből is átszállt az LBB-re a Sparkasse der Stadt Berlin. Azóta a takarékpénztárak Berlin városában az LBB elkülönült, jogilag nem önálló részlegeként működnek Berliner Sparkasse néven.

| (16) | Az LBB egy közintézet, amelynek Berlin Tartomány a működtetője és hitelezője. A WBK 1992 végén történt átruházásának időpontjában az LBB Berlin Tartomány 100 %-os tulajdonában volt, és az LBB 85  milliárd DEM mérlegösszeggel és közel 7 000 alkalmazottal rendelkezett. Az LBB egy univerzális bank, amely magán- és céges ügyfelek ügyleteivel (Retailbanking), ingatlanfinanszírozással és állami ügyfelekkel foglalkozik. Külföldi ügyletekben is tevékenykedik. 1992-ben a Berliner Sparkasse által vezetett retail üzletág jelentette az LBB tevékenységi körének legfontosabb területét. |
| --- | --- |

(16)

Az LBB egy közintézet, amelynek Berlin Tartomány a működtetője és hitelezője. A WBK 1992 végén történt átruházásának időpontjában az LBB Berlin Tartomány 100 %-os tulajdonában volt, és az LBB 85  milliárd DEM mérlegösszeggel és közel 7 000 alkalmazottal rendelkezett. Az LBB egy univerzális bank, amely magán- és céges ügyfelek ügyleteivel (Retailbanking), ingatlanfinanszírozással és állami ügyfelekkel foglalkozik. Külföldi ügyletekben is tevékenykedik. 1992-ben a Berliner Sparkasse által vezetett retail üzletág jelentette az LBB tevékenységi körének legfontosabb területét.

| (17) | 1994 óta az LBB a BGB-konszernbe tartozik, amely egy ugyanabban az évben több, korábban Berlin Tartomány által ellenőrzött hitelintézetből alakult, úgynevezett „intézetcsoport”. Holdingként a BGB egy mintegy 75 %-os atipikus csendes részesedés útján részesedik az LBB vagyonában és eredményében – kivéve az IBB-t, a központi tartományi támogató intézetet. A tartományi bankot működtető tartomány által a nyereségigénynek 1998-ban a BGB számára történő átengedése óta a BGB gazdaságilag 100 %-os tulajdonos. A BGB-konszern mérlegösszege 2001-ben szűk 190 milliárd EUR, 2002-ben mintegy 175 milliárd EUR és 2003-ban mintegy 153 milliárd EUR volt. Az LBB mérlegösszege 87 milliárd EUR volt 2001-ben, mintegy 85 milliárd EUR 2002-ben és mintegy 93 milliárd EUR 2003-ban. Jelenleg Berlin Tartomány a részvények 81 %-át a BGB-nél tartja. Részvénytulajdonos még a Norddeutsche Landesbank mintegy 11 %-kal és a Gothaer Finanzholding AG (Parion Versicherungsgruppe) mintegy 2 %.-kal. A részvények mintegy 6 %-a szórvány tulajdonban van. |
| --- | --- |

(17)

1994 óta az LBB a BGB-konszernbe tartozik, amely egy ugyanabban az évben több, korábban Berlin Tartomány által ellenőrzött hitelintézetből alakult, úgynevezett „intézetcsoport”. Holdingként a BGB egy mintegy 75 %-os atipikus csendes részesedés útján részesedik az LBB vagyonában és eredményében – kivéve az IBB-t, a központi tartományi támogató intézetet. A tartományi bankot működtető tartomány által a nyereségigénynek 1998-ban a BGB számára történő átengedése óta a BGB gazdaságilag 100 %-os tulajdonos. A BGB-konszern mérlegösszege 2001-ben szűk 190 milliárd EUR, 2002-ben mintegy 175 milliárd EUR és 2003-ban mintegy 153 milliárd EUR volt. Az LBB mérlegösszege 87 milliárd EUR volt 2001-ben, mintegy 85 milliárd EUR 2002-ben és mintegy 93 milliárd EUR 2003-ban. Jelenleg Berlin Tartomány a részvények 81 %-át a BGB-nél tartja. Részvénytulajdonos még a Norddeutsche Landesbank mintegy 11 %-kal és a Gothaer Finanzholding AG (Parion Versicherungsgruppe) mintegy 2 %.-kal. A részvények mintegy 6 %-a szórvány tulajdonban van.

| (18) | 2001 folyamán a BGB, főképpen korábbi kockázatos ingatlanügyletek miatt akut válságba került, és a nem kielégítő sajáttőke-, illetve alapvetőtőkeelem-együttható miatt a Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (Szövetségi Hitelfelügyeleti Hivatal, a továbbiakban: BAKred) (6) felügyeleti jogi intézkedésekkel fenyegette meg. Ezt követően a BGB 2001 augusztusában 2 milliárd EUR tőkejuttatásban részesült, amelyből mintegy 1,8 milliárd EUR Berlin Tartománytól érkezett, amelyet a Bizottság mentőtámogatásként jóváhagyott. Újabb kockázatok feltárását követően a BGB további támogatást kapott Berlin Tartománytól, amelyeket a tőkebefektetéssel együtt szerkezetátalakítási intézkedésekként jelentettek be a Bizottságnak, amely részletes ellenőrzésnek vonta alá azokat (7). |
| --- | --- |

(18)

2001 folyamán a BGB, főképpen korábbi kockázatos ingatlanügyletek miatt akut válságba került, és a nem kielégítő sajáttőke-, illetve alapvetőtőkeelem-együttható miatt a Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (Szövetségi Hitelfelügyeleti Hivatal, a továbbiakban: BAKred) (6) felügyeleti jogi intézkedésekkel fenyegette meg. Ezt követően a BGB 2001 augusztusában 2 milliárd EUR tőkejuttatásban részesült, amelyből mintegy 1,8 milliárd EUR Berlin Tartománytól érkezett, amelyet a Bizottság mentőtámogatásként jóváhagyott. Újabb kockázatok feltárását követően a BGB további támogatást kapott Berlin Tartománytól, amelyeket a tőkebefektetéssel együtt szerkezetátalakítási intézkedésekként jelentettek be a Bizottságnak, amely részletes ellenőrzésnek vonta alá azokat (7).

| (19) | 2004. február 18-án fejezte be a Bizottság az ellenőrzést, és engedélyezte a mintegy 9,7 milliárd EUR gazdasági összértékű támogatásokat. Ez a határozat a tőkejuttatás és egy úgynevezett kockázatvédelemben összefoglalt átfogó garanciák mellett egy 2002. december 23-án Berlin Tartomány és a BGB között létrejött, Berlin Tartománynak a szóban forgó támogatásellenőrzési eljárásból eredő esetleges visszatéríttetési igénye kezelésére vonatkozó megegyezésre (a továbbiakban: visszatéríttetési megállapodás) is vonatkozott (8). |
| --- | --- |

(19)

2004. február 18-án fejezte be a Bizottság az ellenőrzést, és engedélyezte a mintegy 9,7 milliárd EUR gazdasági összértékű támogatásokat. Ez a határozat a tőkejuttatás és egy úgynevezett kockázatvédelemben összefoglalt átfogó garanciák mellett egy 2002. december 23-án Berlin Tartomány és a BGB között létrejött, Berlin Tartománynak a szóban forgó támogatásellenőrzési eljárásból eredő esetleges visszatéríttetési igénye kezelésére vonatkozó megegyezésre (a továbbiakban: visszatéríttetési megállapodás) is vonatkozott (8).

| (20) | Ez a megállapodás, arra az esetre, ha a Bizottság a visszatéríttetésről határozna ebben az eljárásban, Berlin Tartományt kötelezi, hogy az LBB számára betétként juttasson egy olyan mértékű szanálási támogatást, amely szükséges ahhoz, hogy az LBB-nél és/vagy a BGB-konszernnél a fenyegető visszatéríttetési kötelezettség által a megállapodásban megnevezett tőkehányadtól való elmaradást el lehessen kerülni (9). Ezt a további intézkedést 2002 folyamán szükségesnek tekintették a lehetséges visszatéríttetés jelentős kockázata miatt a BGB-konszern jövedelmezőségének helyreállítása érdekében. A BGB-határozat keretében nem lehetett meghatározni ennek az intézkedésnek a pontos gazdasági értékét, mivel a jelen ellenőrző eljárás még nem zárult le. A szerkezetátalakítási támogatás versenyalapú értékelése céljából, különösen a Németország által a piaci jelenlét csökkentésére felajánlott ellenszolgáltatás esetében ezen intézkedés elméleti felső határát 1,8 milliárd EUR-ban állapították meg. |
| --- | --- |

(20)

Ez a megállapodás, arra az esetre, ha a Bizottság a visszatéríttetésről határozna ebben az eljárásban, Berlin Tartományt kötelezi, hogy az LBB számára betétként juttasson egy olyan mértékű szanálási támogatást, amely szükséges ahhoz, hogy az LBB-nél és/vagy a BGB-konszernnél a fenyegető visszatéríttetési kötelezettség által a megállapodásban megnevezett tőkehányadtól való elmaradást el lehessen kerülni (9). Ezt a további intézkedést 2002 folyamán szükségesnek tekintették a lehetséges visszatéríttetés jelentős kockázata miatt a BGB-konszern jövedelmezőségének helyreállítása érdekében. A BGB-határozat keretében nem lehetett meghatározni ennek az intézkedésnek a pontos gazdasági értékét, mivel a jelen ellenőrző eljárás még nem zárult le. A szerkezetátalakítási támogatás versenyalapú értékelése céljából, különösen a Németország által a piaci jelenlét csökkentésére felajánlott ellenszolgáltatás esetében ezen intézkedés elméleti felső határát 1,8 milliárd EUR-ban állapították meg.

| (21) | Összefoglalásként megjegyzendő, hogy a visszatéríttetési megállapodást Németország ellenszolgáltatásainak mértéke esetében a BGB-konszern javára nyújtott további támogatásként vették figyelembe, habár ennek a megállapodásnak az alkalmazása arra az esetre korlátozódik, ha a Bizottság a visszatéríttetésről határoz, és ezáltal a megállapodásban megadott tőkehányadot nem érik el. |
| --- | --- |

(21)

Összefoglalásként megjegyzendő, hogy a visszatéríttetési megállapodást Németország ellenszolgáltatásainak mértéke esetében a BGB-konszern javára nyújtott további támogatásként vették figyelembe, habár ennek a megállapodásnak az alkalmazása arra az esetre korlátozódik, ha a Bizottság a visszatéríttetésről határoz, és ezáltal a megállapodásban megadott tőkehányadot nem érik el.

2.   A WBK ÁTRUHÁZÁSA AZ LBB-RE

| (22) | Berlin banki részesedéseinek újraszervezése során – amely végül a BGB-csoport megalapításához vezetett 1994-ben – először 1990-ben létrehozták az LBB-t, amelyre aztán átruházták a takarékpénztárakat – előbb a nyugat-berlinit, majd a kelet-berlinit. További lépésként 1992-ben Berlin Tartomány többek között úgy határozott, hogy létrehozza az IBB-t, az LBB szervezetileg és gazdaságilag önálló, jogképességgel nem rendelkező közintézetét, a tartomány központi támogató intézetét. A WBK addig önálló közintézet volt, amelynek működtetője és hitelezője Berlin Tartomány volt. Rá hárult az a közfeladat, hogy lakótérhez jusson és megtartsa azt. A WBK-nak feladataival együtt át kellett szállnia az IBB-re, amely kibővített támogatási feladatokat kapott, például az infrastruktúra és a környezetvédelem terén. Az ügylet 1992. december 31-ével történt meg, és a WBK minden vagyonával átszállt teljes jogutódlás útján az LBB-re. |
| --- | --- |

(22)

Berlin banki részesedéseinek újraszervezése során – amely végül a BGB-csoport megalapításához vezetett 1994-ben – először 1990-ben létrehozták az LBB-t, amelyre aztán átruházták a takarékpénztárakat – előbb a nyugat-berlinit, majd a kelet-berlinit. További lépésként 1992-ben Berlin Tartomány többek között úgy határozott, hogy létrehozza az IBB-t, az LBB szervezetileg és gazdaságilag önálló, jogképességgel nem rendelkező közintézetét, a tartomány központi támogató intézetét. A WBK addig önálló közintézet volt, amelynek működtetője és hitelezője Berlin Tartomány volt. Rá hárult az a közfeladat, hogy lakótérhez jusson és megtartsa azt. A WBK-nak feladataival együtt át kellett szállnia az IBB-re, amely kibővített támogatási feladatokat kapott, például az infrastruktúra és a környezetvédelem terén. Az ügylet 1992. december 31-ével történt meg, és a WBK minden vagyonával átszállt teljes jogutódlás útján az LBB-re.

| (23) | Az átruházás során az LBB alaptőkéje a WBK egykori, 187,5 millió DEM értékű alaptőkéjével emelkedett. Ezt az összeget azóta már nem számítják az IBB vagyonába. A WBK nyereségtartaléka 1992. december 31-én1,9058 milliárd DEM-et tett ki. A WBK e nyereségtartalékát az IBB céltartalékának jelölték ki. |
| --- | --- |

(23)

Az átruházás során az LBB alaptőkéje a WBK egykori, 187,5 millió DEM értékű alaptőkéjével emelkedett. Ezt az összeget azóta már nem számítják az IBB vagyonába. A WBK nyereségtartaléka 1992. december 31-én1,9058 milliárd DEM-et tett ki. A WBK e nyereségtartalékát az IBB céltartalékának jelölték ki.

| (24) | A BAKred 1992. december 31-én az LBB saját tőkéjét 3,127714 milliárd DEM-ben határozta meg, amely 1,902714 milliárd DEM növekedésnek felel meg. Eközben a BAKred figyelembe vette az alaptőke 187,5 millió DEM-mel való emelkedését és a WBK nyereségtartalékát a 2002. évi többlet nélkül. A következő években folyamatosan nőtt az IBB céltartalékként kezelt saját tőkéje. |
| --- | --- |

(24)

A BAKred 1992. december 31-én az LBB saját tőkéjét 3,127714 milliárd DEM-ben határozta meg, amely 1,902714 milliárd DEM növekedésnek felel meg. Eközben a BAKred figyelembe vette az alaptőke 187,5 millió DEM-mel való emelkedését és a WBK nyereségtartalékát a 2002. évi többlet nélkül. A következő években folyamatosan nőtt az IBB céltartalékként kezelt saját tőkéje.

3.   TŐKEKÖVETELMÉNYEK A SZAVATOLÓTŐKE- ÉS A SZOLVENCIAIRÁNYELV ALAPJÁN

| (25) | A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (10) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (11) (a továbbiakban:szavatolótőke-irányelv) alapján, amelyeknek megfelelően a hitelekről szóló törvényt (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) a negyedik KWG-novellával 1993-ban módosították, a bankok kockázati alapon súlyozott aktíváik 8 %-os arányában rendelkezhetnek szavatoló tőkével. Ebből legalább 4 százalékpontnak az úgynevezett alapvető tőkeelemeket kell képviselnie (1. osztályú tőke), amely a tőke olyan elemeit foglalja magában, amelyek korlátlanul és közvetlenül a hitelintézet rendelkezésére állnak a kockázat vagy a veszteségek fedezése céljából, amint ilyen helyzet adódik. Az alapvető tőkeelemek döntő jelentőséggel rendelkeznek, mert a kiegészítő tőkét (2. osztályú tőke) csak egy bank kockázatos ügyleteinek fedezésére jelen lévő alapvető tőkeelemek mértékéig ismerik el. A negyedik KWG-novella keretében 1993. július 30-ig kellett a német bankoknak szavatolótőke-felszereltségüket az új követelményekhez igazítaniuk. |
| --- | --- |

(25)

A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (10) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (11) (a továbbiakban:szavatolótőke-irányelv) alapján, amelyeknek megfelelően a hitelekről szóló törvényt (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) a negyedik KWG-novellával 1993-ban módosították, a bankok kockázati alapon súlyozott aktíváik 8 %-os arányában rendelkezhetnek szavatoló tőkével. Ebből legalább 4 százalékpontnak az úgynevezett alapvető tőkeelemeket kell képviselnie (1. osztályú tőke), amely a tőke olyan elemeit foglalja magában, amelyek korlátlanul és közvetlenül a hitelintézet rendelkezésére állnak a kockázat vagy a veszteségek fedezése céljából, amint ilyen helyzet adódik. Az alapvető tőkeelemek döntő jelentőséggel rendelkeznek, mert a kiegészítő tőkét (2. osztályú tőke) csak egy bank kockázatos ügyleteinek fedezésére jelen lévő alapvető tőkeelemek mértékéig ismerik el. A negyedik KWG-novella keretében 1993. július 30-ig kellett a német bankoknak szavatolótőke-felszereltségüket az új követelményekhez igazítaniuk.

4.   AZ ÁTRUHÁZÁS HATÁSAI AZ LBB SAJÁT TŐKÉVEL VALÓ ELLÁTOTTSÁGÁRA

| (26) | Németország szerint a WBK-nak az LBB számára történő átruházására vonatkozó új szabályok nem voltak mérvadóak, mert az LBB a WBK nyereségtartaléka nélkül is egyértelműen eleget tett a saját tőkére vonatkozó követelményeknek. Ugyanakkor a 90-es évek elején, különösen Berlinben a újraegyesítést követő jelentős növekedésből indultak ki, amely a pénzügyi szektorban is lehetőséget teremtett az üzlet kibővítésére. Ha azonban a bankok jelentősen bővíteni akarták üzleti volumenüket, ehhez, különösen az új szolvenciaszabályokra figyelemmel, nagyobb tőkebázisra volt szükségük. A WBK átruházása nyomán az LBB jelentősen megerősödött tőkebázisra tett szert kereskedelmi, versenyorientált hitelüzletéhez, amely lehetővé tette számára az üzlet lényeges bővítését. |
| --- | --- |

(26)

Németország szerint a WBK-nak az LBB számára történő átruházására vonatkozó új szabályok nem voltak mérvadóak, mert az LBB a WBK nyereségtartaléka nélkül is egyértelműen eleget tett a saját tőkére vonatkozó követelményeknek. Ugyanakkor a 90-es évek elején, különösen Berlinben a újraegyesítést követő jelentős növekedésből indultak ki, amely a pénzügyi szektorban is lehetőséget teremtett az üzlet kibővítésére. Ha azonban a bankok jelentősen bővíteni akarták üzleti volumenüket, ehhez, különösen az új szolvenciaszabályokra figyelemmel, nagyobb tőkebázisra volt szükségük. A WBK átruházása nyomán az LBB jelentősen megerősödött tőkebázisra tett szert kereskedelmi, versenyorientált hitelüzletéhez, amely lehetővé tette számára az üzlet lényeges bővítését.

| (27) | Az LBB 0,25 %-ot (12) fizetett, illetve fizet az IBB céltartalékának igénybevételéért, ugyanakkor mindig csak az igénybe vett összegre. A fizetés nem Berlin Tartományhoz, hanem az IBB-hez történik. Figyelembe kell venni, hogy az IBB céltartalékának felelős sajátforrás-bázisként használható része lényegesen nagyobb volt, mint a bármikor igénybe vett összeg. Igénybevételre csak 1995-től került sor. |
| --- | --- |

(27)

Az LBB 0,25 %-ot (12) fizetett, illetve fizet az IBB céltartalékának igénybevételéért, ugyanakkor mindig csak az igénybe vett összegre. A fizetés nem Berlin Tartományhoz, hanem az IBB-hez történik. Figyelembe kell venni, hogy az IBB céltartalékának felelős sajátforrás-bázisként használható része lényegesen nagyobb volt, mint a bármikor igénybe vett összeg. Igénybevételre csak 1995-től került sor.

III.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (28) | Az ellenőrzés kiindulópontja a piacgazdasági finanszírozó alapelve volt. Eszerint az a körülmény, hogy vállalkozások állami tulajdonban vannak, és az állam forrásokat juttat nekik, nem jelent állami támogatást. Csak akkor van szó állami források juttatása útján történt kedvezményről, ha ennek a vállalkozásnak egy állami finanszírozó bocsát saját tőkét rendelkezésre úgy, hogy azt rendes piaci feltételek mellett nem kapta volna meg. |
| --- | --- |

(28)

Az ellenőrzés kiindulópontja a piacgazdasági finanszírozó alapelve volt. Eszerint az a körülmény, hogy vállalkozások állami tulajdonban vannak, és az állam forrásokat juttat nekik, nem jelent állami támogatást. Csak akkor van szó állami források juttatása útján történt kedvezményről, ha ennek a vállalkozásnak egy állami finanszírozó bocsát saját tőkét rendelkezésre úgy, hogy azt rendes piaci feltételek mellett nem kapta volna meg.

| (29) | A Bizottság véleménye szerint ezért ebben az esetben meg kell vizsgálni, hogy Berlin Tartomány a szóban forgó forrást olyan feltételek mellett bocsátotta-e rendelkezésre, amelyek mellett egy magánfinanszírozó – az úgynevezett piaci szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó is kész lett volna egy magánvállalkozásnak forrásokat juttatni. Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára különösen akkor nem tekinthető elfogadhatónak a források rendelkezésre bocsátása, ha megfelelő időn belül nem várható egy hasonló befektetés esetében a piacon szokásos kamatozás. |
| --- | --- |

(29)

A Bizottság véleménye szerint ezért ebben az esetben meg kell vizsgálni, hogy Berlin Tartomány a szóban forgó forrást olyan feltételek mellett bocsátotta-e rendelkezésre, amelyek mellett egy magánfinanszírozó – az úgynevezett piaci szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó is kész lett volna egy magánvállalkozásnak forrásokat juttatni. Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára különösen akkor nem tekinthető elfogadhatónak a források rendelkezésre bocsátása, ha megfelelő időn belül nem várható egy hasonló befektetés esetében a piacon szokásos kamatozás.

| (30) | A Bizottság kifejtette, hogy az igénybe vett összeg átlagosan 0,25 %-os hányada aligha tekinthető méltányos ellentételezésnek a tartomány számára, ha a hosszú távú kockázatmentes kulcs (tízéves futamidejű szövetségi államkölcsönök) már 1992-ben 7 %-on állt. A Bizottság továbbá megjegyezte, hogy az ellentételezés nem közvetlenül a tartományhoz, hanem az IBB-hez történik, amely az LBB egyik részlege, még ha nem jogképes közintézetként és a tartomány központi támogató intézeteként az LBB-n belül szervezetileg és gazdaságilag önállóan működik is. Ezen túlmenően az – eddig ismert – igénybe vett összegek lényegesen kisebbek a célvagyon összegeinél és részeinél, amelyeket az LBB sajáttőkebázisként felhasználhatott. A megemelt sajáttőkebázis azonban lehetővé tette az LBB számára a hitelnyújtási képesség növelését és ezzel üzlete szélesítését. |
| --- | --- |

(30)

A Bizottság kifejtette, hogy az igénybe vett összeg átlagosan 0,25 %-os hányada aligha tekinthető méltányos ellentételezésnek a tartomány számára, ha a hosszú távú kockázatmentes kulcs (tízéves futamidejű szövetségi államkölcsönök) már 1992-ben 7 %-on állt. A Bizottság továbbá megjegyezte, hogy az ellentételezés nem közvetlenül a tartományhoz, hanem az IBB-hez történik, amely az LBB egyik részlege, még ha nem jogképes közintézetként és a tartomány központi támogató intézeteként az LBB-n belül szervezetileg és gazdaságilag önállóan működik is. Ezen túlmenően az – eddig ismert – igénybe vett összegek lényegesen kisebbek a célvagyon összegeinél és részeinél, amelyeket az LBB sajáttőkebázisként felhasználhatott. A megemelt sajáttőkebázis azonban lehetővé tette az LBB számára a hitelnyújtási képesség növelését és ezzel üzlete szélesítését.

| (31) | A Bizottság az előzetes értékelés keretében megállapította, hogy az IBB szavatoló tőkéjének, az igénybevételnek, valamint az ellentételezésnek a mindenkori mértékére vonatkozó adatok nem teljesek, illetve egyáltalán nem állnak rendelkezésre, és így az átruházott és használható forrásokra vonatkozóan egy ideiglenes mértékből, „mintegy 2 milliárd DEM-ből” indult ki. |
| --- | --- |

(31)

A Bizottság az előzetes értékelés keretében megállapította, hogy az IBB szavatoló tőkéjének, az igénybevételnek, valamint az ellentételezésnek a mindenkori mértékére vonatkozó adatok nem teljesek, illetve egyáltalán nem állnak rendelkezésre, és így az átruházott és használható forrásokra vonatkozóan egy ideiglenes mértékből, „mintegy 2 milliárd DEM-ből” indult ki.

| (32) | A Bizottság ugyanakkor elismerte, hogy az LBB céltartaléka nem eredményezett likviditást, mert az IBB céltartalékának kinevezett WBK-nyereségtartalék az IBB létrehozásáról szó, 1992. november 25-i törvény szerint, a KWG értelmében vett szavatoló saját tőke funkciójának sérelme nélkül elsősorban az IBB támogatási feladatainak finanszírozására szolgál, és az LBB az átruházott forrásokat nem használhatja közvetlenül hitelüzletéhez. Az üzlet tényleges bővítése érdekében az LBB-nek a kiegészítő hitelmennyiséget a tőkepiacon kellett refinanszíroznia teljes összegében, úgyhogy a tartomány nem várhatja ugyanazokat a hozamokat, mint egy likvid tőkét adó finanszírozó. |
| --- | --- |

(32)

A Bizottság ugyanakkor elismerte, hogy az LBB céltartaléka nem eredményezett likviditást, mert az IBB céltartalékának kinevezett WBK-nyereségtartalék az IBB létrehozásáról szó, 1992. november 25-i törvény szerint, a KWG értelmében vett szavatoló saját tőke funkciójának sérelme nélkül elsősorban az IBB támogatási feladatainak finanszírozására szolgál, és az LBB az átruházott forrásokat nem használhatja közvetlenül hitelüzletéhez. Az üzlet tényleges bővítése érdekében az LBB-nek a kiegészítő hitelmennyiséget a tőkepiacon kellett refinanszíroznia teljes összegében, úgyhogy a tartomány nem várhatja ugyanazokat a hozamokat, mint egy likvid tőkét adó finanszírozó.

| (33) | Az ellentételezésnek a piaci szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó elve alapján történő kiszámítása tekintetében a Bizottság bejelentette, hogy ebben a stádiumban az a szándéka, hogy az eset sajátos körülményeit figyelembe véve, a 2000/392/EK határozatban ismertetett módszert alkalmazza. |
| --- | --- |

(33)

Az ellentételezésnek a piaci szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó elve alapján történő kiszámítása tekintetében a Bizottság bejelentette, hogy ebben a stádiumban az a szándéka, hogy az eset sajátos körülményeit figyelembe véve, a 2000/392/EK határozatban ismertetett módszert alkalmazza.

| (34) | E módszernek megfelelően a versenyszférában folytatott üzleti tevékenység erősítésére felhasználható tőke méltányos ellentételezését a likvid, szokásos törzstőke-befektetések piacszerű ellentételezéséből kiindulva számítják. Ebből kiindulva egy felár vagy egy levonás következik, figyelemmel a szóban forgó intézkedés egyedi jellemzőire (befektetési adó előtt). Az érintett nem likvid törzstőke-befektetés likviditási hátrányának figyelembe vétele érdekében ezenkívül levonják a nettó refinanszírozási költségeket (az alkalmazandó adóval, különösen a társasági adóval csökkentett bruttó refinanszírozási költségek). |
| --- | --- |

(34)

E módszernek megfelelően a versenyszférában folytatott üzleti tevékenység erősítésére felhasználható tőke méltányos ellentételezését a likvid, szokásos törzstőke-befektetések piacszerű ellentételezéséből kiindulva számítják. Ebből kiindulva egy felár vagy egy levonás következik, figyelemmel a szóban forgó intézkedés egyedi jellemzőire (befektetési adó előtt). Az érintett nem likvid törzstőke-befektetés likviditási hátrányának figyelembe vétele érdekében ezenkívül levonják a nettó refinanszírozási költségeket (az alkalmazandó adóval, különösen a társasági adóval csökkentett bruttó refinanszírozási költségek).

| (35) | Németország előadta, hogy az LBB mind az átruházást megelőző, mind az azt követő években nagy hozammal rendelkező vállalkozás volt, és a sajáttőkehozam 1991-ben állítólag 5,37 % , 1992-ben 13,5 %, valamint 1993-ban 30,83 % volt. Erre vonatkozóan a Bizottság megjegyezte, hogy a számítás alapjait nem ismertették. További adatok nélkül ennek az intézkedésnek a Németország szerint hiányzó támogatási jellegére vonatkozó érvnek az ellenőrzése nem volt lehetséges. A német hatóságok azt is előadták, hogy Berlin Tartomány a csendes részesedés 1994. évi, illetve a nyereség iránti igények 1998. évi – IBB nélküli –, a BGB-nek való eladása útján szabályszerűen megkapta az IBB-tőke felügyeleti jogi szavatoló funkciójának ellentételezését. Erre vonatkozóan is hiányoztak ugyanakkor a további adatok és információk. |
| --- | --- |

(35)

Németország előadta, hogy az LBB mind az átruházást megelőző, mind az azt követő években nagy hozammal rendelkező vállalkozás volt, és a sajáttőkehozam 1991-ben állítólag 5,37 % , 1992-ben 13,5 %, valamint 1993-ban 30,83 % volt. Erre vonatkozóan a Bizottság megjegyezte, hogy a számítás alapjait nem ismertették. További adatok nélkül ennek az intézkedésnek a Németország szerint hiányzó támogatási jellegére vonatkozó érvnek az ellenőrzése nem volt lehetséges. A német hatóságok azt is előadták, hogy Berlin Tartomány a csendes részesedés 1994. évi, illetve a nyereség iránti igények 1998. évi – IBB nélküli –, a BGB-nek való eladása útján szabályszerűen megkapta az IBB-tőke felügyeleti jogi szavatoló funkciójának ellentételezését. Erre vonatkozóan is hiányoztak ugyanakkor a további adatok és információk.

| (36) | Összefoglalóan a Bizottság megállapította, hogy a forrásjuttatás és ellentételezése megfelelő és részletes megítéléséhez fontos adatok hiányoznak. A hivatalos ellenőrző eljárás megnyitásáról szóló határozatban ezért felkérte Németországot, hogy adja meg ezeket az információkat, például nyújtson teljes áttekintést valamennyi átruházott eszközről, ebből az LBB szavatoló saját tőkéjéről, az igénybevételről és az ellentételezésről, ismertesse az ellentételezés alapját, az LBB sajáttőkehozamának számítási alapját, valamint szolgáltasson friss számadatokat és valamennyi tényezőt adja meg, amelyek Németország véleménye szerint szokásos piaci hozamot nyújtottak. |
| --- | --- |

(36)

Összefoglalóan a Bizottság megállapította, hogy a forrásjuttatás és ellentételezése megfelelő és részletes megítéléséhez fontos adatok hiányoznak. A hivatalos ellenőrző eljárás megnyitásáról szóló határozatban ezért felkérte Németországot, hogy adja meg ezeket az információkat, például nyújtson teljes áttekintést valamennyi átruházott eszközről, ebből az LBB szavatoló saját tőkéjéről, az igénybevételről és az ellentételezésről, ismertesse az ellentételezés alapját, az LBB sajáttőkehozamának számítási alapját, valamint szolgáltasson friss számadatokat és valamennyi tényezőt adja meg, amelyek Németország véleménye szerint szokásos piaci hozamot nyújtottak.

| (37) | A rendelkezésre álló tények alapján azonban a Bizottság komoly kétségének adott hangot arra vonatkozóan, hogy Berlin tartomány a szokásos piaci ellentételezést/kamatozást megkapta volna a mintegy 2 milliárd DEM átruházásáért, amely az LBB számára nyilvánvalóan szinte teljes mértékben szavatoló tőkebázisként állt rendelkezésre, és a versenytársakkal szemben az LBB-t előnyös helyzetbe segítette. A Bizottság előzetesen arra az eredményre jutott, hogy valószínűleg fennáll vagy fenyeget a verseny torzítása és – a pénzügyi szolgáltatások piacainak erősödő integrációja miatt – a tagállamok közötti kereskedelem korlátozása. Ez alapján az intézkedés valószínűleg az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatásnak volt tekinthető. Tekintettel arra a tényre, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdésének kivételes rendelkezései ebben a helyzetben nem alkalmazhatóak, a Bizottság abból indult ki, hogy amennyiben fennáll a támogatás, az kétségre ad okot a közös piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében. |
| --- | --- |

(37)

A rendelkezésre álló tények alapján azonban a Bizottság komoly kétségének adott hangot arra vonatkozóan, hogy Berlin tartomány a szokásos piaci ellentételezést/kamatozást megkapta volna a mintegy 2 milliárd DEM átruházásáért, amely az LBB számára nyilvánvalóan szinte teljes mértékben szavatoló tőkebázisként állt rendelkezésre, és a versenytársakkal szemben az LBB-t előnyös helyzetbe segítette. A Bizottság előzetesen arra az eredményre jutott, hogy valószínűleg fennáll vagy fenyeget a verseny torzítása és – a pénzügyi szolgáltatások piacainak erősödő integrációja miatt – a tagállamok közötti kereskedelem korlátozása. Ez alapján az intézkedés valószínűleg az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatásnak volt tekinthető. Tekintettel arra a tényre, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdésének kivételes rendelkezései ebben a helyzetben nem alkalmazhatóak, a Bizottság abból indult ki, hogy amennyiben fennáll a támogatás, az kétségre ad okot a közös piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében.

| (38) | Mivel sem Németország, sem más jogi vagy természetes személy nem nyilatkozott úgy, hogy az LBB általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése értelmében, a Bizottság nem dönthetett úgy, az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése alapján engedélyezheti a támogatásokat. A Bizottság abból indult ki, hogy ennek a pontnak nincs jelentősége a szóban forgó intézkedés megítélésében egy végső határozatban, amennyiben ez a tényállás nem változik. |
| --- | --- |

(38)

Mivel sem Németország, sem más jogi vagy természetes személy nem nyilatkozott úgy, hogy az LBB általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése értelmében, a Bizottság nem dönthetett úgy, az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése alapján engedélyezheti a támogatásokat. A Bizottság abból indult ki, hogy ennek a pontnak nincs jelentősége a szóban forgó intézkedés megítélésében egy végső határozatban, amennyiben ez a tényállás nem változik.

| (39) | A Bizottság továbbá kijelentette, hogy előzetes értékelése keretében, és az EK-szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (13) 1. cikkének b) pontjával összhangban abból indul ki, hogy az intézkedés esetében, amennyiben az támogatás, egy új, és nem egy létező támogatásról van szó. Ebben az összefüggésben a Bizottság utalt az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdésére, és felhívta a figyelmet arra, hogy a megnyitó határozatban leírt intézkedések, mint a Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i, 1993. december 13-i és 1999 szeptember 1-jei. levelei, az itt szóban forgó megnyitó határozat maga, valamint a WestLB-ügyben a megnyitó határozat és a végső 2000/392/EK határozat megszakították a jogvesztő határidőt. Mivel a potenciális támogatást nem jelentették be, és alkalmazása óta hatályos, a Bizottság azt is megállapította, hogy a megnyitó határozat semmit sem fűz az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének 3. mondatában megfogalmazott halasztó hatályhoz, tekintettel Németország azon kötelezettségére, hogy amíg a Bizottság végső határozata meg nem születik, az intézkedést nem hajtja végre. |
| --- | --- |

(39)

A Bizottság továbbá kijelentette, hogy előzetes értékelése keretében, és az EK-szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (13) 1. cikkének b) pontjával összhangban abból indul ki, hogy az intézkedés esetében, amennyiben az támogatás, egy új, és nem egy létező támogatásról van szó. Ebben az összefüggésben a Bizottság utalt az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdésére, és felhívta a figyelmet arra, hogy a megnyitó határozatban leírt intézkedések, mint a Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i, 1993. december 13-i és 1999 szeptember 1-jei. levelei, az itt szóban forgó megnyitó határozat maga, valamint a WestLB-ügyben a megnyitó határozat és a végső 2000/392/EK határozat megszakították a jogvesztő határidőt. Mivel a potenciális támogatást nem jelentették be, és alkalmazása óta hatályos, a Bizottság azt is megállapította, hogy a megnyitó határozat semmit sem fűz az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének 3. mondatában megfogalmazott halasztó hatályhoz, tekintettel Németország azon kötelezettségére, hogy amíg a Bizottság végső határozata meg nem születik, az intézkedést nem hajtja végre.

IV.   NÉMETORSZÁG ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (40) | Állásfoglalásában Németország először kifejtette a korábbi WBK (később IBB) átruházásának okait, és kijelentette, hogy a tartomány célja egy „ütőképes” bankkonszern létrehozása volt, amely mind az összevont hitelintézetek, mind a tulajdonos Berlin Tartomány számára előnyösnek tűnt. Németország ismét hangsúlyozta, hogy – a WestLB esetétől eltérően – az LBB-nél az átruházásban nem játszott szerepet az új szolvenciaszabályozás szerinti tőkehányadok biztosítása, ami megmutatkozott abban is, hogy az LBB 1995-ig nem vette igénybe az IBB (korábban WBK) szavatoló sajáttőkéjét. |
| --- | --- |

(40)

Állásfoglalásában Németország először kifejtette a korábbi WBK (később IBB) átruházásának okait, és kijelentette, hogy a tartomány célja egy „ütőképes” bankkonszern létrehozása volt, amely mind az összevont hitelintézetek, mind a tulajdonos Berlin Tartomány számára előnyösnek tűnt. Németország ismét hangsúlyozta, hogy – a WestLB esetétől eltérően – az LBB-nél az átruházásban nem játszott szerepet az új szolvenciaszabályozás szerinti tőkehányadok biztosítása, ami megmutatkozott abban is, hogy az LBB 1995-ig nem vette igénybe az IBB (korábban WBK) szavatoló sajáttőkéjét.

| (41) | Németország megerősítette, hogy az LBB 1992. december 31-én felügyeleti jogilag meghatározott szavatoló tőkéjéből 1,902714 milliárd DEM az átruházott forrásokkal történt emelésnek felelt meg. Ebből 187,5 millió DEM az LBB alaptőkéjének emelésére jutott (14), és 1,715214 milliárd DEM a WBK nyereségtartalékára, míg a 190,586 millió DEM éves többletet nem vették figyelembe. 1992. december 31-ét követően, azaz 1993. január 1-jétől a WBK valamennyi hatásköre átszállt az LBB-re. Az átruházott tőke és céltartalék 1992. december 31-ét követően, illetve 1993. január 1-jétől állt rendelkezésre alapvető szavatoló tőkeként. |
| --- | --- |

(41)

Németország megerősítette, hogy az LBB 1992. december 31-én felügyeleti jogilag meghatározott szavatoló tőkéjéből 1,902714 milliárd DEM az átruházott forrásokkal történt emelésnek felelt meg. Ebből 187,5 millió DEM az LBB alaptőkéjének emelésére jutott (14), és 1,715214 milliárd DEM a WBK nyereségtartalékára, míg a 190,586 millió DEM éves többletet nem vették figyelembe. 1992. december 31-ét követően, azaz 1993. január 1-jétől a WBK valamennyi hatásköre átszállt az LBB-re. Az átruházott tőke és céltartalék 1992. december 31-ét követően, illetve 1993. január 1-jétől állt rendelkezésre alapvető szavatoló tőkeként.

| (42) | A következő években Németország szerint folyamatosan nőtt az IBB céltartaléka. Ugyanakkor az IBB-céltartalék nem állt teljes terjedelmében az LBB rendelkezésére, mert egy részére minden évben az IBB támogató üzlete biztosításához volt szükség. Németország elküldte az 1993 és 2003 közötti egyes évekre vonatkozó pontos adatokat, amelyeket a 149. szélzetszám alatti táblázat tartalmaz. |
| --- | --- |

(42)

A következő években Németország szerint folyamatosan nőtt az IBB céltartaléka. Ugyanakkor az IBB-céltartalék nem állt teljes terjedelmében az LBB rendelkezésére, mert egy részére minden évben az IBB támogató üzlete biztosításához volt szükség. Németország elküldte az 1993 és 2003 közötti egyes évekre vonatkozó pontos adatokat, amelyeket a 149. szélzetszám alatti táblázat tartalmaz.

| (43) | Az IBB-nek az LBB-ből való kiválásával 2004. szeptember 1-jével a céltartalékot visszaruházták Berlin Tartományra, míg mintegy 1,1 milliárd EUR-t ebből a céltartalékból a tartomány két csendes betétjébe vittek be az LBB-ben. |
| --- | --- |

(43)

Az IBB-nek az LBB-ből való kiválásával 2004. szeptember 1-jével a céltartalékot visszaruházták Berlin Tartományra, míg mintegy 1,1 milliárd EUR-t ebből a céltartalékból a tartomány két csendes betétjébe vittek be az LBB-ben.

| (44) | Az IBB által felvett 187,5 millió DEM alaptőke az LBB alaptőkéjében maradt. Az LBB-t ezzel szemben eladták 1994-ben (75,01 %-a a részvényeknek) és 1998-ban (24,99 %-a a részvényeknek) a BGB-nek. |
| --- | --- |

(44)

Az IBB által felvett 187,5 millió DEM alaptőke az LBB alaptőkéjében maradt. Az LBB-t ezzel szemben eladták 1994-ben (75,01 %-a a részvényeknek) és 1998-ban (24,99 %-a a részvényeknek) a BGB-nek.

| (45) | Németország kiegészítette a többi adatot is. Ismét kijelentette, hogy a céltartaléknak mindig egy részét vették ténylegesen igénybe. Eszerint a szavatoló funkció 1995 decemberében megkezdett részleges igénybevételének összege mintegy 212 millió DEM (1995) és bő [...] (15) milliárd DEM (az utóbbi években) között váltakozott. Az 1995 decemberétől csak az igénybevételre az IBB-nek fizetett ellentételezéseket (bő 1 millió DEM 1995/1996-ra és [...] millió DEM 2001-re) havonta egy olyan kamatláb alapján számították ki, amely a szóban forgó időszakban 0,2 % (1998) és 0,35 % (1996) között váltakozott. A Németország által megadott pontos összegek a 147. szélzetszám alatti táblázatban találhatók. |
| --- | --- |

(45)

Németország kiegészítette a többi adatot is. Ismét kijelentette, hogy a céltartaléknak mindig egy részét vették ténylegesen igénybe. Eszerint a szavatoló funkció 1995 decemberében megkezdett részleges igénybevételének összege mintegy 212 millió DEM (1995) és bő [...] (15) milliárd DEM (az utóbbi években) között váltakozott. Az 1995 decemberétől csak az igénybevételre az IBB-nek fizetett ellentételezéseket (bő 1 millió DEM 1995/1996-ra és [...] millió DEM 2001-re) havonta egy olyan kamatláb alapján számították ki, amely a szóban forgó időszakban 0,2 % (1998) és 0,35 % (1996) között váltakozott. A Németország által megadott pontos összegek a 147. szélzetszám alatti táblázatban találhatók.

| (46) | Az IBB-céltartalék igénybevétele ellentételezésének meghatározására vonatkozóan Németország indoklásul egy 1993. júniusi elnökségi határozatot küldött. Ebben az áll, hogy „...az Investitionsbank Berlin a saját tőke e megterhelését (igénybevétel) azon ráfordítás mértékében ellentételezi, amely az alacsonyabb rangú szavatoló tőke felvételéhez szükséges lenne”. 1995-ben úgy konkretizálták ezt a határozatot, hogy az ellentételezést az alacsonyabb ranghoz kapcsolódó felárral tették egyenlővé. Azzal indokolták, hogy az LBB alternatív megoldásként alacsonyabb rangú forrásokat tudott volna felvenni a piacon, amelyek nem csak szavatoló funkciójukban, hanem jövedelemfunkciójukban is teljesen az LBB rendelkezésére álltak volna. |
| --- | --- |

(46)

Az IBB-céltartalék igénybevétele ellentételezésének meghatározására vonatkozóan Németország indoklásul egy 1993. júniusi elnökségi határozatot küldött. Ebben az áll, hogy „...az Investitionsbank Berlin a saját tőke e megterhelését (igénybevétel) azon ráfordítás mértékében ellentételezi, amely az alacsonyabb rangú szavatoló tőke felvételéhez szükséges lenne”. 1995-ben úgy konkretizálták ezt a határozatot, hogy az ellentételezést az alacsonyabb ranghoz kapcsolódó felárral tették egyenlővé. Azzal indokolták, hogy az LBB alternatív megoldásként alacsonyabb rangú forrásokat tudott volna felvenni a piacon, amelyek nem csak szavatoló funkciójukban, hanem jövedelemfunkciójukban is teljesen az LBB rendelkezésére álltak volna.

| (47) | Mivel azonban az IBB-céltartalék csak a szavatoló funkciót töltötte be, a megvásárolt használati funkció „áraként” határozták meg azt a különbséget, amely az ezt a szavatoló funkciót nem ellátó rendes idegen tőke és az ezzel a szavatoló funkcióval együtt járó tőke kamatlába között fennáll. A felárat bázispontokban számították a LIBOR-ral (London Interbank Offered Rate) szemben, saját kondíciók, illetve kisebb rangú kölcsönök külső piaci adatai alapján Számítási alapokat és statisztikákat mellékeltek. |
| --- | --- |

(47)

Mivel azonban az IBB-céltartalék csak a szavatoló funkciót töltötte be, a megvásárolt használati funkció „áraként” határozták meg azt a különbséget, amely az ezt a szavatoló funkciót nem ellátó rendes idegen tőke és az ezzel a szavatoló funkcióval együtt járó tőke kamatlába között fennáll. A felárat bázispontokban számították a LIBOR-ral (London Interbank Offered Rate) szemben, saját kondíciók, illetve kisebb rangú kölcsönök külső piaci adatai alapján Számítási alapokat és statisztikákat mellékeltek.

| (48) | A csak az IBB-céltartalék igénybe vett része után történő ellentételezésre vonatkozó döntést Németország többek között azzal indokolja, hogy a tartalék elsődlegesen az IBB rendelkezésére áll, és ha ez nem lenne elég, az IBB elsődlegesen lenne köteles kockázati eszközeit leépíteni, illetve kisebb rangú forrásokat a piacon felvenni. Berlin Tartomány az IBB tulajdonosaként bármikor jogosult a céltartalékból részeket elvenni. |
| --- | --- |

(48)

A csak az IBB-céltartalék igénybe vett része után történő ellentételezésre vonatkozó döntést Németország többek között azzal indokolja, hogy a tartalék elsődlegesen az IBB rendelkezésére áll, és ha ez nem lenne elég, az IBB elsődlegesen lenne köteles kockázati eszközeit leépíteni, illetve kisebb rangú forrásokat a piacon felvenni. Berlin Tartomány az IBB tulajdonosaként bármikor jogosult a céltartalékból részeket elvenni.

| (49) | Ebben az összefüggésben Németország a továbbiakban kifejtette, hogy az IBB-céltartalék likviditása az IBB fennálló üzleteiben teljesen le van kötve, és finanszírozási funkcióját tekintve nem áll az LBB rendelkezésére. Az IBB-nek az általa nyújtott hiteleket magának kell saját forrásokkal alátámasztania, és ehhez vissza kell nyúlnia a céltartalékhoz. Németország kijelentette, hogy a WBK-vagyont ezek miatt a sajátosságok miatt nem lehet összehasonlítani egy szabadon rendelkezésre álló pénzbefektetéssel, és hogy így csak a szavatoló és az üzlet kiterjesztésére irányuló funkcióról lehet szó. |
| --- | --- |

(49)

Ebben az összefüggésben Németország a továbbiakban kifejtette, hogy az IBB-céltartalék likviditása az IBB fennálló üzleteiben teljesen le van kötve, és finanszírozási funkcióját tekintve nem áll az LBB rendelkezésére. Az IBB-nek az általa nyújtott hiteleket magának kell saját forrásokkal alátámasztania, és ehhez vissza kell nyúlnia a céltartalékhoz. Németország kijelentette, hogy a WBK-vagyont ezek miatt a sajátosságok miatt nem lehet összehasonlítani egy szabadon rendelkezésre álló pénzbefektetéssel, és hogy így csak a szavatoló és az üzlet kiterjesztésére irányuló funkcióról lehet szó.

| (50) | Annak, hogy az ellentételezést a tartománynak vagy az IBB-nek fizetik-e, itt nincs jelentősége, mert a tartomány mint fenntartó mind az IBB-ből, mind az LBB-ből profitálna minden esetben – vagy az LBB értékgyarapodása és nyereségkifizetése vagy az IBB-nek a tartományt megillető céltartalékába történő beáramlás útján. |
| --- | --- |

(50)

Annak, hogy az ellentételezést a tartománynak vagy az IBB-nek fizetik-e, itt nincs jelentősége, mert a tartomány mint fenntartó mind az IBB-ből, mind az LBB-ből profitálna minden esetben – vagy az LBB értékgyarapodása és nyereségkifizetése vagy az IBB-nek a tartományt megillető céltartalékába történő beáramlás útján.

| (51) | Eltekintve ezektől a közvetlen ellentételezésre vonatkozó fejtegetésektől, Németország alapvetően úgy vélte, hogy egy befektetési döntés nem ettől, vagy nem csak ettől függ, és hogy „az ítélkezési gyakorlattal összhangban azt a befektetőt, akinek az adott vállalkozásban nincs említésre méltó részesedése, és arra nem is törekszik, hanem befektetésének gyorsan elérhető kamatozásában érdekelt, meg kell különböztetni a hosszú távra gondolkodó befektetőktől, például holdingoktól”. Utóbbiakat hosszú távú jövedelmezőségi elvárások irányítják, és stratégiai megfontolásokat is figyelembe vennének. |
| --- | --- |

(51)

Eltekintve ezektől a közvetlen ellentételezésre vonatkozó fejtegetésektől, Németország alapvetően úgy vélte, hogy egy befektetési döntés nem ettől, vagy nem csak ettől függ, és hogy „az ítélkezési gyakorlattal összhangban azt a befektetőt, akinek az adott vállalkozásban nincs említésre méltó részesedése, és arra nem is törekszik, hanem befektetésének gyorsan elérhető kamatozásában érdekelt, meg kell különböztetni a hosszú távra gondolkodó befektetőktől, például holdingoktól”. Utóbbiakat hosszú távú jövedelmezőségi elvárások irányítják, és stratégiai megfontolásokat is figyelembe vennének.

| (52) | A tartomány az LBB kizárólagos tulajdonosaként abból indult ki a befektetés időpontjában, hogy a WBK bevitelével az LBB-nél megvalósuló értékgyarapodásból teljes mértékben és közvetlenül profitáljon. A Bizottságnak a 2000/392/EK határozatban (16) foglalt ellenőrzési mércéjét alapul véve „a pénzügyi intézkedést a piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó számára elfogadhatatlannak kell tekinteni, ha a vállalkozás pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő idő alatt nem lehet rendes hozamra (osztalék vagy értékgyarapodás formájában) számítani.” Itt a befektetési döntés időpontjában kalkulált hozamelvárásokról van szó. |
| --- | --- |

(52)

A tartomány az LBB kizárólagos tulajdonosaként abból indult ki a befektetés időpontjában, hogy a WBK bevitelével az LBB-nél megvalósuló értékgyarapodásból teljes mértékben és közvetlenül profitáljon. A Bizottságnak a 2000/392/EK határozatban (16) foglalt ellenőrzési mércéjét alapul véve „a pénzügyi intézkedést a piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó számára elfogadhatatlannak kell tekinteni, ha a vállalkozás pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő idő alatt nem lehet rendes hozamra (osztalék vagy értékgyarapodás formájában) számítani.” Itt a befektetési döntés időpontjában kalkulált hozamelvárásokról van szó.

| (53) | Az LBB, amint azt Németország kifejtette, 1992-ben 13,5 %, 1993-ban 30,83 % sajáttőkehozamot gazdálkodott ki. Ezek a már 1999-ben közölt adatok a „(Hozadéki) adózás előtti eredmény/mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” viszonyra vonatkoznak. Ugyanakkor Németország e számok közlésekor az IBB-céltartalékot 1993-tól nem vonta be az LBB saját tőkéjébe. A Bizottság kérésére ezt egy nagyobb időszakot lefedő számsorozatok közlésekor korrigálták. Az 1985-1992 közötti időszakban ezen adatok szerint egy mintegy 13 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható. |
| --- | --- |

(53)

Az LBB, amint azt Németország kifejtette, 1992-ben 13,5 %, 1993-ban 30,83 % sajáttőkehozamot gazdálkodott ki. Ezek a már 1999-ben közölt adatok a „(Hozadéki) adózás előtti eredmény/mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” viszonyra vonatkoznak. Ugyanakkor Németország e számok közlésekor az IBB-céltartalékot 1993-tól nem vonta be az LBB saját tőkéjébe. A Bizottság kérésére ezt egy nagyobb időszakot lefedő számsorozatok közlésekor korrigálták. Az 1985-1992 közötti időszakban ezen adatok szerint egy mintegy 13 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható.

| (54) | Németország kijelentette, hogy ezek a számok azon értékek sávjában mozognak, amelyeket német kereskedelmi bankok gazdálkodtak ki az adott időszakban. A módszertani szempontból összehasonlítható adatok azonban hiányoztak. Később Németország saját számításokat nyújtott be 35 német bank nyilvánosan hozzáférhető nyereség- és veszteségszámításai (17) alapján. Eszerint az „Adózás előtti eredmény/ mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” alapján e bankok esetében 1992-re mintegy 11 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható, az 1988-1992 közötti időszakra pedig szűk 13 %. |
| --- | --- |

(54)

Németország kijelentette, hogy ezek a számok azon értékek sávjában mozognak, amelyeket német kereskedelmi bankok gazdálkodtak ki az adott időszakban. A módszertani szempontból összehasonlítható adatok azonban hiányoztak. Később Németország saját számításokat nyújtott be 35 német bank nyilvánosan hozzáférhető nyereség- és veszteségszámításai (17) alapján. Eszerint az „Adózás előtti eredmény/ mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” alapján e bankok esetében 1992-re mintegy 11 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható, az 1988-1992 közötti időszakra pedig szűk 13 %.

| (55) | Németország kijelentette továbbá, hogy egy befektetési döntés esetében üzemgazdasági szempontból a jövedelmezőképesség mérvadó, és ez egy banknál legkézenfekvőbben a mérleg szerinti saját tőkéhez viszonyítva a szokásos üzleti tevékenység eredménye, illetve az üzemi eredmény alapján vezethető le, mert ebben az esetben a rendkívüli hozamok és ráfordítások figyelmen kívül maradnak. Így az LBB esetében 1990-1992 között rendkívüli befolyás állt fenn, elsősorban a Sparkasse Ost, a keleti takarékpénztár integrációja, és az azzal többek között kapcsolatos saját idősellátás felépítése folytán, amely a szövetségi és a tartományi ellátó intézetből történő kilépésért egyidejűleg megváltási összeget kínál, továbbá az egykori Sparkasse Ost általános banki kockázatai számára kockázati gondoskodás révén. |
| --- | --- |

(55)

Németország kijelentette továbbá, hogy egy befektetési döntés esetében üzemgazdasági szempontból a jövedelmezőképesség mérvadó, és ez egy banknál legkézenfekvőbben a mérleg szerinti saját tőkéhez viszonyítva a szokásos üzleti tevékenység eredménye, illetve az üzemi eredmény alapján vezethető le, mert ebben az esetben a rendkívüli hozamok és ráfordítások figyelmen kívül maradnak. Így az LBB esetében 1990-1992 között rendkívüli befolyás állt fenn, elsősorban a Sparkasse Ost, a keleti takarékpénztár integrációja, és az azzal többek között kapcsolatos saját idősellátás felépítése folytán, amely a szövetségi és a tartományi ellátó intézetből történő kilépésért egyidejűleg megváltási összeget kínál, továbbá az egykori Sparkasse Ost általános banki kockázatai számára kockázati gondoskodás révén.

| (56) | Ami ugyanazon időszakra vonatkozóan más bankok a módszerben összehasonlítható sajáttőkehozamának jellemzőit illeti, Németország elmondta, hogy csak 1993 óta követelik meg, hogy a nyerség- és veszteségszámításban elkülönítve mutassák ki a rendkívüli eredményt és a rendes üzleti tevékenység eredményét, ami az 1993 előtti módszerrel nem hasonlítható össze, mert addig a rendkívüli bevételek és ráfordítások – más tételek mellett – összefolytak az „egyéb bevételek/ráfordítások” rovatban, és így nem voltak pontosan azonosíthatóak. Ami az azt megelőző időszakot illeti, Németország saját számításokat nyújtott be. Németország az eljárás későbbi szakaszaiban is korrigálta, illetve kiegészítette az LBB-sajáttőkehozamra vonatkozó számítási módszert, hogy összességében összehasonlíthatóvá tegye az LBB-adatokat a BdB hivatalos adataival. Németország szerint ez nem változtatott semmit sem azon az alapvető megítélésen, hogy az LBB-sajáthozamok az ágazati sávban mozogtak. |
| --- | --- |

(56)

Ami ugyanazon időszakra vonatkozóan más bankok a módszerben összehasonlítható sajáttőkehozamának jellemzőit illeti, Németország elmondta, hogy csak 1993 óta követelik meg, hogy a nyerség- és veszteségszámításban elkülönítve mutassák ki a rendkívüli eredményt és a rendes üzleti tevékenység eredményét, ami az 1993 előtti módszerrel nem hasonlítható össze, mert addig a rendkívüli bevételek és ráfordítások – más tételek mellett – összefolytak az „egyéb bevételek/ráfordítások” rovatban, és így nem voltak pontosan azonosíthatóak. Ami az azt megelőző időszakot illeti, Németország saját számításokat nyújtott be. Németország az eljárás későbbi szakaszaiban is korrigálta, illetve kiegészítette az LBB-sajáttőkehozamra vonatkozó számítási módszert, hogy összességében összehasonlíthatóvá tegye az LBB-adatokat a BdB hivatalos adataival. Németország szerint ez nem változtatott semmit sem azon az alapvető megítélésen, hogy az LBB-sajáthozamok az ágazati sávban mozogtak.

| (57) | Németország véleménye szerint valamennyi szám azt igazolja, hogy az LBB a forrásjuttatás időpontjában egy jövedelmezőképes vállalkozás volt. Berlin Tartomány a kizárólagos tőketulajdonos, amelyet kizárólagosan megillet a bank üzleti hozama, legyen az nyereségkifizetés vagy értéknövekedés. Ennyiben a tartománynak nem kellett más részvényesekkel osztoznia a várható nyereségnövekedésen, és egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő hitelező szempontjából ésszerű magatartás a konszernen belüli áthelyezés. Ezzel a forrásjuttatásnak az LBB általi ellentételezésére, illetve annak mértékére vonatkozó kérdés az átruházás piacgazdasági természetére vonatkozó kérdés esetében lényegtelen. |
| --- | --- |

(57)

Németország véleménye szerint valamennyi szám azt igazolja, hogy az LBB a forrásjuttatás időpontjában egy jövedelmezőképes vállalkozás volt. Berlin Tartomány a kizárólagos tőketulajdonos, amelyet kizárólagosan megillet a bank üzleti hozama, legyen az nyereségkifizetés vagy értéknövekedés. Ennyiben a tartománynak nem kellett más részvényesekkel osztoznia a várható nyereségnövekedésen, és egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő hitelező szempontjából ésszerű magatartás a konszernen belüli áthelyezés. Ezzel a forrásjuttatásnak az LBB általi ellentételezésére, illetve annak mértékére vonatkozó kérdés az átruházás piacgazdasági természetére vonatkozó kérdés esetében lényegtelen.

| (58) | A Bizottság ezt az értékelési mércét 2000/392/EK határozatában vette kifejezetten alapul: „A rendelkezésre bocsátott tőkéből való méltányos hozam biztosításának egy eszköze tehát az lehetett volna, ha a tartománynak a WestLB-ben való részesedését megfelelően emelik, amíg a bank teljes jövedelmezősége megfelel annak a rendes hozamnak, amelyet egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó a saját betétje vonatkozásában elvár. Ezzel feleslegessé vált volna annak a kérdésnek a megvitatása, hogy a 0,6 %-os díjazás méltányos-e, de a tartomány nem emellett az eljárás mellett döntött.” (18). |
| --- | --- |

(58)

A Bizottság ezt az értékelési mércét 2000/392/EK határozatában vette kifejezetten alapul: „A rendelkezésre bocsátott tőkéből való méltányos hozam biztosításának egy eszköze tehát az lehetett volna, ha a tartománynak a WestLB-ben való részesedését megfelelően emelik, amíg a bank teljes jövedelmezősége megfelel annak a rendes hozamnak, amelyet egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó a saját betétje vonatkozásában elvár. Ezzel feleslegessé vált volna annak a kérdésnek a megvitatása, hogy a 0,6 %-os díjazás méltányos-e, de a tartomány nem emellett az eljárás mellett döntött.” (18).

| (59) | Németország ebben az összefüggésben kijelentette továbbá, hogy az LBB-nek a BGB-be való bevitelét követően az LBB értékének a WBK-vagyonnal történő növekedése a tartományhoz áramlott. Az LBB 100 %-os gazdasági tulajdonának 1994-ben és 1998-ban három szakaszban megvalósult átruházása a BGB-re különböző könyvvizsgálók és egy befektetési bank szakvéleményei alapján történt, amelyek a tartomány LBB-be bevitt csendes részesedésének értékállóságára és az ellenszolgáltatás piaci megfelelőségére – átruházott BGB-részvények, más részvényesekkel kapcsolatban is – vonatkoztak. Németország megfelelő kivonatokat közölt ezekből a szakvéleményekből, valamint továbbította a könyvvizsgálókkal e tárgyban folytatott levelezést. Eszerint 1993-ban az LBB értékét 3,5 milliárd DEM-re becsülték (az IBB nélkül, de figyelemmel az LBB céltartalékkal megnövekedett tőkehányadára), és 1997. december 31-ével egy további szakértő mintegy 6 milliárd DEM-re becsülte. |
| --- | --- |

(59)

Németország ebben az összefüggésben kijelentette továbbá, hogy az LBB-nek a BGB-be való bevitelét követően az LBB értékének a WBK-vagyonnal történő növekedése a tartományhoz áramlott. Az LBB 100 %-os gazdasági tulajdonának 1994-ben és 1998-ban három szakaszban megvalósult átruházása a BGB-re különböző könyvvizsgálók és egy befektetési bank szakvéleményei alapján történt, amelyek a tartomány LBB-be bevitt csendes részesedésének értékállóságára és az ellenszolgáltatás piaci megfelelőségére – átruházott BGB-részvények, más részvényesekkel kapcsolatban is – vonatkoztak. Németország megfelelő kivonatokat közölt ezekből a szakvéleményekből, valamint továbbította a könyvvizsgálókkal e tárgyban folytatott levelezést. Eszerint 1993-ban az LBB értékét 3,5 milliárd DEM-re becsülték (az IBB nélkül, de figyelemmel az LBB céltartalékkal megnövekedett tőkehányadára), és 1997. december 31-ével egy további szakértő mintegy 6 milliárd DEM-re becsülte.

| (60) | Egyebekben Németország úgy vélte, hogy a 2000/392/EK határozatban alkalmazott módszer hibás, mert a likvid, szokásos törzstőke-befektetésekkel való összehasonlíthatóságból indul ki. Ez a módszer nem felel meg a szóban forgó ügylet sajátosságainak. Az lenne szakszerű, ha már a kiindulási értékeket összehasonlítható sajáttőkeeszközökre alapítanák. Ez, amint azt a Bizottság már a WestLB-ügyben kifejti, nehéz lenne, azonban ez a probléma nem oldódik meg azzal, ha egy teljesen alkalmatlan sajáttőkeeszközre alapítanak mintegy kerülőútként. |
| --- | --- |

(60)

Egyebekben Németország úgy vélte, hogy a 2000/392/EK határozatban alkalmazott módszer hibás, mert a likvid, szokásos törzstőke-befektetésekkel való összehasonlíthatóságból indul ki. Ez a módszer nem felel meg a szóban forgó ügylet sajátosságainak. Az lenne szakszerű, ha már a kiindulási értékeket összehasonlítható sajáttőkeeszközökre alapítanák. Ez, amint azt a Bizottság már a WestLB-ügyben kifejti, nehéz lenne, azonban ez a probléma nem oldódik meg azzal, ha egy teljesen alkalmatlan sajáttőkeeszközre alapítanak mintegy kerülőútként.

| (61) | Továbbá elhibázott döntés az átlaghozamra mint mércére történő támaszkodás. A befektetők számára értékelési mezőként rendelkezésre álló sáv alatti hozam már egy magánbefektető számára sem elfogadható. Végül a teljes refinanszírozási költségek levonása helyett pusztán a nettó refinanszírozási költségek levonása helytelen. A vállalkozás esetleges adómegtakarításai a befektető számára nem bírnak jelentőséggel. Egy másik ellenőrző megfontolás is rámutat, hogy ez a módszer elfogadhatatlan, mert nem likvid tőkeátruházás esetén továbbra is a finanszírozó rendelkezésére állna a tőke jövedelemfunkciója, úgy, hogy azt újra be lehetne fektetni, és legalább a kockázatmentes kamat járna érte, azaz kétszeresen jövedelmezne. |
| --- | --- |

(61)

Továbbá elhibázott döntés az átlaghozamra mint mércére történő támaszkodás. A befektetők számára értékelési mezőként rendelkezésre álló sáv alatti hozam már egy magánbefektető számára sem elfogadható. Végül a teljes refinanszírozási költségek levonása helyett pusztán a nettó refinanszírozási költségek levonása helytelen. A vállalkozás esetleges adómegtakarításai a befektető számára nem bírnak jelentőséggel. Egy másik ellenőrző megfontolás is rámutat, hogy ez a módszer elfogadhatatlan, mert nem likvid tőkeátruházás esetén továbbra is a finanszírozó rendelkezésére állna a tőke jövedelemfunkciója, úgy, hogy azt újra be lehetne fektetni, és legalább a kockázatmentes kamat járna érte, azaz kétszeresen jövedelmezne.

| (62) | Továbbá Németország úgy vélte, hogy a Bizottságnak a jogvesztő határidő lejárta miatt (a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése) nincs jogosultsága az esetleges támogatás visszakövetelésére. A WBK-átruházásra vonatkozó alapvető határozatot már 1992. június 16-án meghozták, tehát több mint 10 évvel az eljárás megindítása előtt, amelyet 2002. július 4-én rendeltek el. Abban az volt az alapvető szándék, hogy a tartomány és a WBK banki részesedéseit egy holdingban (a későbbi BGB) egyesítsék, amint biztosítják a WBK támogatási üzletének folytatását, a közfeladatok ellátását és az adómentességet. A határozat a nyilvánosság előtt azóta ismert volt, a Bizottságot 1999-ben tájékoztatták a határozat időpontjáról. |
| --- | --- |

(62)

Továbbá Németország úgy vélte, hogy a Bizottságnak a jogvesztő határidő lejárta miatt (a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése) nincs jogosultsága az esetleges támogatás visszakövetelésére. A WBK-átruházásra vonatkozó alapvető határozatot már 1992. június 16-án meghozták, tehát több mint 10 évvel az eljárás megindítása előtt, amelyet 2002. július 4-én rendeltek el. Abban az volt az alapvető szándék, hogy a tartomány és a WBK banki részesedéseit egy holdingban (a későbbi BGB) egyesítsék, amint biztosítják a WBK támogatási üzletének folytatását, a közfeladatok ellátását és az adómentességet. A határozat a nyilvánosság előtt azóta ismert volt, a Bizottságot 1999-ben tájékoztatták a határozat időpontjáról.

| (63) | A Bizottság több határozatban már a támogatás végrehajtásának időpontjaként értékelte az illetékes testületeknek az – akár még feltételekhez is kötött – szándéknyilatkozatát. Ezt így értékelte a Bizottság például a BGB-nek nyújtott mentőtámogatásról szóló határozatban (19) is, habár a szóban forgó, 2002. május 22-i döntés esetében még hiányzott a képviselőház és a Bizottság hozzájárulása. |
| --- | --- |

(63)

A Bizottság több határozatban már a támogatás végrehajtásának időpontjaként értékelte az illetékes testületeknek az – akár még feltételekhez is kötött – szándéknyilatkozatát. Ezt így értékelte a Bizottság például a BGB-nek nyújtott mentőtámogatásról szóló határozatban (19) is, habár a szóban forgó, 2002. május 22-i döntés esetében még hiányzott a képviselőház és a Bizottság hozzájárulása.

| (64) | Továbbá Németország véleménye úgy véli, hogy nem szakadt meg a 659/1999/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének második mondata szerint a jogvesztő határidő. Eszerint a határidőt csak a Bizottság intézkedése szakíthatja meg. Ez csak az eljárás megindítására vonatkozó 2002. július 4-i levéllel történt meg, a puszta felvilágosításkérésekkel nem, mert azok nem intézkedései a Bizottságnak vagy a Bizottság illetékes tagjának. Figyelembe kell venni továbbá, hogy az elévülés a jogbiztonságot szolgálja, és nem csak a Bizottság és a tagállamok viszonyában, hanem a kedvezményezett jogbiztonságát is. Mivel Németországot először az eljárás megindításakor kérték fel hogy a levél egy másolatát továbbítsa a kedvezményezetthez, ami 2002. július 9-én megtörtént, az elévülést megszakító hatály csak ezen a napon állhatott volna be. Mivel a szóban forgó intézkedés, amelyet alá kell vetni a támogatásellenőrzésnek, az 1992. június 16-i határozat, az, amennyiben egyáltalán, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (3) bekezdése szerint létező támogatás. |
| --- | --- |

(64)

Továbbá Németország véleménye úgy véli, hogy nem szakadt meg a 659/1999/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének második mondata szerint a jogvesztő határidő. Eszerint a határidőt csak a Bizottság intézkedése szakíthatja meg. Ez csak az eljárás megindítására vonatkozó 2002. július 4-i levéllel történt meg, a puszta felvilágosításkérésekkel nem, mert azok nem intézkedései a Bizottságnak vagy a Bizottság illetékes tagjának. Figyelembe kell venni továbbá, hogy az elévülés a jogbiztonságot szolgálja, és nem csak a Bizottság és a tagállamok viszonyában, hanem a kedvezményezett jogbiztonságát is. Mivel Németországot először az eljárás megindításakor kérték fel hogy a levél egy másolatát továbbítsa a kedvezményezetthez, ami 2002. július 9-én megtörtént, az elévülést megszakító hatály csak ezen a napon állhatott volna be. Mivel a szóban forgó intézkedés, amelyet alá kell vetni a támogatásellenőrzésnek, az 1992. június 16-i határozat, az, amennyiben egyáltalán, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (3) bekezdése szerint létező támogatás.

V.   MÁS ÉRINTETTEK ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (65) | Az eljárás megindításának a Hivatalos Lapban való közzétételét (20) követően a Bizottság októberben, illetve novemberben állásfoglalást kapott a Berliner Volksbanktól (a továbbiakban:BV), valamint a Bundesverband deutscher Bankentól (Német Bankszövetség, a továbbiakban:BdB). |
| --- | --- |

(65)

Az eljárás megindításának a Hivatalos Lapban való közzétételét (20) követően a Bizottság októberben, illetve novemberben állásfoglalást kapott a Berliner Volksbanktól (a továbbiakban:BV), valamint a Bundesverband deutscher Bankentól (Német Bankszövetség, a továbbiakban:BdB).

| (66) | A BV azt a véleményt képviselte, hogy a WBK átruházása támogatás volt, mert a tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátották rendelkezésre, amelyek mellett egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó erre nem lett volna hajlandó. A fizetés az LBB-től az IBB-nek történt, amely maga is az LBB részlegeként működik, emellett pedig a megállapított 0,25 %-os kamatláb is jóval elmarad a szokásos piaci kamatlábtól, amint az például a 2000/392/EK (WestLB), valamint a 95/547/EK (21) és a 98/490/EK (22) (Crédit Lyonnais) határozatokból is kiderül, amelyek egy legalább 12 %-os sajáttőkehozamot vettek várakozási alapul. A támogatás közösségszerte a verseny súlyos torzításához vezet, különösen azonban Berlinben gyakorol rendkívül erőteljes hatást a versenyre, ahol a BGB, beleértve az LBB-t is, a magán- és céges ügyfelekkel kapcsolatos ügyletek terén (ideértve a Berliner Bankot és a Berliner Sparkassét) piacvezető. Ezzel szemben a BV egy kis versenytárs 5-7 %-os piaci részesedéssel, és ezért különösen érintik a támogatás negatív hatásai. Az állásfoglalás végén kérik a Bizottságot, hogy rendelje el a támogatás visszatérítését. |
| --- | --- |

(66)

A BV azt a véleményt képviselte, hogy a WBK átruházása támogatás volt, mert a tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátották rendelkezésre, amelyek mellett egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó erre nem lett volna hajlandó. A fizetés az LBB-től az IBB-nek történt, amely maga is az LBB részlegeként működik, emellett pedig a megállapított 0,25 %-os kamatláb is jóval elmarad a szokásos piaci kamatlábtól, amint az például a 2000/392/EK (WestLB), valamint a 95/547/EK (21) és a 98/490/EK (22) (Crédit Lyonnais) határozatokból is kiderül, amelyek egy legalább 12 %-os sajáttőkehozamot vettek várakozási alapul. A támogatás közösségszerte a verseny súlyos torzításához vezet, különösen azonban Berlinben gyakorol rendkívül erőteljes hatást a versenyre, ahol a BGB, beleértve az LBB-t is, a magán- és céges ügyfelekkel kapcsolatos ügyletek terén (ideértve a Berliner Bankot és a Berliner Sparkassét) piacvezető. Ezzel szemben a BV egy kis versenytárs 5-7 %-os piaci részesedéssel, és ezért különösen érintik a támogatás negatív hatásai. Az állásfoglalás végén kérik a Bizottságot, hogy rendelje el a támogatás visszatérítését.

| (67) | A BdB először is kijelentette, hogy a szóban forgó eljárás része azon bizottsági ellenőrzések együttesének, amelyek a tartományok lakásépítés-támogatási intézeteinek (Wohnungsbauförderungsanstalten) a versenyszférában működő tartományi bankok részére történő átruházását vizsgálják. Németország állításával ellentétben az LBB esetében is mérvadóak voltak a szolvencia-irányelv megszigorított sajáttőkekövetelményei. Erre a motivációra mutat már az átruházás időpontja, valamint az akkoriban illetékes szenátor kijelentései is, amelyekben kitért a saját tőkére vonatkozó, várhatóan szigorú európai előírásokra. Ennyiben nincs támogatási jogilag lényeges különbség az itt vizsgálandó, a WBK-nak az LBB részére történt átruházása és a WfA-nak a WestLB részére történt átruházása között, így a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban alkalmazott módszer átvehető. |
| --- | --- |

(67)

A BdB először is kijelentette, hogy a szóban forgó eljárás része azon bizottsági ellenőrzések együttesének, amelyek a tartományok lakásépítés-támogatási intézeteinek (Wohnungsbauförderungsanstalten) a versenyszférában működő tartományi bankok részére történő átruházását vizsgálják. Németország állításával ellentétben az LBB esetében is mérvadóak voltak a szolvencia-irányelv megszigorított sajáttőkekövetelményei. Erre a motivációra mutat már az átruházás időpontja, valamint az akkoriban illetékes szenátor kijelentései is, amelyekben kitért a saját tőkére vonatkozó, várhatóan szigorú európai előírásokra. Ennyiben nincs támogatási jogilag lényeges különbség az itt vizsgálandó, a WBK-nak az LBB részére történt átruházása és a WfA-nak a WestLB részére történt átruházása között, így a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban alkalmazott módszer átvehető.

| (68) | A BdB megjegyezte továbbá, hogy itt nem csak a céltartalékról van szó, hanem a WBK 187,5 millió DEM-es tőkéjének átruházásáról is, amelyet az LBB jegyzett tőkéjébe vittek be, ami pénzben kifejezhető előnyt jelent, mivel befolyásolja a hitelképességet, és kihat az idegentőke-felvétel feltételeire. Lényegesen nagyobb jelentőséggel bírt azonban az alapvető tőkeelemeknek az átruházáshoz kapcsolódó, felügyeleti jogilag elismert emelése. Mivel ez a céltartalék támogatási feladatokhoz való elsődleges használata ellenére szavatoló tőkeként teljes mértékben rendelkezésre állt, a célkötöttség nem mérvadó. Az üzlet kiterjesztésére irányuló funkció gazdasági előnye a mérvadó, emellett éppen az alapvető tőkeelemek hatalmas emelőhatással rendelkeznek (12,5-szeres hitelnyújtási lehetőség 100 %-os kockázati súlyozású eszközállomány esetén, mint például a vállalkozásoknak nyújtott hitel; 25-szörös 50 %-os kockázati súlyozású eszközállomány esetén, mint például a közintézményeknek nyújtott hitel). Kiegészítő tőke felvétele esetén (elméletileg) 1 milliárd EUR alapvető tőkeelemmel és 50 %-os kockázati súlyozással akár 50 milliárd EUR hitelt is lehetne nyújtani. |
| --- | --- |

(68)

A BdB megjegyezte továbbá, hogy itt nem csak a céltartalékról van szó, hanem a WBK 187,5 millió DEM-es tőkéjének átruházásáról is, amelyet az LBB jegyzett tőkéjébe vittek be, ami pénzben kifejezhető előnyt jelent, mivel befolyásolja a hitelképességet, és kihat az idegentőke-felvétel feltételeire. Lényegesen nagyobb jelentőséggel bírt azonban az alapvető tőkeelemeknek az átruházáshoz kapcsolódó, felügyeleti jogilag elismert emelése. Mivel ez a céltartalék támogatási feladatokhoz való elsődleges használata ellenére szavatoló tőkeként teljes mértékben rendelkezésre állt, a célkötöttség nem mérvadó. Az üzlet kiterjesztésére irányuló funkció gazdasági előnye a mérvadó, emellett éppen az alapvető tőkeelemek hatalmas emelőhatással rendelkeznek (12,5-szeres hitelnyújtási lehetőség 100 %-os kockázati súlyozású eszközállomány esetén, mint például a vállalkozásoknak nyújtott hitel; 25-szörös 50 %-os kockázati súlyozású eszközállomány esetén, mint például a közintézményeknek nyújtott hitel). Kiegészítő tőke felvétele esetén (elméletileg) 1 milliárd EUR alapvető tőkeelemmel és 50 %-os kockázati súlyozással akár 50 milliárd EUR hitelt is lehetne nyújtani.

| (69) | A piacnak megfelelő ellentételezés kiszámítása tekintetében a BdB a Bizottságnak a 2000/392/EK határozatban alkalmazott bevált módszerére, valamint az ott felhasznált 12 %-os szokásos piaci hozam szintjére, továbbá az ügylet egyedi jellemzőire tekintettel egy második lépésben alkalmazott felárra és árlevonásra utalt. Mindenesetre sem az IBB-nek fizetett 0,25 %, sem a csendes részesedés és a nyereség iránti igények BGB-nek történő 1994. évi és 1998. évi eladása nem tekinthető a piacnak megfelelő ellentételezésnek. |
| --- | --- |

(69)

A piacnak megfelelő ellentételezés kiszámítása tekintetében a BdB a Bizottságnak a 2000/392/EK határozatban alkalmazott bevált módszerére, valamint az ott felhasznált 12 %-os szokásos piaci hozam szintjére, továbbá az ügylet egyedi jellemzőire tekintettel egy második lépésben alkalmazott felárra és árlevonásra utalt. Mindenesetre sem az IBB-nek fizetett 0,25 %, sem a csendes részesedés és a nyereség iránti igények BGB-nek történő 1994. évi és 1998. évi eladása nem tekinthető a piacnak megfelelő ellentételezésnek.

| (70) | Egyrészt a csak az igénybevételre történő fizetés nem szakszerű, másrészt az IBB az LBB-hez tartozik, így az LBB mintegy saját magának, és nem a tartománynak fizetett. Németország azon érve, miszerint a céltartalék szavatoló funkcióját a BGB LBB-ben való atipikus csendes részesedésének alapításakor, 1994-ben szabályszerűen ellentételezték, nem meggyőző, mert az értékekre vonatkozó fontos, szakszerű adatok nincsenek, és a támogatás nyújtójának látásmódjára történő szűkítés alapvetően hibás. Támogatási jogilag a WBK LBB-re történő, 1992. december 31-ét követő átruházása, az LBB ehhez kapcsolódó előnyei és a verseny abból eredő torzulásai lényegesek, nem pedig az, hogy utólag a támogatási vétség megvalósult-e. A LBB BGB-be való bevitele esetében továbbá csak egy konszernen belüli folyamatról van szó, hiszen a BGB felett is a tartomány gyakorolja a többségi ellenőrző funkciókat. Hasonló érvényes a nyereségigényeknek a BGB javára történő átengedésére 24,99 %-is megmaradó mértékben 1998-ban. 1998-ig semmiféle teljes megszüntetésre nem került sor a tőkeelem vonatkozásában. |
| --- | --- |

(70)

Egyrészt a csak az igénybevételre történő fizetés nem szakszerű, másrészt az IBB az LBB-hez tartozik, így az LBB mintegy saját magának, és nem a tartománynak fizetett. Németország azon érve, miszerint a céltartalék szavatoló funkcióját a BGB LBB-ben való atipikus csendes részesedésének alapításakor, 1994-ben szabályszerűen ellentételezték, nem meggyőző, mert az értékekre vonatkozó fontos, szakszerű adatok nincsenek, és a támogatás nyújtójának látásmódjára történő szűkítés alapvetően hibás. Támogatási jogilag a WBK LBB-re történő, 1992. december 31-ét követő átruházása, az LBB ehhez kapcsolódó előnyei és a verseny abból eredő torzulásai lényegesek, nem pedig az, hogy utólag a támogatási vétség megvalósult-e. A LBB BGB-be való bevitele esetében továbbá csak egy konszernen belüli folyamatról van szó, hiszen a BGB felett is a tartomány gyakorolja a többségi ellenőrző funkciókat. Hasonló érvényes a nyereségigényeknek a BGB javára történő átengedésére 24,99 %-is megmaradó mértékben 1998-ban. 1998-ig semmiféle teljes megszüntetésre nem került sor a tőkeelem vonatkozásában.

| (71) | Egy későbbi időpontban, jóval a 659/1999/EK rendelet által harmadik fél állásfoglalása céljából biztosított határidőn túl a BdB kiegészítette ezt a pontot, és kifejtette különösen, hogy a BGB-alapítás céljából az LBB-re, illetve az LBB-ben lévő csendes betétre megállapított eladási érték nem terjedt ki az IBB-re, így a BdB véleménye szerint kizárhatónak tűnik, hogy az LBB-ben lévő csendes részesedés eladási árában benne lett volna az IBB-céltartalék szavatoló funkciója. |
| --- | --- |

(71)

Egy későbbi időpontban, jóval a 659/1999/EK rendelet által harmadik fél állásfoglalása céljából biztosított határidőn túl a BdB kiegészítette ezt a pontot, és kifejtette különösen, hogy a BGB-alapítás céljából az LBB-re, illetve az LBB-ben lévő csendes betétre megállapított eladási érték nem terjedt ki az IBB-re, így a BdB véleménye szerint kizárhatónak tűnik, hogy az LBB-ben lévő csendes részesedés eladási árában benne lett volna az IBB-céltartalék szavatoló funkciója.

| (72) | A 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerint a visszatéríttetésre vonatkozó tízéves jogvesztő határidővel kapcsolatban a BdB kijelentette, hogy az csak az IBB létrehozásáról szóló törvénnyel, 1992. december 31-ét követően kezdődött meg, így leghamarabb 2002. december 31-én járhat le. Ezenkívül azonban ezt a határidőt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság intézkedései megszakították. Ez a szabályozás tág teret enged, magában foglalja a Bizottság valamennyi cselekedetét, amelyet az eljárás keretében tett, így például a felvilágosításkérést is. E rendelkezés további értelmezésére vonatkozóan támpontot ad az eljárások időtartamának korlátozásáról, valamint az Európai Gazdasági Közösség szállításra és versenyre vonatkozó szabályai alapján kezdeményezett szankciók végrehajtásáról szóló, 1974. november 26-i 2988/74/EGK tanácsi rendelet (23), amely szerint a megszakítás a jogsértéssel kapcsolatos előzetes vizsgálathoz vagy eljáráshoz kapcsolódik. Egyébként maga Németország kérte a Bizottságot, hogy először várják meg a WestLB-ügyben a vitás kérdések tisztázását, így már csak ezért sem hivatkozhatna az elévülésre |
| --- | --- |

(72)

A 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerint a visszatéríttetésre vonatkozó tízéves jogvesztő határidővel kapcsolatban a BdB kijelentette, hogy az csak az IBB létrehozásáról szóló törvénnyel, 1992. december 31-ét követően kezdődött meg, így leghamarabb 2002. december 31-én járhat le. Ezenkívül azonban ezt a határidőt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság intézkedései megszakították. Ez a szabályozás tág teret enged, magában foglalja a Bizottság valamennyi cselekedetét, amelyet az eljárás keretében tett, így például a felvilágosításkérést is. E rendelkezés további értelmezésére vonatkozóan támpontot ad az eljárások időtartamának korlátozásáról, valamint az Európai Gazdasági Közösség szállításra és versenyre vonatkozó szabályai alapján kezdeményezett szankciók végrehajtásáról szóló, 1974. november 26-i 2988/74/EGK tanácsi rendelet (23), amely szerint a megszakítás a jogsértéssel kapcsolatos előzetes vizsgálathoz vagy eljáráshoz kapcsolódik. Egyébként maga Németország kérte a Bizottságot, hogy először várják meg a WestLB-ügyben a vitás kérdések tisztázását, így már csak ezért sem hivatkozhatna az elévülésre

VI.   NÉMETORSZÁG REAKCIÓJA MÁS ÉRINTETTEK ÁLLÁSFOGLALÁSÁRA

| (73) | 2002. december 16-án Németország alapvetően utalt megnyitó határozathoz kapcsolódó állásfoglalására és az általa kifejtettekre arra vonatkozóan, hogy ebben az esetben nem volt támogatás. Ezenkívül a két állásfoglalás egyes pontjaira vonatkozóan összefoglaló hozzászólásokra korlátozta magát. |
| --- | --- |

(73)

2002. december 16-án Németország alapvetően utalt megnyitó határozathoz kapcsolódó állásfoglalására és az általa kifejtettekre arra vonatkozóan, hogy ebben az esetben nem volt támogatás. Ezenkívül a két állásfoglalás egyes pontjaira vonatkozóan összefoglaló hozzászólásokra korlátozta magát.

| (74) | Arra vonatkozóan, hogy a WBK-ügyletet a BV és BdB támogatásként értékelte, Németország kijelentette, hogy kizárólag a havi ellentételezés szemügyre vétele egy elemzéshez túl kevés lenne. Sokkal inkább számítanak a viszonyítási számok, mint például – a tőkeráfordítástól függően – a kamatozás (egy kölcsön esetében), ideértve a biztosítékadást, az osztalékot vagy a tőkegyarapodást. Az LBB esetében azonban a vonatkozó időpontban, 1992/1993-ban egy jó jövedelmezőképességű intézetről volt szó, így a WBK-vagyon bevitele az LBB szavatolótőkéjébe gazdaságilag ésszerű lépés volt. Ezért a WestLB és az LBB – a BdB és a BV állításától eltérően – semmiképpen sem hasonlítható össze egymással. Ettől eltekintve hiba lenne a WestLB akkori bírósági eljárására tekintettel az ott alkalmazott módszert bevált módszernek nevezni, amint azt a BdB teszi |
| --- | --- |

(74)

Arra vonatkozóan, hogy a WBK-ügyletet a BV és BdB támogatásként értékelte, Németország kijelentette, hogy kizárólag a havi ellentételezés szemügyre vétele egy elemzéshez túl kevés lenne. Sokkal inkább számítanak a viszonyítási számok, mint például – a tőkeráfordítástól függően – a kamatozás (egy kölcsön esetében), ideértve a biztosítékadást, az osztalékot vagy a tőkegyarapodást. Az LBB esetében azonban a vonatkozó időpontban, 1992/1993-ban egy jó jövedelmezőképességű intézetről volt szó, így a WBK-vagyon bevitele az LBB szavatolótőkéjébe gazdaságilag ésszerű lépés volt. Ezért a WestLB és az LBB – a BdB és a BV állításától eltérően – semmiképpen sem hasonlítható össze egymással. Ettől eltekintve hiba lenne a WestLB akkori bírósági eljárására tekintettel az ott alkalmazott módszert bevált módszernek nevezni, amint azt a BdB teszi

| (75) | A BdB állításától eltérően nem vitatott, és az eljárás megindításáról szóló határozat ki is fejti, hogy a WBK átruházása révén a céltartalék szavatoló funkciójának az LBB általi igénybevétele mellett az LBB mérleg szerinti sajáttőkéje is nőtt 187,5  millió DEM-mel, és ezt felügyeleti jogilag is elismerték szavatolótőkeként. Az a probléma, hogy egy mérleg szerinti saját tőke mennyiben tekinthető pénzben kifejezhető előnynek, itt, a WestLB ügyétől eltérően, nem jelentkezik, mert nem felügyeleti jogilag elismert és nem elismert tőkerészek között kell különbséget tenni. A mérleg szerinti saját tőke emelése, valamint az átruházott tartalék tekintetében nem történt támogatás (ld. a 40-64. szélzetszám). |
| --- | --- |

(75)

A BdB állításától eltérően nem vitatott, és az eljárás megindításáról szóló határozat ki is fejti, hogy a WBK átruházása révén a céltartalék szavatoló funkciójának az LBB általi igénybevétele mellett az LBB mérleg szerinti sajáttőkéje is nőtt 187,5  millió DEM-mel, és ezt felügyeleti jogilag is elismerték szavatolótőkeként. Az a probléma, hogy egy mérleg szerinti saját tőke mennyiben tekinthető pénzben kifejezhető előnynek, itt, a WestLB ügyétől eltérően, nem jelentkezik, mert nem felügyeleti jogilag elismert és nem elismert tőkerészek között kell különbséget tenni. A mérleg szerinti saját tőke emelése, valamint az átruházott tartalék tekintetében nem történt támogatás (ld. a 40-64. szélzetszám).

| (76) | Egyebekben félrevezető abból kiindulni, hogy egy elméletileg 1  milliárd EUR alapvető tőkeelem esetén 50  milliárd EUR értékű hitelt lehetne nyújtani. Habár az vitathatatlan, hogy az IBB-céltartaléknak a felügyeleti jogi elismerés folytán szavatoló és az üzleti tevékenység kibővítésére irányuló funkciója van, az előny mégis az LBB által történő tényleges igénybevételre korlátozódik. Az 1:50-es konstruált emelő hatás is minden alapot nélkülöz. |
| --- | --- |

(76)

Egyebekben félrevezető abból kiindulni, hogy egy elméletileg 1  milliárd EUR alapvető tőkeelem esetén 50  milliárd EUR értékű hitelt lehetne nyújtani. Habár az vitathatatlan, hogy az IBB-céltartaléknak a felügyeleti jogi elismerés folytán szavatoló és az üzleti tevékenység kibővítésére irányuló funkciója van, az előny mégis az LBB által történő tényleges igénybevételre korlátozódik. Az 1:50-es konstruált emelő hatás is minden alapot nélkülöz.

| (77) | A piacgazdasági szabályok szerint cselekvő befektető elvének alkalmazása során olyan befektetőre kell gondolni, aki összehasonlítható helyzetben van. Ebben az esetben a tartomány mint befektető úgy döntött, hogy a céltartalék likviditását az IBB üzleteiben köti meg, és ennek a tőkének a finanszírozó funkcióját nem bocsátja az LBB rendelkezésére. A tartomány ezzel a tőkével saját jövedelmezőségre tesz szert (ld. a 40-64 szélzetszám). Az IBB-különvagyon továbbra is kizárólag a tartományt illeti meg, az LBB-nek a BGB-be történt bevitelét követően is. Ezért téves az az állítás, hogy az LBB az IBB-hez fizetett ellentételezést magának fizette volna. Továbbá egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő befektető számára megszokott, hogy ellentételezési igényét harmadik fél részére átengedi, különösen akkor, ha a harmadik fél esetében egy olyan vállalkozásról vagy vagyontömegről van szó, amely a befektető kizárólagos tulajdonában áll. |
| --- | --- |

(77)

A piacgazdasági szabályok szerint cselekvő befektető elvének alkalmazása során olyan befektetőre kell gondolni, aki összehasonlítható helyzetben van. Ebben az esetben a tartomány mint befektető úgy döntött, hogy a céltartalék likviditását az IBB üzleteiben köti meg, és ennek a tőkének a finanszírozó funkcióját nem bocsátja az LBB rendelkezésére. A tartomány ezzel a tőkével saját jövedelmezőségre tesz szert (ld. a 40-64 szélzetszám). Az IBB-különvagyon továbbra is kizárólag a tartományt illeti meg, az LBB-nek a BGB-be történt bevitelét követően is. Ezért téves az az állítás, hogy az LBB az IBB-hez fizetett ellentételezést magának fizette volna. Továbbá egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő befektető számára megszokott, hogy ellentételezési igényét harmadik fél részére átengedi, különösen akkor, ha a harmadik fél esetében egy olyan vállalkozásról vagy vagyontömegről van szó, amely a befektető kizárólagos tulajdonában áll.

| (78) | Végül a BV állásfoglalásával és az általa a BV és a BGB között a piaci részesedésre vonatkozóan tett összehasonlítással kapcsolatban kifejtette, hogy a BV az általa előadottnál erősebb piaci pozícióval rendelkezik Berlinben. A második legnagyobb hitelintézet, és piaci részesedései a BGB megfelelő értékeinek 60-70 %-át tehetik ki, és még a magánügyfelek betétjei terén is a BGB piaci részesedésének kb. 1/3-át éri el. |
| --- | --- |

(78)

Végül a BV állásfoglalásával és az általa a BV és a BGB között a piaci részesedésre vonatkozóan tett összehasonlítással kapcsolatban kifejtette, hogy a BV az általa előadottnál erősebb piaci pozícióval rendelkezik Berlinben. A második legnagyobb hitelintézet, és piaci részesedései a BGB megfelelő értékeinek 60-70 %-át tehetik ki, és még a magánügyfelek betétjei terén is a BGB piaci részesedésének kb. 1/3-át éri el.

VII.   MEGEGYEZÉS A BDB, BERLIN TARTOMÁNY ÉS AZ LBB KÖZÖTT

| (79) | Németország 2004. október 7-én értesítette a Bizottságot a panaszos BdB, Berlin Tartomány és az LBB közötti megegyezés eredményeiről. A megegyezésben részes felek továbbra is fennálló alapvető jogi véleményeinek sérelme nélkül a felek megegyeztek abban, hogy mit tekintenek alkalmas paraméternek a WBK-vagyonra vonatkozó megfelelő ellentételezés meghatározásához. A felek kérik a Bizottságot, hogy határozatában vegye figyelembe a megegyezés eredményeit. |
| --- | --- |

(79)

Németország 2004. október 7-én értesítette a Bizottságot a panaszos BdB, Berlin Tartomány és az LBB közötti megegyezés eredményeiről. A megegyezésben részes felek továbbra is fennálló alapvető jogi véleményeinek sérelme nélkül a felek megegyeztek abban, hogy mit tekintenek alkalmas paraméternek a WBK-vagyonra vonatkozó megfelelő ellentételezés meghatározásához. A felek kérik a Bizottságot, hogy határozatában vegye figyelembe a megegyezés eredményeit.

| (80) | A felek a 2000/392/EK határozatban már részletesen leírt módon a WBK-céltartalék esetében 10,19 %-os hányadot határoznak meg méltányos ellentételezésként. Berlin Tartomány kizárólagos tulajdonosi mivolta miatt nem állapítottak meg további felárat, így például a hiányzó szavazati jogokra sem. Végül a tőke hiányzó likviditása miatt 3,62 %-os árcsökkentést határoztak meg (a kockázatmentes kamatláb alapján bruttó refinanszírozási költségként, amelyből levonták a mintegy 50 % társasági adót, valamint a szolidaritási pótlékot a nettó refinanszírozási költség megállapítása céljából). Eredményül méltányos ellentételezésként a 6,57 %-os mértéket kapták. |
| --- | --- |

(80)

A felek a 2000/392/EK határozatban már részletesen leírt módon a WBK-céltartalék esetében 10,19 %-os hányadot határoznak meg méltányos ellentételezésként. Berlin Tartomány kizárólagos tulajdonosi mivolta miatt nem állapítottak meg további felárat, így például a hiányzó szavazati jogokra sem. Végül a tőke hiányzó likviditása miatt 3,62 %-os árcsökkentést határoztak meg (a kockázatmentes kamatláb alapján bruttó refinanszírozási költségként, amelyből levonták a mintegy 50 % társasági adót, valamint a szolidaritási pótlékot a nettó refinanszírozási költség megállapítása céljából). Eredményül méltányos ellentételezésként a 6,57 %-os mértéket kapták.

| (81) | A WBK-vagyon azon részének ellentételezése vonatkozásában, amelyet az LBB a versenyszférában nem tud felhasználni, a megegyezés nem rendelkezik. |
| --- | --- |

(81)

A WBK-vagyon azon részének ellentételezése vonatkozásában, amelyet az LBB a versenyszférában nem tud felhasználni, a megegyezés nem rendelkezik.

| (82) | Az IBB-nek az LBB alaptőkéjébe bevitt, 187,5  millió DEM értékű alaptőkéjére nem állapítottak meg árlevonást refinanszírozási költségek alapján, mert ez likvid eszköz. Mivel az alaptőkét két lépésben, 1994-ben és 1998-ban ruházták át, a felek abban egyeztek meg, hogy az alaptőke – illetve annak megfelelő hányada – után csak eddig a két időpontig jár ellentételezés. |
| --- | --- |

(82)

Az IBB-nek az LBB alaptőkéjébe bevitt, 187,5  millió DEM értékű alaptőkéjére nem állapítottak meg árlevonást refinanszírozási költségek alapján, mert ez likvid eszköz. Mivel az alaptőkét két lépésben, 1994-ben és 1998-ban ruházták át, a felek abban egyeztek meg, hogy az alaptőke – illetve annak megfelelő hányada – után csak eddig a két időpontig jár ellentételezés.

| (83) | Vita maradt a felek között arra vonatkozóan, hogy fel kell-e számolni egy esetleges, az LBB beviteléből eredő értékgyarapodást. A tartományi bank véleménye szerint 1994-ben és 1998-ban az LBB átruházásával értékgyarapodás realizálódott |
| --- | --- |

(83)

Vita maradt a felek között arra vonatkozóan, hogy fel kell-e számolni egy esetleges, az LBB beviteléből eredő értékgyarapodást. A tartományi bank véleménye szerint 1994-ben és 1998-ban az LBB átruházásával értékgyarapodás realizálódott

VIII.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

1.   AZ ELÉVÜLÉS ALAPVETŐ KÉRDÉSE

| (84) | Egy visszatérítési igény esetleges elévülésére vonatkozóan Németország a berlini Szenátusnak a berlini bankholding alapításáról szóló 1992. június 16-i határozatát nevezte meg meghatározó időpontként. Ebben a Bizottsághoz benyújtott határozatban azonban pusztán arról döntenek, hogy „újraszervezik Berlin banki részesedéseit”. Rendelkeznek a Berliner Banken-Holding AG megalapításáról, amely alatt „a Landesbank Berlin – Girozentrale -, a Berliner Bank AG és a ... Berliner Pfandbrief-Bank összevonásra kerül”. A vagyon átruházását a határozat nem rendeli el. |
| --- | --- |

(84)

Egy visszatérítési igény esetleges elévülésére vonatkozóan Németország a berlini Szenátusnak a berlini bankholding alapításáról szóló 1992. június 16-i határozatát nevezte meg meghatározó időpontként. Ebben a Bizottsághoz benyújtott határozatban azonban pusztán arról döntenek, hogy „újraszervezik Berlin banki részesedéseit”. Rendelkeznek a Berliner Banken-Holding AG megalapításáról, amely alatt „a Landesbank Berlin – Girozentrale -, a Berliner Bank AG és a ... Berliner Pfandbrief-Bank összevonásra kerül”. A vagyon átruházását a határozat nem rendeli el.

| (85) | A szóban forgó intézkedés, azaz a WBK-vagyonnak az LBB-re való átruházása csak 1992. december 31-ével történt meg. Ennek az intézkedésnek a gazdasági hatása, azaz az LBB saját tőkéjének növekedése és az ebből eredő megnövekedett hitelnyújtási lehetőség ezért csak 1993. január 1-jén jelentkezett. Ezt az időpontot megelőzően ebben az esetben nem nyújthattak állami támogatást. |
| --- | --- |

(85)

A szóban forgó intézkedés, azaz a WBK-vagyonnak az LBB-re való átruházása csak 1992. december 31-ével történt meg. Ennek az intézkedésnek a gazdasági hatása, azaz az LBB saját tőkéjének növekedése és az ebből eredő megnövekedett hitelnyújtási lehetőség ezért csak 1993. január 1-jén jelentkezett. Ezt az időpontot megelőzően ebben az esetben nem nyújthattak állami támogatást.

| (86) | Még ha az intézkedés nyújtásának időpontja hónapokkal az átruházás időpontja, azaz 1992. június 16. előtt lett volna, akkor sem lehet a Bizottság visszatéríttetésre vonatkozó jogának a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti elévüléséből kiindulni, amire Németország hivatkozott. Németország úgy véli, hogy csak a 2002. július 4-i, az eljárást megindító határozat jelent elévülést megszakító bizottsági intézkedést, többek között azért, mert Németországot csak ebben a határozatban kérték fel, hogy a levél egy másolatát továbbítsa a kedvezményezettnek. |
| --- | --- |

(86)

Még ha az intézkedés nyújtásának időpontja hónapokkal az átruházás időpontja, azaz 1992. június 16. előtt lett volna, akkor sem lehet a Bizottság visszatéríttetésre vonatkozó jogának a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti elévüléséből kiindulni, amire Németország hivatkozott. Németország úgy véli, hogy csak a 2002. július 4-i, az eljárást megindító határozat jelent elévülést megszakító bizottsági intézkedést, többek között azért, mert Németországot csak ebben a határozatban kérték fel, hogy a levél egy másolatát továbbítsa a kedvezményezettnek.

| (87) | Ennek a véleménynek ellent kell mondani. A 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése a Bizottság minden intézkedésére vonatkozik, nem csak egy hivatalos eljárásindításra. Ebben az esetben a Bizottság különböző intézkedései, különösen az LBB-re vonatkozó felvilágosításkérések és mindenképpen az 1999 szeptemberi felvilágosításkérés elegendő volt az elévülés megszakítására. Az nem szükséges, hogy az LBB előtt ismertek legyenek a Bizottság intézkedései. Az Elsőfokú Bíróság a T-369/00 sz. Département du Loiret kontra Bizottság ügyben 2003. április 10-én hozott ítéletében (24) megállapította, hogy az a tény, hogy a kedvezményezett semmit sem tudott a Bizottságnak a tagállamhoz intézett félvilágosításkéréseiről, nem fosztja meg azokat a kedvezményezettel szembeni érvényesülő joghatálytól. A Bizottság nem köteles értesíteni a potenciális érintetteket, köztük a kedvezményezettet azokról az intézkedésekről, amelyeket az igazgatási eljárás megindítása előtt a jogellenes támogatás vonatkozásában megtesz. Ezért a Bíróság arra az eredményre jutott, hogy a szóban forgó felvilágosításkérés egy a 659/1999/EK rendelet 15. cikke szerinti intézkedés, amely akkor is megszakította a jogvesztő határidő elévülését annak lejárta előtt, ha a kedvezményezett akkor semmit sem tudott a levélváltásról (25). Emellett valószínűtlennek tűnik, hogy az LBB számára a Bizottság felvilágosításkérése ne lett volna ismert, amikor 1999 decemberében Németország válaszolt azokra. |
| --- | --- |

(87)

Ennek a véleménynek ellent kell mondani. A 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése a Bizottság minden intézkedésére vonatkozik, nem csak egy hivatalos eljárásindításra. Ebben az esetben a Bizottság különböző intézkedései, különösen az LBB-re vonatkozó felvilágosításkérések és mindenképpen az 1999 szeptemberi felvilágosításkérés elegendő volt az elévülés megszakítására. Az nem szükséges, hogy az LBB előtt ismertek legyenek a Bizottság intézkedései. Az Elsőfokú Bíróság a T-369/00 sz. Département du Loiret kontra Bizottság ügyben 2003. április 10-én hozott ítéletében (24) megállapította, hogy az a tény, hogy a kedvezményezett semmit sem tudott a Bizottságnak a tagállamhoz intézett félvilágosításkéréseiről, nem fosztja meg azokat a kedvezményezettel szembeni érvényesülő joghatálytól. A Bizottság nem köteles értesíteni a potenciális érintetteket, köztük a kedvezményezettet azokról az intézkedésekről, amelyeket az igazgatási eljárás megindítása előtt a jogellenes támogatás vonatkozásában megtesz. Ezért a Bíróság arra az eredményre jutott, hogy a szóban forgó felvilágosításkérés egy a 659/1999/EK rendelet 15. cikke szerinti intézkedés, amely akkor is megszakította a jogvesztő határidő elévülését annak lejárta előtt, ha a kedvezményezett akkor semmit sem tudott a levélváltásról (25). Emellett valószínűtlennek tűnik, hogy az LBB számára a Bizottság felvilágosításkérése ne lett volna ismert, amikor 1999 decemberében Németország válaszolt azokra.

| (88) | Végezetül meg kell állapítani, hogy ebben az ügyben a Bizottság a támogatás viszatéríttetésére jogosult. |
| --- | --- |

(88)

Végezetül meg kell állapítani, hogy ebben az ügyben a Bizottság a támogatás viszatéríttetésére jogosult.

2.   AZ EK-SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN VETT ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (89) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alapján, amennyiben az EK-Szerződés nem rendelkezik másként, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(89)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alapján, amennyiben az EK-Szerződés nem rendelkezik másként, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

2.a   ÁLLAMI FORRÁSOK

| (90) | Az átruházással Berlin Tartomány a tőkeemelés mellett döntött az LBB-nél a közfeladattal megbízott WBK/IBB bevitele útján, amelynek működtetője és tulajdonosa Berlin Tartomány volt. Ezzel az átruházással az LBB-nek az 1993. február 24-i levélben felügyeleti jogilag elismert saját tőkéje mintegy 1,9 milliárd DEM-mel nőtt. Ebből 187,5 millió DEM az LBB alaptőkéjének az egykori WBK alaptőkéjével történő emelésére jutott (26), és mintegy 1,715 milliárd DEM a WBK nyereségtartalékára (az 1992. évi szűk 200 millió DEM éves többlet nélkül), amelyet azóta az IBB céltartalékaként kezelnek, és amely folyamatosan növekedett. |
| --- | --- |

(90)

Az átruházással Berlin Tartomány a tőkeemelés mellett döntött az LBB-nél a közfeladattal megbízott WBK/IBB bevitele útján, amelynek működtetője és tulajdonosa Berlin Tartomány volt. Ezzel az átruházással az LBB-nek az 1993. február 24-i levélben felügyeleti jogilag elismert saját tőkéje mintegy 1,9 milliárd DEM-mel nőtt. Ebből 187,5 millió DEM az LBB alaptőkéjének az egykori WBK alaptőkéjével történő emelésére jutott (26), és mintegy 1,715 milliárd DEM a WBK nyereségtartalékára (az 1992. évi szűk 200 millió DEM éves többlet nélkül), amelyet azóta az IBB céltartalékaként kezelnek, és amely folyamatosan növekedett.

| (91) | Az 1,9 milliárd DEM átruházásával, és felügyeleti jogilag alapvető tőkeelemként való elismerésével jelentősen megnövekedett az LBB hitelnyújtó képessége, és ezzel a versenyszférában való üzleti tevékenysége kiterjesztésének lehetősége. Valamennyi követelés (pl. nem bankok számára nyújtott hitelek) 100 %-os kockázati súlyozása esetén és kiegészítő eszközök további felvétele nélkül ez az üzletbővítési potenciál elméletileg a kiegészítő szavatoló tőke 12,5-szerese (itt tehát szűk 24 milliárd DEM). Nem határozható meg pontosan, hogy az egyes esetekben ténylegesen mekkora ez a potenciál, mert ez összefügg az ügyfélstruktúrával, a stratégiai tervezéssel és az előre nem látható külső hatásokkal. Ugyanakkor a folyamat vizsgálata során az a kérdés sem döntő, hogy egy hitelintézet felhasználja-e az új saját tőkét, és ha igen, akkor pontosan hogyan. |
| --- | --- |

(91)

Az 1,9 milliárd DEM átruházásával, és felügyeleti jogilag alapvető tőkeelemként való elismerésével jelentősen megnövekedett az LBB hitelnyújtó képessége, és ezzel a versenyszférában való üzleti tevékenysége kiterjesztésének lehetősége. Valamennyi követelés (pl. nem bankok számára nyújtott hitelek) 100 %-os kockázati súlyozása esetén és kiegészítő eszközök további felvétele nélkül ez az üzletbővítési potenciál elméletileg a kiegészítő szavatoló tőke 12,5-szerese (itt tehát szűk 24 milliárd DEM). Nem határozható meg pontosan, hogy az egyes esetekben ténylegesen mekkora ez a potenciál, mert ez összefügg az ügyfélstruktúrával, a stratégiai tervezéssel és az előre nem látható külső hatásokkal. Ugyanakkor a folyamat vizsgálata során az a kérdés sem döntő, hogy egy hitelintézet felhasználja-e az új saját tőkét, és ha igen, akkor pontosan hogyan.

| (92) | Figyelmen kívül hagyva azt, hogy az IBB-nek továbbra is támogatási üzletága megerősítéséhez van szüksége a források egy részére, az átruházott forrásokat felügyeleti jogilag elismerték, és így fel lehetett használni a más hitelintézetekkel versenyző LBB szavatossági céljaira. Kétségtelen, hogy ezzel állami forrásokat ruháztak át az LBB-re, amelyek alkalmasak voltak arra, hogy az LBB-t gazdasági előnyhöz juttassák versenytársaival szemben, amennyiben ezeket a forrásokat nem piacgazdasági feltételek mellett kapta. |
| --- | --- |

(92)

Figyelmen kívül hagyva azt, hogy az IBB-nek továbbra is támogatási üzletága megerősítéséhez van szüksége a források egy részére, az átruházott forrásokat felügyeleti jogilag elismerték, és így fel lehetett használni a más hitelintézetekkel versenyző LBB szavatossági céljaira. Kétségtelen, hogy ezzel állami forrásokat ruháztak át az LBB-re, amelyek alkalmasak voltak arra, hogy az LBB-t gazdasági előnyhöz juttassák versenytársaival szemben, amennyiben ezeket a forrásokat nem piacgazdasági feltételek mellett kapta.

2.b   EGY VÁLLALKOZÁS KEDVEZMÉNYBEN RÉSZESÍTÉSE

| (93) | Annak vizsgálata során, hogy állami eszközöknek egy közvállalkozásra történő átruházása ezt a vállalkozást kedvezményben részesíti-e, és ezzel az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást jelenthez-e, a Bizottság a „piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet az Elsőfokú Bíróság számos jogi ügyben fogadta el és fejlesztette tovább; legutóbb 2003. március 6-i ítéletében a WestLB hasonló átruházására (27) vonatkozóan. |
| --- | --- |

(93)

Annak vizsgálata során, hogy állami eszközöknek egy közvállalkozásra történő átruházása ezt a vállalkozást kedvezményben részesíti-e, és ezzel az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást jelenthez-e, a Bizottság a „piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet az Elsőfokú Bíróság számos jogi ügyben fogadta el és fejlesztette tovább; legutóbb 2003. március 6-i ítéletében a WestLB hasonló átruházására (27) vonatkozóan.

(1)   A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve

| (94) | A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve értelmében nem tekinthető állami támogatásnak, ha a tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátják rendelkezésre, „amelyek esetében egy rendes piacgazdasági körülmények között cselekvő magánfinanszírozó is kész egy magánvállalkozás számára eszközöket átadni” (28). Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti kedvezményről van azonban szó, ha a tervezett ellentételezési szabályozás és/vagy a vállalkozás pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő idő alatt nem várható rendes hozam. |
| --- | --- |

(94)

A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve értelmében nem tekinthető állami támogatásnak, ha a tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátják rendelkezésre, „amelyek esetében egy rendes piacgazdasági körülmények között cselekvő magánfinanszírozó is kész egy magánvállalkozás számára eszközöket átadni” (28). Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti kedvezményről van azonban szó, ha a tervezett ellentételezési szabályozás és/vagy a vállalkozás pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő idő alatt nem várható rendes hozam.

(2)   Az EK-Szerződés 295. cikke

| (95) | Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdoni rend a tagállamokban érintetlen marad. Ez azonban nem igazolja a Szerződés versenyszabályait sértő cselekményeket. |
| --- | --- |

(95)

Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdoni rend a tagállamokban érintetlen marad. Ez azonban nem igazolja a Szerződés versenyszabályait sértő cselekményeket.

| (96) | Németország azt nyilatkozta, hogy a WBK-vagyon célkötöttsége miatt az átruházott eszközöket másképp nem lehetett volna nyereségesen felhasználni, csak egy hasonló állami intézménybe történő befektetés volt működőképes. Ezért az átruházás kereskedelmi okokból a vagyon legésszerűbb felhasználási módja volt. Így az átruházás bármilyen ellentételezése, tehát a WBK-tőke minden további hozama elegendő arra, hogy az átruházás a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének vonatkozásában elfogadható legyen. |
| --- | --- |

(96)

Németország azt nyilatkozta, hogy a WBK-vagyon célkötöttsége miatt az átruházott eszközöket másképp nem lehetett volna nyereségesen felhasználni, csak egy hasonló állami intézménybe történő befektetés volt működőképes. Ezért az átruházás kereskedelmi okokból a vagyon legésszerűbb felhasználási módja volt. Így az átruházás bármilyen ellentételezése, tehát a WBK-tőke minden további hozama elegendő arra, hogy az átruházás a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének vonatkozásában elfogadható legyen.

| (97) | Ez az érvelés nem elfogadható. Igaz lehet ugyan, hogy a legésszerűbb hasznosítás a WBK-nak az LBB-be történő átruházása és az LBB ebből származó, arra vonatkozó lehetősége volt, hogy a WBK-tőke egy részét a versenyüzlet alátámasztására használták. Amennyiben azonban állami pénzeket és más eszközállományokat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piaci szabályok alkalmazandók. Ez annyit tesz, hogy amint az állam úgy dönt, hogy állami célokra szánt vagyont kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért ellentételezést kell követelnie, mely megfelel a piacon szokásos juttatásnak. |
| --- | --- |

(97)

Ez az érvelés nem elfogadható. Igaz lehet ugyan, hogy a legésszerűbb hasznosítás a WBK-nak az LBB-be történő átruházása és az LBB ebből származó, arra vonatkozó lehetősége volt, hogy a WBK-tőke egy részét a versenyüzlet alátámasztására használták. Amennyiben azonban állami pénzeket és más eszközállományokat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piaci szabályok alkalmazandók. Ez annyit tesz, hogy amint az állam úgy dönt, hogy állami célokra szánt vagyont kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért ellentételezést kell követelnie, mely megfelel a piacon szokásos juttatásnak.

(3)   Tulajdonosi struktúra

| (98) | Jelen vizsgálat kulcskérdése az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő, az állami szektor közigazgatási intézményeivel hasonló méretű finanszírozó a megfelelő körülmények között motiválható lett volna-e a szóban forgó tőkejuttatásra, mint ahogyan azt az Elsőfokú Bíróság, utalva az eddigi ítélkezési gyakorlatra, a WestLB-ítéletben kifejtette (29). Végeredményben, ahogyan a Bíróság – továbbra is utalva más ítéletekre – kifejtette: „egy állami finanszírozó és egy magánfinanszírozó viselkedését kell összehasonlítani, arra való tekintettel, hogy egy magánfinanszírozó a szóban forgó folyamatban, az adott időpontban rendelkezésére álló információk és várható fejlemények ismeretében miként viselkedett volna” (30). Ezzel egyértelművé vált, hogy a vizsgálat során a befektetés időpontja és a befektetőnek ebben az időpontban ésszerűen – tehát megbízható alapokon nyugvó – információira alapozott várakozása a legfontosabb. Ezek lényegében a valószínű hozamra vonatkoznak. |
| --- | --- |

(98)

Jelen vizsgálat kulcskérdése az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő, az állami szektor közigazgatási intézményeivel hasonló méretű finanszírozó a megfelelő körülmények között motiválható lett volna-e a szóban forgó tőkejuttatásra, mint ahogyan azt az Elsőfokú Bíróság, utalva az eddigi ítélkezési gyakorlatra, a WestLB-ítéletben kifejtette (29). Végeredményben, ahogyan a Bíróság – továbbra is utalva más ítéletekre – kifejtette: „egy állami finanszírozó és egy magánfinanszírozó viselkedését kell összehasonlítani, arra való tekintettel, hogy egy magánfinanszírozó a szóban forgó folyamatban, az adott időpontban rendelkezésére álló információk és várható fejlemények ismeretében miként viselkedett volna” (30). Ezzel egyértelművé vált, hogy a vizsgálat során a befektetés időpontja és a befektetőnek ebben az időpontban ésszerűen – tehát megbízható alapokon nyugvó – információira alapozott várakozása a legfontosabb. Ezek lényegében a valószínű hozamra vonatkoznak.

| (99) | Berlin Tartomány kizárólagos tulajdonosa volt az LBB-nek (és a WBK-nak). Még ha ez a tény lehetővé is tenné a kötötten megegyezett ellentételezés kizárólagos figyelembe vételétől való eltekintést –1995 decemberétől átlagosan 0,25 % a céltartalék LBB által igénybe vett részére -, Berlin Tartomány tulajdonjogát jelen esetben nem lehet a csekély közvetlen ellentételezés indoklására bevonni. |
| --- | --- |

(99)

Berlin Tartomány kizárólagos tulajdonosa volt az LBB-nek (és a WBK-nak). Még ha ez a tény lehetővé is tenné a kötötten megegyezett ellentételezés kizárólagos figyelembe vételétől való eltekintést –1995 decemberétől átlagosan 0,25 % a céltartalék LBB által igénybe vett részére -, Berlin Tartomány tulajdonjogát jelen esetben nem lehet a csekély közvetlen ellentételezés indoklására bevonni.

| (100) | A tartomány tulajdonjogára történő hivatkozás azt feltételezné, hogy rendelkezésre állt egy kielégítő üzleti terv, egy értékbecslés vagy egy, a szóban forgó befektetés várható hozamáról készített értékelés. Abban az időpontban ezek nem készültek el. A Bizottság nem rendelkezik adatokkal a tartomány által előadottak ellenőrzésére. |
| --- | --- |

(100)

A tartomány tulajdonjogára történő hivatkozás azt feltételezné, hogy rendelkezésre állt egy kielégítő üzleti terv, egy értékbecslés vagy egy, a szóban forgó befektetés várható hozamáról készített értékelés. Abban az időpontban ezek nem készültek el. A Bizottság nem rendelkezik adatokkal a tartomány által előadottak ellenőrzésére.

| (101) | A Bizottság ezért úgy véli, hogy jelen esetben a méltányos ellentételezést közvetlen, a piac szabályainak megfelelő ellentételezésre alapozva kell megállapítani. |
| --- | --- |

(101)

A Bizottság ezért úgy véli, hogy jelen esetben a méltányos ellentételezést közvetlen, a piac szabályainak megfelelő ellentételezésre alapozva kell megállapítani.

(4)   Ellentételezés és az ellentételezés elemei

| (102) | Amint azt a 2000/392/EK határozat alkalmazza és az Elsőfokú Bíróság megerősíti, alapvetően az átruházott vagyon teljes összegéért jár ellentételezés. Mivel a BAKred a forrásokat teljes egészükben alapvető tőkeelemként ismerte el, 1993. január 1-jétől szavatoló forrásként az LBB rendelkezésére álltak a támogatási üzlethez évente szükséges összegek kivételével. Az akkortól évente növekvő összegekből azonban még le kell vonni a támogatási üzlethez szükséges tőke szavatoló részét, amelyet az LBB nem használhatott. |
| --- | --- |

(102)

Amint azt a 2000/392/EK határozat alkalmazza és az Elsőfokú Bíróság megerősíti, alapvetően az átruházott vagyon teljes összegéért jár ellentételezés. Mivel a BAKred a forrásokat teljes egészükben alapvető tőkeelemként ismerte el, 1993. január 1-jétől szavatoló forrásként az LBB rendelkezésére álltak a támogatási üzlethez évente szükséges összegek kivételével. Az akkortól évente növekvő összegekből azonban még le kell vonni a támogatási üzlethez szükséges tőke szavatoló részét, amelyet az LBB nem használhatott.

| (103) | A WBK/IBB-célvagyon és az IBB támogatási üzletágához mindenkor szükséges tőke értéke 1993 elejétől változó, illetve folyamatosan növekvő volt. Az értékeket a 142. szélzetszám alatti táblázat tartalmazza. |
| --- | --- |

(103)

A WBK/IBB-célvagyon és az IBB támogatási üzletágához mindenkor szükséges tőke értéke 1993 elejétől változó, illetve folyamatosan növekvő volt. Az értékeket a 142. szélzetszám alatti táblázat tartalmazza.

| (104) | A WBK/IBB-nek az LBB alaptőkéjébe bevitt 187,5 millió DEM értékű alaptőkéje likvid tőke volt. 1994-ben az LBB 75,01 %-át a BGB-re ruházták, 1998-ban a fennmaradó 24,99 %-ot eladták a BGB-nek 1,5 milliárd DEM áron. Így az alaptőkét 1998-tól a BGB-hez kellett számítani. |
| --- | --- |

(104)

A WBK/IBB-nek az LBB alaptőkéjébe bevitt 187,5 millió DEM értékű alaptőkéje likvid tőke volt. 1994-ben az LBB 75,01 %-át a BGB-re ruházták, 1998-ban a fennmaradó 24,99 %-ot eladták a BGB-nek 1,5 milliárd DEM áron. Így az alaptőkét 1998-tól a BGB-hez kellett számítani.

| (105) | A méltányos ellentételezés kiszámításához három bázis vehető alapul. Elsőként a 187,5 millió DEM értékű likvid tőke 1993-ra és 1994-1997. közötti évekre 46,9 millió DEM összeggel (a részvények 24,99 %-ának megfelelően); másodikként a céltartalék és harmadikként a támogatási üzletághoz szükséges források. Mivel az első két eszközhöz ugyanaz a minimális hozam tételezhető, a továbbiakban együttesen vehetők figyelembe. |
| --- | --- |

(105)

A méltányos ellentételezés kiszámításához három bázis vehető alapul. Elsőként a 187,5 millió DEM értékű likvid tőke 1993-ra és 1994-1997. közötti évekre 46,9 millió DEM összeggel (a részvények 24,99 %-ának megfelelően); másodikként a céltartalék és harmadikként a támogatási üzletághoz szükséges források. Mivel az első két eszközhöz ugyanaz a minimális hozam tételezhető, a továbbiakban együttesen vehetők figyelembe.

| (106) | Az eltérő gazdasági minőségű pénzbefektetések eltérő hozamokat követelnek. Ezért annak a vizsgálatnak, amely arra irányul, hogy egy betét elfogadható-e egy rendes piaci feltételek mellett cselekvő finanszírozó számára, az adott tőkeintézkedés sajátos gazdasági jellegéből és az LBB rendelkezésére bocsátott tőke értékéből kell kiindulni. |
| --- | --- |

(106)

Az eltérő gazdasági minőségű pénzbefektetések eltérő hozamokat követelnek. Ezért annak a vizsgálatnak, amely arra irányul, hogy egy betét elfogadható-e egy rendes piaci feltételek mellett cselekvő finanszírozó számára, az adott tőkeintézkedés sajátos gazdasági jellegéből és az LBB rendelkezésére bocsátott tőke értékéből kell kiindulni.

| (107) | A méltányos ellentételezés kiszámításában fontos a szerepe annak, hogy a WBK-források bevitele milyen másik sajáttőkeeszközökkel hasonlítható össze, mert a különböző pénzeszközök piaci ellentételezése eltérő. A megegyezés alkalmazásában a BdB, a tartomány és az LBB egy törzstőkebefektetéssel való összehasonlíthatóságból indul ki. |
| --- | --- |

(107)

A méltányos ellentételezés kiszámításában fontos a szerepe annak, hogy a WBK-források bevitele milyen másik sajáttőkeeszközökkel hasonlítható össze, mert a különböző pénzeszközök piaci ellentételezése eltérő. A megegyezés alkalmazásában a BdB, a tartomány és az LBB egy törzstőkebefektetéssel való összehasonlíthatóságból indul ki.

| (108) | A Bizottság is úgy véli, hogy a WBK átruházása leginkább egy törzstőkebefektetéshez hasonlít. Ez egyrészt egyértelműen feltétele lehet az alaptőkének, és itt nem igényel további fejtegetést. Másrészt azonban ez érvényes a céltartalékra is, amelyet a BAKred szintén elismert alapvető tőkeelemnek. |
| --- | --- |

(108)

A Bizottság is úgy véli, hogy a WBK átruházása leginkább egy törzstőkebefektetéshez hasonlít. Ez egyrészt egyértelműen feltétele lehet az alaptőkének, és itt nem igényel további fejtegetést. Másrészt azonban ez érvényes a céltartalékra is, amelyet a BAKred szintén elismert alapvető tőkeelemnek.

| (109) | Ebben az összefüggésben először azt kell kiemelni, hogy 1993-ban, amikor a WBK LBB-re való átruházásáról döntöttek, Németországban még nem létezett az innovatív sajáttőkeeszközöknek a több országban már a hitelintézetek rendelkezésére álló, relatív szélesen felosztott eszköztára. Ezen eszközök némelyikét csak azóta fejlesztették ki, mások már léteztek, de Németországban nem ismerték el őket. Ennek megfelelően a céltartaléknak olyan innovatív eszközökkel való összehasonlítása, amelyeket jórészt csak később fejlesztettek ki, és részben csak más országokban állnak rendelkezésre, nem lenne meggyőző. |
| --- | --- |

(109)

Ebben az összefüggésben először azt kell kiemelni, hogy 1993-ban, amikor a WBK LBB-re való átruházásáról döntöttek, Németországban még nem létezett az innovatív sajáttőkeeszközöknek a több országban már a hitelintézetek rendelkezésére álló, relatív szélesen felosztott eszköztára. Ezen eszközök némelyikét csak azóta fejlesztették ki, mások már léteztek, de Németországban nem ismerték el őket. Ennek megfelelően a céltartaléknak olyan innovatív eszközökkel való összehasonlítása, amelyeket jórészt csak később fejlesztettek ki, és részben csak más országokban állnak rendelkezésre, nem lenne meggyőző.

| (110) | A Bizottság szintén úgy véli, hogy az alapvető tőkeelemként elismert céltartalék méltányos ellentételésének kiszámításához nem alkalmas a csendes betéttel való összehasonlítás. Fontos szempont a Bizottság számára, hogy az átruházás nem csendes betét, hanem céltartalék formájában történt. A bevitelt a BAKred is tartalékként és nem csendes betétként ismerte a KWG 10. cikke szerint. Az, hogy a német felügyeleti hatóság tartalékként kezeli, amellett szól, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke inkább törzstőkére mint csendes betétre hasonlít. |
| --- | --- |

(110)

A Bizottság szintén úgy véli, hogy az alapvető tőkeelemként elismert céltartalék méltányos ellentételésének kiszámításához nem alkalmas a csendes betéttel való összehasonlítás. Fontos szempont a Bizottság számára, hogy az átruházás nem csendes betét, hanem céltartalék formájában történt. A bevitelt a BAKred is tartalékként és nem csendes betétként ismerte a KWG 10. cikke szerint. Az, hogy a német felügyeleti hatóság tartalékként kezeli, amellett szól, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke inkább törzstőkére mint csendes betétre hasonlít.

| (111) | Emellett az a kockázat, hogy egy fizetőképtelenségi vagy felszámolási eljárás esetén a bevitt tőke legalább részben elvész, nem kisebb, mint egy törzstőkebefektetés kockázata, hiszen a WBK-vagyon az LBB saját tőkéjének jelentős részét teszi ki, és az LBB a rendelkezésére bocsátott vagyont sok éven át jelentős mértékben megterhelte kockázatos eszközállománnyal. |
| --- | --- |

(111)

Emellett az a kockázat, hogy egy fizetőképtelenségi vagy felszámolási eljárás esetén a bevitt tőke legalább részben elvész, nem kisebb, mint egy törzstőkebefektetés kockázata, hiszen a WBK-vagyon az LBB saját tőkéjének jelentős részét teszi ki, és az LBB a rendelkezésére bocsátott vagyont sok éven át jelentős mértékben megterhelte kockázatos eszközállománnyal.

| (112) | Egy bank részére történő „rendes” tőkejuttatás mind likviditást, mind sajáttőkebázist teremt a bank számára, amely felügyeleti jogi szempontból szükséges az üzleti tevékenység kiterjesztéséhez. A tőke teljes felhasználása érdekében, azaz annak érdekében, hogy kockázati súlyozású eszközállományának 100 %-át bővíthesse a 12,5-es tényezővel (100 osztva a 8 %-is szolvencia-együtthatóval), a banknak 11,5-szer refinanszíroznia kell magát a pénzpiacokon. Egyszerűbben fogalmazva a tőkére 12,5-szer megkapott és a 11,5-szer megfizetett kamatokból adódó, a bank egyéb költségeivel csökkentett (pl. közigazgatási költségek) különbség megfelel a saját tőke nyereségének (31). |
| --- | --- |

(112)

Egy bank részére történő „rendes” tőkejuttatás mind likviditást, mind sajáttőkebázist teremt a bank számára, amely felügyeleti jogi szempontból szükséges az üzleti tevékenység kiterjesztéséhez. A tőke teljes felhasználása érdekében, azaz annak érdekében, hogy kockázati súlyozású eszközállományának 100 %-át bővíthesse a 12,5-es tényezővel (100 osztva a 8 %-is szolvencia-együtthatóval), a banknak 11,5-szer refinanszíroznia kell magát a pénzpiacokon. Egyszerűbben fogalmazva a tőkére 12,5-szer megkapott és a 11,5-szer megfizetett kamatokból adódó, a bank egyéb költségeivel csökkentett (pl. közigazgatási költségek) különbség megfelel a saját tőke nyereségének (31).

| (113) | Eltekintve a 187,5 millió DEM alaptőkétől a WBK-vagyon átruházása nem teremtett likviditást az LBB számára. Az LBB-nek ezért a tőkeösszeg mértékéig kiegészítő finanszírozási költsége vannak, ha a szükséges eszközöket a pénzpiacon fel veszi, hogy a kiegészítő saját tőke folytán számára nyíló üzleti lehetőségeket teljes mértékben kihasználja. azaz hogy a kockázati súlyozású vagyoni értékeket a tőkeösszeg 12,5-szeresével kibővítse (illetve hogy ilyen értékű vagyoni eszközöket kapjon) (32). |
| --- | --- |

(113)

Eltekintve a 187,5 millió DEM alaptőkétől a WBK-vagyon átruházása nem teremtett likviditást az LBB számára. Az LBB-nek ezért a tőkeösszeg mértékéig kiegészítő finanszírozási költsége vannak, ha a szükséges eszközöket a pénzpiacon fel veszi, hogy a kiegészítő saját tőke folytán számára nyíló üzleti lehetőségeket teljes mértékben kihasználja. azaz hogy a kockázati súlyozású vagyoni értékeket a tőkeösszeg 12,5-szeresével kibővítse (illetve hogy ilyen értékű vagyoni eszközöket kapjon) (32).

| (114) | E kiegészítő költségek miatt, amelyek egyéb formában juttatott saját tőke esetén nem jelentkeznek, a méltányos ellentételezés kiszámításához megfelelő levonást kell alkalmazni. Egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanazt a díjazást kapja, mint készpénztőke bevitele esetén. |
| --- | --- |

(114)

E kiegészítő költségek miatt, amelyek egyéb formában juttatott saját tőke esetén nem jelentkeznek, a méltányos ellentételezés kiszámításához megfelelő levonást kell alkalmazni. Egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanazt a díjazást kapja, mint készpénztőke bevitele esetén.

| (115) | A Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy nem kell a teljes refinanszírozási kamatlábat elszámolni. A refinanszírozási költségek üzemi költségek, és ezzel az adózó jövedelmet csökkentik. A bank nettó eredménye tehát nem csökken a kiegészítőleg fizetett kamatokkal. E költségek egy részét ugyanis egy kisebb mértékű társasági adó egyenlíti ki. Csak a nettó költségeket kell az LBB kiegészítő terheinek tekinteni, amelyek az átruházott tőke sajátos jellegéből adódnak. Összességében tehát a Bizottság elismeri, hogy az LBB-nél kiegészítő likviditási költségek keletkeztek a vállalkozó adóval csökkentett refinanszírozási költségek mértékében. |
| --- | --- |

(115)

A Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy nem kell a teljes refinanszírozási kamatlábat elszámolni. A refinanszírozási költségek üzemi költségek, és ezzel az adózó jövedelmet csökkentik. A bank nettó eredménye tehát nem csökken a kiegészítőleg fizetett kamatokkal. E költségek egy részét ugyanis egy kisebb mértékű társasági adó egyenlíti ki. Csak a nettó költségeket kell az LBB kiegészítő terheinek tekinteni, amelyek az átruházott tőke sajátos jellegéből adódnak. Összességében tehát a Bizottság elismeri, hogy az LBB-nél kiegészítő likviditási költségek keletkeztek a vállalkozó adóval csökkentett refinanszírozási költségek mértékében.

| (116) | A megegyezésről szóló tárgyalások során a felek, a Hamburgische Landsbank esetéhez hasonlóan, ahol az átruházás egyazon időpontban történt, 7,23 %-os hosszú távú kockázatmentes hányadot vettek alapul. Ezenkívül a felek megegyeztek, hogy elfogadnak egy 50 %-os átalány adókulcsot (33). Ennek megfelelően 3,62 %-os nettó refinanszírozási hányad jön ki megfelelő likviditási levonásként. Ez a levonás csak a céltartalékra vonatkozik. |
| --- | --- |

(116)

A megegyezésről szóló tárgyalások során a felek, a Hamburgische Landsbank esetéhez hasonlóan, ahol az átruházás egyazon időpontban történt, 7,23 %-os hosszú távú kockázatmentes hányadot vettek alapul. Ezenkívül a felek megegyeztek, hogy elfogadnak egy 50 %-os átalány adókulcsot (33). Ennek megfelelően 3,62 %-os nettó refinanszírozási hányad jön ki megfelelő likviditási levonásként. Ez a levonás csak a céltartalékra vonatkozik.

| (117) | Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó hozamvárakozásait a vállalkozás jövőbeni teljesítőképessége tekintetében is támpontot jelentő történeti átlaghozamra, valamint arra a következtetésre alapítja, amelyet különösen a vállalkozásnak a befektetés időtartamára vonatkozó üzleti modellje, a vállalatvezetés stratégiája és minősége, valamint az érintett gazdasági ágazat relatív kilátásai elemzéséből von le. Tőkeszükséglet esetén a vállalkozásnak meg kell győznie egy lehetséges finanszírozót arról, hogy képes lesz hosszú távon legalább azt a hozamot kigazdálkodni, amelyet a kockázat és a gazdasági ágazat alapján hasonló vállalkozások számára a piacon elvárnak. ha egy vállalkozás nem tud megfelelni ezeknek a legalább átlagos hozam iránti elvárásoknak, a finanszírozó eláll a befektetéstől, és mérlegeli, hogy egy olyan másik vállalkozásba fektessen be, amely ugyanakkora kockázat mellett jobb kilátásokkal kecsegtet. |
| --- | --- |

(117)

Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó hozamvárakozásait a vállalkozás jövőbeni teljesítőképessége tekintetében is támpontot jelentő történeti átlaghozamra, valamint arra a következtetésre alapítja, amelyet különösen a vállalkozásnak a befektetés időtartamára vonatkozó üzleti modellje, a vállalatvezetés stratégiája és minősége, valamint az érintett gazdasági ágazat relatív kilátásai elemzéséből von le. Tőkeszükséglet esetén a vállalkozásnak meg kell győznie egy lehetséges finanszírozót arról, hogy képes lesz hosszú távon legalább azt a hozamot kigazdálkodni, amelyet a kockázat és a gazdasági ágazat alapján hasonló vállalkozások számára a piacon elvárnak. ha egy vállalkozás nem tud megfelelni ezeknek a legalább átlagos hozam iránti elvárásoknak, a finanszírozó eláll a befektetéstől, és mérlegeli, hogy egy olyan másik vállalkozásba fektessen be, amely ugyanakkora kockázat mellett jobb kilátásokkal kecsegtet.

| (118) | Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális ellentételezés meghatározására. Ez a finanszírozási módszerek különböző formáitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző módszerek ábrázolásának céljából célszerű megkülönböztetni két összetevőt, egy kockázatmentes hozam és egy projektspecifikus kockázati díj: egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama = kockázatmentes alap + a kockázatterhelt befektetés kockázati díja. Egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama ennek megfelelően a kockázatmentes hozam és a befektetésspecifikus kockázat átvételéért járó kockázati díj összegével írható le. |
| --- | --- |

(118)

Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális ellentételezés meghatározására. Ez a finanszírozási módszerek különböző formáitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző módszerek ábrázolásának céljából célszerű megkülönböztetni két összetevőt, egy kockázatmentes hozam és egy projektspecifikus kockázati díj: egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama = kockázatmentes alap + a kockázatterhelt befektetés kockázati díja. Egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama ennek megfelelően a kockázatmentes hozam és a befektetésspecifikus kockázat átvételéért járó kockázati díj összegével írható le.

| (119) | Ennek megfelelően minden hozammeghatározás alapja egy elfogadhatóan kockázatmentes hozammal rendelkező kiesési kockázattól mentes befektetési forma megléte. Amennyiben relatív alacsony kockázatú befektetési formákról van szó, úgy a kockázatmentes alapkamat meghatározására bevett módon az állami kibocsátók kötött kamatozású értékpapírjainak várható hozamát használják (illetve egy ilyen értékpapírokon alapuló mutatót). A kockázati díj megállapításában a különböző módszerek eltéréseket mutatnak:






  — | Finanszírozási módszer: Egy befektető várható sajáttőkehozama a tőkehasználó bank szempontjából jövőbeni finanszírozási költségeket jelent. Ennél a módszernél először a történeti sajáttőkeköltségeket határozzák meg, amelyek olyan bankoknál léptek fel, amelyek a szóban forgóval összehasonlíthatóak. A történeti tőkeköltségek számtani átlagát egyenlővé teszik a várható sajáttőkeköltségekkel és ezáltal a befektető várható hozamkövetelésével. |
| --- | --- | --- |

(119)

Ennek megfelelően minden hozammeghatározás alapja egy elfogadhatóan kockázatmentes hozammal rendelkező kiesési kockázattól mentes befektetési forma megléte. Amennyiben relatív alacsony kockázatú befektetési formákról van szó, úgy a kockázatmentes alapkamat meghatározására bevett módon az állami kibocsátók kötött kamatozású értékpapírjainak várható hozamát használják (illetve egy ilyen értékpapírokon alapuló mutatót). A kockázati díj megállapításában a különböző módszerek eltéréseket mutatnak:

—

Finanszírozási módszer: Egy befektető várható sajáttőkehozama a tőkehasználó bank szempontjából jövőbeni finanszírozási költségeket jelent. Ennél a módszernél először a történeti sajáttőkeköltségeket határozzák meg, amelyek olyan bankoknál léptek fel, amelyek a szóban forgóval összehasonlíthatóak. A történeti tőkeköltségek számtani átlagát egyenlővé teszik a várható sajáttőkeköltségekkel és ezáltal a befektető várható hozamkövetelésével.

| — | Compound Annual Growth Rate finanszírozási módszer: E módszer középpontjában a számtani középérték helyett a mértani áll. |
| --- | --- |

—

Compound Annual Growth Rate finanszírozási módszer: E módszer középpontjában a számtani középérték helyett a mértani áll.

| — | CAPM: A CAPM a modern pénzügyi gazdaság legismertebb és a leggyakrabban tesztelt modellje, melynek segítségével a befektető által várt hozamot a következő képlettel számítják ki: várt hozam = kockázatmentes kamatláb + piaci kockázati díj szorozva bétával. A béta tényezővel egy vállalkozás kockázatának mennyiségét állapítják meg minden vállalkozás összes kockázatával összevetve. Az adott befektetés kockázati díja a piaci kockázati díj és a béta tényező szorzatából kapható meg. |
| --- | --- |

—

CAPM: A CAPM a modern pénzügyi gazdaság legismertebb és a leggyakrabban tesztelt modellje, melynek segítségével a befektető által várt hozamot a következő képlettel számítják ki: várt hozam = kockázatmentes kamatláb + piaci kockázati díj szorozva bétával. A béta tényezővel egy vállalkozás kockázatának mennyiségét állapítják meg minden vállalkozás összes kockázatával összevetve. Az adott befektetés kockázati díja a piaci kockázati díj és a béta tényező szorzatából kapható meg.

| (120) | A CAPM a legelterjedtebb módszer a tőzsdén jegyzett, nagyvállalatok befektetési hozamának kiszámítására. Mivel az LBB nem tőzsdén jegyzett vállalkozás, béta értékének közvetlen levezetése nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy körülbelüli béta érték alapján lehetséges. |
| --- | --- |

(120)

A CAPM a legelterjedtebb módszer a tőzsdén jegyzett, nagyvállalatok befektetési hozamának kiszámítására. Mivel az LBB nem tőzsdén jegyzett vállalkozás, béta értékének közvetlen levezetése nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy körülbelüli béta érték alapján lehetséges.

| (121) | Németország általánosságban kritikusan ellenzi a CAPM alkalmazását. A felek végül megegyezésükben mégis a CAPM-ot vették alapul, és az alaptőke, valamint a céltartalék LBB-be történő bevitele tekintetében 10,19 %-os mértékű méltányos ellentételezést számítottak ki. |
| --- | --- |

(121)

Németország általánosságban kritikusan ellenzi a CAPM alkalmazását. A felek végül megegyezésükben mégis a CAPM-ot vették alapul, és az alaptőke, valamint a céltartalék LBB-be történő bevitele tekintetében 10,19 %-os mértékű méltányos ellentételezést számítottak ki.

| (122) | A felek a CAPM-ot fektették le számításaik alapjának, és kockázatmentes alapkamatnak a 7,23 %-os értéket alkalmazták az LBB vonatkozásában 1992. december 31-ével. Ezen kamatláb kiszámítása azzal a feltevéssel történt, hogy a WBK-vagyont tartósan az LBB rendelkezésére bocsátják. A felek ezért eltekintettek egy a lejárati időponthoz kötött, a piacon a beviteli időpontban megfigyelhető, kötött befektetési időre szóló kockázatmentes hozam alkalmazásától (pl.: 10 évre szóló hozamok államkötvények esetében), mivel egy ilyen megközelítés figyelmen kívül hagyná az újra befektetési kockázatot (tehát azt a kockázatot, hogy a befektetési idő lejártával nem történne újabb befektetés a kockázatmentes kamatláb értékében). A felek szerint akkor lehet legjobban kiszámítani a befektetési kockázatot, ha egy „Total Return Indexet” vesznek alapul. Ezért választották a felek a Deutsche Börse AG által kifejlesztett REX10 Performance Indexet, amely a Németországi Szövetségi Köztársaság kötvényeiből vonatkoztatott befektetési teljesítményt mutatja meg pontosan tízéves futamidőre. A következőkben használt mutatósor tartalmazza a REX10 Performance Index év végi adatait 1970-től. A felek évente számították ki a hozamot, amely az alapul vett REX10 Performance Indexben 1970 és 1992 között ábrázolt trendet tükrözte, és így jutottak az említett 7,23 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz (1992. december 31.). |
| --- | --- |

(122)

A felek a CAPM-ot fektették le számításaik alapjának, és kockázatmentes alapkamatnak a 7,23 %-os értéket alkalmazták az LBB vonatkozásában 1992. december 31-ével. Ezen kamatláb kiszámítása azzal a feltevéssel történt, hogy a WBK-vagyont tartósan az LBB rendelkezésére bocsátják. A felek ezért eltekintettek egy a lejárati időponthoz kötött, a piacon a beviteli időpontban megfigyelhető, kötött befektetési időre szóló kockázatmentes hozam alkalmazásától (pl.: 10 évre szóló hozamok államkötvények esetében), mivel egy ilyen megközelítés figyelmen kívül hagyná az újra befektetési kockázatot (tehát azt a kockázatot, hogy a befektetési idő lejártával nem történne újabb befektetés a kockázatmentes kamatláb értékében). A felek szerint akkor lehet legjobban kiszámítani a befektetési kockázatot, ha egy „Total Return Indexet” vesznek alapul. Ezért választották a felek a Deutsche Börse AG által kifejlesztett REX10 Performance Indexet, amely a Németországi Szövetségi Köztársaság kötvényeiből vonatkoztatott befektetési teljesítményt mutatja meg pontosan tízéves futamidőre. A következőkben használt mutatósor tartalmazza a REX10 Performance Index év végi adatait 1970-től. A felek évente számították ki a hozamot, amely az alapul vett REX10 Performance Indexben 1970 és 1992 között ábrázolt trendet tükrözte, és így jutottak az említett 7,23 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz (1992. december 31.).

| (123) | Mivel az LBB betétjét valóban tartósan rendelkezésre kívánták bocsátani, ebben a speciális esetben megfelelőnek tűnik a kockázatmentes alapkamatláb ilyen módszerrel történő kiszámolása. A használt REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrás. A megállapított kockázatmentes alapkamatláb ezért szakszerűnek tekinthető. |
| --- | --- |

(123)

Mivel az LBB betétjét valóban tartósan rendelkezésre kívánták bocsátani, ebben a speciális esetben megfelelőnek tűnik a kockázatmentes alapkamatláb ilyen módszerrel történő kiszámolása. A használt REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrás. A megállapított kockázatmentes alapkamatláb ezért szakszerűnek tekinthető.

| (124) | A béta tényező kialakítása 0,74-re a KPMG szakvéleménye alapján történt, úgynevezett Adjusted Betafaktoren számítással, valamennyi, Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet számára, amely a Bizottság rendelkezésére áll. E szakvélemény alapján, és az LBB üzleti irányultságának tekintetében ez a béta tényező megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(124)

A béta tényező kialakítása 0,74-re a KPMG szakvéleménye alapján történt, úgynevezett Adjusted Betafaktoren számítással, valamennyi, Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet számára, amely a Bizottság rendelkezésére áll. E szakvélemény alapján, és az LBB üzleti irányultságának tekintetében ez a béta tényező megfelelőnek tekinthető.

| (125) | A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázati prémium is elfogadható. Már abban az eljárásban, mely a 2000/392/EK határozattal végződött, többször tárgyalásra került az úgynevezett általános, hosszú távú piaci rizikóprémium, tehát a hosszú távú átlaghozam szokásos részvény portfolióra számolt és államkötvényre számolt értéke közötti különbség. A megfelelő szakvéleményekben az eljárás során a módszertől, az időtartam kiválasztásától és az adatbázistól függően 3-5 %-os sávok kerültek meghatározásra. Így egy szakvélemény a BdB számára alternatív módon 3,16 %-kal és 5 %-kal számolt, míg egy másik, a WestLB számára ugyanabban az eljárásban készített szakvélemény alternatív módon 4,5 és 5 %-kal számolt, és a Lehmann Brothers, szintén a WestLB számára 4 %-al számolt. Ilyen háttérrel a Bizottságnak a fennálló ügyben nincs oka, hogy eltérjen a közös megegyezésben alkalmazott piaci kockázati díjtól. A CAPM-ből kiindulva a Bizottság véleménye szerint semmi kétség, hogy a felek által megállapított minimális ellentételezés megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(125)

A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázati prémium is elfogadható. Már abban az eljárásban, mely a 2000/392/EK határozattal végződött, többször tárgyalásra került az úgynevezett általános, hosszú távú piaci rizikóprémium, tehát a hosszú távú átlaghozam szokásos részvény portfolióra számolt és államkötvényre számolt értéke közötti különbség. A megfelelő szakvéleményekben az eljárás során a módszertől, az időtartam kiválasztásától és az adatbázistól függően 3-5 %-os sávok kerültek meghatározásra. Így egy szakvélemény a BdB számára alternatív módon 3,16 %-kal és 5 %-kal számolt, míg egy másik, a WestLB számára ugyanabban az eljárásban készített szakvélemény alternatív módon 4,5 és 5 %-kal számolt, és a Lehmann Brothers, szintén a WestLB számára 4 %-al számolt. Ilyen háttérrel a Bizottságnak a fennálló ügyben nincs oka, hogy eltérjen a közös megegyezésben alkalmazott piaci kockázati díjtól. A CAPM-ből kiindulva a Bizottság véleménye szerint semmi kétség, hogy a felek által megállapított minimális ellentételezés megfelelőnek tekinthető.

| (126) | Ezért a Bizottság éves szinten 10,19 % értékű megfelelő minimális ellentételezést szab meg (minden esetben a vállalkozói adó után és a befektetői adó előtt). |
| --- | --- |

(126)

Ezért a Bizottság éves szinten 10,19 % értékű megfelelő minimális ellentételezést szab meg (minden esetben a vállalkozói adó után és a befektetői adó előtt).

| (127) | Ellenőrizni kell, hogy vannak-e okok a minimális ellentételezés kiigazítására. A többi tartományi banki eljárásnak megfelelően a következő három jellegzetességet lehet felsorolni, melyek igazolnak egy ilyen eljárást a tranzakció különlegességeként: egyrészt az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másrészt a vagyonátruházás különleges volumene, harmadrészt a részvény hiányzó működőképessége. |
| --- | --- |

(127)

Ellenőrizni kell, hogy vannak-e okok a minimális ellentételezés kiigazítására. A többi tartományi banki eljárásnak megfelelően a következő három jellegzetességet lehet felsorolni, melyek igazolnak egy ilyen eljárást a tranzakció különlegességeként: egyrészt az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másrészt a vagyonátruházás különleges volumene, harmadrészt a részvény hiányzó működőképessége.

| (128) | Ahogyan a többi eljárás esetében is, a Bizottság a felárakat az utolsó két esetben nem tartja helyénvalónak. Az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása vonatkozásában szintén nem lehetséges a felár kivetése, mivel Berlin Tartomány már 100 %-ban birtokolta a részvényeket. |
| --- | --- |

(128)

Ahogyan a többi eljárás esetében is, a Bizottság a felárakat az utolsó két esetben nem tartja helyénvalónak. Az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása vonatkozásában szintén nem lehetséges a felár kivetése, mivel Berlin Tartomány már 100 %-ban birtokolta a részvényeket.

| (129) | Részvények esetében az ellentételezés közvetlenül a vállalkozás eredményeitől függ és főleg osztalék formájában, valamint a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben jelentkezik (pl.: a részvényindex növekedésében kifejezve). A tartomány átalány-ellentételezésben részesül, amelyben a szokásos tőkeátruházás díjazásának ezen két szempontja érvényre kell, hogy jusson. Azzal lehet érvelni, hogy a kötött ellentételezés, amit a tartomány egy, az LBB teljesítményével közvetlenül összefüggő díjazás helyett kap, előnyt jelent, amely helytállóvá tenné a díjazás csökkentését. Az, hogy egy kötött ellentételezés valóban előnyösebb-e, mint egy változó, nyereségorientált ellentételezés, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben romlanak az eredmények, úgy a finanszírozó számára az átalány előnyösebb, de amennyiben javulnak, akkor hátrányos. A tényleges fejlődést azonban utólag nem lehet a befektetési döntés megítélésébe bevonni. Mindezek tekintetében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a díjazás mértékét ebből az okból nem kell csökkenteni. |
| --- | --- |

(129)

Részvények esetében az ellentételezés közvetlenül a vállalkozás eredményeitől függ és főleg osztalék formájában, valamint a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben jelentkezik (pl.: a részvényindex növekedésében kifejezve). A tartomány átalány-ellentételezésben részesül, amelyben a szokásos tőkeátruházás díjazásának ezen két szempontja érvényre kell, hogy jusson. Azzal lehet érvelni, hogy a kötött ellentételezés, amit a tartomány egy, az LBB teljesítményével közvetlenül összefüggő díjazás helyett kap, előnyt jelent, amely helytállóvá tenné a díjazás csökkentését. Az, hogy egy kötött ellentételezés valóban előnyösebb-e, mint egy változó, nyereségorientált ellentételezés, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben romlanak az eredmények, úgy a finanszírozó számára az átalány előnyösebb, de amennyiben javulnak, akkor hátrányos. A tényleges fejlődést azonban utólag nem lehet a befektetési döntés megítélésébe bevonni. Mindezek tekintetében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a díjazás mértékét ebből az okból nem kell csökkenteni.

| (130) | E fejtegetések alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a tőke és a céltartalék vonatkozásában a piacon szokásos minimális hozam 10,19 %-ot tenne ki (a vállalkozói adó után). A nem likvid céltartalék vonatkozásában ebből 3,62 %-ot le kell vonni a nettó finanszírozási költségek miatt. |
| --- | --- |

(130)

E fejtegetések alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a tőke és a céltartalék vonatkozásában a piacon szokásos minimális hozam 10,19 %-ot tenne ki (a vállalkozói adó után). A nem likvid céltartalék vonatkozásában ebből 3,62 %-ot le kell vonni a nettó finanszírozási költségek miatt.

| (131) | A támogatási ügylethez szükséges összegek szintén anyagi értékkel bírnak az LBB számára és gazdasági funkciója kezességhez, vagy garanciához hasonlítható. Ahhoz, hogy ilyen kockázatnak tegye ki magát egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó méltányos ellentételezést kérne. A BdB, a tartomány és az LBB közötti megegyezése nem szól erről a kérdésről. |
| --- | --- |

(131)

A támogatási ügylethez szükséges összegek szintén anyagi értékkel bírnak az LBB számára és gazdasági funkciója kezességhez, vagy garanciához hasonlítható. Ahhoz, hogy ilyen kockázatnak tegye ki magát egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó méltányos ellentételezést kérne. A BdB, a tartomány és az LBB közötti megegyezése nem szól erről a kérdésről.

| (132) | A WestLB-ügyben (34) Németország kiindulási hányadként egy évi 0,3 %-os ellentételezést tartott méltányosnak. A WestLB és az LBB közötti alapvető összehasonlíthatóság alapján, valamint további kiindulási pontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy ez a hányad megfelel annak az ellentételezésnek, amelyet az LBB a 90-es évek elején egy kezességvállalásért a piacon fizetett volna. |
| --- | --- |

(132)

A WestLB-ügyben (34) Németország kiindulási hányadként egy évi 0,3 %-os ellentételezést tartott méltányosnak. A WestLB és az LBB közötti alapvető összehasonlíthatóság alapján, valamint további kiindulási pontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy ez a hányad megfelel annak az ellentételezésnek, amelyet az LBB a 90-es évek elején egy kezességvállalásért a piacon fizetett volna.

| (133) | Azok az okok, amelyek a 2000/392/EK határozatban a kiindulási hányad emelésének alapjául szolgáltak, itt nem állják meg a helyüket.. A 2000/392/EK határozatban az említett 0,3 %-os éves. (adó előtti) hányadra további 0,3 %-os éves felárat alkalmaztak, mert egyrészt a kezesség egy bizonyos ügylettel van összekötve rendszerint és határozott időre szól (a WestLB-nél nem ez volt a helyzet), másrészt a WestLB rendelkezésére bocsátott több mint 3,4 milliárd DEM összeg több annál, amelyet az ilyen banki kezességek rendszerint lefednek. |
| --- | --- |

(133)

Azok az okok, amelyek a 2000/392/EK határozatban a kiindulási hányad emelésének alapjául szolgáltak, itt nem állják meg a helyüket.. A 2000/392/EK határozatban az említett 0,3 %-os éves. (adó előtti) hányadra további 0,3 %-os éves felárat alkalmaztak, mert egyrészt a kezesség egy bizonyos ügylettel van összekötve rendszerint és határozott időre szól (a WestLB-nél nem ez volt a helyzet), másrészt a WestLB rendelkezésére bocsátott több mint 3,4 milliárd DEM összeg több annál, amelyet az ilyen banki kezességek rendszerint lefednek.

| (134) | Az ellentételezés 0,3 %-kal való emelése a kezesség különösen magas mértéke miatt évi mintegy 170-350 millió DEM esetén nem tűnik megfelelőnek. E hányad emelése amiatt, hogy a WBK-vagyon elvileg korlátlanul az LBB rendelkezésére áll, emellett ugyanazon okból kétséges, amely miatt a versenyüzletág számára rendelkezésre álló tőke ellentételezésénél sem alkalmaztak felárat, mert a tartománynak megvolt a lehetősége, hogy tényleges ismét elvonja a vagyont az LBB-től, és ezt 2004 augusztusának végén meg is tette. |
| --- | --- |

(134)

Az ellentételezés 0,3 %-kal való emelése a kezesség különösen magas mértéke miatt évi mintegy 170-350 millió DEM esetén nem tűnik megfelelőnek. E hányad emelése amiatt, hogy a WBK-vagyon elvileg korlátlanul az LBB rendelkezésére áll, emellett ugyanazon okból kétséges, amely miatt a versenyüzletág számára rendelkezésre álló tőke ellentételezésénél sem alkalmaztak felárat, mert a tartománynak megvolt a lehetősége, hogy tényleges ismét elvonja a vagyont az LBB-től, és ezt 2004 augusztusának végén meg is tette.

| (135) | Egy garanciaprémium üzemi kiadást jelent az LBB számára és ezáltal csökkenti az adóztatható nyereséget. A WBK-vagyonra vonatkozó ellentételezés kifizetése az adózás utáni nyereségből történik. Ezért a 0,3 %-os kulcsot alapvetően az adókulcshoz kell igazítani. Úgy, mint a refinanszírozási költségek esetében, a Bizottság 50 %-os, egységes összesített adókulccsal számol. A Bizottság ezért a kulcsot adózás után, évente 0,15 %-ban határozza meg. |
| --- | --- |

(135)

Egy garanciaprémium üzemi kiadást jelent az LBB számára és ezáltal csökkenti az adóztatható nyereséget. A WBK-vagyonra vonatkozó ellentételezés kifizetése az adózás utáni nyereségből történik. Ezért a 0,3 %-os kulcsot alapvetően az adókulcshoz kell igazítani. Úgy, mint a refinanszírozási költségek esetében, a Bizottság 50 %-os, egységes összesített adókulccsal számol. A Bizottság ezért a kulcsot adózás után, évente 0,15 %-ban határozza meg.

(5)   A támogatási elem

| (136) | E számítások alapján a Bizottság az alaptőke esetében évi 10,19 %-os adózás utáni ellentételezést tart a piaci viszonyoknak megfelelőnek, a céltartalék azon része esetében, amelyet az LBB üzleti tevékenysége megerősítésére használhat fel, évi 6,57 %-os adózás utáni ellentételezést, és évi 0,15 %-os adózás utáni ellentételezést a támogatási üzlethez szükséges, de a mérlegben saját tőkeként feltüntetett összegek esetében. |
| --- | --- |

(136)

E számítások alapján a Bizottság az alaptőke esetében évi 10,19 %-os adózás utáni ellentételezést tart a piaci viszonyoknak megfelelőnek, a céltartalék azon része esetében, amelyet az LBB üzleti tevékenysége megerősítésére használhat fel, évi 6,57 %-os adózás utáni ellentételezést, és évi 0,15 %-os adózás utáni ellentételezést a támogatási üzlethez szükséges, de a mérlegben saját tőkeként feltüntetett összegek esetében.

| (137) | Az említett mérlegelési alapokból és az átruházott tőke különböző formáinak ellentételezéseiből adódnak a 142. szélzetszámban található táblázatban összefoglalt összegek, amelyeket az egyes elemek és évek vonatkozásában méltányos ellentételezésként kellett volna fizetni. |
| --- | --- |

(137)

Az említett mérlegelési alapokból és az átruházott tőke különböző formáinak ellentételezéseiből adódnak a 142. szélzetszámban található táblázatban összefoglalt összegek, amelyeket az egyes elemek és évek vonatkozásában méltányos ellentételezésként kellett volna fizetni.

| (138) | Ezzel szembehelyezendők azok az összegek, amelyeket a beruházás időpontjáig már ellentételezési elemként meghatároztak. A Bizottság véleménye szerint itt csak változó mértékkel meghatározott ellentételezésről van szó (ld. a táblázat a 142. szélzetszám alatt) a céltartalék igénybevétele vonatkozásában. További elemeket, mint a Németország által felsorolt realizált értékgyarapodásokat és a 238 millió DEM kifizetést 1993-ban nem lehet ezzel szemben elszámolni. |
| --- | --- |

(138)

Ezzel szembehelyezendők azok az összegek, amelyeket a beruházás időpontjáig már ellentételezési elemként meghatároztak. A Bizottság véleménye szerint itt csak változó mértékkel meghatározott ellentételezésről van szó (ld. a táblázat a 142. szélzetszám alatt) a céltartalék igénybevétele vonatkozásában. További elemeket, mint a Németország által felsorolt realizált értékgyarapodásokat és a 238 millió DEM kifizetést 1993-ban nem lehet ezzel szemben elszámolni.

| (139) | Németország előadta, hogy az 1994. évi és 1998. évi két eladási folyamat alkalmából realizált értékgyarapodásokat, valamint a 238 millió DEM kifizetést a fizetendő ellentételezésből le kell vonni. A befektetés után teljesített fizetésekre és realizált értékgyarapodásokra ez nem alkalmazható a piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó elve szerint, mert az a befektetés időpontjában rendelkezésére álló információk alapján vagy megfelelő hozamra számíthat, vagy egy közvetlen ellentételezést köt ki. Az előre nem kalkulált kifizetések vagy értékgyarapodások nem lehetnek döntőek. Az a kérdés sem döntő, hogy az értékgyarapodás eladás útján eredményez-e hozamot.. Végül nem látható, hogy miért került sor a bevitt céltartalék alapján a 238 millió DEM kifizetésre, azonban a kifizetés részleges figyelembe vétele szóba jön, mégpedig a céltartaléknak az LBB egyéb saját vagyonához való arányának megfelelően. |
| --- | --- |

(139)

Németország előadta, hogy az 1994. évi és 1998. évi két eladási folyamat alkalmából realizált értékgyarapodásokat, valamint a 238 millió DEM kifizetést a fizetendő ellentételezésből le kell vonni. A befektetés után teljesített fizetésekre és realizált értékgyarapodásokra ez nem alkalmazható a piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó elve szerint, mert az a befektetés időpontjában rendelkezésére álló információk alapján vagy megfelelő hozamra számíthat, vagy egy közvetlen ellentételezést köt ki. Az előre nem kalkulált kifizetések vagy értékgyarapodások nem lehetnek döntőek. Az a kérdés sem döntő, hogy az értékgyarapodás eladás útján eredményez-e hozamot.. Végül nem látható, hogy miért került sor a bevitt céltartalék alapján a 238 millió DEM kifizetésre, azonban a kifizetés részleges figyelembe vétele szóba jön, mégpedig a céltartaléknak az LBB egyéb saját vagyonához való arányának megfelelően.

| (140) | Németország emellett azt állította, hogy az átruházás egyik oka a potenciális együttműködés volt, és nem az LBB saját tőkéjének emelése. Mivel ezzel az együttműködéssel sem az LBB számára átruházott tőke használhatósága nem csökken, sem az átruházásból az LBB számára jelentkező költségeket nem emelkednek, az együttműködésnek azon díjazás mértékére sem szabad befolyással lennie, amelyet egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó a rendelkezésre bocsátott saját tőkéért a banktól kérne. az együttműködésből a tartomány számára adódó tényleges előny esetében is minden versenytárs köteles lenne a tartománynak a pénzeszközért a méltányos díjazás mellett a rendelkezésre bocsátott saját tőkéért ilyen előny formájában „ellentételezést fizetni”. A Bizottság tehát úgy véli, hogy az esetleges együttműködés esetében nem az LBB által a WBK átruházásáért fizetett ellentételezésről van szó. |
| --- | --- |

(140)

Németország emellett azt állította, hogy az átruházás egyik oka a potenciális együttműködés volt, és nem az LBB saját tőkéjének emelése. Mivel ezzel az együttműködéssel sem az LBB számára átruházott tőke használhatósága nem csökken, sem az átruházásból az LBB számára jelentkező költségeket nem emelkednek, az együttműködésnek azon díjazás mértékére sem szabad befolyással lennie, amelyet egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó a rendelkezésre bocsátott saját tőkéért a banktól kérne. az együttműködésből a tartomány számára adódó tényleges előny esetében is minden versenytárs köteles lenne a tartománynak a pénzeszközért a méltányos díjazás mellett a rendelkezésre bocsátott saját tőkéért ilyen előny formájában „ellentételezést fizetni”. A Bizottság tehát úgy véli, hogy az esetleges együttműködés esetében nem az LBB által a WBK átruházásáért fizetett ellentételezésről van szó.

| (141) | A megegyezésben megállapított kb. 0,25 %-os éves ellentételezés és a 6,57 %-os éves (az IBB-céltartalék azon része után, amelyet a versenyüzletágban fel lehet használni), illetve a 10,19 %-os éves (a WBK alaptőkéje után), valamint a 0,15 %-os éves (a banki kezességnek megfelelő vagyonrész után) méltányos ellentételezés közti különbség támogatást jelent az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében. |
| --- | --- |

(141)

A megegyezésben megállapított kb. 0,25 %-os éves ellentételezés és a 6,57 %-os éves (az IBB-céltartalék azon része után, amelyet a versenyüzletágban fel lehet használni), illetve a 10,19 %-os éves (a WBK alaptőkéje után), valamint a 0,15 %-os éves (a banki kezességnek megfelelő vagyonrész után) méltányos ellentételezés közti különbség támogatást jelent az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében.

| (142) | A támogatási elem ennek megfelelően a következőkből tevődik össze:



















  Értékek (millió DM év végén) | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (35) | Összeg | Összeg € |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | IBB-céltartalék |

(142)

A támogatási elem ennek megfelelően a következőkből tevődik össze:

Értékek (millió DM év végén)

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004 (35)

Összeg

Összeg €

1.

IBB-céltartalék

1 715,2

2 005,8

2 105,8

2 206,0

2 306,0

2 356,0

2 406,0

2 456,5

2 600,0

2 623,8

2 625,4

2 625,4

Felhasználás támogatási ügylethez

168,7

180,1

273,2

323,8

346,4

233,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

A céltartalék megmaradó része

1 546,5

1 825,7

1 832,6

1 882,2

1 959,6

2 122,4

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Kamatláb

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

6,57 %

Szolgáltatandó ellentételezés

101,6

119,9

120,4

123,7

128,7

139,4

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 2. | WBK-alaptőke |
| --- | --- |

2.

WBK-alaptőke

187,5

46,9

46,9

46,9

46,9

Kamatláb

10,19 %

10,19 %

10,19 %

10,19 %

10,19 %

Szolgáltatandó ellentételezés

19,1

4,8

4,8

4,8

4,8

38,2

19,5

Kezességi járulék

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

0,15 %

Szolgáltatandó ellentételezés

0,253

0,270

0,410

0,486

0,520

0,350

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 3. | Már szolgáltatott ellentételezés |
| --- | --- |

3.

Már szolgáltatott ellentételezés

0,0

0,0

0,0

1,2

3,4

3,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 4. | Még szolgáltatandó ellentételezés |
| --- | --- |

4.

Még szolgáltatandó ellentételezés

121,0

125,0

125,6

127,7

130,6

136,2

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

1 584,5

810,14

| (143) | Az IBB-nek az LBB-ből való kiválásával a céltartalék 2004. szeptember 1-jén visszaszállt Berlin Tartományra, míg e céltartalékból mintegy 1,1 milliárd EUR-t a tartomány két csendes betétjébe vittek be az LBB-ben. Ezzel a kiválással az itt vizsgálandó kedvezmény 2004. szeptember 1-jén megszűnt. |
| --- | --- |

(143)

Az IBB-nek az LBB-ből való kiválásával a céltartalék 2004. szeptember 1-jén visszaszállt Berlin Tartományra, míg e céltartalékból mintegy 1,1 milliárd EUR-t a tartomány két csendes betétjébe vittek be az LBB-ben. Ezzel a kiválással az itt vizsgálandó kedvezmény 2004. szeptember 1-jén megszűnt.

2.c   A VERSENY TORZÍTÁSA ÉS A TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI KERESKEDELEM KORLÁTOZÁSA

| (144) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizálása és a pénzpiacok integrációja révén a bankszektor a Közösségben növekvő mértékben érzékeny a verseny torzítására. Ez jelenleg még fokozódik is a Gazdasági és Monetáris Unió keretében, ahol lebontják a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó versenytorzító akadályokat. |
| --- | --- |

(144)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizálása és a pénzpiacok integrációja révén a bankszektor a Közösségben növekvő mértékben érzékeny a verseny torzítására. Ez jelenleg még fokozódik is a Gazdasági és Monetáris Unió keretében, ahol lebontják a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó versenytorzító akadályokat.

| (145) | A kedvezményezett Landesbank Berlin mind regionális, mind nemzetközi szinten a bankszektorban tevékenykedik. Az LBB univerzális üzleti banknak, takarékpénztárak központi bankjának, állami és önkormányzati banknak tekinti magát. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére az LBB semmiképpen sem csak egy helyi vagy regionális bank. |
| --- | --- |

(145)

A kedvezményezett Landesbank Berlin mind regionális, mind nemzetközi szinten a bankszektorban tevékenykedik. Az LBB univerzális üzleti banknak, takarékpénztárak központi bankjának, állami és önkormányzati banknak tekinti magát. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére az LBB semmiképpen sem csak egy helyi vagy regionális bank.

| (146) | Ebből egyértelműen látszik, hogy az LBB más európai bankokkal versenyezve banki szolgáltatásokat nyújtott Németországon kívül és – mivel Németországban más európai országok bankjai is működnek – Németországon belül. |
| --- | --- |

(146)

Ebből egyértelműen látszik, hogy az LBB más európai bankokkal versenyezve banki szolgáltatásokat nyújtott Németországon kívül és – mivel Németországban más európai országok bankjai is működnek – Németországon belül.

| (147) | Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banki tevékenységei között nagyon halvány összefüggés van. Csak elegendő elismert saját tőkével lehet képes egy bank a működésre és kereskedelmi tevékenysége szélesítésére. Mivel az LBB az állami intézkedés révén el lett látva ilyen saját tőkével, ezzel a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták. |
| --- | --- |

(147)

Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banki tevékenységei között nagyon halvány összefüggés van. Csak elegendő elismert saját tőkével lehet képes egy bank a működésre és kereskedelmi tevékenysége szélesítésére. Mivel az LBB az állami intézkedés révén el lett látva ilyen saját tőkével, ezzel a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták.

| (148) | Ezért egyértelmű, hogy az LBB-nek nyújtott támogatások torzítják a versenyt, és korlátozzák a kereskedelmet a tagállamok között. |
| --- | --- |

(148)

Ezért egyértelmű, hogy az LBB-nek nyújtott támogatások torzítják a versenyt, és korlátozzák a kereskedelmet a tagállamok között.

3.   AZ INTÉZKEDÉSNEK AZ EK-SZERZŐDÉSSEL VALÓ ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

| (149) | Az előadottak alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamennyi követelmény teljesült, ennek következtében a WBK-vagyon átruházása az említett cikk értelmében vett állami támogatást tartalmaz. Ebből kiindulva meg kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy Németország nem juttatott érvényre kivételes rendelkezéseket a vagyon átruházása keretében esetleges támogatási elemek tekintetében. |
| --- | --- |

(149)

Az előadottak alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamennyi követelmény teljesült, ennek következtében a WBK-vagyon átruházása az említett cikk értelmében vett állami támogatást tartalmaz. Ebből kiindulva meg kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy Németország nem juttatott érvényre kivételes rendelkezéseket a vagyon átruházása keretében esetleges támogatási elemek tekintetében.

| (150) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében meghatározott kivételes rendelkezések egyike sem alkalmazható. A támogatás nem szociális jellegű, és nem magánszemély fogyasztóknak nyújtják. Nem fognak a támogatás révén természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat helyreállítani, sem a Németország felosztása által okozott gazdasági hátrányokat nem ellensúlyozzák. |
| --- | --- |

(150)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében meghatározott kivételes rendelkezések egyike sem alkalmazható. A támogatás nem szociális jellegű, és nem magánszemély fogyasztóknak nyújtják. Nem fognak a támogatás révén természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat helyreállítani, sem a Németország felosztása által okozott gazdasági hátrányokat nem ellensúlyozzák.

| (151) | Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – sem az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítása, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, sem az egyes gazdasági területek fejlődésének támogatása –, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a 87. cikke (3) bekezdése c) pontjának regionális szempontjai nem alkalmazandók. A támogatással nem mozdítanak elő közös európai érdeket szolgáló fontos projektet sem. A kultúra ösztönzése és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak. |
| --- | --- |

(151)

Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – sem az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítása, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, sem az egyes gazdasági területek fejlődésének támogatása –, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a 87. cikke (3) bekezdése c) pontjának regionális szempontjai nem alkalmazandók. A támogatással nem mozdítanak elő közös európai érdeket szolgáló fontos projektet sem. A kultúra ösztönzése és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak.

| (152) | Mivel az intézkedés végrehajtásakor az LBB gazdasági léte nem forgott veszélyben, nem adódik a kérdés, hogy egyetlen nagy hitelintézet (mint amilyen az LBB Németországban) összeomlása a bankszektor általános válságához vezethetne-e, ami az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján indokolhatna egy a német gazdasági életben bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatást. |
| --- | --- |

(152)

Mivel az intézkedés végrehajtásakor az LBB gazdasági léte nem forgott veszélyben, nem adódik a kérdés, hogy egyetlen nagy hitelintézet (mint amilyen az LBB Németországban) összeomlása a bankszektor általános válságához vezethetne-e, ami az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján indokolhatna egy a német gazdasági életben bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatást.

| (153) | Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amennyiben egyes gazdasági területek fejlődését mozdítja elő. Ez alapvetően a bankszektor szerkezetátalakítási támogatásaira is vonatkozhat. Ebben az esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek nincsenek meg az alkalmazási feltételei. Az LBB nem volt nehézségekkel küzdő társaság, amelynek esetében a rentábilitás visszanyerése érdekében állami támogatásra lett volna szükség. |
| --- | --- |

(153)

Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amennyiben egyes gazdasági területek fejlődését mozdítja elő. Ez alapvetően a bankszektor szerkezetátalakítási támogatásaira is vonatkozhat. Ebben az esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek nincsenek meg az alkalmazási feltételei. Az LBB nem volt nehézségekkel küzdő társaság, amelynek esetében a rentábilitás visszanyerése érdekében állami támogatásra lett volna szükség.

| (154) | Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között kivételeket enged az állami támogatásra vonatkozó rendelkezések alól, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is vonatkozik. A Bizottság ezt a bankszektor általános gazdasági érdekű szolgáltatásairól szóló jelentésében (36) megerősítette. |
| --- | --- |

(154)

Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között kivételeket enged az állami támogatásra vonatkozó rendelkezések alól, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is vonatkozik. A Bizottság ezt a bankszektor általános gazdasági érdekű szolgáltatásairól szóló jelentésében (36) megerősítette.

| (155) | Németország nem beszélt arról, hogy az LBB-nek a WBK-vagyon átruházása útján nyújtott esetleges kedvezmény csak az LBB-nél az állami megbízása ellátása során keletkezett költségek kompenzációja lett volna. A Bizottság véleménye szerint egyértelmű, hogy az átruházást nem az állami megbízás kompenzációjaként hajtották végre, hanem azért, hogy az LBB-t olyan helyzetbe hozzák, amely megfelel az új sajáttőke-követeményeknek. |
| --- | --- |

(155)

Németország nem beszélt arról, hogy az LBB-nek a WBK-vagyon átruházása útján nyújtott esetleges kedvezmény csak az LBB-nél az állami megbízása ellátása során keletkezett költségek kompenzációja lett volna. A Bizottság véleménye szerint egyértelmű, hogy az átruházást nem az állami megbízás kompenzációjaként hajtották végre, hanem azért, hogy az LBB-t olyan helyzetbe hozzák, amely megfelel az új sajáttőke-követeményeknek.

| (156) | Mivel az állami támogatásoknak az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti általános tilalma alóli kivételek egyike sem állja meg a helyét, a szóban forgó támogatást nem lehet a Szerződéssel összeegyeztethetőnek tekinteni. |
| --- | --- |

(156)

Mivel az állami támogatásoknak az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti általános tilalma alóli kivételek egyike sem állja meg a helyét, a szóban forgó támogatást nem lehet a Szerződéssel összeegyeztethetőnek tekinteni.

4.   NEM LÉTEZŐ TÁMOGATÁS

| (157) | A WBK-vagyon átruházását sem lehet a létezőtámogatási program, az intézeti teher és a kezesi felelősség által lefedettnek tekinteni. |
| --- | --- |

(157)

A WBK-vagyon átruházását sem lehet a létezőtámogatási program, az intézeti teher és a kezesi felelősség által lefedettnek tekinteni.

| (158) | Egyrészt eleve nem teljesül a kezesi felelősség mint kivételes felelősségi tényállás a hitelezővel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona nem lenne elég a kielégítésére. A tőkebevitel nem az LBB hitelezőinek kielégítésére irányult, és az LBB vagyona sem fogyott el. |
| --- | --- |

(158)

Egyrészt eleve nem teljesül a kezesi felelősség mint kivételes felelősségi tényállás a hitelezővel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona nem lenne elég a kielégítésére. A tőkebevitel nem az LBB hitelezőinek kielégítésére irányult, és az LBB vagyona sem fogyott el.

| (159) | Másrészt az intézeti teher tényállása sem vág ide. Az intézeti teher arra kötelezi az intézet működtetőjét, hogy lássa el az LBB-t azokkal a forrásokkal, amelyek a tartományi bank rendeltetésszerű működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. Az LBB a tőkebevitel időpontjában azonban nem volt olyan helyzetben, amelyben a rendeltetésszerű működés ne lett volna lehetséges. A tőkebevitel tehát az LBB rendeltetésszerű működésének fenntartásához nem volt szükséges. Az LBB ezért a tulajdonostárs tartomány tudatos gazdasági számítása értelmében a jövőben is megragadhatta a piaci esélyeket a versenyben. A tartomány ezen szokásos gazdasági döntésére az intézményi teher előírásai nem alkalmazhatók. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése szerinti egyéb alkalmazható létezőtámogatási program hiányában a tőkebevitelt az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (3) bekezdése értelmében új támogatásként kell értékelni. |
| --- | --- |

(159)

Másrészt az intézeti teher tényállása sem vág ide. Az intézeti teher arra kötelezi az intézet működtetőjét, hogy lássa el az LBB-t azokkal a forrásokkal, amelyek a tartományi bank rendeltetésszerű működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. Az LBB a tőkebevitel időpontjában azonban nem volt olyan helyzetben, amelyben a rendeltetésszerű működés ne lett volna lehetséges. A tőkebevitel tehát az LBB rendeltetésszerű működésének fenntartásához nem volt szükséges. Az LBB ezért a tulajdonostárs tartomány tudatos gazdasági számítása értelmében a jövőben is megragadhatta a piaci esélyeket a versenyben. A tartomány ezen szokásos gazdasági döntésére az intézményi teher előírásai nem alkalmazhatók. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése szerinti egyéb alkalmazható létezőtámogatási program hiányában a tőkebevitelt az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (3) bekezdése értelmében új támogatásként kell értékelni.

5.   KÖVETKEZTETÉS

| (160) | Az 1993. január 1-jei WBK/IBB átruházásból keletkező támogatást sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés egyéb rendelkezései alapján nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni. Ennek megfelelően a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítják, azt meg kell szüntetni. Németországnak a támogatási elemet vissza kell téríttetnie, |
| --- | --- |

(160)

Az 1993. január 1-jei WBK/IBB átruházásból keletkező támogatást sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés egyéb rendelkezései alapján nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni. Ennek megfelelően a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítják, azt meg kell szüntetni. Németországnak a támogatási elemet vissza kell téríttetnie,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A Landesbank Berlin – Girozentrale számára Németország által 1993. január 1. és 2004. augusztus 31. között nyújtott, 810,14 millió EUR összegű állami támogatás nem összeegyeztethető a közös piaccal.

2. cikk

Németország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást visszatéríttesse a kedvezményezettel.

3. cikk

A visszatéríttetésre haladéktalanul és a nemzeti eljárásnak megfelelően kerül sor, amennyiben az lehetővé teszi e határozat azonnali és tényleges végrehajtását.

A visszakövetelendő összeg magában foglalja a kamatokat is, amelyeket a jogellenes támogatásnak a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszafizetésig kell megfizetni.

A kamatok kiszámítására a 794/2004/EK bizottsági rendelet (37) V. fejezetének rendelkezései szerint kerül sor.

4. cikk

Németország e határozat közzétételét követően két hónapon belül, a mellékletben található kérdőív segítségével ismerteti a Bizottsággal a határozat végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2004. október 20-án.

a Bizottság részéről

Mario MONTI

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 239., 2002.10.4., 12. o.

1

(2)  HL L 150., 2000.6.23., 1. o.

2

(3)  EBHT 2003, II-435. o.

3

(4)  HL C 239., 2002.10.4., 12. o.

4

(5)  A Bankgesellschaft Berlin AG javára nyújtott szerkezetátalakítási támogatásról szóló bizottsági határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) 32. és azt követő, valamint 141. szélzetszámai.

5

(6)  2002. május 1. óta, a banki, biztosítási és tőzsdei felügyelet összevonása óta:: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (Pénzügyi Szolgáltatásokat Felügyelő Szövetségi Hivatal, a továbiakban: BAFin).

6

(7)  HL C 141., 2002.6.14., 2. o.

7

(8)  A Bankgesellschaft Berlin AG javára nyújtott szerkezetátalakítási támogatásról szóló bizottsági határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) 32. és azt követő, valamint 141. szélzetszámai.

8

(9)  A Bankgesellschaft Berlin AG javára nyújtott szerkezetátalakítási támogatásról szóló bizottsági határozat (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) 32. és azt követő, valamint 141. szélzetszámai.

9

(10)  HL L 386., 1989.12.30., 14. o.; amelyet a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL. L 126., 2000.5.26., 1. o.) felváltott.

10

(11)  HL L 124., 1989.5.5., 16. o., amelyet a 2000/12/EK irányelv felváltott.

11

(12)  Szemmelláthatóan 0,25 % adó előtt és 0,11 % adó után a megfelelő táblázat egyik megjegyzése szerint, amelyet az 1995-1998 közötti időszakra küldtek meg; arra vonatkozó magyarázat nélkül, hogy mely adóról van szó.

12

(13)  HL L 83 ., 1999.3.27., amelyet a 2003. évi csatlakozási okmány módosított.

13

(14)  Ezt az összeget azóta már nem számítják a vagyoni körhöz.

14

(15)  Bizalmas információ; a továbiakban: [...].

15

(16)  Ld. a 2. lábjegyzet, 162.

16

(17)  Az Unternehmensdatei Hoppenstedtben közétett nyereség- és veszteségszámítások; a 35 kiválasztott bank között található a 4 nagy magánbank, 5 további magánbank, 17 közintézet, 2 szövetkezeti bank és 7 jelzálogbank.

17

(18)  Ld. 3. lábjegyzet, 182.

18

(19)  NN 53/2001; a Bizottság 2001. július 25-i határozata.

19

(20)  Ld. az 1. lábjegyzetet.

20

(21)  HL L 308., 1995.12.21., 92. o.

21

(22)  HL L 221., 1998.8.8., 28. o.

22

(23)  HL L 319., 1974.11.29., 1. o., amelyet az 1/2003/EK rendelet (HL L 1., 2003.1.4., 1. o.) módosított.

23

(24)  EBHT 2003, II. 1789. o.

24

(25)  Uott, 60. szélzetszám.

25

(26)  Ezt az összeget azóta már nem számítják az IBB vagyoni körébe.

26

(27)  Ld. 3. lábjegyzet.

27

(28)  A Bizottság közleménye a tagállamok számára: Az EK-Szerződés 92. és 93 cikkénak, valamint a feldolgozó iparban tevékenykedő közvállalkozásokról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének alkalmazása HL C 307., 1993.11.13., 3. o. Ld. 11. pont. Bár ebben a közleményben kifejezetten a feldolgozó iparról van szó, mégis az alapelv kétségkívül minden gazdasági ágazatra érvényes. Ami a pénzügyi szolgáltatást illeti, itt számos bizottsági határozat erősítette ezt meg. Pl.: Crédit Lyonnais eset (HL L 221., 1998.8.8. 28. o.) és GAN (HL L 78 1998.3.16. 1. o.).

28

(29)  Ld. 3. lábjegyzet, 245. szélzetszám.

29

(30)  Ld. 3. lábjegyzet, 246. szélzetszám.

30

(31)  A valóságban persze sokkal bonyolultabb a helyzet, például a mérlegen kívüli tételek, az eszközállomány eltérő kockázati súlyozása és kockázatmentes tételek miatt. Ez azonban nem befolyásolja a fejtegetés lényegét.

31

(32)  A helyzet ugyanaz marad annak a lehetőségnek a figyelembe vétele mellett, hogy kiegészítő saját tőkét vonnak be a bázissajáteszköz mértékéig (25-ös tényező a 12,5-es helyett a bázissajáteszközre vonatkozóan).

32

(33)  Németország által benyújtott dokumentumok szerint a társasági adó 1992-ben 46 % volt, amelyhez még a 3,75 %-os szolidaritási pótlék is hozzájárult (összesen tehát 49,75 %). Az összesített adókulcs 1993-ban 46 %-ra csökkent, 1994-től 2000-ig 49,5 % volt. 2001-től az összesített adókulcs 30 % volt.

33

(34)  Ld. a 2. lábjegyzet, 221.

34

(35)  2004.1.1-8.31. Az IBB-céltartalék 1,1 milliárd EUR-jának átalakulása a tartomány csendes betétjévé az LBB-ben a piacnak megfelelő ellentételezés

35

mellett 1999.1.1. óta a DM-et 1,95583-es átváltási arányban euróra váltják. A DM-ben megadott adatokat ennek megfelelően át kell számítani euróra.

(36)  Ezt a jelentést 1998. november 23-án terjesztették a Gazdasági és Pénzügyi Tanács elé, azonban nem tették közzé. A Bizottság Versenypolitikai Főigazgatóságán, valamint a Bizottság internetes honlapján elérhető.

36

(37)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

37

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszatéríttetendő összeg kiszámítása

| 1.1. | Adja meg a következő részleteket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes támogatások összegének mértékéről:








  A kifizetés időpontja (1) | A támogatás mértéke (2) | Pénznem | A kedvezményezett megnevezése |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Adja meg a következő részleteket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes támogatások összegének mértékéről:

A kifizetés időpontja (1)

A támogatás mértéke (2)

Pénznem

A kedvezményezett megnevezése

Megjegyzés:

| 1.2. | Részletesen ismertesse, hogy a visszatéríttetendő támogatás utáni kamatokat hogyan számítják ki. |
| --- | --- |

1.2.

Részletesen ismertesse, hogy a visszatéríttetendő támogatás utáni kamatokat hogyan számítják ki.

2.   A támogatás visszatéríttetése érdekében már megtett vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Ismertesse egyesével, hogy milyen intézkedéseket tettek már és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszatéríttetésének végrehajtása érdekében. Szintén ismertesse, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedésekre van még lehetőség a visszatéríttetés végrehajtására. Amennyiben teheti, ismertesse a megtett/tervezett intézkedések jogalapját. |
| --- | --- |

2.1.

Ismertesse egyesével, hogy milyen intézkedéseket tettek már és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszatéríttetésének végrehajtása érdekében. Szintén ismertesse, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedésekre van még lehetőség a visszatéríttetés végrehajtására. Amennyiben teheti, ismertesse a megtett/tervezett intézkedések jogalapját.

| 2.2. | Mikorra zárul le a támogatás visszatéríttetése? |
| --- | --- |

2.2.

Mikorra zárul le a támogatás visszatéríttetése?

3.   Már teljesült visszatéríttetések

| 3.1. | Adja meg a következő részleteket a kedvezményezettől már visszatéríttetett támogatásokról:








  Időpont (3) | Visszatérített összeg | Pénznem | A kedvezményezett megnevezése |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Adja meg a következő részleteket a kedvezményezettől már visszatéríttetett támogatásokról:

Időpont (3)

Visszatérített összeg

Pénznem

A kedvezményezett megnevezése

| 3.2. | Igazolja a 3.1. pont alatti táblázatban meghatározott támogatási összegek visszatérítését. |
| --- | --- |

3.2.

Igazolja a 3.1. pont alatti táblázatban meghatározott támogatási összegek visszatérítését.

---

(1)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást vagy annak részletét a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből és ellentételezésből áll, külön sorokat használjon) |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást vagy annak részletét a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből és ellentételezésből áll, külön sorokat használjon)

(2)  A kedvezményezett rendelkezésére bocsátott támogatás mértéke (bruttó támogatási ekvivalens)

(3)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették. |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették.

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/22 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/22

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2004. október 20.

a Németország által a Westdeutsche Landesbank – Girozentrale, jelenleg WestLB AG részére nyújtott állami támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3925. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/737/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felhívták az érdekelteket, hogy az említett rendelkezéseknek megfelelően nyújtsák be észrevételeiket (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

1.   IGAZGATÁSI ELJÁRÁS

| (1) | A mintegy 300 németországi székhelyű magánbankot képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. („BdB”) 1993. március 23-án kelt levelében panasszal élt, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 226. cikkének értelmében indítson eljárást Németországgal szemben. A BdB azt állította, hogy a német Szövetségi Bankfelügyeleti Hatóság (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen vagy„BAKred”) a 89/299/EGK irányelv 4. cikkének (1) bekezdését megsértette azzal, hogy a Westdeutsche Landesbank Girozentrale-val („WestLB”) összeolvadt Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen („Wfa”) eszközeit a WestLB szavatoló tőkéjének ismerte el. |
| --- | --- |

(1)

A mintegy 300 németországi székhelyű magánbankot képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. („BdB”) 1993. március 23-án kelt levelében panasszal élt, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 226. cikkének értelmében indítson eljárást Németországgal szemben. A BdB azt állította, hogy a német Szövetségi Bankfelügyeleti Hatóság (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen vagy„BAKred”) a 89/299/EGK irányelv 4. cikkének (1) bekezdését megsértette azzal, hogy a Westdeutsche Landesbank Girozentrale-val („WestLB”) összeolvadt Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen („Wfa”) eszközeit a WestLB szavatoló tőkéjének ismerte el.

| (2) | 1994. május 31-én a BdB levél útján tájékoztatta a Versenypolitikai Főigazgatóságot az eszközátruházásról, és ezzel a WestLB számára előnyös versenytorzításról. 1994. december 21-én a BdB hivatalos panasszal élt és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében indítson eljárást Németországgal szemben. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében tíz bank csatlakozott a BdB panaszához. |
| --- | --- |

(2)

1994. május 31-én a BdB levél útján tájékoztatta a Versenypolitikai Főigazgatóságot az eszközátruházásról, és ezzel a WestLB számára előnyös versenytorzításról. 1994. december 21-én a BdB hivatalos panasszal élt és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében indítson eljárást Németországgal szemben. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében tíz bank csatlakozott a BdB panaszához.

| (3) | A Bizottság 1993. január 12-én, február 9-én, november 10-én és december 13-án, valamint 1996. január 16-án kelt leveleiben további információkat kért a német hatóságoktól, hogy megítélhesse, hogy az eszközátruházás állami támogatást jelent-e. Ezt a kérést a német hatóságok 1993. február 9-én és március 16-án, 1994. március 8-án, 1996. április 12-én és 26-án, valamint 1997. január 14-én kelt leveleikkel teljesítették. A különböző érintett felek további leveleket és iratokat juttattak el a Bizottsághoz. 1994 és 1997 között a Bizottság képviselői többször találkoztak a német hatóságok, a WestLB és más Landesbankok (tartományi bankok), valamint a panaszosok képviselőivel. |
| --- | --- |

(3)

A Bizottság 1993. január 12-én, február 9-én, november 10-én és december 13-án, valamint 1996. január 16-án kelt leveleiben további információkat kért a német hatóságoktól, hogy megítélhesse, hogy az eszközátruházás állami támogatást jelent-e. Ezt a kérést a német hatóságok 1993. február 9-én és március 16-án, 1994. március 8-án, 1996. április 12-én és 26-án, valamint 1997. január 14-én kelt leveleikkel teljesítették. A különböző érintett felek további leveleket és iratokat juttattak el a Bizottsághoz. 1994 és 1997 között a Bizottság képviselői többször találkoztak a német hatóságok, a WestLB és más Landesbankok (tartományi bankok), valamint a panaszosok képviselőivel.

| (4) | Az információcserét követően a Bizottság szükségesnek tartotta, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében eljárást indítson. Erre vonatkozóan 1997. október 1-jén hozott határozatot, amelyben arra a következtetésre jutott, hogy a kérdéses intézkedést illetően feltehetően az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében nyújtott állami támogatásról van szó. Az ügy vizsgálatához azonban további információra van szüksége, legfőképp az alábbi pontokkal kapcsolatban: mely intézkedésekkel biztosítja Észak-Rajna-Vesztfália (továbbiakban: tartomány), hogy a WestLB tőkéjének megemeléséből származó többletnyereségből méltányosan részesüljön, az átruházott tőke hiányzó likviditásának következményei, a tartomány WestLB-re gyakorolt befolyása, a rögzített díjazás előnyei, valamint esetleges más tényezők következményei a méltányos díj megállapításánál, valamint a WestLB üzleti tevékenységének fedezetéhez bevont Wfa-tőke összege és az ezen felüli, a WestLB mérlegében kimutatott összeg, illetve az adómentességre, kötelezettségek elengedésére, a WestLB nyereségességére és az állítólagos szoros együttműködésre vonatkozó adatok. |
| --- | --- |

(4)

Az információcserét követően a Bizottság szükségesnek tartotta, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében eljárást indítson. Erre vonatkozóan 1997. október 1-jén hozott határozatot, amelyben arra a következtetésre jutott, hogy a kérdéses intézkedést illetően feltehetően az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében nyújtott állami támogatásról van szó. Az ügy vizsgálatához azonban további információra van szüksége, legfőképp az alábbi pontokkal kapcsolatban: mely intézkedésekkel biztosítja Észak-Rajna-Vesztfália (továbbiakban: tartomány), hogy a WestLB tőkéjének megemeléséből származó többletnyereségből méltányosan részesüljön, az átruházott tőke hiányzó likviditásának következményei, a tartomány WestLB-re gyakorolt befolyása, a rögzített díjazás előnyei, valamint esetleges más tényezők következményei a méltányos díj megállapításánál, valamint a WestLB üzleti tevékenységének fedezetéhez bevont Wfa-tőke összege és az ezen felüli, a WestLB mérlegében kimutatott összeg, illetve az adómentességre, kötelezettségek elengedésére, a WestLB nyereségességére és az állítólagos szoros együttműködésre vonatkozó adatok.

| (5) | Az eljárás megindításáról szóló határozatot az európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2) közzétették. A Bizottság a többi érdekelt felet észrevételeik megtételére hívta fel az üggyel kapcsolatban. A WestLB (1998. május 19.), az Association Française des Banques (1998. május 26.), a British Bankers' Association (1998. június 2.) és a BdB (1998. június 4.) megtették észrevételeiket. Ezeket 1998. június 15-én levélben küldték meg Németországnak véleményezésre, amit Németország – a határidő meghosszabbítása után – 1998. augusztus 11-én kelt levelében teljesített. |
| --- | --- |

(5)

Az eljárás megindításáról szóló határozatot az európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2) közzétették. A Bizottság a többi érdekelt felet észrevételeik megtételére hívta fel az üggyel kapcsolatban. A WestLB (1998. május 19.), az Association Française des Banques (1998. május 26.), a British Bankers' Association (1998. június 2.) és a BdB (1998. június 4.) megtették észrevételeiket. Ezeket 1998. június 15-én levélben küldték meg Németországnak véleményezésre, amit Németország – a határidő meghosszabbítása után – 1998. augusztus 11-én kelt levelében teljesített.

| (6) | A Bizottság 1998. január 15-én és szeptember 16-án a BdB képviselőivel, 1998. szeptember 9-én pedig a WestLB képviselőivel találkozott. 1998. szeptember 22-én a Bizottság szervezeti egységei megkeresték a német hatóságokat, a WestLB-t és a BdB-t, hogy egy közös tanácskozás keretében a szóban forgó ügy vonatkozásait megvitassák. A BdB 1998. október 30-án kelt levelében információkat nyújtott a Bizottságnak. A három érdekelt fél megbeszélésére 1998. november 10-én került sor. Ezt követően a Bizottság szervezeti egységei 1998. november 16-án kelt, a német hatóságokhoz és a BdB-hez intézett leveleikben további felvilágosítást és iratokat kértek. |
| --- | --- |

(6)

A Bizottság 1998. január 15-én és szeptember 16-án a BdB képviselőivel, 1998. szeptember 9-én pedig a WestLB képviselőivel találkozott. 1998. szeptember 22-én a Bizottság szervezeti egységei megkeresték a német hatóságokat, a WestLB-t és a BdB-t, hogy egy közös tanácskozás keretében a szóban forgó ügy vonatkozásait megvitassák. A BdB 1998. október 30-án kelt levelében információkat nyújtott a Bizottságnak. A három érdekelt fél megbeszélésére 1998. november 10-én került sor. Ezt követően a Bizottság szervezeti egységei 1998. november 16-án kelt, a német hatóságokhoz és a BdB-hez intézett leveleikben további felvilágosítást és iratokat kértek.

| (7) | A BdB a határidő meghosszabbítása után, 1999. január 14-én eljuttatta a Bizottságnak a kért információkat. A német hatóságok a határidő meghosszabbítás után, 1999. január 15-én és április 7-én megküldtek néhány vonatkozó információt a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(7)

A BdB a határidő meghosszabbítása után, 1999. január 14-én eljuttatta a Bizottságnak a kért információkat. A német hatóságok a határidő meghosszabbítás után, 1999. január 15-én és április 7-én megküldtek néhány vonatkozó információt a Bizottságnak.

| (8) | Mivel a német hatóságok bizonyos információkat nem akartak átadni a Bizottságnak, ezért ez 1999. március 3-án hozott határozatában, amelyet március 24-én levél útján juttattak el Németországnak, elrendelte a tájékoztatásnyújtást a kért adatokra vonatkozóan. A német kormány a határidő meghosszabbítása után, 1999. április 22-én kelt válaszában tett eleget e rendelkezésnek |
| --- | --- |

(8)

Mivel a német hatóságok bizonyos információkat nem akartak átadni a Bizottságnak, ezért ez 1999. március 3-án hozott határozatában, amelyet március 24-én levél útján juttattak el Németországnak, elrendelte a tájékoztatásnyújtást a kért adatokra vonatkozóan. A német kormány a határidő meghosszabbítása után, 1999. április 22-én kelt válaszában tett eleget e rendelkezésnek

| (9) | A Bizottság megbízást adott egy, az Észak-Rajna-Vesztfáliának a Wfa WestLB-re történő átruházásáért járó méltányos díjazásra vonatkozó független tanulmány elkészítésére. A megbízott tanácsadó cég szintén részt vett az 1998. november 10-én a három érdekelt féllel folytatott megbeszélésen, és 1999. június 18-án átadta a tanulmányt a Bizottságnak. 1999. július 8-án a Bizottság meghozta a 2000/392/EK határozatát a kérdéses, Németország által a Westdeutsche Landesbank Girozentrale részére nyújtott támogatási intézkedésről (továbbiakban: megtámadott határozat) (3). A határozatot 1999. augusztus 4-én ismertették Németországgal, majd 1999. augusztus 6-án levél útján továbbították a tartománynak. A tartomány 1999. augusztus 9-én kelt levelében tájékoztatta a WestLB-t a határozatról, amelyet a címzett még aznap átvett. A határozat 1., 2. és 3. cikke a következőket tartalmazza:
  „1. cikk
  A Németország által 1992-től 1998-ig a Westdeutsche Landesbank Girozentrale részére nyújtott 1 579 700 000 DEM (807 700 000 euró) összegű állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetetlen.
  2. cikk
  (1)   Németország minden szükséges intézkedést megtesz az 1. cikkben említett jogszerűtlenül a kedvezményezett rendelkezésre bocsátott állami támogatás megszüntetésére és visszakövetelésére.
  (2)   A visszakövetelést a nemzeti jog eljárásainak megfelelően kell végrehajtani. A visszatérítendő támogatási összeget kamattal kell megnövelni, mégpedig attól a naptól kezdve, amikortól az a kedvezményezett rendelkezésére állt, egészen a visszatérítés napjáig. A kamat kiszámításának alapját a regionális támogatások támogatástartalmának kiszámításánál használt referencia-kamatláb képezi.
  3. cikk
  Németország a határozat közzétételétől számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy milyen intézkedéseket tett annak végrehajtása érdekében.” |
| --- | --- |

(9)

A Bizottság megbízást adott egy, az Észak-Rajna-Vesztfáliának a Wfa WestLB-re történő átruházásáért járó méltányos díjazásra vonatkozó független tanulmány elkészítésére. A megbízott tanácsadó cég szintén részt vett az 1998. november 10-én a három érdekelt féllel folytatott megbeszélésen, és 1999. június 18-án átadta a tanulmányt a Bizottságnak. 1999. július 8-án a Bizottság meghozta a 2000/392/EK határozatát a kérdéses, Németország által a Westdeutsche Landesbank Girozentrale részére nyújtott támogatási intézkedésről (továbbiakban: megtámadott határozat) (3). A határozatot 1999. augusztus 4-én ismertették Németországgal, majd 1999. augusztus 6-án levél útján továbbították a tartománynak. A tartomány 1999. augusztus 9-én kelt levelében tájékoztatta a WestLB-t a határozatról, amelyet a címzett még aznap átvett. A határozat 1., 2. és 3. cikke a következőket tartalmazza:

„1. cikk

A Németország által 1992-től 1998-ig a Westdeutsche Landesbank Girozentrale részére nyújtott 1 579 700 000 DEM (807 700 000 euró) összegű állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetetlen.

2. cikk

(1)   Németország minden szükséges intézkedést megtesz az 1. cikkben említett jogszerűtlenül a kedvezményezett rendelkezésre bocsátott állami támogatás megszüntetésére és visszakövetelésére.

(2)   A visszakövetelést a nemzeti jog eljárásainak megfelelően kell végrehajtani. A visszatérítendő támogatási összeget kamattal kell megnövelni, mégpedig attól a naptól kezdve, amikortól az a kedvezményezett rendelkezésére állt, egészen a visszatérítés napjáig. A kamat kiszámításának alapját a regionális támogatások támogatástartalmának kiszámításánál használt referencia-kamatláb képezi.

3. cikk

Németország a határozat közzétételétől számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy milyen intézkedéseket tett annak végrehajtása érdekében.”

2.   BÍRÓSÁGI ELJÁRÁS

| (10) | 1999. október 12-én a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány keresetet nyújtott be az európai Közösségek Elsőfokú Bíróságánál e határozat ellen. A WestLB, a tartomány és Németország mint beavatkozó indítványozta, hogy a megtámadott határozatot nyilvánítsák semmisnek, és kötelezzék a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére. Továbbá a tartomány indítványozta, hogy a BdB saját költségeit is maga viselje. A Bizottság és a BdB mint beavatkozó indítványozta, hogy mindkét keresetet utasítsák el azzal az indokolással, hogy azok megalapozatlanok, és az eljárás költségeinek (a BdB saját költségeit is beleértve) viselésére a felpereseket kötelezzék. |
| --- | --- |

(10)

1999. október 12-én a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány keresetet nyújtott be az európai Közösségek Elsőfokú Bíróságánál e határozat ellen. A WestLB, a tartomány és Németország mint beavatkozó indítványozta, hogy a megtámadott határozatot nyilvánítsák semmisnek, és kötelezzék a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére. Továbbá a tartomány indítványozta, hogy a BdB saját költségeit is maga viselje. A Bizottság és a BdB mint beavatkozó indítványozta, hogy mindkét keresetet utasítsák el azzal az indokolással, hogy azok megalapozatlanok, és az eljárás költségeinek (a BdB saját költségeit is beleértve) viselésére a felpereseket kötelezzék.

| (11) | Azonkívül Németország 1999. október 8-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságánál e határozat ellen, szintén azzal a kérelemmel, hogy nyilvánítsa semmisnek a határozatot, és kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére. Ezt az eljárást azonban az Elsőfokú Bíróság elé terjesztett azonos tartalmú eljárásra való tekintettel megszüntették. |
| --- | --- |

(11)

Azonkívül Németország 1999. október 8-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságánál e határozat ellen, szintén azzal a kérelemmel, hogy nyilvánítsa semmisnek a határozatot, és kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére. Ezt az eljárást azonban az Elsőfokú Bíróság elé terjesztett azonos tartalmú eljárásra való tekintettel megszüntették.

| (12) | A Bíróság 2000. augusztus 22-i határozatában engedélyezte, hogy Németország mint beavatkozó a felpereseket, valamint a BdB mint beavatkozó a Bizottságot mint alperest támogassa. A Bíróság 2001. július 11-én kelt határozatában a két ügyet összevonta, közös tárgyalással és közös ítélethozatallal. Az eljárás szóbeli szakaszára 2002. június 5-én és 6-án került sor. |
| --- | --- |

(12)

A Bíróság 2000. augusztus 22-i határozatában engedélyezte, hogy Németország mint beavatkozó a felpereseket, valamint a BdB mint beavatkozó a Bizottságot mint alperest támogassa. A Bíróság 2001. július 11-én kelt határozatában a két ügyet összevonta, közös tárgyalással és közös ítélethozatallal. Az eljárás szóbeli szakaszára 2002. június 5-én és 6-án került sor.

| (13) | 2003. március 6-án az Elsőfokú Bíróság ítéletet (4) hozott, amelyben a megtámadott határozatot semmisnek nyilvánította és kötelezte a Bizottságot a felperesek, valamint saját költségeinek viselésére, valamint Németországot és a BdB-t saját költségeik viselésére. |
| --- | --- |

(13)

2003. március 6-án az Elsőfokú Bíróság ítéletet (4) hozott, amelyben a megtámadott határozatot semmisnek nyilvánította és kötelezte a Bizottságot a felperesek, valamint saját költségeinek viselésére, valamint Németországot és a BdB-t saját költségeik viselésére.

| (14) | A Bíróság a Bizottság határozatát azért nyilvánította semmisnek, mert a piaci értéknek megfelelő díj megállapításánál két pont tekintetében elégtelen volt az indokolása, azaz egyrészt az alapdíj mértékének indokolása, ahol is Bizottság a likvid jegyzett tőkét vette számítási alapul, és a díj mértékét évi 12 %-ban határozta meg (vállalkozási adók levonása után és befektetőt terhelő adók levonása előtt). Másrészt a Bizottság által évi 1,5 %-ban meghatározott kiegészítő díj (vállalkozási adók levonása után és befektetőt terhelő adók levonása előtt) indokolása miatt. Ezen túlmenően a Bíróság a Bizottság határozatával teljes mértékben egyetértett. |
| --- | --- |

(14)

A Bíróság a Bizottság határozatát azért nyilvánította semmisnek, mert a piaci értéknek megfelelő díj megállapításánál két pont tekintetében elégtelen volt az indokolása, azaz egyrészt az alapdíj mértékének indokolása, ahol is Bizottság a likvid jegyzett tőkét vette számítási alapul, és a díj mértékét évi 12 %-ban határozta meg (vállalkozási adók levonása után és befektetőt terhelő adók levonása előtt). Másrészt a Bizottság által évi 1,5 %-ban meghatározott kiegészítő díj (vállalkozási adók levonása után és befektetőt terhelő adók levonása előtt) indokolása miatt. Ezen túlmenően a Bíróság a Bizottság határozatával teljes mértékben egyetértett.

3.   ÚJ IGAZGATÁSI ELJÁRÁS

| (15) | A Bizottság 2004. január 20-án és 29-én, február 6-án valamint május 28-án kelt leveleiben felkérte a német hatóságokat a határozat szempontjából lényeges adatok naprakésszé tételére, amelyet ezek a határidő meghosszabbítása után, 2004. március 10-én és június 14-én megküldtek és 2004. július 28-án szóban kifejtettek. 2004. augusztus 26-án Észak-Rajna-Vesztfália tartománya további észrevételeit juttatta el a Bizottsághoz, 2004. október 6-án kelt levelében pedig Németország is megküldte a kért információkat. |
| --- | --- |

(15)

A Bizottság 2004. január 20-án és 29-én, február 6-án valamint május 28-án kelt leveleiben felkérte a német hatóságokat a határozat szempontjából lényeges adatok naprakésszé tételére, amelyet ezek a határidő meghosszabbítása után, 2004. március 10-én és június 14-én megküldtek és 2004. július 28-án szóban kifejtettek. 2004. augusztus 26-án Észak-Rajna-Vesztfália tartománya további észrevételeit juttatta el a Bizottsághoz, 2004. október 6-án kelt levelében pedig Németország is megküldte a kért információkat.

| (16) | 2004 júliusában a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália tartomány és a WestLB AG előzetesen megállapodtak az átruházott eszközökért járó méltányos díjazásban, amit 2004. július 19-én ismertettek a Bizottsággal. Véleményük szerint ezt a megállapodást a Bizottságnak alapul kell vennie mindkét, a Bíróság által kifogásolt pont vonatkozásában. E megállapodás végleges változatát 2004. október 13-án nyújtották be a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(16)

2004 júliusában a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália tartomány és a WestLB AG előzetesen megállapodtak az átruházott eszközökért járó méltányos díjazásban, amit 2004. július 19-én ismertettek a Bizottsággal. Véleményük szerint ezt a megállapodást a Bizottságnak alapul kell vennie mindkét, a Bíróság által kifogásolt pont vonatkozásában. E megállapodás végleges változatát 2004. október 13-án nyújtották be a Bizottságnak.

| (17) | Az új határozatban a Bizottság a Bíróság utasításának megfelelően helyesbítette a Bíróság által kifogásolt két pontot (az alapdíj és az esetleges kiegészítő díj indokolását). Egyébiránt fenntartja az eredeti határozatában szereplő értékelését, de figyelembe veszi a panaszosok, a BdB és a tartomány illetve a WestLB AG között a méltányos díjazás mértékéről folytatott megbeszélések eredményeit. Továbbá a Németország által rendelkezésre bocsátott új, az első határozathozatal óta eltelt időszakra vonatkozó adatok alapján végrehajtotta a szükséges változtatásokat, az eljárás, a vállalat bemutatása, valamint a támogatási elemek kiszámítása terén (beleértve a támogatás megszüntetésének tényét is), illetve törölte a határozat néhány részét, amelyek az új határozat szempontjából már nem voltak relevánsak. |
| --- | --- |

(17)

Az új határozatban a Bizottság a Bíróság utasításának megfelelően helyesbítette a Bíróság által kifogásolt két pontot (az alapdíj és az esetleges kiegészítő díj indokolását). Egyébiránt fenntartja az eredeti határozatában szereplő értékelését, de figyelembe veszi a panaszosok, a BdB és a tartomány illetve a WestLB AG között a méltányos díjazás mértékéről folytatott megbeszélések eredményeit. Továbbá a Németország által rendelkezésre bocsátott új, az első határozathozatal óta eltelt időszakra vonatkozó adatok alapján végrehajtotta a szükséges változtatásokat, az eljárás, a vállalat bemutatása, valamint a támogatási elemek kiszámítása terén (beleértve a támogatás megszüntetésének tényét is), illetve törölte a határozat néhány részét, amelyek az új határozat szempontjából már nem voltak relevánsak.

II.   A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA

1.   WESTDEUTSCHE LANDESBANK GIROZENTRALE (WESTLB)

| (18) | A WestLB az érintett időszakban, azaz a Wfa 1991. december 31-én a WestLB-re történő átruházását követően egészen a WestLB 2002. augusztus 1-jén bekövetkezett szétválásáig – ami a támogatási státusz megszüntetését jelentette – Észak-Rajna-Vesztfália jogszabályai szerint közjogi hitelintézet volt. Elismert saját tőkéje 1991. december 31-én5,1 milliárd DEM volt. A törvény értelmében három feladatot látott el: a helyi takarékpénztárak központi bankja volt a tartományban, és 1992. július 17.-től kezdődően Brandenburg tartomány takarékpénztárainak is. Állami bank, illetve városi és községi bank szerepét is ellátta oly módon, hogy részvényesei megbízásából pénzügyleteket bonyolított le. Végeredményben általános banki tevékenységet folytatott. A tartomány külön rendelkezéseitől függetlenül a WestLB a német hitelintézeti törvénynek („Kreditwesengesetz” vagy „KWG”), és ennek értelmében a német bankfelügyeletnek volt alávetve. |
| --- | --- |

(18)

A WestLB az érintett időszakban, azaz a Wfa 1991. december 31-én a WestLB-re történő átruházását követően egészen a WestLB 2002. augusztus 1-jén bekövetkezett szétválásáig – ami a támogatási státusz megszüntetését jelentette – Észak-Rajna-Vesztfália jogszabályai szerint közjogi hitelintézet volt. Elismert saját tőkéje 1991. december 31-én5,1 milliárd DEM volt. A törvény értelmében három feladatot látott el: a helyi takarékpénztárak központi bankja volt a tartományban, és 1992. július 17.-től kezdődően Brandenburg tartomány takarékpénztárainak is. Állami bank, illetve városi és községi bank szerepét is ellátta oly módon, hogy részvényesei megbízásából pénzügyleteket bonyolított le. Végeredményben általános banki tevékenységet folytatott. A tartomány külön rendelkezéseitől függetlenül a WestLB a német hitelintézeti törvénynek („Kreditwesengesetz” vagy „KWG”), és ennek értelmében a német bankfelügyeletnek volt alávetve.

| (19) | 100 %-ban köztulajdonban volt. Legnagyobb részesedése a tartománynak volt (43,2 %). További részvényesei települési szövetségek („Landschaftsverband Rheinland” és „Landschaftsverband Westfalen-Lippe”, mindkettő 11,7 %-kal), valamint takarékpénztárak („Rheinische Sparkassen- und Giroverband” és „Westfälisch-Lippische Sparkassen- és Giroverband”, mindkettő 16,7 %-kal) voltak. Ez a tulajdonosi arány az érintett időszak egészében, azaz 1991. december 31-től egészen 2002. augusztus 1-ig változatlan maradt. |
| --- | --- |

(19)

100 %-ban köztulajdonban volt. Legnagyobb részesedése a tartománynak volt (43,2 %). További részvényesei települési szövetségek („Landschaftsverband Rheinland” és „Landschaftsverband Westfalen-Lippe”, mindkettő 11,7 %-kal), valamint takarékpénztárak („Rheinische Sparkassen- und Giroverband” és „Westfälisch-Lippische Sparkassen- és Giroverband”, mindkettő 16,7 %-kal) voltak. Ez a tulajdonosi arány az érintett időszak egészében, azaz 1991. december 31-től egészen 2002. augusztus 1-ig változatlan maradt.

| (20) | A WestLB-ért, mint közjogi intézményért, két formában feleltek közjogi személyiséggel rendelkező tulajdonosai: „intézményi felelősség” („Anstaltslast”) és „szavatoló felelősség” („Gewährträgerhaftung”) formájában. Az intézményi felelősség azt jelenti, hogy a WestLB tulajdonosai kötelezettséget vállaltak arra nézve, hogy az intézmény gazdasági alapját és működését fennállásának teljes ideje alatt biztosítják. Ez a garancia azonban nem foglalta magában a tulajdonosok felelősségét a bank hitelezőivel szemben, csupán a hatóságok, és a bank kapcsolatát szabályozta. A szavatoló felelősség keretében a tulajdonosok a bank összes fennálló kötelezettségéért feleltek, amennyiben ezeket a bank eszközeiből nem tudta volna kifizetni. A kezes felelt a bank hitelezőivel szemben. Egyik garancia sem volt korlátozott idejű vagy értékű. |
| --- | --- |

(20)

A WestLB-ért, mint közjogi intézményért, két formában feleltek közjogi személyiséggel rendelkező tulajdonosai: „intézményi felelősség” („Anstaltslast”) és „szavatoló felelősség” („Gewährträgerhaftung”) formájában. Az intézményi felelősség azt jelenti, hogy a WestLB tulajdonosai kötelezettséget vállaltak arra nézve, hogy az intézmény gazdasági alapját és működését fennállásának teljes ideje alatt biztosítják. Ez a garancia azonban nem foglalta magában a tulajdonosok felelősségét a bank hitelezőivel szemben, csupán a hatóságok, és a bank kapcsolatát szabályozta. A szavatoló felelősség keretében a tulajdonosok a bank összes fennálló kötelezettségéért feleltek, amennyiben ezeket a bank eszközeiből nem tudta volna kifizetni. A kezes felelt a bank hitelezőivel szemben. Egyik garancia sem volt korlátozott idejű vagy értékű.

| (21) | A WestLB eredetileg regionális intézmény volt, legfőbb feladata a helyi takarékpénztárak tevékenységének kiegészítse volt. A takarékpénztárak eredetileg többnyire szociális feladatokat láttak el, ami azt jelentette, hogy olyan területeken nyújtottak pénzügyi szolgáltatásokat, amelyeken a piac nem megfelelő módon működött, azonban az idők során egyre inkább egyetemes hitelintézetekké váltak. Ugyanez érvényes a WestLB-re is, amely az utóbbi évtizedekben független üzleti bankká nőtte ki magát, és a német és európai bankpiacokon az érintett időszakban jelentős versenytárs volt. |
| --- | --- |

(21)

A WestLB eredetileg regionális intézmény volt, legfőbb feladata a helyi takarékpénztárak tevékenységének kiegészítse volt. A takarékpénztárak eredetileg többnyire szociális feladatokat láttak el, ami azt jelentette, hogy olyan területeken nyújtottak pénzügyi szolgáltatásokat, amelyeken a piac nem megfelelő módon működött, azonban az idők során egyre inkább egyetemes hitelintézetekké váltak. Ugyanez érvényes a WestLB-re is, amely az utóbbi évtizedekben független üzleti bankká nőtte ki magát, és a német és európai bankpiacokon az érintett időszakban jelentős versenytárs volt.

| (22) | A mérlegfőösszegét tekintve a WestLB-csoport ebben az időben az öt legnagyobb német hitelintézethez tartozott. Pénzügyi szolgáltatásokat kínált vállalatoknak és közintézményeknek, valamint saját és más értékpapír-kibocsátó nevében tevékenykedett a nemzetközi tőkepiacokon. Ahogy számos német egyetemes bank, úgy a WestLB is részesedésekkel rendelkezett pénzügyi intézetekben és egyéb vállalatokban. Üzleti tevékenységének egy jelentős részét pedig Németországon kívül bonyolította le. |
| --- | --- |

(22)

A mérlegfőösszegét tekintve a WestLB-csoport ebben az időben az öt legnagyobb német hitelintézethez tartozott. Pénzügyi szolgáltatásokat kínált vállalatoknak és közintézményeknek, valamint saját és más értékpapír-kibocsátó nevében tevékenykedett a nemzetközi tőkepiacokon. Ahogy számos német egyetemes bank, úgy a WestLB is részesedésekkel rendelkezett pénzügyi intézetekben és egyéb vállalatokban. Üzleti tevékenységének egy jelentős részét pedig Németországon kívül bonyolította le.

| (23) | Továbbá külön jogszabályok értelmében egészen 2002 augusztusában bekövetkezett szétválásáig – ellentétben a magánbankokkal – mint közjogi hitelintézet abban a helyzetben volt, hogy jelzáloghitel- és takarékpénztár-ügyleteit ugyanabban a szervezeti formában bonyolíthatta le, mint egyéb üzleti tevékenységét. Ezért lehetett az érintett időszakban egészen a szétválásáig az egyik legegyetemesebb bank Németországban. |
| --- | --- |

(23)

Továbbá külön jogszabályok értelmében egészen 2002 augusztusában bekövetkezett szétválásáig – ellentétben a magánbankokkal – mint közjogi hitelintézet abban a helyzetben volt, hogy jelzáloghitel- és takarékpénztár-ügyleteit ugyanabban a szervezeti formában bonyolíthatta le, mint egyéb üzleti tevékenységét. Ezért lehetett az érintett időszakban egészen a szétválásáig az egyik legegyetemesebb bank Németországban.

| (24) | A WestLB-nek nem volt sűrű fiókhálózata lakossági ügyfelek kiszolgálására. Ebben a piaci ágazatban helyi takarékpénztárak tevékenykedtek, amelyeknek a WestLB volt a központi intézménye. |
| --- | --- |

(24)

A WestLB-nek nem volt sűrű fiókhálózata lakossági ügyfelek kiszolgálására. Ebben a piaci ágazatban helyi takarékpénztárak tevékenykedtek, amelyeknek a WestLB volt a központi intézménye.

| (25) | A WestLB adózatlan nyereségén mért nyereségessége – a szavatoló tőke százalékos arányában konszernszinten kifejezve – a Wfa átruházása előtti nyolc évben (1984-1991) átlagosan maximum 6,6 % volt, és nem mutatott egyértelmű növekedést. Ez a 6,6 %-os érték a német és az európai átlagszinthez viszonyítva is meglehetősen alacsony. |
| --- | --- |

(25)

A WestLB adózatlan nyereségén mért nyereségessége – a szavatoló tőke százalékos arányában konszernszinten kifejezve – a Wfa átruházása előtti nyolc évben (1984-1991) átlagosan maximum 6,6 % volt, és nem mutatott egyértelmű növekedést. Ez a 6,6 %-os érték a német és az európai átlagszinthez viszonyítva is meglehetősen alacsony.

| (26) | A WestLB-csoport 1991-es (tehát az átruházás előtti) közel 270 millió DEM mérlegfőösszege több mint 840 millió DEM-re növekedett a 2001-es (tehát a szétválása előtti utolsó) év végéig, ezzel több, mint háromszorosára nőtt. |
| --- | --- |

(26)

A WestLB-csoport 1991-es (tehát az átruházás előtti) közel 270 millió DEM mérlegfőösszege több mint 840 millió DEM-re növekedett a 2001-es (tehát a szétválása előtti utolsó) év végéig, ezzel több, mint háromszorosára nőtt.

| (27) | Észak-Rajna-Vesztfália 2002. július 2-án hozott törvénye értelmében a WestLB 2002. augusztus 1-jével (a számviteli törvény szerint 2002. január 1-jei visszamenőleges hatállyal) egy közjogi anyavállalatra, a Landesbank Nordrhein-Westfalen-re, valamint egy magánjogi leányvállalatra, a WestLB AG-ra válik szét. A WestLB AG az egykori WestLB versenyorientált üzleti tevékenységét veszi át, míg a Landesbank Nordrhein Westfalen közügyleti tevékenységet lát el. Németország tájékoztatása szerint a WestLB AG jogi értelemben teljesen azonos a WestLB-vel és az egész támogatás visszatérítésében adósként tekintendő (5). A bank szétválásánál a Wfa-t a Landesbank Nordrhein Westfalen-be vonták be, és ezzel megvonták tőle a WestLB AG-ban összefogott versenyorientált üzleti tevékenységet. Továbbá a Landesbank Nordrhein Westfalen működési szabályzatában azt is kikötötték, hogy a Landesbankban maradó Wfa-tőkét nem lehet jelzálogkötvény-ügyletek fedezeteként használni, valamint a jövőben évi 0,6 %-os díjat kell fizetnie a tartománynak esetleges felelősségvállalásáért. |
| --- | --- |

(27)

Észak-Rajna-Vesztfália 2002. július 2-án hozott törvénye értelmében a WestLB 2002. augusztus 1-jével (a számviteli törvény szerint 2002. január 1-jei visszamenőleges hatállyal) egy közjogi anyavállalatra, a Landesbank Nordrhein-Westfalen-re, valamint egy magánjogi leányvállalatra, a WestLB AG-ra válik szét. A WestLB AG az egykori WestLB versenyorientált üzleti tevékenységét veszi át, míg a Landesbank Nordrhein Westfalen közügyleti tevékenységet lát el. Németország tájékoztatása szerint a WestLB AG jogi értelemben teljesen azonos a WestLB-vel és az egész támogatás visszatérítésében adósként tekintendő (5). A bank szétválásánál a Wfa-t a Landesbank Nordrhein Westfalen-be vonták be, és ezzel megvonták tőle a WestLB AG-ban összefogott versenyorientált üzleti tevékenységet. Továbbá a Landesbank Nordrhein Westfalen működési szabályzatában azt is kikötötték, hogy a Landesbankban maradó Wfa-tőkét nem lehet jelzálogkötvény-ügyletek fedezeteként használni, valamint a jövőben évi 0,6 %-os díjat kell fizetnie a tartománynak esetleges felelősségvállalásáért.

2.   „WOHNUNGSBAUFÖRDERUNGSANSTALT” (LAKÁSÉPÍTÉST TÁMOGATÓ INTÉZMÉNY)

| (28) | A Wfa-t 1957-ben alapították, és 1991. december 31-ig közjogi intézményként tevékenykedett. E funkciójában saját jogi személyiséggel rendelkező intézmény volt, mintegy 100 millió DEM (50 millió EUR) alaptőkével. Egyedüli részvényese a tartomány volt. A korábbi észak-rajna-vesztfáliai lakásépítés-támogatási törvény (6) 6. cikkének (1) bekezdése alapján a Wfa kizárólagos feladata a lakásépítés támogatása volt, csökkentett kamatú vagy kamatmentes kölcsönök formájában. Közhasznú tevékenysége miatt nem kellett társasági adót („Körperschaftssteuer”) vagyonadót („Vermögenssteuer”) és iparűzési adót („Gewerbekapitalsteuer”) fizetnie. |
| --- | --- |

(28)

A Wfa-t 1957-ben alapították, és 1991. december 31-ig közjogi intézményként tevékenykedett. E funkciójában saját jogi személyiséggel rendelkező intézmény volt, mintegy 100 millió DEM (50 millió EUR) alaptőkével. Egyedüli részvényese a tartomány volt. A korábbi észak-rajna-vesztfáliai lakásépítés-támogatási törvény (6) 6. cikkének (1) bekezdése alapján a Wfa kizárólagos feladata a lakásépítés támogatása volt, csökkentett kamatú vagy kamatmentes kölcsönök formájában. Közhasznú tevékenysége miatt nem kellett társasági adót („Körperschaftssteuer”) vagyonadót („Vermögenssteuer”) és iparűzési adót („Gewerbekapitalsteuer”) fizetnie.

| (29) | Mivel a Wfa közjogi intézmény volt, ezért a tartománynak intézményi és szavatoló felelősség („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”) formájában felelősséget kellett vállalnia az intézmény összes kötelezettségére nézve. Ezek a garanciák az átruházás után is megmaradtak. |
| --- | --- |

(29)

Mivel a Wfa közjogi intézmény volt, ezért a tartománynak intézményi és szavatoló felelősség („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”) formájában felelősséget kellett vállalnia az intézmény összes kötelezettségére nézve. Ezek a garanciák az átruházás után is megmaradtak.

| (30) | A lakásépítési támogatás fő finanszírozási forrása a „tartományi lakásépítési alap” („Landeswohnungsbauvermögen”), ami a Wfa által nyújtott lakásépítési hitelek kamatbevételeiből és a tartományi költségvetésből évente odaítélt pénzeszközökből tevődik össze. Ez – a lakásépítés-támogatási törvény 16. cikke értelmében kizárólag lakásépítési kölcsönök finanszírozását szolgáló alap – a Wfa refinanszírozásának 75 %-át fedezte [24,7 milliárd DEM (12,6 milliárd EUR)] 1991. december 31-ével. |
| --- | --- |

(30)

A lakásépítési támogatás fő finanszírozási forrása a „tartományi lakásépítési alap” („Landeswohnungsbauvermögen”), ami a Wfa által nyújtott lakásépítési hitelek kamatbevételeiből és a tartományi költségvetésből évente odaítélt pénzeszközökből tevődik össze. Ez – a lakásépítés-támogatási törvény 16. cikke értelmében kizárólag lakásépítési kölcsönök finanszírozását szolgáló alap – a Wfa refinanszírozásának 75 %-át fedezte [24,7 milliárd DEM (12,6 milliárd EUR)] 1991. december 31-ével.

| (31) | A Wfa átruházása előtt garantálta a tartomány lakásépítés támogatására vonatkozó kötelezettségeket. Minden évben a teljesített kötelezettségek mértékében a Wfa-garancia átalakult a tartomány Wfa-val szemben fennálló megtérítési követelésévé, így a tartományi lakásépítési alap ennek megfelelően csökkent. A Wfa e kötelezettségei csak akkor váltak volna esedékessé, ha a Wfa közhasznú tevékenysége során nem lett volna többé már szüksége kamatbevételekre és kölcsön-visszafizetésekre, amelyek 1991 végén mintegy 7,4 milliárd DEM-t (3,78 milliárd EUR) tettek ki, és amelyeket a mérlegben nem közvetlenül, hanem „a vonal alatt” tüntettek fel. |
| --- | --- |

(31)

A Wfa átruházása előtt garantálta a tartomány lakásépítés támogatására vonatkozó kötelezettségeket. Minden évben a teljesített kötelezettségek mértékében a Wfa-garancia átalakult a tartomány Wfa-val szemben fennálló megtérítési követelésévé, így a tartományi lakásépítési alap ennek megfelelően csökkent. A Wfa e kötelezettségei csak akkor váltak volna esedékessé, ha a Wfa közhasznú tevékenysége során nem lett volna többé már szüksége kamatbevételekre és kölcsön-visszafizetésekre, amelyek 1991 végén mintegy 7,4 milliárd DEM-t (3,78 milliárd EUR) tettek ki, és amelyeket a mérlegben nem közvetlenül, hanem „a vonal alatt” tüntettek fel.

3.   SZAVATOLÓ TŐKE-IRÁNYELV ÉS A SZOLVENCIAMUTATÓ-IRÁNYELV SZERINTI KÖVETELMÉNYEK A SAJÁT TŐKÉRE VONATKOZÓAN

| (32) | A Tanács 89/647/EGK irányelve (7) és a szavatoló tőke-irányelv értelmében, amelyek a német hitelintézeti törvény (KWG) módosításához vezettek, a bankoknak kockázattal súlyozott eszközeik és kockázattal járó mérlegen kívüli tranzakcióik (8) legalább 8 % (9) -ában kell rendelkezniük szavatoló tőkével. Ennek megfelelően a KWG-t 1992. január 1-jén módosították, az új tőkekövetelmények 1993. június 30-án léptek hatályba (10). Ezt megelőzően a német hitelintézeteknek kockázattal súlyozott eszközeik 5,6 %-os arányában kellett szavatoló tőkével rendelkezniük (11). |
| --- | --- |

(32)

A Tanács 89/647/EGK irányelve (7) és a szavatoló tőke-irányelv értelmében, amelyek a német hitelintézeti törvény (KWG) módosításához vezettek, a bankoknak kockázattal súlyozott eszközeik és kockázattal járó mérlegen kívüli tranzakcióik (8) legalább 8 % (9) -ában kell rendelkezniük szavatoló tőkével. Ennek megfelelően a KWG-t 1992. január 1-jén módosították, az új tőkekövetelmények 1993. június 30-án léptek hatályba (10). Ezt megelőzően a német hitelintézeteknek kockázattal súlyozott eszközeik 5,6 %-os arányában kellett szavatoló tőkével rendelkezniük (11).

| (33) | Az új 8 %-os határérték legalább felének „alapvető tőkeelemek”-nek kell lennie, vagyis olyan tőkeelemeknek, amelyek a hitelintézetnek korlátlanul és közvetlenül rendelkezésére állnak veszteségek fedezése céljából, amennyiben ennek veszélye fennáll. Az alapvető tőkeelemek azért döntő jelentőségűek prudenciális megfontolásokból a bank szavatoló tőkével való felszereltségére nézve, mert kiegészítő tőkeelemeket, vagyis további csekélyebb értékű szavatoló tőkeelemeket, csak a rendelkezésre álló alapvető tőkeelemek mértékében fogadnak el a bank kockázattal járó ügyleteinek fedezeteként. |
| --- | --- |

(33)

Az új 8 %-os határérték legalább felének „alapvető tőkeelemek”-nek kell lennie, vagyis olyan tőkeelemeknek, amelyek a hitelintézetnek korlátlanul és közvetlenül rendelkezésére állnak veszteségek fedezése céljából, amennyiben ennek veszélye fennáll. Az alapvető tőkeelemek azért döntő jelentőségűek prudenciális megfontolásokból a bank szavatoló tőkével való felszereltségére nézve, mert kiegészítő tőkeelemeket, vagyis további csekélyebb értékű szavatoló tőkeelemeket, csak a rendelkezésre álló alapvető tőkeelemek mértékében fogadnak el a bank kockázattal járó ügyleteinek fedezeteként.

| (34) | Továbbá a bank nagykockázat-vállalását szavatoló tőkéje mértékében korlátozzák. A Wfa-átruházás idején egy hitel a KWG értelmében (13. cikk) nem léphette túl a hitelintézet szavatoló tőkéjének 50 %-át, a szavatoló tőke több mint 15 %-át kitevő összes hitel pedig a hitelintézet szavatoló tőkéjének nyolcszorosát. A KWG a 92/121/EGK tanácsi irányelvhez (12) való igazítása után (1994) a lehető legnagyobb hitelt a bank szavatoló tőkéjének 25 %-ában állapította meg. A hitelintézet által vállalt, a bank szavatoló tőkéjének 10 %-át kitevő nagykockázat együttes összege nem lehet több a hitelintézet szavatoló tőkéjének nyolcszorosánál (13). |
| --- | --- |

(34)

Továbbá a bank nagykockázat-vállalását szavatoló tőkéje mértékében korlátozzák. A Wfa-átruházás idején egy hitel a KWG értelmében (13. cikk) nem léphette túl a hitelintézet szavatoló tőkéjének 50 %-át, a szavatoló tőke több mint 15 %-át kitevő összes hitel pedig a hitelintézet szavatoló tőkéjének nyolcszorosát. A KWG a 92/121/EGK tanácsi irányelvhez (12) való igazítása után (1994) a lehető legnagyobb hitelt a bank szavatoló tőkéjének 25 %-ában állapította meg. A hitelintézet által vállalt, a bank szavatoló tőkéjének 10 %-át kitevő nagykockázat együttes összege nem lehet több a hitelintézet szavatoló tőkéjének nyolcszorosánál (13).

| (35) | Továbbá a hitelintézetek tevékenységének megkezdésére és gyakorlására vonatkozó jogi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 77/780/EGK irányelv módosításáról szóló, 1989. december 15-i 89/646/EGK második tanácsi irányelv (14) 12. cikke korlátozza a más hitel- és bankintézetekben való részesedést. A nem a közösségi jogon alapuló, de más tagállamokban is fellelhető KWG külön rendelkezése értelmében (12. cikk) pedig a hosszú távú betétek teljes összegét – köztük más, nem a pénzügyi szektorhoz tartozó vállalatokban való a részesedéseket – a bank szavatoló tőkéjének összegében korlátozza. |
| --- | --- |

(35)

Továbbá a hitelintézetek tevékenységének megkezdésére és gyakorlására vonatkozó jogi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 77/780/EGK irányelv módosításáról szóló, 1989. december 15-i 89/646/EGK második tanácsi irányelv (14) 12. cikke korlátozza a más hitel- és bankintézetekben való részesedést. A nem a közösségi jogon alapuló, de más tagállamokban is fellelhető KWG külön rendelkezése értelmében (12. cikk) pedig a hosszú távú betétek teljes összegét – köztük más, nem a pénzügyi szektorhoz tartozó vállalatokban való a részesedéseket – a bank szavatoló tőkéjének összegében korlátozza.

| (36) | 1993. június 30-ig a német bankoknak meg kellett felelniük az új tőkekövetelményeknek. Már a szolvencia-irányelvnek a német jogba való átültetését megelőzően is számos Landesbank, köztük a WestLB is, viszonylag kevés szavatoló tőkével rendelkezett. A Német Szövetségi Bank által az irányelv rendelkezéseinek alkalmazásával 1991 decemberében végzett próbaszámítások szerint, a Landesbankok átlagosan 6,3 %-os szolvenciamutatóval rendelkeztek. Ennek a mutatónak 1993. június 30-tól kezdődően el kellett érnie a 8 %-ot (15). Tehát a hitelintézeteknek tőkeemelést kellett végrehajtaniuk, hogy ezzel üzleti terjeszkedésük esetleges korlátozását megakadályozzák, és a jelenlegi tevékenységük szintjét fenntartsák. Amennyiben egy bank nem tudja a szükséges szavatoló tőkét felmutatni, úgy a felügyeleti hatóság felszólítja, hogy haladéktalanul hozzon olyan intézkedéseket, amelyekkel a szolvencia-rendelkezéseket teljesíteni tudja, történjen ez kiegészítő tőkeelemek felvételével vagy a kockázattal súlyozott eszközök csökkentésével. |
| --- | --- |

(36)

1993. június 30-ig a német bankoknak meg kellett felelniük az új tőkekövetelményeknek. Már a szolvencia-irányelvnek a német jogba való átültetését megelőzően is számos Landesbank, köztük a WestLB is, viszonylag kevés szavatoló tőkével rendelkezett. A Német Szövetségi Bank által az irányelv rendelkezéseinek alkalmazásával 1991 decemberében végzett próbaszámítások szerint, a Landesbankok átlagosan 6,3 %-os szolvenciamutatóval rendelkeztek. Ennek a mutatónak 1993. június 30-tól kezdődően el kellett érnie a 8 %-ot (15). Tehát a hitelintézeteknek tőkeemelést kellett végrehajtaniuk, hogy ezzel üzleti terjeszkedésük esetleges korlátozását megakadályozzák, és a jelenlegi tevékenységük szintjét fenntartsák. Amennyiben egy bank nem tudja a szükséges szavatoló tőkét felmutatni, úgy a felügyeleti hatóság felszólítja, hogy haladéktalanul hozzon olyan intézkedéseket, amelyekkel a szolvencia-rendelkezéseket teljesíteni tudja, történjen ez kiegészítő tőkeelemek felvételével vagy a kockázattal súlyozott eszközök csökkentésével.

| (37) | A magánbankok további szavatoló tőke-igényüket a tőkepiacon fedezték. Az állami bankok ezt az utat azonban nem járhatták, mivel közjogi részvényesei úgy határoztak, hogy nem lehet őket privatizálni (még részben sem). A feszült költségvetési helyzet következtében a bankok közjogi személyiséggel rendelkező részvényesek azonban nem tudtak tőkét bevinni a bankokba. Így más módon próbáltak tőkére szert tenni (16). A WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália úgy döntött, hogy a Wfa-t a WestLB-be vonja, és így ezzel annak alapvető tőkeelemeit megnöveli. Hasonló tranzakciókat hajtottak végre néhány más tartományban is az egyes Landesbankok javára. |
| --- | --- |

(37)

A magánbankok további szavatoló tőke-igényüket a tőkepiacon fedezték. Az állami bankok ezt az utat azonban nem járhatták, mivel közjogi részvényesei úgy határoztak, hogy nem lehet őket privatizálni (még részben sem). A feszült költségvetési helyzet következtében a bankok közjogi személyiséggel rendelkező részvényesek azonban nem tudtak tőkét bevinni a bankokba. Így más módon próbáltak tőkére szert tenni (16). A WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália úgy döntött, hogy a Wfa-t a WestLB-be vonja, és így ezzel annak alapvető tőkeelemeit megnöveli. Hasonló tranzakciókat hajtottak végre néhány más tartományban is az egyes Landesbankok javára.

4.   AZ ÁTRUHÁZÁS ÉS KÖVETKEZMÉNYEI

a)   AZ ÁTRUHÁZÁS

| (38) | Az Észak-Rajna-Vesztfáliai Tartományi Gyűlés 1991. december 18-án elfogadta a lakásépítési támogatás szabályozásáról szóló törvényt („Gesetz zur Regelung der Wohnungsbauförderung”) (17). A törvény 1. cikke elrendelte a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházását, ami 1992. január 1-jén lépett hatályba. |
| --- | --- |

(38)

Az Észak-Rajna-Vesztfáliai Tartományi Gyűlés 1991. december 18-án elfogadta a lakásépítési támogatás szabályozásáról szóló törvényt („Gesetz zur Regelung der Wohnungsbauförderung”) (17). A törvény 1. cikke elrendelte a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházását, ami 1992. január 1-jén lépett hatályba.

| (39) | A törvény indokolása az átruházást elsősorban azzal magyarázza, hogy a WestLB szavatoló tőkéjének megemelésével biztosítani szerették volna, hogy a hitelintézet eleget tegyen az 1993. június 30-a óta hatályos szigorú tőkekövetelményeknek. Az átruházással ezt a tartományi költségvetés megterhelése nélkül tudták elérni. A Wfa és a WestLB lakástámogatási tevékenységének összevonásával kapcsolatban egy másodlagos pozitív hatást – a nagyobb hatékonyságot – is említenek. |
| --- | --- |

(39)

A törvény indokolása az átruházást elsősorban azzal magyarázza, hogy a WestLB szavatoló tőkéjének megemelésével biztosítani szerették volna, hogy a hitelintézet eleget tegyen az 1993. június 30-a óta hatályos szigorú tőkekövetelményeknek. Az átruházással ezt a tartományi költségvetés megterhelése nélkül tudták elérni. A Wfa és a WestLB lakástámogatási tevékenységének összevonásával kapcsolatban egy másodlagos pozitív hatást – a nagyobb hatékonyságot – is említenek.

| (40) | Az átruházás keretében a tartomány megszüntette a Wfa közel 7,4 milliárd DEM (3,78 milliárd EUR) nagyságú garanciáját a tartomány lakásépítési támogatással kapcsolatban fennálló kötelezettségeire vonatkozóan (lásd II. szakasz, 2. pont). |
| --- | --- |

(40)

Az átruházás keretében a tartomány megszüntette a Wfa közel 7,4 milliárd DEM (3,78 milliárd EUR) nagyságú garanciáját a tartomány lakásépítési támogatással kapcsolatban fennálló kötelezettségeire vonatkozóan (lásd II. szakasz, 2. pont).

| (41) | A WestLB a Wfa teljes körű jogutódja lett (kivéve a Wfa-nak a tartománnyal szemben fennálló, az átruházás előtt megszüntetett felelősségét a tartomány lakásépítési támogatása miatt keletkezett adósságok tekintetében). A Wfa-ból szervezetileg és gazdaságilag független, jogképességgel nem rendelkező közjogi intézmény lett a WestLB keretén belül, alaptőkéjét és tartalékait „különtartalékként” („Sonderrücklage”) kell feltüntetni a mérlegben. Az „intézményi felelősség” és „szavatoló felelősség” alapján a tartomány továbbra is felelősséget vállal a Wfa kötelezettségeiért. |
| --- | --- |

(41)

A WestLB a Wfa teljes körű jogutódja lett (kivéve a Wfa-nak a tartománnyal szemben fennálló, az átruházás előtt megszüntetett felelősségét a tartomány lakásépítési támogatása miatt keletkezett adósságok tekintetében). A Wfa-ból szervezetileg és gazdaságilag független, jogképességgel nem rendelkező közjogi intézmény lett a WestLB keretén belül, alaptőkéjét és tartalékait „különtartalékként” („Sonderrücklage”) kell feltüntetni a mérlegben. Az „intézményi felelősség” és „szavatoló felelősség” alapján a tartomány továbbra is felelősséget vállal a Wfa kötelezettségeiért.

| (42) | Az átruházott eszközök, azaz az alaptőke, a tartalékok, a „tartományi lakásépítési alap”, és egyéb követelések, valamint a lakásépítési kölcsönök jövőbeni visszafizetéséből származó bevételek a fent említett törvény 2. cikke (16) bekezdésének 2. pontja értelmében a WestLB-re történt átruházásuk után továbbra is a lakásépítés támogatását szolgálják. Ugyanez a rendelkezés szabályozza, hogy az átruházott eszközök – a KWG (és ebből fakadóan a szavatoló tőke-irányelv) értelmében, amelynek alapján egy bank szolvenciamutatóját meghatározzák – saját tőkének minősüljenek. Ezzel a WestLB kereskedelmi és versenyorientált üzleti tevékenységét is alátámasztják. |
| --- | --- |

(42)

Az átruházott eszközök, azaz az alaptőke, a tartalékok, a „tartományi lakásépítési alap”, és egyéb követelések, valamint a lakásépítési kölcsönök jövőbeni visszafizetéséből származó bevételek a fent említett törvény 2. cikke (16) bekezdésének 2. pontja értelmében a WestLB-re történt átruházásuk után továbbra is a lakásépítés támogatását szolgálják. Ugyanez a rendelkezés szabályozza, hogy az átruházott eszközök – a KWG (és ebből fakadóan a szavatoló tőke-irányelv) értelmében, amelynek alapján egy bank szolvenciamutatóját meghatározzák – saját tőkének minősüljenek. Ezzel a WestLB kereskedelmi és versenyorientált üzleti tevékenységét is alátámasztják.

| (43) | Az átruházás kapcsán a WestLB tulajdonosai megváltoztatták a keretmegállapodást és megállapodtak abban, hogy a lakásépítési támogatásra előirányzott eszközök mindig megmaradnak, akkor is, ha a WestLB veszteséges, és ezzel az eredeti tőkét felemészti. A Wfa-tőkét belső megegyezés alapján felelősség szempontjából a WestLB egyéb tőkeelemei után sorolták. A keretmegállapodásben pontosították, hogy a WestLB-tulajdonosok intézményi felelőssége („Anstaltslast”) a különtartalékra („Sonderrücklage”) is kiterjed. A WestLB felszámolása esetén a tartománynak elsőbbségi joga van a Wfa-tőke tekintetében. Kijelentették továbbá, hogy a WestLB sajáttőke-elemeinek a Wfa bevonásával történő emelése a tartomány által nyújtott pénzértékű szolgáltatást jelent, ami után évente díjat kell fizetni, amelynek mértékében a tulajdonosoknak meg kell állapodniuk, amint az 1992-től kezdődő üzleti évek első eredményei rendelkezésre állnak (18). Ezt az 1993. november 11-én kötött keretmegállapodás kiegészítő jegyzőkönyvében rögzítették. A Wfa-eszközökre vonatkozó belső megállapodás ellenére (a tőkeelemek között hátrasoroltan kezelik szavatolás szempontjából), a WestLB külső tevékenységére nézve nem tesznek különbséget a Wfa „lakásépítést támogató intézmény” szerepe és azon funkciója között, hogy tőkeelemei a WestLB szavatoló tőkeelemeiként tekintendők. Az átruházott eszközök veszteség vagy csőd esetén teljes egészében és haladéktalanul a WestLB rendelkezésére állnak, a hitelezők követeléseinek kielégítése céljából. |
| --- | --- |

(43)

Az átruházás kapcsán a WestLB tulajdonosai megváltoztatták a keretmegállapodást és megállapodtak abban, hogy a lakásépítési támogatásra előirányzott eszközök mindig megmaradnak, akkor is, ha a WestLB veszteséges, és ezzel az eredeti tőkét felemészti. A Wfa-tőkét belső megegyezés alapján felelősség szempontjából a WestLB egyéb tőkeelemei után sorolták. A keretmegállapodásben pontosították, hogy a WestLB-tulajdonosok intézményi felelőssége („Anstaltslast”) a különtartalékra („Sonderrücklage”) is kiterjed. A WestLB felszámolása esetén a tartománynak elsőbbségi joga van a Wfa-tőke tekintetében. Kijelentették továbbá, hogy a WestLB sajáttőke-elemeinek a Wfa bevonásával történő emelése a tartomány által nyújtott pénzértékű szolgáltatást jelent, ami után évente díjat kell fizetni, amelynek mértékében a tulajdonosoknak meg kell állapodniuk, amint az 1992-től kezdődő üzleti évek első eredményei rendelkezésre állnak (18). Ezt az 1993. november 11-én kötött keretmegállapodás kiegészítő jegyzőkönyvében rögzítették. A Wfa-eszközökre vonatkozó belső megállapodás ellenére (a tőkeelemek között hátrasoroltan kezelik szavatolás szempontjából), a WestLB külső tevékenységére nézve nem tesznek különbséget a Wfa „lakásépítést támogató intézmény” szerepe és azon funkciója között, hogy tőkeelemei a WestLB szavatoló tőkeelemeiként tekintendők. Az átruházott eszközök veszteség vagy csőd esetén teljes egészében és haladéktalanul a WestLB rendelkezésére állnak, a hitelezők követeléseinek kielégítése céljából.

| (44) | A tartomány és a WestLB között létrejött ügyviteli szerződésben kikötötték, hogy a WestLB a különtartalékot saját üzleti tevékenységének fedezésére csak akkor használhatja, ha a Wfa törvényben rögzített feladatainak ellátása biztosított. |
| --- | --- |

(44)

A tartomány és a WestLB között létrejött ügyviteli szerződésben kikötötték, hogy a WestLB a különtartalékot saját üzleti tevékenységének fedezésére csak akkor használhatja, ha a Wfa törvényben rögzített feladatainak ellátása biztosított.

| (45) | Bár a Wfa azzal, hogy a WestLB lakásépítést támogató részlege lett, és azt a WestLB könyvvitelébe vonták be, elvesztette jogi függetlenségét, mégsem olvasztották be szervezetileg a WestLB-be, hanem „Wohnungsbauförderungsanstalt Nordrhein-Westfalen – Anstalt der Westdeutschen Landesbank Girozentrale” néven megmaradt külön szervezeti egységként a WestLB keretén belül. Bár szerepel ez az új lakásépítést támogató részleg a WestLB könyvvitelében, de a Wfa saját könyvvitellel is rendelkezik. A WestLB egykori lakásépítést támogató részlegét összevonták a Wfa-val. |
| --- | --- |

(45)

Bár a Wfa azzal, hogy a WestLB lakásépítést támogató részlege lett, és azt a WestLB könyvvitelébe vonták be, elvesztette jogi függetlenségét, mégsem olvasztották be szervezetileg a WestLB-be, hanem „Wohnungsbauförderungsanstalt Nordrhein-Westfalen – Anstalt der Westdeutschen Landesbank Girozentrale” néven megmaradt külön szervezeti egységként a WestLB keretén belül. Bár szerepel ez az új lakásépítést támogató részleg a WestLB könyvvitelében, de a Wfa saját könyvvitellel is rendelkezik. A WestLB egykori lakásépítést támogató részlegét összevonták a Wfa-val.

| (46) | Az átruházott eszközök – az alaptőke, tartalékok, egyéb eszközök és a jövőbeni nyereségek – továbbra is a lakásépítés támogatását szolgálják, ezért ezeket a WestLB üzleti tevékenységétől elhatároltan, külön kell kezelni. Ez a szétválasztás egyidejűleg előfeltétele annak, hogy a lakásépítést támogató tevékenység a német jog szerint továbbra is közhasznú tevékenységnek minősüljön. Mivel a német hatóságok abból indulnak ki, hogy a Wfa WestLB-be történt bevonását követően valóban közhasznú intézmény maradt, így nem törölték el a II. szakasz 2. pontjában említett adómentességét. |
| --- | --- |

(46)

Az átruházott eszközök – az alaptőke, tartalékok, egyéb eszközök és a jövőbeni nyereségek – továbbra is a lakásépítés támogatását szolgálják, ezért ezeket a WestLB üzleti tevékenységétől elhatároltan, külön kell kezelni. Ez a szétválasztás egyidejűleg előfeltétele annak, hogy a lakásépítést támogató tevékenység a német jog szerint továbbra is közhasznú tevékenységnek minősüljön. Mivel a német hatóságok abból indulnak ki, hogy a Wfa WestLB-be történt bevonását követően valóban közhasznú intézmény maradt, így nem törölték el a II. szakasz 2. pontjában említett adómentességét.

| (47) | A WestLB versenytársai azért is ellenezték a monopolhelyzetű Wfa és WestLB fúzióját, mert attól féltek, hogy a WestLB a lakásépítés támogatását érintő információkat arra fogja felhasználni, hogy üzletei területein új ügyfelekre tegyen szert. Az illetékes hatóságok kötelezettséget vállaltak arra vonatkozóan, hogy biztosítják, hogy ne léphessen fel versenytorzítás e szoros kapcsolat miatt, mégpedig oly módon, hogy a lakásépítést támogató tevékenységet a WestLB kereskedelmi részlegeitől személyzetileg, információs szempontból, stb. elkülönítik (19). |
| --- | --- |

(47)

A WestLB versenytársai azért is ellenezték a monopolhelyzetű Wfa és WestLB fúzióját, mert attól féltek, hogy a WestLB a lakásépítés támogatását érintő információkat arra fogja felhasználni, hogy üzletei területein új ügyfelekre tegyen szert. Az illetékes hatóságok kötelezettséget vállaltak arra vonatkozóan, hogy biztosítják, hogy ne léphessen fel versenytorzítás e szoros kapcsolat miatt, mégpedig oly módon, hogy a lakásépítést támogató tevékenységet a WestLB kereskedelmi részlegeitől személyzetileg, információs szempontból, stb. elkülönítik (19).

| (48) | A WestLB a 2002. július 2-i tartományi törvény értelmében 2002. augusztus 1-jével (a számviteli törvény szerint 2002. január 1-jei visszamenőleges hatállyal) történt szétválásával a Wfa-t a Landesbank Nordrhein-Westfalen-nek juttatták, és ezzel megvonták tőle a WestLB AG-ban egyesített versenyorientált üzleti tevékenység gyakorlását. |
| --- | --- |

(48)

A WestLB a 2002. július 2-i tartományi törvény értelmében 2002. augusztus 1-jével (a számviteli törvény szerint 2002. január 1-jei visszamenőleges hatállyal) történt szétválásával a Wfa-t a Landesbank Nordrhein-Westfalen-nek juttatták, és ezzel megvonták tőle a WestLB AG-ban egyesített versenyorientált üzleti tevékenység gyakorlását.

b)   A WFA ÉRTÉKE

| (49) | Az 1991. december 31-i hatállyal a WestLB-re átszállt Wfa-eszközök névleges értéke közel 24,9 milliárd DEM (12,73 milliárd EUR) volt, ebből közel 24,7 milliárd DEM (12,68 milliárd EUR) a „tartományi lakásépítési alap” volt. Mivel ezek a pénzek csökkentett kamatú illetve kamatmentes, legtöbbször hosszú törlesztési idejű lakásépítési hitelek finanszírozását szolgálták, így a névleges tőkét – a valós érték megállapítása érdekében – erősen diszkontálni kellett. |
| --- | --- |

(49)

Az 1991. december 31-i hatállyal a WestLB-re átszállt Wfa-eszközök névleges értéke közel 24,9 milliárd DEM (12,73 milliárd EUR) volt, ebből közel 24,7 milliárd DEM (12,68 milliárd EUR) a „tartományi lakásépítési alap” volt. Mivel ezek a pénzek csökkentett kamatú illetve kamatmentes, legtöbbször hosszú törlesztési idejű lakásépítési hitelek finanszírozását szolgálták, így a névleges tőkét – a valós érték megállapítása érdekében – erősen diszkontálni kellett.

| (50) | A WestLB a Wfa-eszközök értékének megállapításához 1992. január 1-jén szakértői véleményt kért, amelyet 1992. április 30-án nyújtottak be. Megjegyezendő, hogy az értéket azután állapították meg, amikor a tartomány már döntött a Wfa átruházásáról. |
| --- | --- |

(50)

A WestLB a Wfa-eszközök értékének megállapításához 1992. január 1-jén szakértői véleményt kért, amelyet 1992. április 30-án nyújtottak be. Megjegyezendő, hogy az értéket azután állapították meg, amikor a tartomány már döntött a Wfa átruházásáról.

| (51) | Az értékelési módszerrel kapcsolatban a könyvvizsgálók kijelentették, hogy azon változatlanul fennálló kötelezettség miatt, hogy a jövőbeni bevételeket ismét be kell fektetni csökkentett kamatú vagy kamatmentes lakásépítési kölcsönökbe, a valóságban nincs a Wfa-nak üzleti értéke. Ez a kötelezettség azonban a Wfa eladásával megszűnne. A WestLB a Wfa átruházásából elsősorban a szavatoló tőke megemelésén keresztül, illetve az üzleti tevékenységének kiterjesztésére irányuló lehetőségből profitál. Másodsorban a saját tőke jelentős megemelése kedvezőbb fizetőképességet jelent. Mivel a Wfa szokványos tevékenységéből a WestLB-nek nem származik haszna, ezért a Wfa értékét esetleges eladásából származó lehetséges bevétel alapján kell meghatározni, mégpedig a csupán belső megállapodás keretében fennálló újrabefektetési kötelezettségek nélkül. Ebből következően az eszközök értékét egy szokásos hozam figyelembevételével kell meghatározni, tehát azt egy olyan értékre kell leszámítolni, amely alapján a névleges kölcsön-visszafizetéseket normális piaci hozamnak lehet tekinteni. |
| --- | --- |

(51)

Az értékelési módszerrel kapcsolatban a könyvvizsgálók kijelentették, hogy azon változatlanul fennálló kötelezettség miatt, hogy a jövőbeni bevételeket ismét be kell fektetni csökkentett kamatú vagy kamatmentes lakásépítési kölcsönökbe, a valóságban nincs a Wfa-nak üzleti értéke. Ez a kötelezettség azonban a Wfa eladásával megszűnne. A WestLB a Wfa átruházásából elsősorban a szavatoló tőke megemelésén keresztül, illetve az üzleti tevékenységének kiterjesztésére irányuló lehetőségből profitál. Másodsorban a saját tőke jelentős megemelése kedvezőbb fizetőképességet jelent. Mivel a Wfa szokványos tevékenységéből a WestLB-nek nem származik haszna, ezért a Wfa értékét esetleges eladásából származó lehetséges bevétel alapján kell meghatározni, mégpedig a csupán belső megállapodás keretében fennálló újrabefektetési kötelezettségek nélkül. Ebből következően az eszközök értékét egy szokásos hozam figyelembevételével kell meghatározni, tehát azt egy olyan értékre kell leszámítolni, amely alapján a névleges kölcsön-visszafizetéseket normális piaci hozamnak lehet tekinteni.

| (52) | A könyvvizsgálók helyesbítették a Wfa eszközeire és forrásaira vonatkozó értékeket. A lakásépítési kölcsön névleges értéke így 30,7 milliárd DEM-ről (15,7 milliárd EUR) 13,5 milliárd DEM-re (6,9 milliárd EUR) csökkent, amely 56 %-os helyesbítésnek felel meg. A nettó vagyont 5,9 milliárd DEM-ben (3,02 milliárd EUR) határozták meg. Ez összesen 76 %-os diszkontálásnak felel meg összehasonlítva a Wfa akkori 24,9 milliárd DEM (12,7 milliárd EUR) összegű névleges nettó vagyonával. Az értékhelyesbítést követően ezt az összeget 5,9 milliárd DEM (3,02 Mrd. EUR) összeggel „Wfa – különtartalék”(„Sonderrücklage Wohnungsbauförderungsanstalt”) tételként felvették a WestLB könyvelésébe. |
| --- | --- |

(52)

A könyvvizsgálók helyesbítették a Wfa eszközeire és forrásaira vonatkozó értékeket. A lakásépítési kölcsön névleges értéke így 30,7 milliárd DEM-ről (15,7 milliárd EUR) 13,5 milliárd DEM-re (6,9 milliárd EUR) csökkent, amely 56 %-os helyesbítésnek felel meg. A nettó vagyont 5,9 milliárd DEM-ben (3,02 milliárd EUR) határozták meg. Ez összesen 76 %-os diszkontálásnak felel meg összehasonlítva a Wfa akkori 24,9 milliárd DEM (12,7 milliárd EUR) összegű névleges nettó vagyonával. Az értékhelyesbítést követően ezt az összeget 5,9 milliárd DEM (3,02 Mrd. EUR) összeggel „Wfa – különtartalék”(„Sonderrücklage Wohnungsbauförderungsanstalt”) tételként felvették a WestLB könyvelésébe.

| (53) | Miután a WestLB a német Bankfelügyeleti Hatóságnál („BAKred”) kérelmezte, hogy az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget a WestLB alapvető tőkeelemeként ismerjék el, a BAKred megbízott egy másik könyvvizsgáló társaságot az értékmeghatározással, amit a társaság 1992. szeptember 30-án el is végzett. A BAKred megbízásából elvégzett vizsgálat során megvizsgálták a WestLB által bekért érték-megállapítás hitelességét, és elfogadták az értékelési módszert. Mivel azonban egy másik diszkontálási kamatlábat választottak és a határidő előtt visszafizetett kölcsönöket is másképp kezelték, így a Wfa nettó vagyonát 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) és 5,4 milliárd DEM (2,76 milliárd EUR) között állapították meg. |
| --- | --- |

(53)

Miután a WestLB a német Bankfelügyeleti Hatóságnál („BAKred”) kérelmezte, hogy az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget a WestLB alapvető tőkeelemeként ismerjék el, a BAKred megbízott egy másik könyvvizsgáló társaságot az értékmeghatározással, amit a társaság 1992. szeptember 30-án el is végzett. A BAKred megbízásából elvégzett vizsgálat során megvizsgálták a WestLB által bekért érték-megállapítás hitelességét, és elfogadták az értékelési módszert. Mivel azonban egy másik diszkontálási kamatlábat választottak és a határidő előtt visszafizetett kölcsönöket is másképp kezelték, így a Wfa nettó vagyonát 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) és 5,4 milliárd DEM (2,76 milliárd EUR) között állapították meg.

| (54) | Ezt az értékelést alapul véve végül is a BAKred 1992. december 30-án a KWG értelmében 4 milliárd DEM-t (2,05 milliárd EUR) ismert el a WestLB alapvető tőkeelemeinek. A WestLB mérlegében saját tőkeként kimutatott 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összegen – éppúgy, mint az alapvető tőkeelemekként elismert összegen – azóta nem változtattak. |
| --- | --- |

(54)

Ezt az értékelést alapul véve végül is a BAKred 1992. december 30-án a KWG értelmében 4 milliárd DEM-t (2,05 milliárd EUR) ismert el a WestLB alapvető tőkeelemeinek. A WestLB mérlegében saját tőkeként kimutatott 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összegen – éppúgy, mint az alapvető tőkeelemekként elismert összegen – azóta nem változtattak.

| (55) | Az átruházott eszközökre vonatkozó értékeléseknél mindkét esetben abból a helyzetből indultak ki, amikor a Wfa-nak a tartománnyal szemben fennálló, becslések alapján közel 7,3 milliárd DEM-re (3,73 milliárd EUR) tehető felelősségvállalási kötelezettségét már megszüntették. |
| --- | --- |

(55)

Az átruházott eszközökre vonatkozó értékeléseknél mindkét esetben abból a helyzetből indultak ki, amikor a Wfa-nak a tartománnyal szemben fennálló, becslések alapján közel 7,3 milliárd DEM-re (3,73 milliárd EUR) tehető felelősségvállalási kötelezettségét már megszüntették.

c)   A WFA-ÁTRUHÁZÁS HATÁSA A WESTLB-RE

| (56) | 1991. december 31-én a WestLB-nek 5,1 milliárd DEM (2,6 milliárd EUR) értékű elismert szavatoló tőkéje volt, amelyből 500 millió DEM (260 millió EUR) nyereségrészesedést biztosító jogok („Genussrechten”) voltak. A KWG szerinti szolvenciamutatója – még a közösség bankügyletekre vonatkozó irányelvéhez történt igazítását megelőzően – 6,1 % volt, és ezzel 0,5 %-kal volt több az akkoriban minimálisan előírt értéknél. |
| --- | --- |

(56)

1991. december 31-én a WestLB-nek 5,1 milliárd DEM (2,6 milliárd EUR) értékű elismert szavatoló tőkéje volt, amelyből 500 millió DEM (260 millió EUR) nyereségrészesedést biztosító jogok („Genussrechten”) voltak. A KWG szerinti szolvenciamutatója – még a közösség bankügyletekre vonatkozó irányelvéhez történt igazítását megelőzően – 6,1 % volt, és ezzel 0,5 %-kal volt több az akkoriban minimálisan előírt értéknél.

| (57) | Mivel a BAKred a Wfa-tőkét a WestLB szavatoló tőkéjeként elismerte, így a WestLB szavatoló tőkéje összesen 9,1 milliárd DEM-re (4,65 milliárd EUR), tehát 79 %-kal emelkedett. Azzal pedig, hogy a nyereségből 100 millió DEM (50 millió EUR) összeget a tartalékok közé soroltak, a WestLB szavatoló tőkéje 1992. december 31-én9,2 milliárd DEM-re (4,7 milliárd EUR) emelkedett. A Wfa tőkéjének és a kockázattal súlyozott eszközeinek figyelembevételével ez az összeg 8,7 %-os szolvenciamutatónak felel meg. |
| --- | --- |

(57)

Mivel a BAKred a Wfa-tőkét a WestLB szavatoló tőkéjeként elismerte, így a WestLB szavatoló tőkéje összesen 9,1 milliárd DEM-re (4,65 milliárd EUR), tehát 79 %-kal emelkedett. Azzal pedig, hogy a nyereségből 100 millió DEM (50 millió EUR) összeget a tartalékok közé soroltak, a WestLB szavatoló tőkéje 1992. december 31-én9,2 milliárd DEM-re (4,7 milliárd EUR) emelkedett. A Wfa tőkéjének és a kockázattal súlyozott eszközeinek figyelembevételével ez az összeg 8,7 %-os szolvenciamutatónak felel meg.

| (58) | 1. táblázat: a WestLB és a Wfa tőkeigénye és szavatoló tőkéje (a német hatóságok adatai szerint)







  (millió DEM-ben) |
| --- | --- |
| (december 31-én) | 1991 | 1992 |
| | | |
| Kockázattal súlyozott eszközök WestLB (Wfa nélkül) | 83 000 | 91 209 |
| Kockázattal súlyozott eszközök Wfa | 13 497 | 14 398 |
| Kockázattal súlyozott eszközök WestLB (Wfa-val együtt) (20) | | 105 607 |
| | | |
| Szükséges szavatoló tőke WestLB (21) (= a) | 4 611 | 5 867 |
| Szükséges szavatoló tőke WestLB Wfa nélkül (21) (= b) | | 5 067 |
| | | |
| Szavatoló tőke WestLB (= c) | 5 090 | 9 190 |
| Szavatoló tőke WestLB Wfa nélkül (= d) | | 5 190 |
| | | |
| Szavatoló tőke kihasználtsági aránya WestLB (= a/c) | 91 % | 64 % |
| Szavatoló tőke kihasználtsági aránya WestLB Wfa nélkül (b/d) | | 98 % |

(58)

1. táblázat: a WestLB és a Wfa tőkeigénye és szavatoló tőkéje (a német hatóságok adatai szerint)

(millió DEM-ben)

(december 31-én)

1991

1992

Kockázattal súlyozott eszközök WestLB (Wfa nélkül)

83 000

91 209

Kockázattal súlyozott eszközök Wfa

13 497

14 398

Kockázattal súlyozott eszközök WestLB (Wfa-val együtt) (20)

105 607

Szükséges szavatoló tőke WestLB (21) (= a)

4 611

5 867

Szükséges szavatoló tőke WestLB Wfa nélkül (21) (= b)

5 067

Szavatoló tőke WestLB (= c)

5 090

9 190

Szavatoló tőke WestLB Wfa nélkül (= d)

5 190

Szavatoló tőke kihasználtsági aránya WestLB (= a/c)

91 %

64 %

Szavatoló tőke kihasználtsági aránya WestLB Wfa nélkül (b/d)

98 %

| (59) | Ez a 8,7 %-os szolvenciamutató ill. a 9,9 %-os az 1992-es évben a WestLB kockázattal súlyozott eszközeinek 8,2 milliárd DEM (4,19 milliárd EUR) összegű növekedését mutatja. Amennyiben ez az emelkedés a Wfa átruházása nélkül történt volna, akkor a WestLB szolvenciamutatója 1992. december 31-én5,7 %-ra, azaz majdnem a minimálisan megkövetelt értékre, 5,6 %-ra esett volna vissza.. |
| --- | --- |

(59)

Ez a 8,7 %-os szolvenciamutató ill. a 9,9 %-os az 1992-es évben a WestLB kockázattal súlyozott eszközeinek 8,2 milliárd DEM (4,19 milliárd EUR) összegű növekedését mutatja. Amennyiben ez az emelkedés a Wfa átruházása nélkül történt volna, akkor a WestLB szolvenciamutatója 1992. december 31-én5,7 %-ra, azaz majdnem a minimálisan megkövetelt értékre, 5,6 %-ra esett volna vissza..

| (60) | Míg a teljes Wfa-tőke lakásépítést támogató tevékenység célját szolgálja, a Wfa szavatoló tőkéjének csupán egy részére van szükség a szolvencia-rendelkezések értelmében a kockázattal súlyozott eszközök fedezetére. A német hatóságok felvilágosítása szerint szolvencia-célra az új tőkekövetelmények hatályba lépésének idején az előírások szerint, 1,5 milliárd DEM (770 millió EUR) összegnek kellett rendelkezésre állnia. Tehát a fennmaradó 2,5 milliárd DEM-t (1,28 milliárd EUR) a WestLB abban az időben versenyorientált üzleti tevékenység fedezetére fordíthatta. |
| --- | --- |

(60)

Míg a teljes Wfa-tőke lakásépítést támogató tevékenység célját szolgálja, a Wfa szavatoló tőkéjének csupán egy részére van szükség a szolvencia-rendelkezések értelmében a kockázattal súlyozott eszközök fedezetére. A német hatóságok felvilágosítása szerint szolvencia-célra az új tőkekövetelmények hatályba lépésének idején az előírások szerint, 1,5 milliárd DEM (770 millió EUR) összegnek kellett rendelkezésre állnia. Tehát a fennmaradó 2,5 milliárd DEM-t (1,28 milliárd EUR) a WestLB abban az időben versenyorientált üzleti tevékenység fedezetére fordíthatta.

| (61) | A WestLB-csoport szolvenciamutatója 1991. december 31-én5,8 % volt, azaz 0,2 %-kal volt több mint a minimálisan megkövetelt érték. Egy évvel később, miután a BAKred a Wfa-tőkét elismerte, ez az érték a Wfa kockázattal súlyozott eszközeinek a figyelembevételével közel 8,1 % volt. Ha az eszközátruházás nem történt volna meg és a WestLB-csoport mégis megnövelte volna azokat a kockázattal járó eszközeit, amelyek a lakásépítési támogatást nem érintik, ahogyan ezt meg is tette, úgy a WestLB-csoport szolvenciamutatója visszaesett volna 5,3 %-ra, és így 0,3 %-kal az akkoriban érvényes minimálérték alatt lett volna. |
| --- | --- |

(61)

A WestLB-csoport szolvenciamutatója 1991. december 31-én5,8 % volt, azaz 0,2 %-kal volt több mint a minimálisan megkövetelt érték. Egy évvel később, miután a BAKred a Wfa-tőkét elismerte, ez az érték a Wfa kockázattal súlyozott eszközeinek a figyelembevételével közel 8,1 % volt. Ha az eszközátruházás nem történt volna meg és a WestLB-csoport mégis megnövelte volna azokat a kockázattal járó eszközeit, amelyek a lakásépítési támogatást nem érintik, ahogyan ezt meg is tette, úgy a WestLB-csoport szolvenciamutatója visszaesett volna 5,3 %-ra, és így 0,3 %-kal az akkoriban érvényes minimálérték alatt lett volna.

| (62) | 1993. június 30-án, amikor a német hitelintézetekre vonatkozóan az új tőkekövetelmények a szavatoló tőke- és szolvencia-irányelv értelmében hatályba léptek, a WestLB-csoport szolvenciamutatója (beleértve a Wfa-val szembeni tőkekövetelményeket is) – az új rendelkezések alapján – 9 % volt, azaz 1 %-kal több, mint a minimálérték (ebből 6,3 % alapvető tőkeelemek és 2,7 % kiegészítő tőkeelemek voltak). A Wfa bevonásával bevitt tőke és a kockázattal járó eszközök bevonása nélkül a WestLB-csoport 1993. június 30-án mintegy 7,2 %-os szolvenciamutatót ért volna el. A 9 %-os értéket további kiegészítő tőkeelemek, mégpedig 2,9 milliárd DEM (1,48 Mrd. EUR) összegű hátrasorolt kölcsönök felvételével érte el 1993 elején. A WestLB 1993 folyamán összesen 3,1 milliárd DEM (1,59 milliárd EUR) kiegészítő tőkeelemeket szerzett be, mellyel a csoport szavatoló tőkéje a KWG értelmében az év végéig 12,9 milliárd DEM-re (6,6 milliárd EUR) emelkedett. A szolvenciamutatók 1993 júniusának végéhez viszonyítva valamivel alacsonyabbak voltak. |
| --- | --- |

(62)

1993. június 30-án, amikor a német hitelintézetekre vonatkozóan az új tőkekövetelmények a szavatoló tőke- és szolvencia-irányelv értelmében hatályba léptek, a WestLB-csoport szolvenciamutatója (beleértve a Wfa-val szembeni tőkekövetelményeket is) – az új rendelkezések alapján – 9 % volt, azaz 1 %-kal több, mint a minimálérték (ebből 6,3 % alapvető tőkeelemek és 2,7 % kiegészítő tőkeelemek voltak). A Wfa bevonásával bevitt tőke és a kockázattal járó eszközök bevonása nélkül a WestLB-csoport 1993. június 30-án mintegy 7,2 %-os szolvenciamutatót ért volna el. A 9 %-os értéket további kiegészítő tőkeelemek, mégpedig 2,9 milliárd DEM (1,48 Mrd. EUR) összegű hátrasorolt kölcsönök felvételével érte el 1993 elején. A WestLB 1993 folyamán összesen 3,1 milliárd DEM (1,59 milliárd EUR) kiegészítő tőkeelemeket szerzett be, mellyel a csoport szavatoló tőkéje a KWG értelmében az év végéig 12,9 milliárd DEM-re (6,6 milliárd EUR) emelkedett. A szolvenciamutatók 1993 júniusának végéhez viszonyítva valamivel alacsonyabbak voltak.

| (63) | 2. táblázat: a WestLB-csoport tőkeigénye és szavatoló tőkéje (a német hatóságok adatai szerint)
















  (millió DEM-ben) |
| --- | --- |
| (átlagértékek) | 1992 (23) | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 (24) |
| | | | | | | | | | | | |
| Mérlegfőösszeg | 271 707 | 332 616 | 378 573 | 428 622 | 470 789 | 603 798 | 693 026 | 750 558 | 782 410 | 844 743 | 519 470 |
| Kockázattal súlyozott eszközök | 126 071 | 120 658 | 151 482 | 156 470 | 173 858 | 204 157 | 259 237 | [...] (22) | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | | | | | | |
| Előírt alapvető tőkeelemek (= a) | 4 758 | 4 827 | 6 060 | 6 259 | 6 954 | 8 167 | 10 370 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Előírt szavatoló tőke összesen (= b) | 9 351 | 9 653 | 12 119 | 12 517 | 13 908 | 16 333 | 20 739 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | | | | | | |
| Alapvető tőkeelemek (= c) | 5 117 | 8 818 | 9 502 | 9 769 | 9 805 | 10 358 | 11 378 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Kiegészítő tőkeelemek | 500 | 2 495 | 4 513 | 4 946 | 5 270 | 7 094 | 10 170 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Szavatoló tőke összesen (= d) | 5 617 | 11 313 | 14 015 | 14 715 | 15 075 | 17 452 | 21 548 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | | | | | | |
| Alapvető tőkeelemek kihasználtsága (= a/c) | 93 % | 55 % | 64 % | 64 % | 71 % | 79 % | 91 % | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Szavatoló tőke kihasználtsága összesen (= b/d) | 166 % | 85 % | 86 % | 85 % | 92 % | 94 % | 96 % | [...] | [...] | [...] | [...] |

(63)

2. táblázat: a WestLB-csoport tőkeigénye és szavatoló tőkéje (a német hatóságok adatai szerint)

(millió DEM-ben)

(átlagértékek)

1992 (23)

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002 (24)

Mérlegfőösszeg

271 707

332 616

378 573

428 622

470 789

603 798

693 026

750 558

782 410

844 743

519 470

Kockázattal súlyozott eszközök

126 071

120 658

151 482

156 470

173 858

204 157

259 237

[...] (22)

[...]

[...]

[...]

Előírt alapvető tőkeelemek (= a)

4 758

4 827

6 060

6 259

6 954

8 167

10 370

[...]

[...]

[...]

[...]

Előírt szavatoló tőke összesen (= b)

9 351

9 653

12 119

12 517

13 908

16 333

20 739

[...]

[...]

[...]

[...]

Alapvető tőkeelemek (= c)

5 117

8 818

9 502

9 769

9 805

10 358

11 378

[...]

[...]

[...]

[...]

Kiegészítő tőkeelemek

500

2 495

4 513

4 946

5 270

7 094

10 170

[...]

[...]

[...]

[...]

Szavatoló tőke összesen (= d)

5 617

11 313

14 015

14 715

15 075

17 452

21 548

[...]

[...]

[...]

[...]

Alapvető tőkeelemek kihasználtsága (= a/c)

93 %

55 %

64 %

64 %

71 %

79 %

91 %

[...]

[...]

[...]

[...]

Szavatoló tőke kihasználtsága összesen (= b/d)

166 %

85 %

86 %

85 %

92 %

94 %

96 %

[...]

[...]

[...]

[...]

| (64) | Elméletileg megnőtt annak a lehetősége, hogy a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű alapvető tőkeelemek segítségével az üzleti tevékenységet 100 %-osan kockázattal súlyozott eszközökkel 72 milliárd DEM (36,8 milliárd EUR) összegű értékben kiterjesszék (a KWG korábbi változatának értelmében minimális 5,6 %-os szolvenciamutatót figyelembe véve). 1993. június 30-i hatállyal alkalmazandó 8 % mértékű minimális szolvenciamutató alapján a megfelelő érték 50 milliárd DEM (25,6 milliárd EUR) lenne. Ha abból indulnak ki, hogy a WestLB-nek versenyorientált üzleti tevékenységéhez a Wfa-tőkéből 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) áll rendelkezésére, úgy a 100 %-osan kockázattal súlyozott hitelkerete 31,3 milliárd DEM-mel (16 milliárd EUR) emelkedett. |
| --- | --- |

(64)

Elméletileg megnőtt annak a lehetősége, hogy a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű alapvető tőkeelemek segítségével az üzleti tevékenységet 100 %-osan kockázattal súlyozott eszközökkel 72 milliárd DEM (36,8 milliárd EUR) összegű értékben kiterjesszék (a KWG korábbi változatának értelmében minimális 5,6 %-os szolvenciamutatót figyelembe véve). 1993. június 30-i hatállyal alkalmazandó 8 % mértékű minimális szolvenciamutató alapján a megfelelő érték 50 milliárd DEM (25,6 milliárd EUR) lenne. Ha abból indulnak ki, hogy a WestLB-nek versenyorientált üzleti tevékenységéhez a Wfa-tőkéből 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) áll rendelkezésére, úgy a 100 %-osan kockázattal súlyozott hitelkerete 31,3 milliárd DEM-mel (16 milliárd EUR) emelkedett.

| (65) | Valójában még nagyobb arányban bővült a hitelkerete, mivel egy bank eszközeit rendes körülmények között nem terheli 100 %-os kockázat. 1993 végén a WestLB kockázattal súlyozott eszközei (beleértve a Wfa-ügyletet is) 148,6 milliárd DEM-et (76 milliárd EUR) tettek ki. A mérlegfőösszeg 332,6 milliárd DEM (170,1 milliárd EUR) volt. Ebből egy átlagosan 45 %-os kockázati mutató adódik (25). Állandó kockázati struktúra esetén a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegű rendelkezésre álló alapvető tőkeelemekkel a bankügyletekre vonatkozó irányelv 8 %-ban meghatározott szavatoló tőke alapján összesen közel 69,4 milliárd DEM (35,5 milliárd EUR) nagyságú növekedés volt lehetséges. Mivel a WestLB alapvető tőkeelemeinek megnövelése lehetőséget adott arra, hogy további kiegészítő tőkeelemeket szerezzen be (egészen az alapvető tőkeelemek erejéig), így a valós hitelkerete közvetett módon még jobban növekedett. |
| --- | --- |

(65)

Valójában még nagyobb arányban bővült a hitelkerete, mivel egy bank eszközeit rendes körülmények között nem terheli 100 %-os kockázat. 1993 végén a WestLB kockázattal súlyozott eszközei (beleértve a Wfa-ügyletet is) 148,6 milliárd DEM-et (76 milliárd EUR) tettek ki. A mérlegfőösszeg 332,6 milliárd DEM (170,1 milliárd EUR) volt. Ebből egy átlagosan 45 %-os kockázati mutató adódik (25). Állandó kockázati struktúra esetén a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegű rendelkezésre álló alapvető tőkeelemekkel a bankügyletekre vonatkozó irányelv 8 %-ban meghatározott szavatoló tőke alapján összesen közel 69,4 milliárd DEM (35,5 milliárd EUR) nagyságú növekedés volt lehetséges. Mivel a WestLB alapvető tőkeelemeinek megnövelése lehetőséget adott arra, hogy további kiegészítő tőkeelemeket szerezzen be (egészen az alapvető tőkeelemek erejéig), így a valós hitelkerete közvetett módon még jobban növekedett.

| (66) | Többféle következtetést lehet levonni. Először is, tőkeemelés nélkül a WestLB nem tudott volna megfelelni a minimális szolvenciamutatónak, amelyet a KWG a közösség bankügyletekre vonatkozó irányelvéhez történt igazítása előtt előírt. Másodsorban a WestLB-csoport a Wfa-átruházása nélkül nem tudott volna a szolvencia-irányelvben meghatározott minimális szolvenciamutatónak megfelelni, csak kockázattal súlyozott eszközeinek csökkentésével vagy pedig más tőkeforrások mobilizálásával (pl. rejtett tartalékok felszámolásával). Kiegészítő tőkeelemek felvétele csak átmenetileg jelentett volna megoldást, mivel a tőke nagyságát a rendelkezésre álló alapvető tőkeelemek mértékében korlátozzák. Harmadsorban az 1993-ban felvett új, kiegészítő tőkeelemekkel történt tőkeemelés meghaladta azt az összeget, amely szükséges lett volna a WestLB-csoportnak ahhoz, hogy a módosított KWG szigorúbb tőkekövetelményeinek megfeleljen. |
| --- | --- |

(66)

Többféle következtetést lehet levonni. Először is, tőkeemelés nélkül a WestLB nem tudott volna megfelelni a minimális szolvenciamutatónak, amelyet a KWG a közösség bankügyletekre vonatkozó irányelvéhez történt igazítása előtt előírt. Másodsorban a WestLB-csoport a Wfa-átruházása nélkül nem tudott volna a szolvencia-irányelvben meghatározott minimális szolvenciamutatónak megfelelni, csak kockázattal súlyozott eszközeinek csökkentésével vagy pedig más tőkeforrások mobilizálásával (pl. rejtett tartalékok felszámolásával). Kiegészítő tőkeelemek felvétele csak átmenetileg jelentett volna megoldást, mivel a tőke nagyságát a rendelkezésre álló alapvető tőkeelemek mértékében korlátozzák. Harmadsorban az 1993-ban felvett új, kiegészítő tőkeelemekkel történt tőkeemelés meghaladta azt az összeget, amely szükséges lett volna a WestLB-csoportnak ahhoz, hogy a módosított KWG szigorúbb tőkekövetelményeinek megfeleljen.

| (67) | Ami a nagykockázat felügyeletjogi korlátozását illeti, úgy mielőtt a Wfa-tőkét elismerték volna a KWG korábbi változatában szereplő 50 %-os küszöbértéknek közel 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeg felelt meg. A Wfa-tőke elismerése után és a nyereségből 100 millió DEM (50 milió EUR) tartalékok közé való besorolását követően a küszöbérték csaknem 4,6 milliárd DEM-re (2,35 milliárd EUR) emelkedett. A 15 %-os küszöbérték nagykockázatnál, amelynek nem szabad meghaladnia a bank saját tőkéjének nyolcszorosát, 1992. március 31-én 760 millió DEM (390 millió EUR) volt. Egy évvel később, azaz a Wfa-tőke elismerése után, ez csaknem 1,4 milliárd DEM-re (720 millió EUR) emelkedett. A WestLB nagykockázatra vonatkozó hitelkerete a Wfa-átruházás következtében 32 milliárd DEM-mel (16,4 milliárd EUR) nőtt meg (azaz a szavatoló tőke megemelésének a nyolcszorosával) (26). |
| --- | --- |

(67)

Ami a nagykockázat felügyeletjogi korlátozását illeti, úgy mielőtt a Wfa-tőkét elismerték volna a KWG korábbi változatában szereplő 50 %-os küszöbértéknek közel 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeg felelt meg. A Wfa-tőke elismerése után és a nyereségből 100 millió DEM (50 milió EUR) tartalékok közé való besorolását követően a küszöbérték csaknem 4,6 milliárd DEM-re (2,35 milliárd EUR) emelkedett. A 15 %-os küszöbérték nagykockázatnál, amelynek nem szabad meghaladnia a bank saját tőkéjének nyolcszorosát, 1992. március 31-én 760 millió DEM (390 millió EUR) volt. Egy évvel később, azaz a Wfa-tőke elismerése után, ez csaknem 1,4 milliárd DEM-re (720 millió EUR) emelkedett. A WestLB nagykockázatra vonatkozó hitelkerete a Wfa-átruházás következtében 32 milliárd DEM-mel (16,4 milliárd EUR) nőtt meg (azaz a szavatoló tőke megemelésének a nyolcszorosával) (26).

d)   A WFA ÁTRUHÁZÁSÁÉRT JÁRÓ DÍJ

| (68) | A Wfa átruházása nem jelentett változásokat a WestLB tulajdonosi szerkezetében. Ebből kifolyólag Észak-Rajna-Vesztfália nem részesül semmiféle juttatásban, sem magasabb osztalék formájában a rendelkezésre bocsátott tőke után, sem pedig magasabb tőkehozadék formájában a WestLB-ben való részesedése után. |
| --- | --- |

(68)

A Wfa átruházása nem jelentett változásokat a WestLB tulajdonosi szerkezetében. Ebből kifolyólag Észak-Rajna-Vesztfália nem részesül semmiféle juttatásban, sem magasabb osztalék formájában a rendelkezésre bocsátott tőke után, sem pedig magasabb tőkehozadék formájában a WestLB-ben való részesedése után.

| (69) | A Wfa átruházása kapcsán a WestLB tulajdonosai között fennálló keretmegállapodást módosították. A tulajdonosok véleménye szerint a megállapodás 5 cikkének (2) bekezdése értelmében a WestLB alapvető tőkeelemeinek a tartomány által történt megemelése anyagi előnyt jelent a többi tulajdonosnak. A rendelkezésre bocsátott tőke után járó díj értékét a WestLB 1992-es üzleti évre szóló eredményének ismertetése után kell meghatározni. Az átruházott eszközök és a díj értékére vonatkozóan hasonló szövegezés található az átruházási törvény indoklásában is. |
| --- | --- |

(69)

A Wfa átruházása kapcsán a WestLB tulajdonosai között fennálló keretmegállapodást módosították. A tulajdonosok véleménye szerint a megállapodás 5 cikkének (2) bekezdése értelmében a WestLB alapvető tőkeelemeinek a tartomány által történt megemelése anyagi előnyt jelent a többi tulajdonosnak. A rendelkezésre bocsátott tőke után járó díj értékét a WestLB 1992-es üzleti évre szóló eredményének ismertetése után kell meghatározni. Az átruházott eszközök és a díj értékére vonatkozóan hasonló szövegezés található az átruházási törvény indoklásában is.

| (70) | Végezetül a rendelkezésre bocsátott tőke után járó éves díjat a WestLB adózott eredményének 0,6 %-ban határozták meg, ami közel 1,1 %-ot jelent az adózatlan nyereség után (27). A díjat azonban csak nyereség esetén kell megfizetni. |
| --- | --- |

(70)

Végezetül a rendelkezésre bocsátott tőke után járó éves díjat a WestLB adózott eredményének 0,6 %-ban határozták meg, ami közel 1,1 %-ot jelent az adózatlan nyereség után (27). A díjat azonban csak nyereség esetén kell megfizetni.

| (71) | A díjazás alapját a BAKred által alapvető tőkeelemekként elismert Wfa-tőke képezi, azaz 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR). A díjat csak a tőke azon része után fizetik, amelyre a Wfa-nak lakástámogatási tevékenységének fedezéséhez nincs szüksége. Ez a rész, amely a WestLB-nek üzleti tevékenységének fedezésére rendelkezésre áll, az új tőkekövetelmények hatálybalépése után 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) volt, és azóta megemelték (28). |
| --- | --- |

(71)

A díjazás alapját a BAKred által alapvető tőkeelemekként elismert Wfa-tőke képezi, azaz 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR). A díjat csak a tőke azon része után fizetik, amelyre a Wfa-nak lakástámogatási tevékenységének fedezéséhez nincs szüksége. Ez a rész, amely a WestLB-nek üzleti tevékenységének fedezésére rendelkezésre áll, az új tőkekövetelmények hatálybalépése után 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) volt, és azóta megemelték (28).

| (72) | 3 táblázat: „lakástámogatási különtartalék” és a Wfa szavatoló tőke-igénye (a német hatóságok adatai szerint)
















  (millió DEM-ben) |
| --- | --- |
| (december 31.) | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| | | | | | | | | | | | |
| „Lakástámogatási különtartalék” | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 | 5 900 |
| Abból alapvető tőkeelemként elismert | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 | 4 000 |
| Wfa lakásépítési kölcsöneire | 1 668 | 1 490 | 1 181 | 952 | 892 | 888 | 887 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| WestLB-nek | 13 (29) | 2 510 | 2 819 | 3 048 | 3 108 | 3 112 | 3 113 | [...] | [...] | [...] | [...] (30) |

(72)

3 táblázat: „lakástámogatási különtartalék” és a Wfa szavatoló tőke-igénye (a német hatóságok adatai szerint)

(millió DEM-ben)

(december 31.)

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

„Lakástámogatási különtartalék”

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

5 900

Abból alapvető tőkeelemként elismert

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

Wfa lakásépítési kölcsöneire

1 668

1 490

1 181

952

892

888

887

[...]

[...]

[...]

[...]

WestLB-nek

13 (29)

2 510

2 819

3 048

3 108

3 112

3 113

[...]

[...]

[...]

[...] (30)

III.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

1.   A BDB PANASZA ÉS MEGJEGYZÉSEI

| (73) | A BdB véleménye szerint a „piacgazdasági befektető elvének” alkalmazása nem korlátozódik a veszteséges vagy szanálásra szorult vállalatokra. A befektető ugyanis a befektetésre vonatkozó döntéseinél nem azt nézi elsődlegesen, hogy az érintett vállalat egyáltalán jövedelmező-e, hanem hogy hozamai megfelelnek-e a piaci hozamoknak. Ha az állami tőkebefektetéseket szubvenciós szempontból csak veszteséges vállalatok esetében vizsgálnák meg, akkor ez a magánvállalkozásokkal szemben az EK-Szerződés 86. cikkének (1) bekezdésével összeegyeztethetetlen megkülönböztetés lenne. |
| --- | --- |

(73)

A BdB véleménye szerint a „piacgazdasági befektető elvének” alkalmazása nem korlátozódik a veszteséges vagy szanálásra szorult vállalatokra. A befektető ugyanis a befektetésre vonatkozó döntéseinél nem azt nézi elsődlegesen, hogy az érintett vállalat egyáltalán jövedelmező-e, hanem hogy hozamai megfelelnek-e a piaci hozamoknak. Ha az állami tőkebefektetéseket szubvenciós szempontból csak veszteséges vállalatok esetében vizsgálnák meg, akkor ez a magánvállalkozásokkal szemben az EK-Szerződés 86. cikkének (1) bekezdésével összeegyeztethetetlen megkülönböztetés lenne.

| (74) | Az EK-Szerződés 295. cikke sem támogatja, hogy a Wfa-eszközök átruházását a versenyjog hatálya alól kivegyék. A cikk értelmében az egyes országok éppenséggel szabadon képezhetnek úgynevezett „különalapot”; de amint ez egy kereskedelmi tevékenységet végző vállalatra átszáll, alkalmazni kell a versenyszabályokat. |
| --- | --- |

(74)

Az EK-Szerződés 295. cikke sem támogatja, hogy a Wfa-eszközök átruházását a versenyjog hatálya alól kivegyék. A cikk értelmében az egyes országok éppenséggel szabadon képezhetnek úgynevezett „különalapot”; de amint ez egy kereskedelmi tevékenységet végző vállalatra átszáll, alkalmazni kell a versenyszabályokat.

a)   A TŐKÉÉRT JÁRÓ MÉLTÁNYOS DÍJ

| (75) | A BdB azzal érvelt, hogy a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű elismert alapvető tőkeelemeket éppen úgy be lehet vonni üzleti tevékenység fedezésére, mint más alapvető tőkeelemeket. Ezzel egyidejűleg azt is lehetővé teszik – a szolvencia-rendelkezések értelmében –, hogy mértékük alapján további kiegészítő tőkeelemeket vonjanak be. Ily módon a tartomány az eszközátruházással a meglehetősen kevés saját tőkével rendelkező WestLB számára nem csak azt tette lehetővé, hogy ne kelljen az üzleti tevékenységét korlátoznia, hanem azt is, hogy kockázattal járó üzleti tevékenységét kiterjessze. Továbbá az az összeg, amellyel a szavatoló tőke a valós tőkeigényt meghaladja, befolyásolja a finanszírozási költségeket a tőkepiacokon. A BdB állítása szerint egy „piacgazdasági befektető” nem vinne be vállalkozásba további tőkét, ha ennek eredményei évek óta tartósan alulmaradnának, és semmi sem utalna jelentős javulásra, azaz magasabb hozamra a jövőre nézve. |
| --- | --- |

(75)

A BdB azzal érvelt, hogy a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű elismert alapvető tőkeelemeket éppen úgy be lehet vonni üzleti tevékenység fedezésére, mint más alapvető tőkeelemeket. Ezzel egyidejűleg azt is lehetővé teszik – a szolvencia-rendelkezések értelmében –, hogy mértékük alapján további kiegészítő tőkeelemeket vonjanak be. Ily módon a tartomány az eszközátruházással a meglehetősen kevés saját tőkével rendelkező WestLB számára nem csak azt tette lehetővé, hogy ne kelljen az üzleti tevékenységét korlátoznia, hanem azt is, hogy kockázattal járó üzleti tevékenységét kiterjessze. Továbbá az az összeg, amellyel a szavatoló tőke a valós tőkeigényt meghaladja, befolyásolja a finanszírozási költségeket a tőkepiacokon. A BdB állítása szerint egy „piacgazdasági befektető” nem vinne be vállalkozásba további tőkét, ha ennek eredményei évek óta tartósan alulmaradnának, és semmi sem utalna jelentős javulásra, azaz magasabb hozamra a jövőre nézve.

i.   A díjazás mértéke

| (76) | A BdB hangsúlyozta, hogy a WestLB-nek sürgősen szüksége volt további alapvető tőkeelemekre és a Wfa átruházásával ezeket 4,7 milliárd DEM-ről (2,4 milliárd EUR) 8,7 milliárd DEM-re (4,45 milliárd EUR) meg tudta emelni, majdhogynem megduplázta. A WestLB akkori szerény hozamait tekintve egyetlenegy magánbefektető se vitt volna be ilyen jelentős mennyiségű tőkét a WestLB-be. Minden magánbefektető legalább egy 0,5 %-os felárat kért volna a szokásos tőkehozam után azért, hogy az adott feltételek között tőkét bocsát a vállalkozás rendelkezésére. A BdB szerint a WestLB nyereségessége az átruházást megelőző tíz évben átlagosan 5,6 % volt (adózatlan eredmény). A nagyobb német magánbankok esetében ez a szám erre az időszakra vonatkozóan 12,4 % és 18,6 % között volt, átlagosan 16,8 % (adózatlan eredmény). Más Landesbankok 9-től 11 %-ig terjedő hozamot tudtak felmutatni. A BdB előterjesztett egy tőkehozam-számítást a német bankokra vonatkozóan, amelyet egy külső tanácsadó cég készített el a BdB megbízásából. |
| --- | --- |

(76)

A BdB hangsúlyozta, hogy a WestLB-nek sürgősen szüksége volt további alapvető tőkeelemekre és a Wfa átruházásával ezeket 4,7 milliárd DEM-ről (2,4 milliárd EUR) 8,7 milliárd DEM-re (4,45 milliárd EUR) meg tudta emelni, majdhogynem megduplázta. A WestLB akkori szerény hozamait tekintve egyetlenegy magánbefektető se vitt volna be ilyen jelentős mennyiségű tőkét a WestLB-be. Minden magánbefektető legalább egy 0,5 %-os felárat kért volna a szokásos tőkehozam után azért, hogy az adott feltételek között tőkét bocsát a vállalkozás rendelkezésére. A BdB szerint a WestLB nyereségessége az átruházást megelőző tíz évben átlagosan 5,6 % volt (adózatlan eredmény). A nagyobb német magánbankok esetében ez a szám erre az időszakra vonatkozóan 12,4 % és 18,6 % között volt, átlagosan 16,8 % (adózatlan eredmény). Más Landesbankok 9-től 11 %-ig terjedő hozamot tudtak felmutatni. A BdB előterjesztett egy tőkehozam-számítást a német bankokra vonatkozóan, amelyet egy külső tanácsadó cég készített el a BdB megbízásából.

| (77) | A hozammutató meghatározásához alkalmas módszert illetően a BdB azon a véleményen volt, hogy a referencia hozamot számtani átlagként, és nem mértani átlagként („Compound Annual Growth Rate”; CAGR) kell meghatározni. Az utóbbi módszernek ugyanis előfeltétele, hogy a befektető az osztalékot újra befekteti, és ezért ez a módszer a további hozamokat is bevonja a számításba. Az eredeti befektetési döntés azonban nem befolyásolja, hogy hogyan fektetik be az osztalékot újonnan, az új döntést az eredetitől függetlenül kell kezelni. Ezért szükséges egy számtani középértékkel dolgozó módszer. |
| --- | --- |

(77)

A hozammutató meghatározásához alkalmas módszert illetően a BdB azon a véleményen volt, hogy a referencia hozamot számtani átlagként, és nem mértani átlagként („Compound Annual Growth Rate”; CAGR) kell meghatározni. Az utóbbi módszernek ugyanis előfeltétele, hogy a befektető az osztalékot újra befekteti, és ezért ez a módszer a további hozamokat is bevonja a számításba. Az eredeti befektetési döntés azonban nem befolyásolja, hogy hogyan fektetik be az osztalékot újonnan, az új döntést az eredetitől függetlenül kell kezelni. Ezért szükséges egy számtani középértékkel dolgozó módszer.

| (78) | Ha ezzel szemben a CAGR „Compound Annual Growth Rate” módszert alkalmazzák, akkor a nagy német magánbankok adózott eredményük utáni átlaghozamait 1982-től 1992-ig 12,54 %-ban lehet meghatározni. Ennél a számításánál a BdB – saját bevallása szerint – minden lehetséges (befektetések és értékesítések közötti) tartási időt figyelembe vett az 1982-től 1992-ig terjedő időszakra vonatkozóan, hogy kizárja azokat az esetleges torzításokat, amelyek abból adódnak, hogy csupán egyetlen egy évet vesz alapul, és ez az év rendkívül magas vagy alacsony részvényárfolyamot mutat. Egyszerre több tartási idő bevonásával a részvénypiac ingadozásait ki lehet egyenlíteni. A BdB azt állította, hogy a WestLB vonatkozó értékei túl alacsonyak, mivel az elővásárlási jogok eladásból származó bevételeket nem vették figyelembe. |
| --- | --- |

(78)

Ha ezzel szemben a CAGR „Compound Annual Growth Rate” módszert alkalmazzák, akkor a nagy német magánbankok adózott eredményük utáni átlaghozamait 1982-től 1992-ig 12,54 %-ban lehet meghatározni. Ennél a számításánál a BdB – saját bevallása szerint – minden lehetséges (befektetések és értékesítések közötti) tartási időt figyelembe vett az 1982-től 1992-ig terjedő időszakra vonatkozóan, hogy kizárja azokat az esetleges torzításokat, amelyek abból adódnak, hogy csupán egyetlen egy évet vesz alapul, és ez az év rendkívül magas vagy alacsony részvényárfolyamot mutat. Egyszerre több tartási idő bevonásával a részvénypiac ingadozásait ki lehet egyenlíteni. A BdB azt állította, hogy a WestLB vonatkozó értékei túl alacsonyak, mivel az elővásárlási jogok eladásból származó bevételeket nem vették figyelembe.

| (79) | A „Capital Asset Pricing Model” (CAPM)-re vonatkozólag, amelyet a WestLB szakértői véleményében arra használt, hogy a tőkéért járó 0,6 %-os díj jogosságát alátámassza, a BdB egy saját, külső szakértői véleményt terjesztett elő. Ez a vizsgálat egy 12,21 %-os sajáttőke-hozamhoz vezetett (az 1982-1991-ig a német piacon szokásos kockázati pótlék figyelembevételével), illetve egy 14,51 %-os sajáttőke-hozamhoz (egy nagyobb kockázati díj alapulvételével), amely érték a WestLB által megjelölt díj felett van. A különbség két dologra vezethető vissza. Először is, a BdB egy magasabb kockázati pótlékot vett alapul a sajáttőkére vonatkozóan (3,16 %-ot illetve 5 %-ot). Másodsorban a BdB egy magasabb béta-értéket használt a hitelintézetek kapcsán (1,25 %). A kockázatmentes alapvető kamatláb megegyezett a WestLB számításaiban szereplővel. Az eltérő sajáttőke-hozam számítási módszerek tükrében a BdB először 14 % és 16 % közötti értéket adott meg a rendes körülmények között várható sajáttőke-hozamként. |
| --- | --- |

(79)

A „Capital Asset Pricing Model” (CAPM)-re vonatkozólag, amelyet a WestLB szakértői véleményében arra használt, hogy a tőkéért járó 0,6 %-os díj jogosságát alátámassza, a BdB egy saját, külső szakértői véleményt terjesztett elő. Ez a vizsgálat egy 12,21 %-os sajáttőke-hozamhoz vezetett (az 1982-1991-ig a német piacon szokásos kockázati pótlék figyelembevételével), illetve egy 14,51 %-os sajáttőke-hozamhoz (egy nagyobb kockázati díj alapulvételével), amely érték a WestLB által megjelölt díj felett van. A különbség két dologra vezethető vissza. Először is, a BdB egy magasabb kockázati pótlékot vett alapul a sajáttőkére vonatkozóan (3,16 %-ot illetve 5 %-ot). Másodsorban a BdB egy magasabb béta-értéket használt a hitelintézetek kapcsán (1,25 %). A kockázatmentes alapvető kamatláb megegyezett a WestLB számításaiban szereplővel. Az eltérő sajáttőke-hozam számítási módszerek tükrében a BdB először 14 % és 16 % közötti értéket adott meg a rendes körülmények között várható sajáttőke-hozamként.

| (80) | A továbbiakban a BdB kifejtette, hogy egy vállalkozás kisebbségi tulajdonnal rendelkező magánrészvényese nem fektetne be további tőkét az adott vállalkozásba anélkül, hogy részesedésének megemelését ne követelné. Csak ily módon tudna megfelelően részesedni a vállalat nyereségéből és nagyobb befolyást gyakorolni arra. |
| --- | --- |

(80)

A továbbiakban a BdB kifejtette, hogy egy vállalkozás kisebbségi tulajdonnal rendelkező magánrészvényese nem fektetne be további tőkét az adott vállalkozásba anélkül, hogy részesedésének megemelését ne követelné. Csak ily módon tudna megfelelően részesedni a vállalat nyereségéből és nagyobb befolyást gyakorolni arra.

| (81) | A BdB hangsúlyozta, hogy a WestLB részvényesei közötti megállapodásnak – amelyben a Wfa-tőkét szavatolás szempontjából egyéb szavatoló tőkeelemek után sorolták – valójában nincs jelentősége, mivel a tartománynak az intézményi felelősség értelmében eleve kötelessége, hogy pénzügyi nehézségek esetén, tőkét vigyen be a WestLB-be. Ezzel, mint a WestLB tulajdonosa nem csak ennek forrásai, hanem azon felül a saját maga által bevitt Wfa-sajáttőke tekintetében is szavatol, minden ellenszolgáltatás nélkül. Ez azt jelenti, hogy az átruházott tőke kockázatcsökkenése a tartománynak, mint WestLB-tulajdonosnak kockázatnövekedést eredményez. A Wfa eszközök kockázati profilja tehát nem különbözik a szokványos sajáttőkéétől. |
| --- | --- |

(81)

A BdB hangsúlyozta, hogy a WestLB részvényesei közötti megállapodásnak – amelyben a Wfa-tőkét szavatolás szempontjából egyéb szavatoló tőkeelemek után sorolták – valójában nincs jelentősége, mivel a tartománynak az intézményi felelősség értelmében eleve kötelessége, hogy pénzügyi nehézségek esetén, tőkét vigyen be a WestLB-be. Ezzel, mint a WestLB tulajdonosa nem csak ennek forrásai, hanem azon felül a saját maga által bevitt Wfa-sajáttőke tekintetében is szavatol, minden ellenszolgáltatás nélkül. Ez azt jelenti, hogy az átruházott tőke kockázatcsökkenése a tartománynak, mint WestLB-tulajdonosnak kockázatnövekedést eredményez. A Wfa eszközök kockázati profilja tehát nem különbözik a szokványos sajáttőkéétől.

| (82) | A pénzügyi piac sajáttőke-eszközeivel való összehasonlítás során, amit Németország és a WestLB is elvégzett, a BdB kifejtette, hogy a nyereségrészesedést biztosító jogokat és a „cumulative perpetual stock”-ot nem lehet a Wfa-eszközökkel összehasonlítani. Először is azért nem, mert ezeket nem ismerik el alapvető tőkeelemekként (a „cumulative perpetual stock”-ot Németországban még kiegészítő tőkeelemekként sem). Viszont a Wfa-eszközök alapvető tőkeelemeknek minősülnek, ezért további kiegészítő tőkeelemek bevonását teszik lehetővé. Másodsorban az említett eszközök meghatározott időre szólnak, és a nyereségrészesedést biztosító jogok kiegészítő tőkeelemekként való minősítésüket lejártuk előtt két évvel elveszítik. A Wfa-eszközök ezzel szemben korlátlan ideig a WestLB rendelkezésére állnak. Harmadsorban az ilyen eszközök rendes körülmények között a bank szavatoló tőkéjének csupán egy meghatározott részét teszik ki, és egy jelentős mértékű alapvető tőke meglétét feltételezik. Negyedsorban a tőkepiac eszközeit piacokon értékesítik, így a befektető befektetési tevékenységét akkor hagyhatná abba, amikor akarja. A tartomány ezt nem teheti meg. Ezért ellentételezésként egy magán befektető – azért, hogy efféle üzleti lehetőségektől elesik – legalább egy 0,5 %-os felárat követelne a hozam után. |
| --- | --- |

(82)

A pénzügyi piac sajáttőke-eszközeivel való összehasonlítás során, amit Németország és a WestLB is elvégzett, a BdB kifejtette, hogy a nyereségrészesedést biztosító jogokat és a „cumulative perpetual stock”-ot nem lehet a Wfa-eszközökkel összehasonlítani. Először is azért nem, mert ezeket nem ismerik el alapvető tőkeelemekként (a „cumulative perpetual stock”-ot Németországban még kiegészítő tőkeelemekként sem). Viszont a Wfa-eszközök alapvető tőkeelemeknek minősülnek, ezért további kiegészítő tőkeelemek bevonását teszik lehetővé. Másodsorban az említett eszközök meghatározott időre szólnak, és a nyereségrészesedést biztosító jogok kiegészítő tőkeelemekként való minősítésüket lejártuk előtt két évvel elveszítik. A Wfa-eszközök ezzel szemben korlátlan ideig a WestLB rendelkezésére állnak. Harmadsorban az ilyen eszközök rendes körülmények között a bank szavatoló tőkéjének csupán egy meghatározott részét teszik ki, és egy jelentős mértékű alapvető tőke meglétét feltételezik. Negyedsorban a tőkepiac eszközeit piacokon értékesítik, így a befektető befektetési tevékenységét akkor hagyhatná abba, amikor akarja. A tartomány ezt nem teheti meg. Ezért ellentételezésként egy magán befektető – azért, hogy efféle üzleti lehetőségektől elesik – legalább egy 0,5 %-os felárat követelne a hozam után.

| (83) | A BdB néhány nagyobb német magánbankra és szolvencia-mutatójukra vonatkozó adatokat is benyújtott a Bizottságnak, amelyek az 1990-es évtől kezdődő időszakra vonatkoznak. Az adatokból kitűnik, hogy a német bankok alapvető tőkeelemei a 90-es évek elején nem hibrid tőkeeszközök voltak (legalábbis ezeket nem sorolták be az alapvető tőkeelemek közé). Továbbá az a következtetés is levonható, hogy ezek a hitelintézetek általában a szolvencia-mutatójukkal jelentősen az előírt 4 %-os minimális érték felett voltak az alapvető tőkeelemek, valamint a 8 %-os összes szavatoló tőkére vonatkozó érték tekintetében. |
| --- | --- |

(83)

A BdB néhány nagyobb német magánbankra és szolvencia-mutatójukra vonatkozó adatokat is benyújtott a Bizottságnak, amelyek az 1990-es évtől kezdődő időszakra vonatkoznak. Az adatokból kitűnik, hogy a német bankok alapvető tőkeelemei a 90-es évek elején nem hibrid tőkeeszközök voltak (legalábbis ezeket nem sorolták be az alapvető tőkeelemek közé). Továbbá az a következtetés is levonható, hogy ezek a hitelintézetek általában a szolvencia-mutatójukkal jelentősen az előírt 4 %-os minimális érték felett voltak az alapvető tőkeelemek, valamint a 8 %-os összes szavatoló tőkére vonatkozó érték tekintetében.

| (84) | A BdB érintette a WestLB részvényesei között kötött keretmegállapodást is, amely szerint a Wfa-eszközök csak hátrasoroltan, az egyéb szavatoló sajáttőke-elemek után szavatolnak. Mivel az „egyéb szavatoló sajáttőke” kifejezés a kiegészítő tőkeelemekre, mint például nyereségrészesedést biztosító jogokra és hátrasorolt kölcsönökre vonatkozik, és ezzel ezeket hátrányos helyzetbe kényszeríti, így ez a megállapodás „harmadik személy kárára kötött szerződésként” tekinthető és semmis. A Wfa-„különtartalék” kockázata ezért nagyobb, mint a nyereségrészesedést biztosító jogoké és a hátrasorolt kölcsönöké. |
| --- | --- |

(84)

A BdB érintette a WestLB részvényesei között kötött keretmegállapodást is, amely szerint a Wfa-eszközök csak hátrasoroltan, az egyéb szavatoló sajáttőke-elemek után szavatolnak. Mivel az „egyéb szavatoló sajáttőke” kifejezés a kiegészítő tőkeelemekre, mint például nyereségrészesedést biztosító jogokra és hátrasorolt kölcsönökre vonatkozik, és ezzel ezeket hátrányos helyzetbe kényszeríti, így ez a megállapodás „harmadik személy kárára kötött szerződésként” tekinthető és semmis. A Wfa-„különtartalék” kockázata ezért nagyobb, mint a nyereségrészesedést biztosító jogoké és a hátrasorolt kölcsönöké.

| (85) | Ezen érveket figyelembe véve a BdB arra jutott, hogy a WestLB által fizetett 0,6 %-os díj nem felel meg a piaci helyzetnek. Tekintettel arra, hogy a WestLB-nek likvid eszközöket kellett beszereznie ahhoz, hogy a Wfa-eszközöket teljesen ki tudja használni és amiatt, hogy a megnövekedett tartalékokból nem részesült, mivel a tartomány részesedése a WestLB-ben nem növekedett. Így a BdB a díjat először 14 és 17 % között határozta meg, amelyet („tényleges hozamot”) az egész 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) elismert összeg után kell fizetni. |
| --- | --- |

(85)

Ezen érveket figyelembe véve a BdB arra jutott, hogy a WestLB által fizetett 0,6 %-os díj nem felel meg a piaci helyzetnek. Tekintettel arra, hogy a WestLB-nek likvid eszközöket kellett beszereznie ahhoz, hogy a Wfa-eszközöket teljesen ki tudja használni és amiatt, hogy a megnövekedett tartalékokból nem részesült, mivel a tartomány részesedése a WestLB-ben nem növekedett. Így a BdB a díjat először 14 és 17 % között határozta meg, amelyet („tényleges hozamot”) az egész 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) elismert összeg után kell fizetni.

ii.   Likviditási hátrányok

| (86) | Panaszában a BdB elismerte a „likviditási hátrányokat”, ami miatt a méltányos tőkehozam kiszámításánál 7 %-ot le kell vonni. Mivel a sajáttőke mérleget nem érintő olyan ügyletek fedezetére is szolgál, amelyek esetén nincs szükség likvid eszközökre, úgy ezt a 7 %-os levonást csökkenteni kell. |
| --- | --- |

(86)

Panaszában a BdB elismerte a „likviditási hátrányokat”, ami miatt a méltányos tőkehozam kiszámításánál 7 %-ot le kell vonni. Mivel a sajáttőke mérleget nem érintő olyan ügyletek fedezetére is szolgál, amelyek esetén nincs szükség likvid eszközökre, úgy ezt a 7 %-os levonást csökkenteni kell.

| (87) | A Bizottság az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése alapján megindítandó eljárásról szóló határozatára vonatkozóan megjegyzi a BdB, hogy a „likviditási hátrányok”-at a Wfa-eszközökért járó méltányos térítés megállapításánál nem kell figyelembe venni. A vélt likviditási hátrányt már kompenzálták azzal, hogy a Wfa-eszközöket 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) készpénzértékre diszkontálták. Továbbá különböző bankügyleteknél – mint például a kezességvállalásnál – nem előfeltétel a likviditás. Tehát, ha bárminemű likviditásból származó hátrányt számításba akarnak venni, akkor az csak egy 2,7 %-os levonás lehet, ami annak az ellenszolgáltatása, hogy a Wfa-eszközöket nem jövedelmező üzleti tevékenységbe vonták be. Erre vonatkozóan a BdB egy külső szakértő véleményét nyújtotta be. |
| --- | --- |

(87)

A Bizottság az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése alapján megindítandó eljárásról szóló határozatára vonatkozóan megjegyzi a BdB, hogy a „likviditási hátrányok”-at a Wfa-eszközökért járó méltányos térítés megállapításánál nem kell figyelembe venni. A vélt likviditási hátrányt már kompenzálták azzal, hogy a Wfa-eszközöket 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) készpénzértékre diszkontálták. Továbbá különböző bankügyleteknél – mint például a kezességvállalásnál – nem előfeltétel a likviditás. Tehát, ha bárminemű likviditásból származó hátrányt számításba akarnak venni, akkor az csak egy 2,7 %-os levonás lehet, ami annak az ellenszolgáltatása, hogy a Wfa-eszközöket nem jövedelmező üzleti tevékenységbe vonták be. Erre vonatkozóan a BdB egy külső szakértő véleményét nyújtotta be.

| (88) | A BdB továbbá kifejtette, hogy a refinanszírozási költségeket a WestLB 7,5 %-kal túl magas értékben határozta meg. A refinanszírozási eszközök átlagos piaci kamatának az érintett időszakra vonatkozó vizsgálata alapján, valamint a WestLB mérlegfelépítését alapul véve a WestLB refinanszírozási kulcsa az 1992-től 1996-ig terjedő időszakra vonatkozóan 6,07 és 6,54 % közötti átlagérték. A BdB eljuttatott a Bizottsághoz néhány adatot német magánbank refinanszírozási költségeivel kapcsolatban, amelyek a Wfa-átruházás időszakára vonatkoznak; ezek az értékek jóval a 7,5 % érték alatt vannak, amelyet a WestLB az eljárás egy korábbi szakaszában méltányos refinanszírozási költségként megadott. A BdB úgy véli, hogy az adózatlan és adózott eredmények szerinti értékek között különbséget kell tenni. A refinanszírozási költségek csökkentik az adóköteles nyereséget. Amennyiben a refinanszírozási költségeket figyelembe veszik, úgy a megfelelő refinanszírozási kulcsokat az adózott eredmény alapján kell megállapítani. |
| --- | --- |

(88)

A BdB továbbá kifejtette, hogy a refinanszírozási költségeket a WestLB 7,5 %-kal túl magas értékben határozta meg. A refinanszírozási eszközök átlagos piaci kamatának az érintett időszakra vonatkozó vizsgálata alapján, valamint a WestLB mérlegfelépítését alapul véve a WestLB refinanszírozási kulcsa az 1992-től 1996-ig terjedő időszakra vonatkozóan 6,07 és 6,54 % közötti átlagérték. A BdB eljuttatott a Bizottsághoz néhány adatot német magánbank refinanszírozási költségeivel kapcsolatban, amelyek a Wfa-átruházás időszakára vonatkoznak; ezek az értékek jóval a 7,5 % érték alatt vannak, amelyet a WestLB az eljárás egy korábbi szakaszában méltányos refinanszírozási költségként megadott. A BdB úgy véli, hogy az adózatlan és adózott eredmények szerinti értékek között különbséget kell tenni. A refinanszírozási költségek csökkentik az adóköteles nyereséget. Amennyiben a refinanszírozási költségeket figyelembe veszik, úgy a megfelelő refinanszírozási kulcsokat az adózott eredmény alapján kell megállapítani.

iii.   Tőkealap a díjszámításhoz

| (89) | Amint az fentebb említésre került, a BdB indítványozta, hogy a méltányos díjat az egész 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) alapvető tőkeelemként elismert összegre vonatkozóan fizessék. Azonban észrevételeiben fenntartotta, hogy nem csak ez a BAKred által alapvető tőkeelemként elismert összeg jelentett hasznot a WestLB-nek, hanem az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg értékű „többletösszeg” is. Bár ez utóbbi összeggel nem lehet üzleteket fedezni, de azt a mérlegben saját tőkeként tüntetik fel. Hitelminősítő intézetek és befektetők nem az elismert alapvető tőkeelemeket, hanem a mérlegben kimutatott összes sajáttőkét veszik figyelembe, mivel arra irányuló szokásos becsléseikhez, hogy mekkora tőke áll veszteségek fedezéséhez rendelkezésre, ezek szolgálnak alapul. Ez azt jelenti, hogy ez az összeg a WestLB fizetőképességét oly mértékben megnöveli, hogy azért egy garanciadíjhoz hasonló díjat kell fizetni. |
| --- | --- |

(89)

Amint az fentebb említésre került, a BdB indítványozta, hogy a méltányos díjat az egész 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) alapvető tőkeelemként elismert összegre vonatkozóan fizessék. Azonban észrevételeiben fenntartotta, hogy nem csak ez a BAKred által alapvető tőkeelemként elismert összeg jelentett hasznot a WestLB-nek, hanem az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg értékű „többletösszeg” is. Bár ez utóbbi összeggel nem lehet üzleteket fedezni, de azt a mérlegben saját tőkeként tüntetik fel. Hitelminősítő intézetek és befektetők nem az elismert alapvető tőkeelemeket, hanem a mérlegben kimutatott összes sajáttőkét veszik figyelembe, mivel arra irányuló szokásos becsléseikhez, hogy mekkora tőke áll veszteségek fedezéséhez rendelkezésre, ezek szolgálnak alapul. Ez azt jelenti, hogy ez az összeg a WestLB fizetőképességét oly mértékben megnöveli, hogy azért egy garanciadíjhoz hasonló díjat kell fizetni.

iv.   Szoros együttműködés

| (90) | A BdB szerint az állítólagos pozitív kölcsönhatások nem valódi okai az eszközátruházásnak. Ez abból is egyértelmű, hogy az átruházási törvényben az intézkedést azzal indokolták, hogy ezzel szerették volna a WestLB versenyhelyzetét növelni és megállapodtak abban, hogy ezután pénzbeli díjazás jár. |
| --- | --- |

(90)

A BdB szerint az állítólagos pozitív kölcsönhatások nem valódi okai az eszközátruházásnak. Ez abból is egyértelmű, hogy az átruházási törvényben az intézkedést azzal indokolták, hogy ezzel szerették volna a WestLB versenyhelyzetét növelni és megállapodtak abban, hogy ezután pénzbeli díjazás jár.

| (91) | Továbbá a BdB felvetette azt a kérdést, hogy hogyan jelentkezik a szoros együttműködés, ha a Wfa és WestLB kereskedelmi tevékenységeit gazdaságilag, szervezetileg és személyzetileg elkülönítve végzi, ahogyan ezt az idevágó jogszabályokban előírták. Amennyiben a Wfa tevékenységét illetően szoros együttműködés jelentkezne, úgy az csökkentené a lakásépítés támogatásának költségeit, amit viszont nem lehet olyan „díjnak” tekinteni, amit a tartomány a WestLB-től kap. |
| --- | --- |

(91)

Továbbá a BdB felvetette azt a kérdést, hogy hogyan jelentkezik a szoros együttműködés, ha a Wfa és WestLB kereskedelmi tevékenységeit gazdaságilag, szervezetileg és személyzetileg elkülönítve végzi, ahogyan ezt az idevágó jogszabályokban előírták. Amennyiben a Wfa tevékenységét illetően szoros együttműködés jelentkezne, úgy az csökkentené a lakásépítés támogatásának költségeit, amit viszont nem lehet olyan „díjnak” tekinteni, amit a tartomány a WestLB-től kap.

b)   ADÓZÁSI SZEMPONTOK

| (92) | A BdB kifejtette, hogy a Wfa-eszközök az átruházásuk után is adómentesek, társasági, vagyon- és iparűzési adó vonatkozásában. A közjogi hitelintézeteknek nyújtott adómentességek azonban csak akkor indokoltak, ha ezek kizárólag támogatási tevékenységet végeznek, és így az adóköteles magán-hitelintézetekkel nem állnak versenyben. |
| --- | --- |

(92)

A BdB kifejtette, hogy a Wfa-eszközök az átruházásuk után is adómentesek, társasági, vagyon- és iparűzési adó vonatkozásában. A közjogi hitelintézeteknek nyújtott adómentességek azonban csak akkor indokoltak, ha ezek kizárólag támogatási tevékenységet végeznek, és így az adóköteles magán-hitelintézetekkel nem állnak versenyben.

| (93) | A BdB véleménye szerint egy hagyományos értelemben vett olyan banknak, amely tőkéjét megnöveli, annak a megnövelt tőke után évi 0,6 %-os vagyonadót és 0,8 %-os iparűzési adót kell fizetnie. Ezért más bankokkal szemben a WestLB kiváltságos helyzetben van. A társasági adómentesség közvetve kedvez a WestLB-nek. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében az adómentesség állami támogatásnak minősül. |
| --- | --- |

(93)

A BdB véleménye szerint egy hagyományos értelemben vett olyan banknak, amely tőkéjét megnöveli, annak a megnövelt tőke után évi 0,6 %-os vagyonadót és 0,8 %-os iparűzési adót kell fizetnie. Ezért más bankokkal szemben a WestLB kiváltságos helyzetben van. A társasági adómentesség közvetve kedvez a WestLB-nek. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében az adómentesség állami támogatásnak minősül.

c)   KÖTELEZETTSÉGEK ELENGEDÉSE

| (94) | Az átruházás előtt a Wfa 7,3 milliárd DEM (3,77 milliárd EUR) összegű, a tartománnyal szemben fennálló tartozását elengedték. A tartomány eltekintett a Wfa felelősségi kötelezettségétől anélkül, hogy ezért a Wfa-tól vagy a WestLB-től díjat követelt volna. Egy piacgazdasági befektető egy ilyenfajta elállásért térítést követelt volna. A felelősségi kötelezettségről való lemondás döntő feltétele volt annak, hogy a 4 milliárd DEM (2,5 milliárd EUR) összeget a BAKred alapvető tőkeelemekként elismerje. Ezért ez a kötelezettség-elengedés éppen jókor jött a WestLB számára. |
| --- | --- |

(94)

Az átruházás előtt a Wfa 7,3 milliárd DEM (3,77 milliárd EUR) összegű, a tartománnyal szemben fennálló tartozását elengedték. A tartomány eltekintett a Wfa felelősségi kötelezettségétől anélkül, hogy ezért a Wfa-tól vagy a WestLB-től díjat követelt volna. Egy piacgazdasági befektető egy ilyenfajta elállásért térítést követelt volna. A felelősségi kötelezettségről való lemondás döntő feltétele volt annak, hogy a 4 milliárd DEM (2,5 milliárd EUR) összeget a BAKred alapvető tőkeelemekként elismerje. Ezért ez a kötelezettség-elengedés éppen jókor jött a WestLB számára.

2.   MÁS ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

| (95) | A WestLB és a BdB mellett még két érdekelt fél tett észrevételt a Bizottságnak az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatára vonatkozóan. |
| --- | --- |

(95)

A WestLB és a BdB mellett még két érdekelt fél tett észrevételt a Bizottságnak az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatára vonatkozóan.

a)   ASSOCIATION FRANÇAISE DES BANQUES

| (96) | A francia bankszövetség, az Association Française des Banques kifejtette, hogy a WestLB-re történt szavatoló tőke-átruházás, amiért csak egy jelentéktelen térítési díjat követeltek, valamint a tartomány bankért vállalt kezessége versenytorzításhoz vezetett a francia hitelintézetek rovására. Mivel a WestLB részvényesei egy olyan tőkehozamot követeltek, ami lényegesen a szokásos szint alatt van, ezért a WestLB szolgáltatásait a költségek alatti áron tudja nyújtani („dömping”). A szavatoló felelősség miatt a WestLB-t az „AAA” kategóriába sorolták fizetőképesség szempontjából, amely igen kedvező feltételeket jelent a piacokon történő refinanszírozásánál. |
| --- | --- |

(96)

A francia bankszövetség, az Association Française des Banques kifejtette, hogy a WestLB-re történt szavatoló tőke-átruházás, amiért csak egy jelentéktelen térítési díjat követeltek, valamint a tartomány bankért vállalt kezessége versenytorzításhoz vezetett a francia hitelintézetek rovására. Mivel a WestLB részvényesei egy olyan tőkehozamot követeltek, ami lényegesen a szokásos szint alatt van, ezért a WestLB szolgáltatásait a költségek alatti áron tudja nyújtani („dömping”). A szavatoló felelősség miatt a WestLB-t az „AAA” kategóriába sorolták fizetőképesség szempontjából, amely igen kedvező feltételeket jelent a piacokon történő refinanszírozásánál.

| (97) | A WestLB ezen előnyei hátrányos helyzetbe szorították a Németországban tevékenykedő bankokat. Ezzel egyidejűleg a WestLB e különleges helyzetből adódóan Franciaországban kiterjesztheti üzleti tevékenységét, különösen a települési önkormányzatok finanszírozásának területén. A bankszektorban Németországra, Franciaországra és más tagállamokra vonatkozóan ezért versenytorzításról beszélhetünk. |
| --- | --- |

(97)

A WestLB ezen előnyei hátrányos helyzetbe szorították a Németországban tevékenykedő bankokat. Ezzel egyidejűleg a WestLB e különleges helyzetből adódóan Franciaországban kiterjesztheti üzleti tevékenységét, különösen a települési önkormányzatok finanszírozásának területén. A bankszektorban Németországra, Franciaországra és más tagállamokra vonatkozóan ezért versenytorzításról beszélhetünk.

b)   BRITISH BANKERS' ASSOCIATION

| (98) | A brit bankszövetség (British Bankers' Association) kifejtette, hogy a WestLB Németországon belül és az egész közös piacon a nem német bankok aktív versenytársaként van jelen. A WestLB-nek nyújtott támogatások ezért torzították a Közösségen belüli kereskedelmet. Ezért felszólítják a Bizottságot arra, hogy a belső piac elveit érvényesítse, és köztulajdonban lévő bankokkal ne tegyen kivételt a Szerződés versenyjogi rendelkezéseivel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(98)

A brit bankszövetség (British Bankers' Association) kifejtette, hogy a WestLB Németországon belül és az egész közös piacon a nem német bankok aktív versenytársaként van jelen. A WestLB-nek nyújtott támogatások ezért torzították a Közösségen belüli kereskedelmet. Ezért felszólítják a Bizottságot arra, hogy a belső piac elveit érvényesítse, és köztulajdonban lévő bankokkal ne tegyen kivételt a Szerződés versenyjogi rendelkezéseivel kapcsolatban.

3.   A WESTLB MEGJEGYZÉSEI

| (99) | A Bizottságnak az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatának közzétételét követően a WestLB megküldte a Bizottságnak Németország észrevételeinek másolatát és kijelentette, hogy az abban foglaltakkal teljes mértékben egyetért, ezért álláspontját csak röviden fejti ki. |
| --- | --- |

(99)

A Bizottságnak az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatának közzétételét követően a WestLB megküldte a Bizottságnak Németország észrevételeinek másolatát és kijelentette, hogy az abban foglaltakkal teljes mértékben egyetért, ezért álláspontját csak röviden fejti ki.

a)   ÁLTALÁNOS MEGJEGYZÉSEK AZ ESZKÖZÁTRUHÁZÁSSAL KAPCSOLATBAN

| (100) | A WestLB véleménye szerint a „piacgazdasági befektető elve” nem alkalmazható a gazdaságilag egészséges és jövedelmező vállalatokra. Ezt a Bíróság is megerősítette, amely ezt az elvet mindig csak akkor alkalmazza, ha a kérdéses vállalat a befektetési döntés idején már régóta jelentős veszteségeket könyvel el, és olyan ágazatban tevékenykedik, amely strukturális többletkapacitással rendelkezik. Az ítélkezési gyakorlatban nem megalapozott, hogy egészséges vállalatokra is alkalmazzák ezt az elvet. |
| --- | --- |

(100)

A WestLB véleménye szerint a „piacgazdasági befektető elve” nem alkalmazható a gazdaságilag egészséges és jövedelmező vállalatokra. Ezt a Bíróság is megerősítette, amely ezt az elvet mindig csak akkor alkalmazza, ha a kérdéses vállalat a befektetési döntés idején már régóta jelentős veszteségeket könyvel el, és olyan ágazatban tevékenykedik, amely strukturális többletkapacitással rendelkezik. Az ítélkezési gyakorlatban nem megalapozott, hogy egészséges vállalatokra is alkalmazzák ezt az elvet.

| (101) | A Wfa eszközeit – különleges feladata révén – nem lehet a szokványos szavatoló tőkeelemekhez hasonlítani. A más célra nem használható Wfa-eszközöknek a WestLB-re történő átruházása az eszközök gazdasági szempontból legésszerűbb felhasználása volt. Az eszközátruházással a tartomány optimálisan hasznosította azokat az eszközöket, amelyeknek kizárólag lakásépítés támogatását szabad szolgálniuk. Egy magántulajdonos is hasonlóképpen cselekedett volna. |
| --- | --- |

(101)

A Wfa eszközeit – különleges feladata révén – nem lehet a szokványos szavatoló tőkeelemekhez hasonlítani. A más célra nem használható Wfa-eszközöknek a WestLB-re történő átruházása az eszközök gazdasági szempontból legésszerűbb felhasználása volt. Az eszközátruházással a tartomány optimálisan hasznosította azokat az eszközöket, amelyeknek kizárólag lakásépítés támogatását szabad szolgálniuk. Egy magántulajdonos is hasonlóképpen cselekedett volna.

| (102) | A WestLB álláspontja szerint a tartomány részesedésének megemelése az eszközátruházást követően nemcsak szükségtelen, hanem a Wfa-eszközök különleges kockázati profiljával összeegyeztethetetlen lett volna. A likviditási hiánya miatt nem lehet más tőkebevonással összehasonlítani. A piacon más tulajdoni részesedést jelentő eszközöknek sincs szavazati joguk. |
| --- | --- |

(102)

A WestLB álláspontja szerint a tartomány részesedésének megemelése az eszközátruházást követően nemcsak szükségtelen, hanem a Wfa-eszközök különleges kockázati profiljával összeegyeztethetetlen lett volna. A likviditási hiánya miatt nem lehet más tőkebevonással összehasonlítani. A piacon más tulajdoni részesedést jelentő eszközöknek sincs szavazati joguk.

| (103) | Mivel a tartománynak kifizetett díj mértéke méltányos, így nem kell a WestLB nyereségességét fokozni. Az sem világos, hogy miért kellene egy „piacgazdasági befektetőnek” egy bizonyos mértékű nyereség elérését megkövetelnie csak azért, mert egy jövedelmező vállalatba fektetett be. Mivel a WestLB eddig nyereséges volt, ezért nincs szükség szerkezetátalakítási tervre. Ilyen tervet a Bíróság csak akkor kér, ha veszteséges vállalatnak nyújtott szerkezetátalakítási támogatásról van szó. |
| --- | --- |

(103)

Mivel a tartománynak kifizetett díj mértéke méltányos, így nem kell a WestLB nyereségességét fokozni. Az sem világos, hogy miért kellene egy „piacgazdasági befektetőnek” egy bizonyos mértékű nyereség elérését megkövetelnie csak azért, mert egy jövedelmező vállalatba fektetett be. Mivel a WestLB eddig nyereséges volt, ezért nincs szükség szerkezetátalakítási tervre. Ilyen tervet a Bíróság csak akkor kér, ha veszteséges vállalatnak nyújtott szerkezetátalakítási támogatásról van szó.

b)   A TŐKÉÉRT JÁRÓ MÉLTÁNYOS JUTTATÁS

| (104) | A WestLB véleménye szerint a Wfa-tőke után fizetett díj méltányos. Ennek alátámasztása érdekében a WestLB egy, a díjazás értékelésével megbízott beruházási bank szakvéleményét nyújtotta be. A szakértői véleményben összehasonlították a Wfa-eszközök és a tőkepiacon megtalálható más tulajdoni részesedést jelentő intézmények kockázati profilját. Arra az eredményre jutottak, hogy a Wfa-különtartalék után 0,9-1,4 %-os díj jár. Ennek megfelelnek a WestLB Wfa-eszközök használata során 1,1 %-os (adózatlan eredmény) keletkező költségei. A WestLB hangsúlyozza, hogy a Wfa-eszközök használatával még további refinanszírozási költségek keletkeznének, amelyeket a különböző dokumentumokban 7,5–9,3 % értékben adtak meg. |
| --- | --- |

(104)

A WestLB véleménye szerint a Wfa-tőke után fizetett díj méltányos. Ennek alátámasztása érdekében a WestLB egy, a díjazás értékelésével megbízott beruházási bank szakvéleményét nyújtotta be. A szakértői véleményben összehasonlították a Wfa-eszközök és a tőkepiacon megtalálható más tulajdoni részesedést jelentő intézmények kockázati profilját. Arra az eredményre jutottak, hogy a Wfa-különtartalék után 0,9-1,4 %-os díj jár. Ennek megfelelnek a WestLB Wfa-eszközök használata során 1,1 %-os (adózatlan eredmény) keletkező költségei. A WestLB hangsúlyozza, hogy a Wfa-eszközök használatával még további refinanszírozási költségek keletkeznének, amelyeket a különböző dokumentumokban 7,5–9,3 % értékben adtak meg.

| (105) | Továbbá a WestLB úgy véli, hogy a BdB által a német bankok tőkehozamáról előterjesztett adatok nem helytállóak. A számításnál alapul vett befektetési időszak a sajátosan alakuló tőzsdei árfolyamok miatt magasabb hozamokat eredményezett. A BdB által használt számtani átlag nem vezetett megfelelő eredményre, sokkal inkább a mértani átlagot kellett volna figyelembe vennie („compound annual growth rate”). A BdB számításai során olyan befektetési időszakokat vett figyelembe, amelyek az 1992-ben hozott befektetési döntés szempontjából irrelevánsak voltak, és – csak azért, hogy minden lehetséges tartási időt figyelembe vegyen – az egyes éveket többször is felsorolta. A BdB által a német nagybankok átlagos tőkehozamának kiszámításánál bevont hitelintézeteket eltérő alapvető üzleti tevékenységük miatt nem lehet a WestLB-vel összehasonlítani. Ha ezekkel a tényezőkkel a BdB által említett 16,6 %-os átlagos hozamot korrigáljuk, akkor 5,8 %-os értéket kapunk. |
| --- | --- |

(105)

Továbbá a WestLB úgy véli, hogy a BdB által a német bankok tőkehozamáról előterjesztett adatok nem helytállóak. A számításnál alapul vett befektetési időszak a sajátosan alakuló tőzsdei árfolyamok miatt magasabb hozamokat eredményezett. A BdB által használt számtani átlag nem vezetett megfelelő eredményre, sokkal inkább a mértani átlagot kellett volna figyelembe vennie („compound annual growth rate”). A BdB számításai során olyan befektetési időszakokat vett figyelembe, amelyek az 1992-ben hozott befektetési döntés szempontjából irrelevánsak voltak, és – csak azért, hogy minden lehetséges tartási időt figyelembe vegyen – az egyes éveket többször is felsorolta. A BdB által a német nagybankok átlagos tőkehozamának kiszámításánál bevont hitelintézeteket eltérő alapvető üzleti tevékenységük miatt nem lehet a WestLB-vel összehasonlítani. Ha ezekkel a tényezőkkel a BdB által említett 16,6 %-os átlagos hozamot korrigáljuk, akkor 5,8 %-os értéket kapunk.

c)   SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS

| (106) | A Wfa átruházása a WestLB-re jelentős költségcsökkenést jelentett a Wfa-ra nézve. Az első két évben 53 személlyel tudták csökkenteni a Wfa foglalkoztatottainak a számát (a létszám ezt megelőzően 588 volt: a „régi Wfa” dolgozói és a WestLB lakásépítési részlegének munkatársaiból tevődött össze, a személyzeti költségeket az átruházás előtt a Wfa viselte). Az első években a „pozitív kölcsönhatás” évente 13 millió DEM-t (7 millió EUR) jelentett a Wfa-nak. A személyzeti leépítések tovább folytatódtak, úgy hogy az így keletkezett megtakarítások 1997-től kezdődően állítólag évente 25 millió DEM-et (13 millió EUR) tettek ki. Ezeket az összegeket kizárólag a tartomány lakásépítési támogatására használták fel. Egy másik iratban évi 35 millió DEM (18 EUR) értékben határozzák meg a szoros együttműködés értékét. |
| --- | --- |

(106)

A Wfa átruházása a WestLB-re jelentős költségcsökkenést jelentett a Wfa-ra nézve. Az első két évben 53 személlyel tudták csökkenteni a Wfa foglalkoztatottainak a számát (a létszám ezt megelőzően 588 volt: a „régi Wfa” dolgozói és a WestLB lakásépítési részlegének munkatársaiból tevődött össze, a személyzeti költségeket az átruházás előtt a Wfa viselte). Az első években a „pozitív kölcsönhatás” évente 13 millió DEM-t (7 millió EUR) jelentett a Wfa-nak. A személyzeti leépítések tovább folytatódtak, úgy hogy az így keletkezett megtakarítások 1997-től kezdődően állítólag évente 25 millió DEM-et (13 millió EUR) tettek ki. Ezeket az összegeket kizárólag a tartomány lakásépítési támogatására használták fel. Egy másik iratban évi 35 millió DEM (18 EUR) értékben határozzák meg a szoros együttműködés értékét.

| (107) | Az átruházással a WestLB átvállalta azt a 33 millió DEM (17 millió EUR) értékű, a Wfa-alkalmazottak nyugdíjrendszerének módosítására irányuló költséget, és amit a megfelelő szövetségi és tartományi nyugdíjbiztosító intézeteknek ki is fizetett. Ez a kifizetés a későbbiekben csökkentette a Wfa költségeit. |
| --- | --- |

(107)

Az átruházással a WestLB átvállalta azt a 33 millió DEM (17 millió EUR) értékű, a Wfa-alkalmazottak nyugdíjrendszerének módosítására irányuló költséget, és amit a megfelelő szövetségi és tartományi nyugdíjbiztosító intézeteknek ki is fizetett. Ez a kifizetés a későbbiekben csökkentette a Wfa költségeit.

d)   ADÓMENTESSÉGEK

| (108) | A WestLB állítása szerint a Wfa bizonyos adók alóli mentessége megfelel a német adórendszernek, amely szerint a kérdéses adók vonatkozásában olyan intézmények, amelyek közhasznú célokat szolgálnak, és nem versenyeznek adóköteles intézményekkel, adómentességet élveznek. WestLB adófizetésre kötelezett intézmény, így nem származik előnye a Wfa-nak nyújtott adómentességből. Azt is megjegyezte, hogy a vagyonadót 1997. január 1-jével, az iparűzési adót pedig 1998. január 1-jével eltörölték. |
| --- | --- |

(108)

A WestLB állítása szerint a Wfa bizonyos adók alóli mentessége megfelel a német adórendszernek, amely szerint a kérdéses adók vonatkozásában olyan intézmények, amelyek közhasznú célokat szolgálnak, és nem versenyeznek adóköteles intézményekkel, adómentességet élveznek. WestLB adófizetésre kötelezett intézmény, így nem származik előnye a Wfa-nak nyújtott adómentességből. Azt is megjegyezte, hogy a vagyonadót 1997. január 1-jével, az iparűzési adót pedig 1998. január 1-jével eltörölték.

e)   KÖTELEZETTSÉGEK ELENGEDÉSE

| (109) | A kérdéses kötelezettségeket az átruházás és az azt követő Wfa-eszközök értékelése előtt engedték el. A 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeg tehát már a kötelezettségek nélküli értéket mutatja. Mivel a díjat ezen összegnek alapján határozták meg, a WestLB-nek semmi előnye sem származik a kötelezettségek elengedéséből. |
| --- | --- |

(109)

A kérdéses kötelezettségeket az átruházás és az azt követő Wfa-eszközök értékelése előtt engedték el. A 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeg tehát már a kötelezettségek nélküli értéket mutatja. Mivel a díjat ezen összegnek alapján határozták meg, a WestLB-nek semmi előnye sem származik a kötelezettségek elengedéséből.

IV.   NÉMETORSZÁG MEGJEGYZÉSEI

| (110) | Németország véleménye szerint az EK-Szerződés értelmében ebben az esetben nincs szó a WestLB javára történt állami támogatásról. Észak-Rajna-Vesztfália méltányos, a piacnak megfelelő díjazásban részesült. A WestLB további részvényesei javára történt állami támogatásról sincs szó, mivel a tulajdonosi szerkezet megmaradását igazolja a Wfa átruházása után a WestLB által kifizetett díj. A Wfa-ra érvényes adómentességek sem tartalmaztak a WestLB javát szolgáló támogatási elemeket, mivel a bank kereskedelmi tevékenységét nem érintették. |
| --- | --- |

(110)

Németország véleménye szerint az EK-Szerződés értelmében ebben az esetben nincs szó a WestLB javára történt állami támogatásról. Észak-Rajna-Vesztfália méltányos, a piacnak megfelelő díjazásban részesült. A WestLB további részvényesei javára történt állami támogatásról sincs szó, mivel a tulajdonosi szerkezet megmaradását igazolja a Wfa átruházása után a WestLB által kifizetett díj. A Wfa-ra érvényes adómentességek sem tartalmaztak a WestLB javát szolgáló támogatási elemeket, mivel a bank kereskedelmi tevékenységét nem érintették.

| (111) | Németország úgy véli, hogy a Bizottságnak az esetet csak a befektetési döntés idejére vonatkozóan, azaz az 1991 végén fennálló körülményeket figyelembe véve kell megvizsgálnia. Csak ezek a körülmények szolgálhattak alapul a tartománynak a befektetésre vonatkozó döntése meghozatalánál. A későbbi olyan kérdések és események, mint például a szavatoló tőkének a BAKred által történő elismerése, a Wfa eszközeinek és forrásainak éves értékelése, valamint azoknak a WestLB mérlegébe történő felvétele nem képezhetik a Bizottság vizsgálatának tárgyát. |
| --- | --- |

(111)

Németország úgy véli, hogy a Bizottságnak az esetet csak a befektetési döntés idejére vonatkozóan, azaz az 1991 végén fennálló körülményeket figyelembe véve kell megvizsgálnia. Csak ezek a körülmények szolgálhattak alapul a tartománynak a befektetésre vonatkozó döntése meghozatalánál. A későbbi olyan kérdések és események, mint például a szavatoló tőkének a BAKred által történő elismerése, a Wfa eszközeinek és forrásainak éves értékelése, valamint azoknak a WestLB mérlegébe történő felvétele nem képezhetik a Bizottság vizsgálatának tárgyát.

| (112) | Németország szerint a Wfa átruházását már a 70-es és 80-as években is fontolóra vették, mégpedig amiatt, hogy oly módon a lakásépítés támogatását hatékonyabbá tudják tenni. A lakásépítési kölcsön odaítélésének folyamata az átruházás előtt igen bonyolult volt, mivel az illetékes hatóságok mellett a Wfa és a WestLB is részt vett azokban. A WestLB keretén belül volt egy saját „lakásépítés-támogatási részleg”, amelynek költségeit a Wfa viselte. Ez a struktúra munkakörök kettős betöltését, az iratok kettős feldolgozását, és így a hatékonyság rovását jelentette. Az átruházás óta a támogatást igénylőnek már kettő helyett csak egy ügyintézőhöz kell fordulnia. |
| --- | --- |

(112)

Németország szerint a Wfa átruházását már a 70-es és 80-as években is fontolóra vették, mégpedig amiatt, hogy oly módon a lakásépítés támogatását hatékonyabbá tudják tenni. A lakásépítési kölcsön odaítélésének folyamata az átruházás előtt igen bonyolult volt, mivel az illetékes hatóságok mellett a Wfa és a WestLB is részt vett azokban. A WestLB keretén belül volt egy saját „lakásépítés-támogatási részleg”, amelynek költségeit a Wfa viselte. Ez a struktúra munkakörök kettős betöltését, az iratok kettős feldolgozását, és így a hatékonyság rovását jelentette. Az átruházás óta a támogatást igénylőnek már kettő helyett csak egy ügyintézőhöz kell fordulnia.

| (113) | A WestLB az új szolvencia-kritériumokat – ahogyan azt Németország a továbbiakban kifejti – kiegészítő tőkeelemek beszerzése nélkül is teljesítette volna. A bank hosszú távú működésének biztosítása szempontjából azonban ésszerűnek tűnt az alapvető tőkeelemek megnövelése. Mindez azt mutatja, hogy az átruházás elsődleges oka nem a WestLB saját tőkéjének megnövelése volt, hanem a lehetséges szoros együttműködés és a lakásépítés támogatási eljárás hatékonyságának növelése. A szolvencia-követelmények megváltoztatása csupán kiváltó ok volt. |
| --- | --- |

(113)

A WestLB az új szolvencia-kritériumokat – ahogyan azt Németország a továbbiakban kifejti – kiegészítő tőkeelemek beszerzése nélkül is teljesítette volna. A bank hosszú távú működésének biztosítása szempontjából azonban ésszerűnek tűnt az alapvető tőkeelemek megnövelése. Mindez azt mutatja, hogy az átruházás elsődleges oka nem a WestLB saját tőkéjének megnövelése volt, hanem a lehetséges szoros együttműködés és a lakásépítés támogatási eljárás hatékonyságának növelése. A szolvencia-követelmények megváltoztatása csupán kiváltó ok volt.

| (114) | Az érintett törvényjavaslatban már rögzítették, hogy a tartományi lakásépítési alapot („Landeswohnungsbauvermögen”) csak az előírt célra lehet felhasználni, biztosítani kell vagyonát és a lakáspolitika eszköztárát meg kell őrizni. Ennek értelmében a WestLB-nek a Wfa-t szervezetileg és gazdaságilag önálló intézményként kell vezetnie, amely saját éves beszámolót készít. A WestLB felszámolása esetén a tartománynak elsőbbségi joga van a Wfa nettó vagyonát illetően. A Wfa teljes jövedelmét minden esetben a lakásépítés támogatására kell fordítani. A Wfa szavatoló tőkéjének csak azon részét használhatja prudenciális célokra, amelyekre a Wfa-nak a saját eszközeinek fedezésénél nincs szüksége. A tartománynak a Wfa-ra gyakorolt befolyása a különös prudenciális, információs és együttműködési jogaiból adódóan továbbra is megmaradt. |
| --- | --- |

(114)

Az érintett törvényjavaslatban már rögzítették, hogy a tartományi lakásépítési alapot („Landeswohnungsbauvermögen”) csak az előírt célra lehet felhasználni, biztosítani kell vagyonát és a lakáspolitika eszköztárát meg kell őrizni. Ennek értelmében a WestLB-nek a Wfa-t szervezetileg és gazdaságilag önálló intézményként kell vezetnie, amely saját éves beszámolót készít. A WestLB felszámolása esetén a tartománynak elsőbbségi joga van a Wfa nettó vagyonát illetően. A Wfa teljes jövedelmét minden esetben a lakásépítés támogatására kell fordítani. A Wfa szavatoló tőkéjének csak azon részét használhatja prudenciális célokra, amelyekre a Wfa-nak a saját eszközeinek fedezésénél nincs szüksége. A tartománynak a Wfa-ra gyakorolt befolyása a különös prudenciális, információs és együttműködési jogaiból adódóan továbbra is megmaradt.

| (115) | Külsőleg a különtartalék korlátlanul felel. A hitelezők csőd vagy a WestLB felszámolása esetén közvetlenül hozzáférhetnek a Wfa-különtartalékhoz. Veszteség esetén is lehetséges a veszteségek különtartalékkal történő elszámolása. Ezzel szemben belsőleg a WestLB tulajdonosai a Wfa szavatoló tőkéjének igénybevételével kapcsolatban másképp rögzítették a rangsort. Itt a Wfa-eszközök csak hátrasoroltan, a WestLB egyéb tőkeelemei után felelnek. Mivel ez a belső megegyezés nem érinti a bank külső megjelenésében érvényes törvényben előírt felelősségét, ezért a BAKred 1992. december 30-án a 4,0 milliárd DEM (2,05 milliárd DEM) összegű különtartalékot szavatoló tőkeként elismerte. |
| --- | --- |

(115)

Külsőleg a különtartalék korlátlanul felel. A hitelezők csőd vagy a WestLB felszámolása esetén közvetlenül hozzáférhetnek a Wfa-különtartalékhoz. Veszteség esetén is lehetséges a veszteségek különtartalékkal történő elszámolása. Ezzel szemben belsőleg a WestLB tulajdonosai a Wfa szavatoló tőkéjének igénybevételével kapcsolatban másképp rögzítették a rangsort. Itt a Wfa-eszközök csak hátrasoroltan, a WestLB egyéb tőkeelemei után felelnek. Mivel ez a belső megegyezés nem érinti a bank külső megjelenésében érvényes törvényben előírt felelősségét, ezért a BAKred 1992. december 30-án a 4,0 milliárd DEM (2,05 milliárd DEM) összegű különtartalékot szavatoló tőkeként elismerte.

1.   A PIACGAZDASÁGI BEFEKTETŐ ELVE

| (116) | Németország véleménye szerint a tartomány nem volt köteles a Wfa átruházása helyett alternatívaként egy esetleges privatizációt is fontolóra venni, csak azért, hogy a WestLB szükséges tőkeelemeit a tőkepiacokon szerezhesse be. A tartomány nem volt köteles megnyitni a WestLB-t a magánbefektetők előtt. Efféle érvelés összeegyeztethetetlen lenne az EK-Szerződés 295. cikkével. |
| --- | --- |

(116)

Németország véleménye szerint a tartomány nem volt köteles a Wfa átruházása helyett alternatívaként egy esetleges privatizációt is fontolóra venni, csak azért, hogy a WestLB szükséges tőkeelemeit a tőkepiacokon szerezhesse be. A tartomány nem volt köteles megnyitni a WestLB-t a magánbefektetők előtt. Efféle érvelés összeegyeztethetetlen lenne az EK-Szerződés 295. cikkével.

| (117) | A WestLB-nek nem kellett fokoznia a nyereségességét, mivel hozamnövelő intézkedések csak akkor indokoltak, ha az állam veszteséges vállalkozásokba fektet be tőkét. A Bíróság a „piacgazdasági befektető elvét” csak akkor alkalmazza, ha veszteséges vállalkozásokba illetve strukturális többletkapacitással rendelkező gazdasági ágazatokba történt beavatkozásról van szó. A ítélkezési gyakorlatból nem tűnik ki, hogy rendezett és jövedelmező vállalkozásokba történt állami beavatkozást is felül kell-e vizsgálnia a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy elérik-e az átlagos hozamot. Az államnak jogában áll, hogy figyelembe vegyen hosszú távú stratégiai szempontokat is, és bizonyos vállalkozói döntéseinél szabad keze van, a Bizottság pedig nem jogosult arra, hogy ezeket a vállalkozói döntéseit felülvizsgálja. Ezért a Bizottság addig nem írhat elő kötelező minimális hozamot, amíg a kérdéses vállalkozás hosszú távon nem veszteséges. Az átlaghozamra vonatkozó értékek is azt mutatják, hogy számos vállalkozás hozama az ágazati átlag alatt van. Továbbá nem világos, hogy mely vállalkozásokat és időszakokat kell bevonni az átlaghozam kiszámításához. Az állam vállalkozói tevékenysége során nem köteles kizárólag nyereségességi szempontok alapján dönteni. A magánbefektetők is figyelembe vesznek más aspektusokat. A vállalkozói szabadsághoz tartozik, hogy az átlag alatti hozammal rendelkező vállalakozásokat is tovább működtessék, és további tőkét fektessenek ezekbe. Az állam „vállalkozói szabadságát” akkor kezdik el korlátozni, ha tevékenysége egy lehetséges magánbefektetőével összehasonlítva már semmi esetre sem nevezhető ésszerűnek és gazdaságosnak. |
| --- | --- |

(117)

A WestLB-nek nem kellett fokoznia a nyereségességét, mivel hozamnövelő intézkedések csak akkor indokoltak, ha az állam veszteséges vállalkozásokba fektet be tőkét. A Bíróság a „piacgazdasági befektető elvét” csak akkor alkalmazza, ha veszteséges vállalkozásokba illetve strukturális többletkapacitással rendelkező gazdasági ágazatokba történt beavatkozásról van szó. A ítélkezési gyakorlatból nem tűnik ki, hogy rendezett és jövedelmező vállalkozásokba történt állami beavatkozást is felül kell-e vizsgálnia a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy elérik-e az átlagos hozamot. Az államnak jogában áll, hogy figyelembe vegyen hosszú távú stratégiai szempontokat is, és bizonyos vállalkozói döntéseinél szabad keze van, a Bizottság pedig nem jogosult arra, hogy ezeket a vállalkozói döntéseit felülvizsgálja. Ezért a Bizottság addig nem írhat elő kötelező minimális hozamot, amíg a kérdéses vállalkozás hosszú távon nem veszteséges. Az átlaghozamra vonatkozó értékek is azt mutatják, hogy számos vállalkozás hozama az ágazati átlag alatt van. Továbbá nem világos, hogy mely vállalkozásokat és időszakokat kell bevonni az átlaghozam kiszámításához. Az állam vállalkozói tevékenysége során nem köteles kizárólag nyereségességi szempontok alapján dönteni. A magánbefektetők is figyelembe vesznek más aspektusokat. A vállalkozói szabadsághoz tartozik, hogy az átlag alatti hozammal rendelkező vállalakozásokat is tovább működtessék, és további tőkét fektessenek ezekbe. Az állam „vállalkozói szabadságát” akkor kezdik el korlátozni, ha tevékenysége egy lehetséges magánbefektetőével összehasonlítva már semmi esetre sem nevezhető ésszerűnek és gazdaságosnak.

| (118) | Ezen átruházást a „piacgazdasági befektető elve” szerint olyan intézkedésnek lehet tekinteni, amelyet egy magánbefektető is megtett volna. A bevitt eszközöket nem lehet „rendes” tőkebevitelnek nevezni, mivel azokat bizonyos célhoz kötötték. A Wfa átruházása kereskedelmi értelemben véve a Wfa-eszközök legésszerűbb és leghatékonyabb felhasználását jelentette. A tartomány a Wfa-eszközöket a WestLB-re történt átruházásával a legnyereségesebb módon hasznosította. Ha a Wfa-eszközöket közhasznú célra fordítandó magántulajdonú eszközökkel hasonlítjuk össze (például egy alapítvány eszközeivel), akkor biztos, hogy ezeknek a magántulajdonú eszközöknek a tulajdonosa is ugyanúgy cselekedett volna, mint a tartomány. Más célra nem használható eszközöket a célnak megfelelő gazdasági tevékenységbe vonjon be. |
| --- | --- |

(118)

Ezen átruházást a „piacgazdasági befektető elve” szerint olyan intézkedésnek lehet tekinteni, amelyet egy magánbefektető is megtett volna. A bevitt eszközöket nem lehet „rendes” tőkebevitelnek nevezni, mivel azokat bizonyos célhoz kötötték. A Wfa átruházása kereskedelmi értelemben véve a Wfa-eszközök legésszerűbb és leghatékonyabb felhasználását jelentette. A tartomány a Wfa-eszközöket a WestLB-re történt átruházásával a legnyereségesebb módon hasznosította. Ha a Wfa-eszközöket közhasznú célra fordítandó magántulajdonú eszközökkel hasonlítjuk össze (például egy alapítvány eszközeivel), akkor biztos, hogy ezeknek a magántulajdonú eszközöknek a tulajdonosa is ugyanúgy cselekedett volna, mint a tartomány. Más célra nem használható eszközöket a célnak megfelelő gazdasági tevékenységbe vonjon be.

| (119) | Németország úgy véli, hogy a Wfa-eszközök közhasznú felhasználása közérdekű gazdasági feladat, amelyet az EK-Szerződés 295. cikke értelmében nem a Bizottság felügyel. A tagállamok szabadon dönthetnek ilyen jellegű célhoz kötött eszközök képzéséről. |
| --- | --- |

(119)

Németország úgy véli, hogy a Wfa-eszközök közhasznú felhasználása közérdekű gazdasági feladat, amelyet az EK-Szerződés 295. cikke értelmében nem a Bizottság felügyel. A tagállamok szabadon dönthetnek ilyen jellegű célhoz kötött eszközök képzéséről.

| (120) | Németország álláspontja szerint a támogatásra vonatkozó jog szempontjából irreleváns, hogy hogyan fizetnek ki egy méltányos díjat. Mivel a tartomány méltányos díjat kapott, ezért részesedésének megnövelése a WestLB-ben nem szükséges és nem is lenne indokolt, mivel ily módon a tartomány további gazdasági előnyre tett volna szert anélkül, hogy ezért ellenszolgáltatást nyújtott volna. Részvényeinek megnövelése a Wfa-eszközök kivételes jellegéből adódóan nem lett volna méltányos (hiányzó likviditás, hátrasorolt felelősség bankon belül). Ezen kívül a Wfa-eszközökkel összevethető bizonyos tőkepiaci eszközök sem rendelkeznek szavazati joggal. Mivel a megállapított díj méltányos, ezért más részvényesek sem jutnak olyan további jövedelemhez, amelyhez rendezett piacgazdasági feltételek mellett nem jutnának. Mivel a WestLB részvényesei adottak, akikhez nem jöhetnek további új (magán) részvényesek, ezért egy vélhetőleg túl alacsony díj nem befolyásolna lehetséges új magánbefektetőket. Még akkor is, ha a többi részvényesnek valóban előnye származott az átruházásból, a takarékpénztárakra gyakorolt hatása alig érezhető. |
| --- | --- |

(120)

Németország álláspontja szerint a támogatásra vonatkozó jog szempontjából irreleváns, hogy hogyan fizetnek ki egy méltányos díjat. Mivel a tartomány méltányos díjat kapott, ezért részesedésének megnövelése a WestLB-ben nem szükséges és nem is lenne indokolt, mivel ily módon a tartomány további gazdasági előnyre tett volna szert anélkül, hogy ezért ellenszolgáltatást nyújtott volna. Részvényeinek megnövelése a Wfa-eszközök kivételes jellegéből adódóan nem lett volna méltányos (hiányzó likviditás, hátrasorolt felelősség bankon belül). Ezen kívül a Wfa-eszközökkel összevethető bizonyos tőkepiaci eszközök sem rendelkeznek szavazati joggal. Mivel a megállapított díj méltányos, ezért más részvényesek sem jutnak olyan további jövedelemhez, amelyhez rendezett piacgazdasági feltételek mellett nem jutnának. Mivel a WestLB részvényesei adottak, akikhez nem jöhetnek további új (magán) részvényesek, ezért egy vélhetőleg túl alacsony díj nem befolyásolna lehetséges új magánbefektetőket. Még akkor is, ha a többi részvényesnek valóban előnye származott az átruházásból, a takarékpénztárakra gyakorolt hatása alig érezhető.

| (121) | Mivel a tartomány egy rögzített összegű méltányos díjazásban részesült és a WestLB mindig is nyereséges vállalat volt, amely a megállapodás szerinti díjat kétség nélkül a jövőben is meg tudja fizetni, ezért a WestLB tőkehozamának valós értéke nem fontos, és a tartomány nem tartotta szükségesnek, hogy a bank nagyobb nyereségességét megkövetelje. |
| --- | --- |

(121)

Mivel a tartomány egy rögzített összegű méltányos díjazásban részesült és a WestLB mindig is nyereséges vállalat volt, amely a megállapodás szerinti díjat kétség nélkül a jövőben is meg tudja fizetni, ezért a WestLB tőkehozamának valós értéke nem fontos, és a tartomány nem tartotta szükségesnek, hogy a bank nagyobb nyereségességét megkövetelje.

2.   TŐKÉÉRT JÁRÓ MÉLTÁNYOS DÍJ

| (122) | Németország véleménye szerint a WestLB méltányos díjat fizetett az átruházott eszközökért. A tartomány mindig is az átruházás feltételének tartotta, hogy a WestLB a rendelkezésére bocsátott tőkéért díjat fizessen. A díj mértékét és kiszabási alapját az érintettek behatóan tárgyalták. Mivel 1991-ben még nem tudták, hogy a BAKred mekkora összeget fog elismerni szavatoló tőkeként, ezért az eszköz-átruházás idején csak elvben állapodtak meg a díjban, de részleteiben nem. A tényleges 0,6 %-os díjat csak 1993-ban, a többi részvényessel folytatott tárgyalás után rögzítették (31). Németország nem adott át a Bizottságnak dokumentumokat azzal kapcsolatban, hogy hogyan határozták meg ezt az összeget. Azt hangsúlyozta, hogy nem az a fontos a támogatásra vonatkozó jog szempontjából, hogy hogyan állapították meg ezt a díjat, hanem maga az eredmény, amely véleménye szerint méltányos díj. A megállapodásban rögzített díjat a felosztható nyereségből kell kifizetni, azaz az osztalék kifizetése előtt. Ha a nyereség valamelyik évben elmarad, akkor nem fizetik ki a díjat és az ezt követő években nem áll mód rá az elmaradt díjat kompenzációs kifizetésekkel érvényesíteni (32). A 0,6 %-os érték a WestLB adózatlan nyeresége 1,1 %-ának felel meg. |
| --- | --- |

(122)

Németország véleménye szerint a WestLB méltányos díjat fizetett az átruházott eszközökért. A tartomány mindig is az átruházás feltételének tartotta, hogy a WestLB a rendelkezésére bocsátott tőkéért díjat fizessen. A díj mértékét és kiszabási alapját az érintettek behatóan tárgyalták. Mivel 1991-ben még nem tudták, hogy a BAKred mekkora összeget fog elismerni szavatoló tőkeként, ezért az eszköz-átruházás idején csak elvben állapodtak meg a díjban, de részleteiben nem. A tényleges 0,6 %-os díjat csak 1993-ban, a többi részvényessel folytatott tárgyalás után rögzítették (31). Németország nem adott át a Bizottságnak dokumentumokat azzal kapcsolatban, hogy hogyan határozták meg ezt az összeget. Azt hangsúlyozta, hogy nem az a fontos a támogatásra vonatkozó jog szempontjából, hogy hogyan állapították meg ezt a díjat, hanem maga az eredmény, amely véleménye szerint méltányos díj. A megállapodásban rögzített díjat a felosztható nyereségből kell kifizetni, azaz az osztalék kifizetése előtt. Ha a nyereség valamelyik évben elmarad, akkor nem fizetik ki a díjat és az ezt követő években nem áll mód rá az elmaradt díjat kompenzációs kifizetésekkel érvényesíteni (32). A 0,6 %-os érték a WestLB adózatlan nyeresége 1,1 %-ának felel meg.

| (123) | Az alábbi táblázatban a WestLB által a tartománynak kifizetett összegek láthatóak, amelyeket az átruházott eszközök után fizetett. |
| --- | --- |

(123)

Az alábbi táblázatban a WestLB által a tartománynak kifizetett összegek láthatóak, amelyeket az átruházott eszközök után fizetett.

| (124) | 4. táblázat: a WestLB által a Wfa-eszközök átruházásáért kifizetett díjak (az összegek millió DEM-ben értendők; Németország adatai)
















  (millió DEM-ben) |
| --- | --- |
| | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| | | | | | | | | | | | |
| Díj (adózatlan nyereségből) | 0,0 | 27,9 | 30,8 | 33,4 | 33,9 | 34,0 | 34,0 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Megváltási összeg fizetése a Wfa alkalmazottak nyugdíjjogosultsága után | 33,1 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | | | | | | |
| tartománynak fizetett díj összesen | 33,1 | 27,9 | 30,8 | 33,4 | 33,9 | 34,0 | 34,0 | [...] | [...] | [...] | [...] |

(124)

4. táblázat: a WestLB által a Wfa-eszközök átruházásáért kifizetett díjak (az összegek millió DEM-ben értendők; Németország adatai)

(millió DEM-ben)

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

Díj (adózatlan nyereségből)

0,0

27,9

30,8

33,4

33,9

34,0

34,0

[...]

[...]

[...]

[...]

Megváltási összeg fizetése a Wfa alkalmazottak nyugdíjjogosultsága után

33,1

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

[...]

[...]

[...]

[...]

tartománynak fizetett díj összesen

33,1

27,9

30,8

33,4

33,9

34,0

34,0

[...]

[...]

[...]

[...]

| (125) | Németország benyújtotta egy külső tanácsadó cég véleményeit, amelyet a WestLB bízott meg azzal, hogy állapítsa meg a Wfa-eszközökkel megegyező kockázati profillal rendelkező tőkeberuházás után járó méltányos díjat 1991-re vonatkozóan. E szakértői véleményekben megvizsgálták a bankon belüli és a bank külső megjelenésében fennálló a kockázati profilt, és díjfizetés feltételeit. Ezeket a jegyeket összehasonlították a nemzetközi tőkepiacon jelen lévő tőkeeszközökkel, és ily módon megállapítottak egy méltányos díjat. Az összehasonlítás a következő bekezdésben szerepel. Méltányos díjként 0,9 % és 1,4 % közötti díjtételt határoztak meg. Mivel a 0,6 %-os díj a WestLB számára 1,1 %-os költséget jelent az adózatlan nyereségből, így ezt méltányosnak találták. Ezen kívül a közvetlen díj mellet figyelembe kell venni az eszközátruházásból adódó szoros együttműködést is. |
| --- | --- |

(125)

Németország benyújtotta egy külső tanácsadó cég véleményeit, amelyet a WestLB bízott meg azzal, hogy állapítsa meg a Wfa-eszközökkel megegyező kockázati profillal rendelkező tőkeberuházás után járó méltányos díjat 1991-re vonatkozóan. E szakértői véleményekben megvizsgálták a bankon belüli és a bank külső megjelenésében fennálló a kockázati profilt, és díjfizetés feltételeit. Ezeket a jegyeket összehasonlították a nemzetközi tőkepiacon jelen lévő tőkeeszközökkel, és ily módon megállapítottak egy méltányos díjat. Az összehasonlítás a következő bekezdésben szerepel. Méltányos díjként 0,9 % és 1,4 % közötti díjtételt határoztak meg. Mivel a 0,6 %-os díj a WestLB számára 1,1 %-os költséget jelent az adózatlan nyereségből, így ezt méltányosnak találták. Ezen kívül a közvetlen díj mellet figyelembe kell venni az eszközátruházásból adódó szoros együttműködést is.

a)   ÖSSZEHASONLÍTÁS MÁS TŐKEESZKÖZÖKKEL

| (126) | A szakértők abból indultak ki, hogy a tőkeeszközök hozama kockázati profiljuktól függ, azaz minél nagyobb a kockázat, annál nagyobb a kockázati prémium, azaz a kamatkülönbség, amelyet biztos államkötvényekkel szemben ilyen tőkeeszközöknél kell fizetni. A tőkeeszközök kockázati profiljának elemzésekor ezért három tényezőt kell szemügyre venni: miként történik a kamatok kifizetése, „mi jár” a befektetőnek veszteség illetve csőd és felszámolás esetén. A szakvéleményekben felsorolták a pénzügyi piacokon jelen lévő tőkeeszközök (törzstőke, csendestársi betétek, nyereségrészesedést biztosító jogok, „perpetual preferred share”, „trust preferred securities”, és hátrasorolt kötvények) különböző adatait (33) és összehasonlították a Wfa-eszközökkel. A szakvélemények szerint a Wfa-eszközöket leginkább a nyereségrészesedést biztosító jogokkal, a „perpetual preferred shares”-szel és a csendestársi betétekkel lehet összehasonlítani (34). A fent említett tőkeeszközök közül a „trust preferred shares” és a „perpetual preferred shares” nem minősülnek Németországban elismert tőkeeszközöknek. A szakvélemények szerint 1991 végén a következő alapvető tőkeelemeknek minősülő tőkeeszközök álltak rendelkezésre Németországban: törzsrészvények, elsőbbségi részvények és csendestársi betétek. |
| --- | --- |

(126)

A szakértők abból indultak ki, hogy a tőkeeszközök hozama kockázati profiljuktól függ, azaz minél nagyobb a kockázat, annál nagyobb a kockázati prémium, azaz a kamatkülönbség, amelyet biztos államkötvényekkel szemben ilyen tőkeeszközöknél kell fizetni. A tőkeeszközök kockázati profiljának elemzésekor ezért három tényezőt kell szemügyre venni: miként történik a kamatok kifizetése, „mi jár” a befektetőnek veszteség illetve csőd és felszámolás esetén. A szakvéleményekben felsorolták a pénzügyi piacokon jelen lévő tőkeeszközök (törzstőke, csendestársi betétek, nyereségrészesedést biztosító jogok, „perpetual preferred share”, „trust preferred securities”, és hátrasorolt kötvények) különböző adatait (33) és összehasonlították a Wfa-eszközökkel. A szakvélemények szerint a Wfa-eszközöket leginkább a nyereségrészesedést biztosító jogokkal, a „perpetual preferred shares”-szel és a csendestársi betétekkel lehet összehasonlítani (34). A fent említett tőkeeszközök közül a „trust preferred shares” és a „perpetual preferred shares” nem minősülnek Németországban elismert tőkeeszközöknek. A szakvélemények szerint 1991 végén a következő alapvető tőkeelemeknek minősülő tőkeeszközök álltak rendelkezésre Németországban: törzsrészvények, elsőbbségi részvények és csendestársi betétek.

| (127) | A szakvéleményekben hangsúlyozzák, hogy a Wfa-eszközök a WestlB esetleges csődje esetén a hitelezők rendelkezésére áll (felelősségi funkció, „Haftungsfunktion”). Ugyanakkor a WestLB korlátlanul fedezhetné veszteségeit a Wfa-különtartalékkal (veszteségkompenzálási funkció, „Verlustausgleichsfunktion”). A belső megállapodásnak és a célhoz kötött Wfa-eszközöknek ebben a vonatkozásban nincs jelentőségük. Azonban az a tény, hogy a különtartalék a bankon belül csak hátrasoroltan, a WestLB más tőkeelemeit követően felel, döntő jelentőségű a befektető döntésére nézve. |
| --- | --- |

(127)

A szakvéleményekben hangsúlyozzák, hogy a Wfa-eszközök a WestlB esetleges csődje esetén a hitelezők rendelkezésére áll (felelősségi funkció, „Haftungsfunktion”). Ugyanakkor a WestLB korlátlanul fedezhetné veszteségeit a Wfa-különtartalékkal (veszteségkompenzálási funkció, „Verlustausgleichsfunktion”). A belső megállapodásnak és a célhoz kötött Wfa-eszközöknek ebben a vonatkozásban nincs jelentőségük. Azonban az a tény, hogy a különtartalék a bankon belül csak hátrasoroltan, a WestLB más tőkeelemeit követően felel, döntő jelentőségű a befektető döntésére nézve.

| (128) | A veszteségkompenzálási funkció tekintetében a Wfa-különtartalékot a „perpetual preferred shares”-hez lehet hasonlítani. Mivel a Wfa-különtartalékot csak akkor használnák, és csak a nyereségrészesedést biztosító jogokkal együtt (melyek kiegészítő tőkeelemek), ha a WestLB alapvető tőkeelemeit már felemésztették és a nyereségrészesedést biztosító jogokat az egyéb alapvető tőkeelemekkel együtt már részben felhasználták, így ez kisebb kockázatú tőkeelemnek számít, mint a nyereségrészesedést biztosító jogok. Ugyanez érvényes a csendestársi betétekre is. |
| --- | --- |

(128)

A veszteségkompenzálási funkció tekintetében a Wfa-különtartalékot a „perpetual preferred shares”-hez lehet hasonlítani. Mivel a Wfa-különtartalékot csak akkor használnák, és csak a nyereségrészesedést biztosító jogokkal együtt (melyek kiegészítő tőkeelemek), ha a WestLB alapvető tőkeelemeit már felemésztették és a nyereségrészesedést biztosító jogokat az egyéb alapvető tőkeelemekkel együtt már részben felhasználták, így ez kisebb kockázatú tőkeelemnek számít, mint a nyereségrészesedést biztosító jogok. Ugyanez érvényes a csendestársi betétekre is.

| (129) | A felelősségi funkció tekintetében a különtartalékot az egyéb alapvető tőkeelemek után, viszont a csendestársi betétek, nyereségrészesedést biztosító jogok és egyéb kiegészítő tőkeelemek előtt használnák fel. Ezzel a Wfa-különtartalék magasabb kockázatú lenne, mint a nyereségrészesedést biztosító jogok és csendestársi betétek. A Wfa-különtartalék kockázatát tekintve a felelősségi funkció vonatkozásában is a „perpetual preferred shares”-hez hasonlítható. Mivel igen csekély annak az esélye, hogy a WestLB csődbe megy, ezt a kockázati tényezőt figyelmen kívül lehet hagyni, és az ennek megfelelő kockázati költségek egy befektetőre nézve nagyon alacsonyak lennének. |
| --- | --- |

(129)

A felelősségi funkció tekintetében a különtartalékot az egyéb alapvető tőkeelemek után, viszont a csendestársi betétek, nyereségrészesedést biztosító jogok és egyéb kiegészítő tőkeelemek előtt használnák fel. Ezzel a Wfa-különtartalék magasabb kockázatú lenne, mint a nyereségrészesedést biztosító jogok és csendestársi betétek. A Wfa-különtartalék kockázatát tekintve a felelősségi funkció vonatkozásában is a „perpetual preferred shares”-hez hasonlítható. Mivel igen csekély annak az esélye, hogy a WestLB csődbe megy, ezt a kockázati tényezőt figyelmen kívül lehet hagyni, és az ennek megfelelő kockázati költségek egy befektetőre nézve nagyon alacsonyak lennének.

| (130) | A Wfa-eszközök utáni kamatokat a kiosztható nyereségből fizetnék, és előnyben részesülnének az osztalékok kiosztásával szemben. Ha nincs nyereség, akkor díj sem jár. Ez a szabályozás elméletileg megfelel a „perpetual preferred shares” szabályozásának. A nyereségrészesedést biztosító jogok kockázatmentesebbek, mivel azoknál az elmaradt kamatkifizetéseket utólag összevontan kifizetik. Csendestársi betéteknél is lehetséges az utólagos kifizetés. A Wfa-különtartalék esetében a kifizetés elmaradásának kockázata csak a kockázati díjat érintené (a „likviditási hátrányok” miatt, lásd továbbiakban), amíg a két másik eszköznél az egész szelvényt érintené (kockázatmentes hozam plusz kockázati árrés). A kamatfizetések vonatkozásában ezért a Wfa-különtartalék kockázata valamivel alacsonyabb, mint a másik háromé. |
| --- | --- |

(130)

A Wfa-eszközök utáni kamatokat a kiosztható nyereségből fizetnék, és előnyben részesülnének az osztalékok kiosztásával szemben. Ha nincs nyereség, akkor díj sem jár. Ez a szabályozás elméletileg megfelel a „perpetual preferred shares” szabályozásának. A nyereségrészesedést biztosító jogok kockázatmentesebbek, mivel azoknál az elmaradt kamatkifizetéseket utólag összevontan kifizetik. Csendestársi betéteknél is lehetséges az utólagos kifizetés. A Wfa-különtartalék esetében a kifizetés elmaradásának kockázata csak a kockázati díjat érintené (a „likviditási hátrányok” miatt, lásd továbbiakban), amíg a két másik eszköznél az egész szelvényt érintené (kockázatmentes hozam plusz kockázati árrés). A kamatfizetések vonatkozásában ezért a Wfa-különtartalék kockázata valamivel alacsonyabb, mint a másik háromé.

| (131) | A szakértők arra a következtetésre jutottak, hogy a Wfa-különtartalék kockázati díjának a nyereségrészesedést biztosító jogok és csendestársi betétek illetve „Perpetual preferred shares” díja alatt kell lennie. A nyereségrészesedést biztosító jogok vonatkozásában egy adó előtti 1,0-1,2 % „referencia árrést” említenek, csendestársi betéteknél ez az érték 1,1-1,5 % a „perpetual preferred shares” esetén pedig 1,5–2,0 % (35). A Wfa-különtartalék után járó díjat az 1993-96 közötti időszakra 1,1 %-ban határozták meg (36), 1992-re nézve pedig 255 %-ban (37). A szoros együttműködést is figyelembe kell venni. A szakvélemények arra a következtetésre jutottak, hogy a WestLB által 1992-ben fizetett díj túl magas, az 1993-1996-os időszakra fizetett díjak méltányosak voltak. |
| --- | --- |

(131)

A szakértők arra a következtetésre jutottak, hogy a Wfa-különtartalék kockázati díjának a nyereségrészesedést biztosító jogok és csendestársi betétek illetve „Perpetual preferred shares” díja alatt kell lennie. A nyereségrészesedést biztosító jogok vonatkozásában egy adó előtti 1,0-1,2 % „referencia árrést” említenek, csendestársi betéteknél ez az érték 1,1-1,5 % a „perpetual preferred shares” esetén pedig 1,5–2,0 % (35). A Wfa-különtartalék után járó díjat az 1993-96 közötti időszakra 1,1 %-ban határozták meg (36), 1992-re nézve pedig 255 %-ban (37). A szoros együttműködést is figyelembe kell venni. A szakvélemények arra a következtetésre jutottak, hogy a WestLB által 1992-ben fizetett díj túl magas, az 1993-1996-os időszakra fizetett díjak méltányosak voltak.

b)   LIKVIDITÁSI HÁTRÁNYOK

| (132) | Németország véleménye szerint tőkebevonás készpénz formájában a szavatoló tőke megnövelését jelenti, és az likviditást nyújt. A likvid eszközöket újból be lehet fektetni, illetve kamatot hoznak, amiért a befektető egy díjat követelhet. A Wfa bevonása megnöveli a WestLB szavatoló tőkéjét, de nem nyújt likviditást. A Wfa tőkéje lakásépítési támogatáshoz kötött. A WestLB nem tud likvid eszközöket újból befektetni, ha ugyanazt az eredményt akarja elérni, mint a készpénz formájában történt tőkebevonás esetén, akkor a tőkepiacon kell likviditást beszereznie. Ez további kamatköltséget von maga után. A hiányzó likviditás miatt – ahogyan azt a szakértői véleményekben kifejtik – a tartomány csak a kockázati díj mértékében követelhet díjazást, azaz a befektetés teljes hozamának és egy megfelelő szövetségi kötvény („Bundesanleihe”) hozamának különbségében. |
| --- | --- |

(132)

Németország véleménye szerint tőkebevonás készpénz formájában a szavatoló tőke megnövelését jelenti, és az likviditást nyújt. A likvid eszközöket újból be lehet fektetni, illetve kamatot hoznak, amiért a befektető egy díjat követelhet. A Wfa bevonása megnöveli a WestLB szavatoló tőkéjét, de nem nyújt likviditást. A Wfa tőkéje lakásépítési támogatáshoz kötött. A WestLB nem tud likvid eszközöket újból befektetni, ha ugyanazt az eredményt akarja elérni, mint a készpénz formájában történt tőkebevonás esetén, akkor a tőkepiacon kell likviditást beszereznie. Ez további kamatköltséget von maga után. A hiányzó likviditás miatt – ahogyan azt a szakértői véleményekben kifejtik – a tartomány csak a kockázati díj mértékében követelhet díjazást, azaz a befektetés teljes hozamának és egy megfelelő szövetségi kötvény („Bundesanleihe”) hozamának különbségében.

| (133) | Továbbá a hitelintézetek minden kockázattal járó banki ügyletei – mint például a swap, forward és a származtatott ügyletek – likviditást igényelnek. Csak a kezességek, és garanciák vállalása nem követel likviditást, de ilyen ügyleteket nem is mutatnak ki a bank mérlegében. |
| --- | --- |

(133)

Továbbá a hitelintézetek minden kockázattal járó banki ügyletei – mint például a swap, forward és a származtatott ügyletek – likviditást igényelnek. Csak a kezességek, és garanciák vállalása nem követel likviditást, de ilyen ügyleteket nem is mutatnak ki a bank mérlegében.

| (134) | A releváns refinanszírozási költségeket a kockázatmentes hosszú távú (10 éves futamidejű) német szövetségi kötvény („Bundesanleihe”) hozama alapján kell meghatározni. 1991 végén az ilyen kötvény hozama másodlagos piaci forgalomban 8,6 % volt. |
| --- | --- |

(134)

A releváns refinanszírozási költségeket a kockázatmentes hosszú távú (10 éves futamidejű) német szövetségi kötvény („Bundesanleihe”) hozama alapján kell meghatározni. 1991 végén az ilyen kötvény hozama másodlagos piaci forgalomban 8,6 % volt.

c)   TŐKEALAP A DÍJAZÁS MEGÁLLAPÍTÁSÁNÁL

| (135) | Németország szerint a díjat – a keretmegállapodást kiegészítő jegyzőkönyvben rögzítettek alapján – a WestLB által évente átlagosan a saját üzleti tevékenységéhez igénybevett Wfa-különtartalék alapján kell megfizetni, mégpedig első alkalommal 1993-ban. A WestLB a díjat azonban nem a ténylegesen igénybevett, hanem az igénybe vehető tőkeelemek után fizeti, azaz a Wfa saját ügyletei során nem használt különtartalék után. |
| --- | --- |

(135)

Németország szerint a díjat – a keretmegállapodást kiegészítő jegyzőkönyvben rögzítettek alapján – a WestLB által évente átlagosan a saját üzleti tevékenységéhez igénybevett Wfa-különtartalék alapján kell megfizetni, mégpedig első alkalommal 1993-ban. A WestLB a díjat azonban nem a ténylegesen igénybevett, hanem az igénybe vehető tőkeelemek után fizeti, azaz a Wfa saját ügyletei során nem használt különtartalék után.

| (136) | A fennmaradó tőkének, azaz a különtartalék azon a részének, amelyet a Wfa saját üzleti tevékenysége megkövetel illetve annak az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összegnek, amelyet a WestLB mérlegében szavatoló tőkeként tüntettek fel, de amit a BAKred akként nem ismert el, a WestLB számára nincs gazdasági szempontból jelentősége, mivel ezzel nem fedezhetnek további kockázattal járó banki ügyleteket. A mérlegben kimutatott 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) csak az értékelés során keletkezett különbségnek tekinthető. Mivel a hitelminősítő intézetek és gyakorlott befektetők csak az elismert összeget veszik figyelembe, ezért a 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg a WestLB számára gazdasági szempontból jelentéktelen. Egy magánbefektető sem tudna ez után díjat követelni, mivel a banknak más lehetőségei is vannak a piacon tőkét beszerezni (például szokásos készpénz bevonás formájában), amit elismernének alapvető tőkeelemeknek. |
| --- | --- |

(136)

A fennmaradó tőkének, azaz a különtartalék azon a részének, amelyet a Wfa saját üzleti tevékenysége megkövetel illetve annak az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összegnek, amelyet a WestLB mérlegében szavatoló tőkeként tüntettek fel, de amit a BAKred akként nem ismert el, a WestLB számára nincs gazdasági szempontból jelentősége, mivel ezzel nem fedezhetnek további kockázattal járó banki ügyleteket. A mérlegben kimutatott 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) csak az értékelés során keletkezett különbségnek tekinthető. Mivel a hitelminősítő intézetek és gyakorlott befektetők csak az elismert összeget veszik figyelembe, ezért a 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg a WestLB számára gazdasági szempontból jelentéktelen. Egy magánbefektető sem tudna ez után díjat követelni, mivel a banknak más lehetőségei is vannak a piacon tőkét beszerezni (például szokásos készpénz bevonás formájában), amit elismernének alapvető tőkeelemeknek.

| (137) | A Wfa eszközeit és forrásait évente újból leszámítolják, hogy a valós értékkel tudják ezeket a WestLB mérlegében kimutatni. Mivel a törlesztésekből és kamatokból befolyó összeget hosszú távú alacsony kamatozású lakásépítési kölcsönök formájában ismét rendelkezésre bocsátják, ezért lehetséges, hogy a Wfa-eszközök névértéke növekszik, míg annak leszámítolt és kockázattal súlyozott értéke csökken. |
| --- | --- |

(137)

A Wfa eszközeit és forrásait évente újból leszámítolják, hogy a valós értékkel tudják ezeket a WestLB mérlegében kimutatni. Mivel a törlesztésekből és kamatokból befolyó összeget hosszú távú alacsony kamatozású lakásépítési kölcsönök formájában ismét rendelkezésre bocsátják, ezért lehetséges, hogy a Wfa-eszközök névértéke növekszik, míg annak leszámítolt és kockázattal súlyozott értéke csökken.

d)   SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS

| (138) | Németország véleménye szerint a tartomány a Wfa átruházásával szoros együttműködésre számított, amelynek értéke hosszú távon évente több mint 30 millió DEM-et (15 millió EUR) jelent. Ezek elsősorban a támogatási eljárás leegyszerűsítésével – többek között a kétszeresen elvégzett munka megszüntetésével, a kommunikáció leegyszerűsítésével és meggyorsításával és kevesebb koordinációs tevékenységgel – érhetők el. A Wfa-nak az átruházás óta kevesebb munkatársra van szüksége, és már nem kötelezett a kompenzációs kifizetések teljesítésére olyan tevékenységek után, amelyeket azelőtt a WestLB lakástámogatási részlege végzett el. A tartomány reményei beigazolódtak, vállalatvezetési szempontból az egyedüli út a szoros együttműködés eléréséhez valóban a Wfa-nak WestLB-re történt átruházásán keresztül vezetett. Az azonban, hogy miként érték el ezt a szoros együttműködést a tartomány vállalkozói szabadságára tartozik, amelyet az EK-Szerződés 295. cikke véd. |
| --- | --- |

(138)

Németország véleménye szerint a tartomány a Wfa átruházásával szoros együttműködésre számított, amelynek értéke hosszú távon évente több mint 30 millió DEM-et (15 millió EUR) jelent. Ezek elsősorban a támogatási eljárás leegyszerűsítésével – többek között a kétszeresen elvégzett munka megszüntetésével, a kommunikáció leegyszerűsítésével és meggyorsításával és kevesebb koordinációs tevékenységgel – érhetők el. A Wfa-nak az átruházás óta kevesebb munkatársra van szüksége, és már nem kötelezett a kompenzációs kifizetések teljesítésére olyan tevékenységek után, amelyeket azelőtt a WestLB lakástámogatási részlege végzett el. A tartomány reményei beigazolódtak, vállalatvezetési szempontból az egyedüli út a szoros együttműködés eléréséhez valóban a Wfa-nak WestLB-re történt átruházásán keresztül vezetett. Az azonban, hogy miként érték el ezt a szoros együttműködést a tartomány vállalkozói szabadságára tartozik, amelyet az EK-Szerződés 295. cikke véd.

| (139) | Németország utalt arra, hogy a WestLB 1992-ben 33 millió DEM (17 millió EUR) összeget fizetett a Wfa-alkalmazottak nyugdíjjogosultsága után, amely a Wfa jövőre vonatkozó költségeinek csökkenését jelenti. E kifizetéseket a WestLB könyvelésében 15 éven keresztül évi 1,6 millió DEM (0,8 millió EUR) összeggel írják le. |
| --- | --- |

(139)

Németország utalt arra, hogy a WestLB 1992-ben 33 millió DEM (17 millió EUR) összeget fizetett a Wfa-alkalmazottak nyugdíjjogosultsága után, amely a Wfa jövőre vonatkozó költségeinek csökkenését jelenti. E kifizetéseket a WestLB könyvelésében 15 éven keresztül évi 1,6 millió DEM (0,8 millió EUR) összeggel írják le.

3.   ADÓMENTESSÉGEK

| (140) | A Wfa adómentessége vagyonadó, iparűzési adó és társasági adó tekintetében összhangban van a német adórendszerrel. A Wfa és más közjogi társaságok adómentesek, mert nem versenyeznek adóköteles pénzügyi intézetekkel, hanem az állam által meghatározott támogatási tevékenységeket látják el. Az adómentességből származó összegek miatt az államnak kevesebb támogatási eszközt kell a Wfa tevékenységéhez rendelkezésére bocsátania. A WestLB teljes bevétele után (tehát azon összeg után is, amelyre a Wfa-tőkével fedezett versenyorientált tevékenysége során tesz szert) teljes mértékben adót fizet, és a Wfa adómentességéből semmi előnye nem származik, mivel az alapvető tőkeelemekként elismert összeg azáltal nem növekszik. Akkor sem lenne a WestLB kedvezményezett, ha az adómentesség elismert tőkéjének megnövekedéséhez vezetne, mivel akkor méltányos díjat kellene fizetnie a különbözeti összeg után. |
| --- | --- |

(140)

A Wfa adómentessége vagyonadó, iparűzési adó és társasági adó tekintetében összhangban van a német adórendszerrel. A Wfa és más közjogi társaságok adómentesek, mert nem versenyeznek adóköteles pénzügyi intézetekkel, hanem az állam által meghatározott támogatási tevékenységeket látják el. Az adómentességből származó összegek miatt az államnak kevesebb támogatási eszközt kell a Wfa tevékenységéhez rendelkezésére bocsátania. A WestLB teljes bevétele után (tehát azon összeg után is, amelyre a Wfa-tőkével fedezett versenyorientált tevékenysége során tesz szert) teljes mértékben adót fizet, és a Wfa adómentességéből semmi előnye nem származik, mivel az alapvető tőkeelemekként elismert összeg azáltal nem növekszik. Akkor sem lenne a WestLB kedvezményezett, ha az adómentesség elismert tőkéjének megnövekedéséhez vezetne, mivel akkor méltányos díjat kellene fizetnie a különbözeti összeg után.

| (141) | Ami a vagyon és iparűzési adót illeti, úgy a vagyonra csak egyszer lehet kivetni adót, mégpedig ott, ahol a vagyont közvetlenül felhasználják. Mivel a Wfa-eszközök elsődleges felhasználásukat tekintve – vagyis lakásépítési támogatást szolgálnak – adómentesek, így nem lehet megadóztatni ezeket akkor sem, ha másodlagos funkciót is ellátnak. Ez ellentmondana a német adórendszernek. Ugyanez érvényes egy adómentességet élvező magánintézmény magánbankra történő átruházására is. Mivel ez az adómentesség a WestLB számára semmiféle olyan vagyoni előnyt nem jelent, amiért nem fizetett volna, ezért ez nem jelent állami támogatást. Ezen kívül iparűzési adót és vagyonadót 1997. illetve 1998. óta nem kell fizetni, mivel a szövetségi alkotmánybíróság („Bundesverfassungsgericht”) ezeket alkotmányellenesnek nyilvánította. |
| --- | --- |

(141)

Ami a vagyon és iparűzési adót illeti, úgy a vagyonra csak egyszer lehet kivetni adót, mégpedig ott, ahol a vagyont közvetlenül felhasználják. Mivel a Wfa-eszközök elsődleges felhasználásukat tekintve – vagyis lakásépítési támogatást szolgálnak – adómentesek, így nem lehet megadóztatni ezeket akkor sem, ha másodlagos funkciót is ellátnak. Ez ellentmondana a német adórendszernek. Ugyanez érvényes egy adómentességet élvező magánintézmény magánbankra történő átruházására is. Mivel ez az adómentesség a WestLB számára semmiféle olyan vagyoni előnyt nem jelent, amiért nem fizetett volna, ezért ez nem jelent állami támogatást. Ezen kívül iparűzési adót és vagyonadót 1997. illetve 1998. óta nem kell fizetni, mivel a szövetségi alkotmánybíróság („Bundesverfassungsgericht”) ezeket alkotmányellenesnek nyilvánította.

4.   KÖTELEZETTSÉGEK ELENGEDÉSE

| (142) | Németország véleménye szerint a felelősségvállalási kötelezettség alól való felmentés megakadályozta, hogy a tartományi lakásépítés támogatási alap („Landeswohnungsbauförderungsvermögen”) az évente keletkező kötelezettségek miatt folyamatosan csökkenjen. Az eltörléssel nem csökkent a tartomány vagyona, mivel a Wfa esetleges felszámolása során egy megfelelő mértékű összeg jutna neki az alapból. Mivel a Wfa kötelezettségei is, amelyeket eltöröltek, csak egy felszámolás esetén váltak volna esedékessé, így a felelősségvállalási kötelezettség elengedésével nem változik meg a tartomány gazdasági pozíciója. Valójában a tartomány egy saját magával szemben támasztott felelősségről mondott le. |
| --- | --- |

(142)

Németország véleménye szerint a felelősségvállalási kötelezettség alól való felmentés megakadályozta, hogy a tartományi lakásépítés támogatási alap („Landeswohnungsbauförderungsvermögen”) az évente keletkező kötelezettségek miatt folyamatosan csökkenjen. Az eltörléssel nem csökkent a tartomány vagyona, mivel a Wfa esetleges felszámolása során egy megfelelő mértékű összeg jutna neki az alapból. Mivel a Wfa kötelezettségei is, amelyeket eltöröltek, csak egy felszámolás esetén váltak volna esedékessé, így a felelősségvállalási kötelezettség elengedésével nem változik meg a tartomány gazdasági pozíciója. Valójában a tartomány egy saját magával szemben támasztott felelősségről mondott le.

| (143) | A kötelezettségek elengedését a BAKred figyelembe vette a Wfa tőkéjének értékelésénél, és ennek alapján fizeti a WestLB a méltányos díjat. Ezért a felelősségvállalási kötelezettség megszüntetéséből semmiféle előnye sem származik a WestLB-nek. |
| --- | --- |

(143)

A kötelezettségek elengedését a BAKred figyelembe vette a Wfa tőkéjének értékelésénél, és ennek alapján fizeti a WestLB a méltányos díjat. Ezért a felelősségvállalási kötelezettség megszüntetéséből semmiféle előnye sem származik a WestLB-nek.

5.   MEGJEGYZÉSEK AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEIVEL KAPCSOLATBAN

| (144) | Mindkét bankszövetség észrevételeivel kapcsolatban Németország megjegyzi, hogy az általános vádakat sem tényekkel sem pedig konkrét panaszokkal nem támasztották alá, amelyekkel hitelintézetek a WestLB piaci tevékenységét kifogásolták volna. Az észrevételek egyikében felvetett intézményi és szavatoló felelősség („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”) kérdése nem kapcsolódik az ügyhöz, ezért azokat külön kell kezelni. |
| --- | --- |

(144)

Mindkét bankszövetség észrevételeivel kapcsolatban Németország megjegyzi, hogy az általános vádakat sem tényekkel sem pedig konkrét panaszokkal nem támasztották alá, amelyekkel hitelintézetek a WestLB piaci tevékenységét kifogásolták volna. Az észrevételek egyikében felvetett intézményi és szavatoló felelősség („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”) kérdése nem kapcsolódik az ügyhöz, ezért azokat külön kell kezelni.

| (145) | A BdB észrevétele vonatkozásában Németország hangsúlyozza, hogy a Wfa átruházása semmi esetre sem volt egy ad hoc döntés, hanem az hosszú távú, stratégiai meggondolásokon alapult, különösen a Wfa hatékonyságának növelése szempontjából. A Bíróság ítélkezési gyakorlatában még nem fordult elő olyan eset, amikor egy rendezett, jövedelmező vállalkozásba történt állami beruházást állami támogatásnak tekintettek volna. Az az eset, amelyre a BdB utalt, veszteséges vállalkozásokat érintett. Mivel a WestLB fennállása óta nyereséges, így nem alkalmazható rá a „piacgazdasági befektető elve”. A Bíróság ítélkezési gyakorlata is ezt támasztja alá: még nem alkalmazta ezt az elvet rendezett, jövedelmező vállalkozások esetén. Egy magánbefektető sem csak a várható hozamokra figyel, hanem más stratégiai megfontolásokat is mérlegel. A vállalkozás megmentését célzó és szerkezetátalakítási támogatásoknál más meggondolásokból kell kiindulni, mint egy jövedelmező vállalat tőkéjének megemelésekor. Állami beruházásokat nem lehet egyszerűen az alapján megítélni, hogy az ágazatra vonatkozó átlagos hozamot elérték-e. Máskülönben minden, átlag alatti hozammal bíró bankba történő állami beruházás állami támogatást jelentene, míg a magánbefektetők ezzel egyidejűleg ugyanabba a vállalatba tőkét fektetnének be. A befektetők nem az ágazati átlaghoz, hanem a jövőbeni kilátásokhoz igazodnak. |
| --- | --- |

(145)

A BdB észrevétele vonatkozásában Németország hangsúlyozza, hogy a Wfa átruházása semmi esetre sem volt egy ad hoc döntés, hanem az hosszú távú, stratégiai meggondolásokon alapult, különösen a Wfa hatékonyságának növelése szempontjából. A Bíróság ítélkezési gyakorlatában még nem fordult elő olyan eset, amikor egy rendezett, jövedelmező vállalkozásba történt állami beruházást állami támogatásnak tekintettek volna. Az az eset, amelyre a BdB utalt, veszteséges vállalkozásokat érintett. Mivel a WestLB fennállása óta nyereséges, így nem alkalmazható rá a „piacgazdasági befektető elve”. A Bíróság ítélkezési gyakorlata is ezt támasztja alá: még nem alkalmazta ezt az elvet rendezett, jövedelmező vállalkozások esetén. Egy magánbefektető sem csak a várható hozamokra figyel, hanem más stratégiai megfontolásokat is mérlegel. A vállalkozás megmentését célzó és szerkezetátalakítási támogatásoknál más meggondolásokból kell kiindulni, mint egy jövedelmező vállalat tőkéjének megemelésekor. Állami beruházásokat nem lehet egyszerűen az alapján megítélni, hogy az ágazatra vonatkozó átlagos hozamot elérték-e. Máskülönben minden, átlag alatti hozammal bíró bankba történő állami beruházás állami támogatást jelentene, míg a magánbefektetők ezzel egyidejűleg ugyanabba a vállalatba tőkét fektetnének be. A befektetők nem az ágazati átlaghoz, hanem a jövőbeni kilátásokhoz igazodnak.

| (146) | Az állami támogatást érintő rendelkezések csupán az átruházás feltételeinek felülvizsgálatát teszik lehetővé, de a Wfa-eszközök sajátosságának vizsgálatát már nem, amely eszközöknek az EK-Szerződés 295. pontja nyújt védelmet. Mivel a Wfa-eszközök különleges jellege e cikk védelme alatt áll, ezért nem lehet a bevitt Wfa-tőkét egy szokványos likvid tőkebevitellel összehasonlítani. Egy magánjogi alapítványt is épp úgy, mint a Wfa-t át lehetne ruházni anélkül, hogy ez a jövedelmek célhoz kötött felhasználását érintené. |
| --- | --- |

(146)

Az állami támogatást érintő rendelkezések csupán az átruházás feltételeinek felülvizsgálatát teszik lehetővé, de a Wfa-eszközök sajátosságának vizsgálatát már nem, amely eszközöknek az EK-Szerződés 295. pontja nyújt védelmet. Mivel a Wfa-eszközök különleges jellege e cikk védelme alatt áll, ezért nem lehet a bevitt Wfa-tőkét egy szokványos likvid tőkebevitellel összehasonlítani. Egy magánjogi alapítványt is épp úgy, mint a Wfa-t át lehetne ruházni anélkül, hogy ez a jövedelmek célhoz kötött felhasználását érintené.

| (147) | A Wfa-tőke kockázati profiljának tekintetében különbséget kell tenni a tartomány mint tulajdonos és mint Wfa-különtőke befektető között. Wfa befektetőként a tartomány kisebb kockázatot visel, mivel a WestLB részvényesei megegyeztek abban, hogy a különtartalék a bankon belül csak hátrasoroltan felel. A tartomány mint befektető kockázata a különtartalék vonatkozásában csak az átruházott eszközök mértékére korlátozódik és ennél nem több, mint ahogy azt a BdB állítja. |
| --- | --- |

(147)

A Wfa-tőke kockázati profiljának tekintetében különbséget kell tenni a tartomány mint tulajdonos és mint Wfa-különtőke befektető között. Wfa befektetőként a tartomány kisebb kockázatot visel, mivel a WestLB részvényesei megegyeztek abban, hogy a különtartalék a bankon belül csak hátrasoroltan felel. A tartomány mint befektető kockázata a különtartalék vonatkozásában csak az átruházott eszközök mértékére korlátozódik és ennél nem több, mint ahogy azt a BdB állítja.

| (148) | Németország úgy véli, hogy a BdB által a hozamra vonatkozóan előterjesztett (független szakértő véleményét tükröző) számítások hibásak, és ezt egy, a WestLB megbízásából készített ellenvélemény is alátámasztja. Az utóbbi szakvélemény szerint a legfőbb hiba az, hogy nem megfelelő számítási módszert vettek alapul (a CAGR-t, tehát a számtani átlagot a mértani átlag helyett,) illetve, hogy irreleváns beruházási időszakokra hivatkoztak. Ha e hibákat kijavítják, akkor a nagyobb német magánbankok nyereségessége (az adózatlan eredmény) 16,86 %-ról 7,0 %-ra csökken. Az összehasonlítási érték kiszámításához bevont öt német magánbank ezen felül nem hasonlítható a WestLB-hez, mivel üzleti profiljuk jelentősen eltér a WestLB-jétől. Az összehasonlítható bankok vonatkozásában végzett számítások során a tőkehozam 5,8 %-ra csökkenne. Ezen kívül a BdB-szakvélemény nem egy reprezentatív megfigyelési időszakot használ, mivel 1982 és 1992 között kettő „hossz” is volt. Egy rövidebb megfigyelési időszak választásánál a hozammutatók tovább csökkennének. |
| --- | --- |

(148)

Németország úgy véli, hogy a BdB által a hozamra vonatkozóan előterjesztett (független szakértő véleményét tükröző) számítások hibásak, és ezt egy, a WestLB megbízásából készített ellenvélemény is alátámasztja. Az utóbbi szakvélemény szerint a legfőbb hiba az, hogy nem megfelelő számítási módszert vettek alapul (a CAGR-t, tehát a számtani átlagot a mértani átlag helyett,) illetve, hogy irreleváns beruházási időszakokra hivatkoztak. Ha e hibákat kijavítják, akkor a nagyobb német magánbankok nyereségessége (az adózatlan eredmény) 16,86 %-ról 7,0 %-ra csökken. Az összehasonlítási érték kiszámításához bevont öt német magánbank ezen felül nem hasonlítható a WestLB-hez, mivel üzleti profiljuk jelentősen eltér a WestLB-jétől. Az összehasonlítható bankok vonatkozásában végzett számítások során a tőkehozam 5,8 %-ra csökkenne. Ezen kívül a BdB-szakvélemény nem egy reprezentatív megfigyelési időszakot használ, mivel 1982 és 1992 között kettő „hossz” is volt. Egy rövidebb megfigyelési időszak választásánál a hozammutatók tovább csökkennének.

| (149) | Németország visszautasítja a BdB azon érvelését, hogy nem keletkeznének refinanszírozási költségek a hiányzó likviditás következtében, mivel a Wfa-eszközök névértékének leszámítolásánál ezt a likviditási hátrányt már figyelembe vették. Németország véleménye szerint ennek a leszámítolásnak semmi köze sincs a likviditási szemponthoz, hanem csak ahhoz a körülményhez, hogy a Wfa-eszközök lényegében kamat nélküli és alacsony kamatozású hosszú távú eszközökből és forrásokból tevődnek össze. A BdB azon érvét, amely szerint a finanszírozási költségek feltételezésénél is csupán egy csekély 2,7 %-os hozamlevonás (adózatlan eredmény) az indokolt, Németország elutasítja. A BdB által e vonatkozásban megbízott független szakértő észrevételei nem helytállóak, mivel az a bank bevételeit egy külső befektető jövedelmeivel nem megengedhető módon hasonlítja össze. Továbbá a BdB-szakvélemény a bruttó bevételt veszi alapul, míg a helyes összehasonlításhoz a nettó bevételt kellene. Ezzel kapcsolatban a német kormány egy saját, külső tanácsadó cég által készített szakvéleményt terjesztett elő. |
| --- | --- |

(149)

Németország visszautasítja a BdB azon érvelését, hogy nem keletkeznének refinanszírozási költségek a hiányzó likviditás következtében, mivel a Wfa-eszközök névértékének leszámítolásánál ezt a likviditási hátrányt már figyelembe vették. Németország véleménye szerint ennek a leszámítolásnak semmi köze sincs a likviditási szemponthoz, hanem csak ahhoz a körülményhez, hogy a Wfa-eszközök lényegében kamat nélküli és alacsony kamatozású hosszú távú eszközökből és forrásokból tevődnek össze. A BdB azon érvét, amely szerint a finanszírozási költségek feltételezésénél is csupán egy csekély 2,7 %-os hozamlevonás (adózatlan eredmény) az indokolt, Németország elutasítja. A BdB által e vonatkozásban megbízott független szakértő észrevételei nem helytállóak, mivel az a bank bevételeit egy külső befektető jövedelmeivel nem megengedhető módon hasonlítja össze. Továbbá a BdB-szakvélemény a bruttó bevételt veszi alapul, míg a helyes összehasonlításhoz a nettó bevételt kellene. Ezzel kapcsolatban a német kormány egy saját, külső tanácsadó cég által készített szakvéleményt terjesztett elő.

| (150) | Szoros együttműködés csupán a Wfa esetén áll fenn, a WestLB-n belül nem, mivel ott a kétszeresen elvégzett munkát és a párhuzamosan működő igazgatási egységeket megszüntették (a WestLB korábbi lakásépítési részlegének áthelyezésével). A szoros együttműködést ezért teljesen függetlenül attól érik el, hogy a Wfa-t és a WestLB-t gazdaságilag, szervezetileg és személyzetileg szétválasztották. Ez azt eredményezte, hogy a tartománynak kevesebb tőkét kell bevinnie a Wfa-ba, és azt a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházásának közvetett hatásaként értékelik. |
| --- | --- |

(150)

Szoros együttműködés csupán a Wfa esetén áll fenn, a WestLB-n belül nem, mivel ott a kétszeresen elvégzett munkát és a párhuzamosan működő igazgatási egységeket megszüntették (a WestLB korábbi lakásépítési részlegének áthelyezésével). A szoros együttműködést ezért teljesen függetlenül attól érik el, hogy a Wfa-t és a WestLB-t gazdaságilag, szervezetileg és személyzetileg szétválasztották. Ez azt eredményezte, hogy a tartománynak kevesebb tőkét kell bevinnie a Wfa-ba, és azt a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházásának közvetett hatásaként értékelik.

| (151) | A mérlegben kimutatott különtartalék és a BAKred által felügyeleti jogilag elismert összeg különbségét nem kívülállók számára is érhető módon levezették. A hitelezők nem tulajdonítanak a felügyeleti jog szerinti szavatoló tőkének nem elismert tőke-felelősségi funkciót. Mivel a WestLB számára a tőkének csak azon része hasznos gazdasági szempontból, amelyet bankügyleteinek fedezetéhez használhat, ezért az ezen felüli összeg után a tartománynak nem jár díjazás. |
| --- | --- |

(151)

A mérlegben kimutatott különtartalék és a BAKred által felügyeleti jogilag elismert összeg különbségét nem kívülállók számára is érhető módon levezették. A hitelezők nem tulajdonítanak a felügyeleti jog szerinti szavatoló tőkének nem elismert tőke-felelősségi funkciót. Mivel a WestLB számára a tőkének csak azon része hasznos gazdasági szempontból, amelyet bankügyleteinek fedezetéhez használhat, ezért az ezen felüli összeg után a tartománynak nem jár díjazás.

| (152) | A Wfa kötelezettségeinek elengedését a BAKred a Wfa-eszközök értékelésénél, amely alapján a WestLB a díjat fizeti, figyelembe vette. A Wfa-nak a felelősségvállalási kötelezettség alól történő felmentésével a tartomány gazdasági pozíciója nem változott. Az adómentesség sem jelent előnyt a WestLB számára. |
| --- | --- |

(152)

A Wfa kötelezettségeinek elengedését a BAKred a Wfa-eszközök értékelésénél, amely alapján a WestLB a díjat fizeti, figyelembe vette. A Wfa-nak a felelősségvállalási kötelezettség alól történő felmentésével a tartomány gazdasági pozíciója nem változott. Az adómentesség sem jelent előnyt a WestLB számára.

V.   MEGEGYEZÉS A BDB, A TARTOMÁNY ÉS A WESTLB KÖZÖTT

| (153) | 2004. október 13-án a panaszos BdB, a tartomány és a WestLB AG benyújtott a Bizottsághoz egy, a WestLB-üggyel kapcsolatos állami támogatásra vonatkozó megállapodást. Függetlenül a felek által képviselt jogi szempontokban továbbra is meglévő alapvető különbségektől, a megállapodásban megegyeztek arról, hogy mely paramétereket tekintik alkalmasnak egy olyan méltányos díj megállapítására, amelyet maguk is méltányos díjként ismernek el. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a döntésénél vegye figyelembe a megállapodás eredményeit. |
| --- | --- |

(153)

2004. október 13-án a panaszos BdB, a tartomány és a WestLB AG benyújtott a Bizottsághoz egy, a WestLB-üggyel kapcsolatos állami támogatásra vonatkozó megállapodást. Függetlenül a felek által képviselt jogi szempontokban továbbra is meglévő alapvető különbségektől, a megállapodásban megegyeztek arról, hogy mely paramétereket tekintik alkalmasnak egy olyan méltányos díj megállapítására, amelyet maguk is méltányos díjként ismernek el. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a döntésénél vegye figyelembe a megállapodás eredményeit.

| (154) | A felek a CAPM alapulvételével mindenekelőtt meghatározták a feltételezett jegyzett tőke WestLB-be történő befektetéséért elvárt minimális díjat az átruházás időpontjára vonatkozóan. Eszerint évi 10,19 %-ban határozták meg a Wfa-tőke azon részei után járó méltányos díjat, amelyeket a BAKred alapvető tőkeelemeknek ismert el, és amelyek nem a Wfa lakástámogatási tevékenységének fedezetére szolgálnak. |
| --- | --- |

(154)

A felek a CAPM alapulvételével mindenekelőtt meghatározták a feltételezett jegyzett tőke WestLB-be történő befektetéséért elvárt minimális díjat az átruházás időpontjára vonatkozóan. Eszerint évi 10,19 %-ban határozták meg a Wfa-tőke azon részei után járó méltányos díjat, amelyeket a BAKred alapvető tőkeelemeknek ismert el, és amelyek nem a Wfa lakástámogatási tevékenységének fedezetére szolgálnak.

| (155) | A minimális díj meghatározása során a Landesbankok által a német tőzsde AG („Deutsche Börse AG”) REX10 Performance Indexe felhasználásával megállapított hosszú távú kockázat nélküli és a Landesbankok által kért 2004. május 26-i KPMG szakértői vélemény által megbecsült béta-értékeket használták. A WestLB tekintetében az átruházás időpontjára 7,15 %-os kockázatmentes kamatlábat állapítottak meg. A béta-értéket a KPMG véleménye alapján az átruházás időpontjára. 0,76 % értékben határozták meg. A piaci kockázati díjat valamennyi Landesbank tekintetében egységesen 4 %-ban állapították meg. |
| --- | --- |

(155)

A minimális díj meghatározása során a Landesbankok által a német tőzsde AG („Deutsche Börse AG”) REX10 Performance Indexe felhasználásával megállapított hosszú távú kockázat nélküli és a Landesbankok által kért 2004. május 26-i KPMG szakértői vélemény által megbecsült béta-értékeket használták. A WestLB tekintetében az átruházás időpontjára 7,15 %-os kockázatmentes kamatlábat állapítottak meg. A béta-értéket a KPMG véleménye alapján az átruházás időpontjára. 0,76 % értékben határozták meg. A piaci kockázati díjat valamennyi Landesbank tekintetében egységesen 4 %-ban állapították meg.

| (156) | Az eredeti, 10,16 %-os kamatlábat (1991. január 1.) az alábbiak szerint számították ki: kockázatmentes kamatláb 7,15 % + (4 %-os általános piaci kockázati díj × 0,76 béta-érték). |
| --- | --- |

(156)

Az eredeti, 10,16 %-os kamatlábat (1991. január 1.) az alábbiak szerint számították ki: kockázatmentes kamatláb 7,15 % + (4 %-os általános piaci kockázati díj × 0,76 béta-érték).

| (157) | Ezt követően a céltartalék hiányzó likviditása miatt levonást állapítottak meg. Ennek során a már 7,15 %-os kockázatmentes kamatlábat általános bruttó refinanszírozási költségként ismerték el. A nettó finanszírozási költségek meghatározásához a WestLB átruházás időpontjában fennálló adóterhét 50 %-ban határozták meg, ami 3,05 %-os levonáshoz vezet. |
| --- | --- |

(157)

Ezt követően a céltartalék hiányzó likviditása miatt levonást állapítottak meg. Ennek során a már 7,15 %-os kockázatmentes kamatlábat általános bruttó refinanszírozási költségként ismerték el. A nettó finanszírozási költségek meghatározásához a WestLB átruházás időpontjában fennálló adóterhét 50 %-ban határozták meg, ami 3,05 %-os levonáshoz vezet.

| (158) | Végül – a hiányzó szavazati jogok miatt – egy 0,3 %-os pótlékot állapítottak meg. |
| --- | --- |

(158)

Végül – a hiányzó szavazati jogok miatt – egy 0,3 %-os pótlékot állapítottak meg.

| (159) | Összességében (az adózott eredmény) 6,92 %-ában állapították meg az átruházott Wfa-eszközök azon része után járó díjat, amelyet a BAKred alapvető tőkeelemekként elismert, és amelyeket a Wfa nem használ saját lakástámogatási tevékenységének fedezetéhez. |
| --- | --- |

(159)

Összességében (az adózott eredmény) 6,92 %-ában állapították meg az átruházott Wfa-eszközök azon része után járó díjat, amelyet a BAKred alapvető tőkeelemekként elismert, és amelyeket a Wfa nem használ saját lakástámogatási tevékenységének fedezetéhez.

| (160) | A felek egyetértenek abban, hogy az „anya- és leányvállalat-modell” megvalósításával az állami támogatás 2002. január 1-jei hatállyal megszűnt. |
| --- | --- |

(160)

A felek egyetértenek abban, hogy az „anya- és leányvállalat-modell” megvalósításával az állami támogatás 2002. január 1-jei hatállyal megszűnt.

VI.   A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS MEGÍTÉLÉSE

| (161) | Az EK-Szerződés állami támogatást szabályozó rendelkezéseinek értelmében a támogatás megítéléséhez először is meg kell vizsgálni, hogy az intézkedés az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdés szerint állami támogatást jelent-e. |
| --- | --- |

(161)

Az EK-Szerződés állami támogatást szabályozó rendelkezéseinek értelmében a támogatás megítéléséhez először is meg kell vizsgálni, hogy az intézkedés az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdés szerint állami támogatást jelent-e.

1.   ÁLLAMI FORRÁSOK ÉS BIZONYOS VÁLLALKOZÁSOK ELŐNYBEN RÉSZESÍTÉSE

| (162) | A Wfa közjogi intézmény volt, amelynek egyedüli részvényese a tartomány volt és feladata abban állt, hogy alacsony kamatozású illetve kamatmentes kölcsönök formájában támogassa a lakásépítést. A tartomány felelősséget vállalt a Wfa valamennyi kötelezettségeivel szemben az intézményi és a szavatoló felelősség keretében („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”). A Wfa fő finanszírozási forrása a tartományi lakásépítési alap („Landeswohnungsbauvermögen”) volt, amely a tartományi költségvetés éves juttatásaiból illetve a lakásépítési kölcsönökből származó kamatokból tevődött össze. |
| --- | --- |

(162)

A Wfa közjogi intézmény volt, amelynek egyedüli részvényese a tartomány volt és feladata abban állt, hogy alacsony kamatozású illetve kamatmentes kölcsönök formájában támogassa a lakásépítést. A tartomány felelősséget vállalt a Wfa valamennyi kötelezettségeivel szemben az intézményi és a szavatoló felelősség keretében („Anstaltslast” és „Gewährträgerhaftung”). A Wfa fő finanszírozási forrása a tartományi lakásépítési alap („Landeswohnungsbauvermögen”) volt, amely a tartományi költségvetés éves juttatásaiból illetve a lakásépítési kölcsönökből származó kamatokból tevődött össze.

| (163) | Amennyiben kereskedelmi értékű állami eszközöket nem megfelelő díjazás ellenében átruháznak egy vállalkozásra, úgy kézen fekvő, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében állami források odaítéléséről van szó. |
| --- | --- |

(163)

Amennyiben kereskedelmi értékű állami eszközöket nem megfelelő díjazás ellenében átruháznak egy vállalkozásra, úgy kézen fekvő, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében állami források odaítéléséről van szó.

| (164) | Annak vizsgálatakor, hogy az állami források köztulajdonban lévő vállalkozásra történő átruházása a vállalkozást előnyben részesíti-e, és ezáltal az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásról van-e szó, a Bizottság a „piacgazdasági befektető elvét” alkalmazza. Ezt az elvet a Bíróság számos határozata során elfogadta (és továbbfejlesztette). Amennyiben állami támogatásról van szó, úgy a WestLB, azaz egy „vállalkozás” az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében, egyértelműen előnyben részesült. |
| --- | --- |

(164)

Annak vizsgálatakor, hogy az állami források köztulajdonban lévő vállalkozásra történő átruházása a vállalkozást előnyben részesíti-e, és ezáltal az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásról van-e szó, a Bizottság a „piacgazdasági befektető elvét” alkalmazza. Ezt az elvet a Bíróság számos határozata során elfogadta (és továbbfejlesztette). Amennyiben állami támogatásról van szó, úgy a WestLB, azaz egy „vállalkozás” az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében, egyértelműen előnyben részesült.

2.   VERSENYTORZÍTÁS ÉS A TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI KERESKEDELEMI VERSENY MEGSÉRTÉSE

| (165) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizációjának és a pénzügyi piacok integrációjának következtében különösen érzékenyen reagál a közösségen belüli bankszektor a versenytorzításra. Ez az érzékenység a pénzügyi szolgáltatások piacán még fennálló versenyakadályok megszüntetését célzó gazdasági és monetáris unió következtében még inkább fokozódik. |
| --- | --- |

(165)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizációjának és a pénzügyi piacok integrációjának következtében különösen érzékenyen reagál a közösségen belüli bankszektor a versenytorzításra. Ez az érzékenység a pénzügyi szolgáltatások piacán még fennálló versenyakadályok megszüntetését célzó gazdasági és monetáris unió következtében még inkább fokozódik.

| (166) | 1997-es üzleti beszámolója értelmében a WestLB olyan egyetemes és nemzetközi szinten működő üzleti bank, amely takarékpénztárak központi bankja és egyben állami és települési bank. A WestLB európai „wholesale bankcsoport”, amely a világ legfontosabb pénz- és gazdasági piacain aktív üzleti tevékenységet fejt ki. Németországon kívül legfőképpen Európában van jelen, ahol valamennyi fontos országban leányvállalattal, kihelyezett fiókokkal és képviseletekkel rendelkezik. A WestLB-csoport világszerte több mint 35 országban rendelkezik kirendeltséggel. |
| --- | --- |

(166)

1997-es üzleti beszámolója értelmében a WestLB olyan egyetemes és nemzetközi szinten működő üzleti bank, amely takarékpénztárak központi bankja és egyben állami és települési bank. A WestLB európai „wholesale bankcsoport”, amely a világ legfontosabb pénz- és gazdasági piacain aktív üzleti tevékenységet fejt ki. Németországon kívül legfőképpen Európában van jelen, ahol valamennyi fontos országban leányvállalattal, kihelyezett fiókokkal és képviseletekkel rendelkezik. A WestLB-csoport világszerte több mint 35 országban rendelkezik kirendeltséggel.

| (167) | Elnevezése és a törvényben előírt feladata ellenére a WestLB nem egy helyi vagy regionális bank. Európában és a nemzetközi piacokon betöltött szerepét már a II. szakasz 1. pontjában ismertették. 1997-ben a külföldi üzleti tevékenységéből a nem konszolidált bevételek 48 %-a származott. Ahogyan az 1997-es üzleti beszámolójában szerepel, a növekedés elsősorban üzleti tevékenységének más országokba való kiterjesztésére vezethető vissza. |
| --- | --- |

(167)

Elnevezése és a törvényben előírt feladata ellenére a WestLB nem egy helyi vagy regionális bank. Európában és a nemzetközi piacokon betöltött szerepét már a II. szakasz 1. pontjában ismertették. 1997-ben a külföldi üzleti tevékenységéből a nem konszolidált bevételek 48 %-a származott. Ahogyan az 1997-es üzleti beszámolójában szerepel, a növekedés elsősorban üzleti tevékenységének más országokba való kiterjesztésére vezethető vissza.

| (168) | Ez egyértelműen azt mutatja, hogy a WestLB bankszolgáltatásait Németországon belül és kívül más európai bankokkal versenyezve nyújtja. Ezt a tagállamok két bankszövetsége észrevételeiben megerősítette. Ezért nincs kétség afelől, hogy a WestLB számára nyújtott állami támogatás torzítja és sérti a tagállamok közötti versenyt. |
| --- | --- |

(168)

Ez egyértelműen azt mutatja, hogy a WestLB bankszolgáltatásait Németországon belül és kívül más európai bankokkal versenyezve nyújtja. Ezt a tagállamok két bankszövetsége észrevételeiben megerősítette. Ezért nincs kétség afelől, hogy a WestLB számára nyújtott állami támogatás torzítja és sérti a tagállamok közötti versenyt.

| (169) | Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banktevékenysége között szoros kapcsolat áll fenn. Csak elegendő elismert saját tőke segítségével tudja ellátni a bank feladatát és kereskedelmi tevékenységét. Mivel a WestLB-t fizetőképességi szempontokra hivatkozva állami eszközök segítségével ilyen saját tőke-eszközökkel felruházták, így a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták. |
| --- | --- |

(169)

Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banktevékenysége között szoros kapcsolat áll fenn. Csak elegendő elismert saját tőke segítségével tudja ellátni a bank feladatát és kereskedelmi tevékenységét. Mivel a WestLB-t fizetőképességi szempontokra hivatkozva állami eszközök segítségével ilyen saját tőke-eszközökkel felruházták, így a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták.

3.   A PIACGAZDASÁGI BEFEKTETŐ ELVE

| (170) | A Bizottság a „piacgazdasági befektető elvét” használja annak megítéléséhez, hogy egy vállalkozás állami részvényese által hozott tőkeátruházás állami támogatás elemeit tartalmazza-e. Ezt az elvet a Bizottság már több esetben alkalmazta, és a Bíróság számos döntése során elfogadta és továbbfejlesztette (38). Az elv alkalmazása lehetővé teszi, hogy a Bizottság minden egyes ügy különleges körülményeit – mint például egy holding társaság vagy vállalatcsoport bizonyos stratégiáját – figyelembe vegye, vagy rövid és hosszú távú befektetői érdekek között különbséget tegyen. A „piacgazdasági befektető elvét” ebben az ügyben is alkalmazták. |
| --- | --- |

(170)

A Bizottság a „piacgazdasági befektető elvét” használja annak megítéléséhez, hogy egy vállalkozás állami részvényese által hozott tőkeátruházás állami támogatás elemeit tartalmazza-e. Ezt az elvet a Bizottság már több esetben alkalmazta, és a Bíróság számos döntése során elfogadta és továbbfejlesztette (38). Az elv alkalmazása lehetővé teszi, hogy a Bizottság minden egyes ügy különleges körülményeit – mint például egy holding társaság vagy vállalatcsoport bizonyos stratégiáját – figyelembe vegye, vagy rövid és hosszú távú befektetői érdekek között különbséget tegyen. A „piacgazdasági befektető elvét” ebben az ügyben is alkalmazták.

| (171) | Az említett elv alapján nem számít állami támogatásnak, ha tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátanak rendelkezésre, „amelyek mellett egy olyan magánbefektető, aki a szokásos piacgazdasági feltételek szerint cselekszik, tőkét vinne be egy magánvállalkozásba” (39). Különösen olyan pénzügyi intézkedést lehet piacgazdasági befektető számára elfogadhatatlannak minősíteni, amely esetén a vállalkozás pénzügyi helyzete nem engedi meg, hogy a befektető egy méltányos határidőn belül egy szokásos hozammal (osztalék vagy értéktöbblet formájában) számolhasson (40). |
| --- | --- |

(171)

Az említett elv alapján nem számít állami támogatásnak, ha tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátanak rendelkezésre, „amelyek mellett egy olyan magánbefektető, aki a szokásos piacgazdasági feltételek szerint cselekszik, tőkét vinne be egy magánvállalkozásba” (39). Különösen olyan pénzügyi intézkedést lehet piacgazdasági befektető számára elfogadhatatlannak minősíteni, amely esetén a vállalkozás pénzügyi helyzete nem engedi meg, hogy a befektető egy méltányos határidőn belül egy szokásos hozammal (osztalék vagy értéktöbblet formájában) számolhasson (40).

| (172) | Természetesen a Bizottságnak egy eset megítélésekor olyan adatokra kell támaszkodnia, amelyek az adott pénzügyi intézkedésre vonatkozó döntésnél a befektető rendelkezésére álltak. A Wfa átruházásáról 1991-ben döntöttek az illetékes állami szervek. Így a Bizottságnak az átruházást az akkor rendelkezésre álló gazdasági és piacra vonatkozó körülmények alapján kell megítélnie. A határozat későbbi évekre vonatkozó adatait, csak annak érdekében használhatják fel, hogy megmutassák az átruházás WestLB-re gyakorolt hatását és nem azért, hogy az átruházás jogszerűségét utólag igazolják vagy megkérdőjelezzék. |
| --- | --- |

(172)

Természetesen a Bizottságnak egy eset megítélésekor olyan adatokra kell támaszkodnia, amelyek az adott pénzügyi intézkedésre vonatkozó döntésnél a befektető rendelkezésére álltak. A Wfa átruházásáról 1991-ben döntöttek az illetékes állami szervek. Így a Bizottságnak az átruházást az akkor rendelkezésre álló gazdasági és piacra vonatkozó körülmények alapján kell megítélnie. A határozat későbbi évekre vonatkozó adatait, csak annak érdekében használhatják fel, hogy megmutassák az átruházás WestLB-re gyakorolt hatását és nem azért, hogy az átruházás jogszerűségét utólag igazolják vagy megkérdőjelezzék.

| (173) | Németország felhívta a Bizottság figyelmét arra, hogy az esetet csak az átruházásról való döntés időpontjában, azaz 1991 végén fennálló viszonyok alapján szabad megvizsgálnia, a későbbi eseményeket ne vegye figyelembe. Eszerint a Bizottság nem vehetné figyelembe sem azt a tényt, hogy csak a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget ismert el a BAKred alapvető tőkeelemekként a WestLB által követelt 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) helyett, sem azt, hogy egy 0,6 %-os díjazásban egyeztek meg. Annak ellenére, hogy az átruházás idején a tartomány és a WestLB egyetértettek abban, hogy a Wfa értéke 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR), a díj mértékét még nem rögzítették. A Bizottság szerint ezért helyénvaló lenne, hogy az átruházás megítélésénél azt az időszakot is megvizsgálják, amikor a díj mértékét rögzítették. |
| --- | --- |

(173)

Németország felhívta a Bizottság figyelmét arra, hogy az esetet csak az átruházásról való döntés időpontjában, azaz 1991 végén fennálló viszonyok alapján szabad megvizsgálnia, a későbbi eseményeket ne vegye figyelembe. Eszerint a Bizottság nem vehetné figyelembe sem azt a tényt, hogy csak a 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget ismert el a BAKred alapvető tőkeelemekként a WestLB által követelt 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) helyett, sem azt, hogy egy 0,6 %-os díjazásban egyeztek meg. Annak ellenére, hogy az átruházás idején a tartomány és a WestLB egyetértettek abban, hogy a Wfa értéke 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR), a díj mértékét még nem rögzítették. A Bizottság szerint ezért helyénvaló lenne, hogy az átruházás megítélésénél azt az időszakot is megvizsgálják, amikor a díj mértékét rögzítették.

| (174) | A Bizottság Németország és WestLB azon véleményét nem tudja elfogadni, hogy a piacgazdasági befektető elvét nem lehet rendezett, jövedelmező vállalkozásokra alkalmazni, és ez a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik. Az a tény, hogy az elvet eddig főként nehézségekkel küzdő vállalkozásoknál alkalmazták, nem jelenti azt, hogy csak ilyenekre lehet alkalmazni. |
| --- | --- |

(174)

A Bizottság Németország és WestLB azon véleményét nem tudja elfogadni, hogy a piacgazdasági befektető elvét nem lehet rendezett, jövedelmező vállalkozásokra alkalmazni, és ez a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik. Az a tény, hogy az elvet eddig főként nehézségekkel küzdő vállalkozásoknál alkalmazták, nem jelenti azt, hogy csak ilyenekre lehet alkalmazni.

| (175) | Vállalati szerkezetátalakítási támogatásokat csak akkor nyújthatnak, ha a szerkezetátalakítási terv a vállalat életképességének visszaállítását eredményezi, azaz egy „szokásos” hozamot, oly módon, hogy a támogatott vállalkozás ezt követően saját erejéből fenn tud maradni, mivel ez a „piacnak megfelelő” hozam az, amit egy piacgazdasági befektető el tud fogadni. A Bíróság azokban az esetekben, amelyekben hasonló döntést kellett meghoznia, soha nem kérdőjelezte meg, hogy a Bizottság nem csak egy egyszerű költségmegtérülést vagy szimbolikus hozamot követelt meg, hanem egy „piacnak megfelelő” hozamot. |
| --- | --- |

(175)

Vállalati szerkezetátalakítási támogatásokat csak akkor nyújthatnak, ha a szerkezetátalakítási terv a vállalat életképességének visszaállítását eredményezi, azaz egy „szokásos” hozamot, oly módon, hogy a támogatott vállalkozás ezt követően saját erejéből fenn tud maradni, mivel ez a „piacnak megfelelő” hozam az, amit egy piacgazdasági befektető el tud fogadni. A Bíróság azokban az esetekben, amelyekben hasonló döntést kellett meghoznia, soha nem kérdőjelezte meg, hogy a Bizottság nem csak egy egyszerű költségmegtérülést vagy szimbolikus hozamot követelt meg, hanem egy „piacnak megfelelő” hozamot.

| (176) | Nincs szabály arra vonatkozóan, hogy egy nyereséges vállalkozás esetében kizárt-e az állami támogatás lehetősége. Akkor is, ha a vállalkozás rentábilis, dönthet úgy a piacgazdasági befektető, hogy (további) befektetéstől eltekint, ha a befektetett tőke után nem számolhat egy méltányos hozammal (osztalék vagy értéktöbblet formájában). Amennyiben a vállalkozás a beruházás időpontjában nem termelné meg a megfelelő kívánt hozamot, akkor a piacgazdasági befektető intézkedéseket tenne annak érdekében, hogy a hozamot növeljék. Ezért a piacgazdasági befektető elvét minden közvállalkozásra, függetlenül attól, hogy nyereséges vagy veszteséges, lehet alkalmazni. |
| --- | --- |

(176)

Nincs szabály arra vonatkozóan, hogy egy nyereséges vállalkozás esetében kizárt-e az állami támogatás lehetősége. Akkor is, ha a vállalkozás rentábilis, dönthet úgy a piacgazdasági befektető, hogy (további) befektetéstől eltekint, ha a befektetett tőke után nem számolhat egy méltányos hozammal (osztalék vagy értéktöbblet formájában). Amennyiben a vállalkozás a beruházás időpontjában nem termelné meg a megfelelő kívánt hozamot, akkor a piacgazdasági befektető intézkedéseket tenne annak érdekében, hogy a hozamot növeljék. Ezért a piacgazdasági befektető elvét minden közvállalkozásra, függetlenül attól, hogy nyereséges vagy veszteséges, lehet alkalmazni.

| (177) | A feltehető tőkehozam méltányossága viszont attól függ, hogy mivel számolhat a piacgazdasági a befektető hasonló kockázattal járó hasonló befektetés esetén. Kézenfekvő, hogy egy olyan vállalkozás, amely tartósan gyenge eredményeket mutat és semmi jele sincs javulásnak, életképtelen. Új befektetők elutasítanák a vállalkozás azon igényét, hogy tőkét fektessenek be, az adott befektetők pedig kivonnák tőkéjüket – ha kell, akkor veszteségek árán is – azért, hogy azt jövedelmezően fektessék be. Ezért a Bizottság a tagállamokhoz intézett közvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra vonatkozó szabályozásokról szóló közleményében arra utalt, hogy ha az állam magatartását egy piacgazdasági befektetőjével hasonlítja össze, akkor a vállalkozás pénzügyi helyzetét arra az időszakra vonatkozóan vizsgálja meg, amelyben további tőkebevonást hajtottak volna végre, „különösen olyan esetekben, amikor a vállalkozás nem veszteséges” (41). |
| --- | --- |

(177)

A feltehető tőkehozam méltányossága viszont attól függ, hogy mivel számolhat a piacgazdasági a befektető hasonló kockázattal járó hasonló befektetés esetén. Kézenfekvő, hogy egy olyan vállalkozás, amely tartósan gyenge eredményeket mutat és semmi jele sincs javulásnak, életképtelen. Új befektetők elutasítanák a vállalkozás azon igényét, hogy tőkét fektessenek be, az adott befektetők pedig kivonnák tőkéjüket – ha kell, akkor veszteségek árán is – azért, hogy azt jövedelmezően fektessék be. Ezért a Bizottság a tagállamokhoz intézett közvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra vonatkozó szabályozásokról szóló közleményében arra utalt, hogy ha az állam magatartását egy piacgazdasági befektetőjével hasonlítja össze, akkor a vállalkozás pénzügyi helyzetét arra az időszakra vonatkozóan vizsgálja meg, amelyben további tőkebevonást hajtottak volna végre, „különösen olyan esetekben, amikor a vállalkozás nem veszteséges” (41).

| (178) | Továbbá meg kell jegyezni, hogy „rendezett és nyereséges vállalkozásokat” nem szabad összetéveszteni olyan vállalkozásokkal, amelyek nem veszteségesek. Egy olyan vállalkozás, amely csak csekély nyereséget, illetve sem nyereséget sem pedig veszteséget nem tud felmutatni, nem nevezhető rendezett és jövedelmező vállalkozásnak. Valóban nehéz meghatározni az „átlagos nyereségességet”, mivel az számos tényezőtől függ, például az adott gazdasági ágazat kockázatától. Azonban olyan vállalkozások, amelyek hosszabb időn keresztül olyan mértékű nyereséget termelnek, amely a hasonló kockázatú vállalatok nyeresége alatt van, úgy ezeket – ahogyan már említettük – a nyereségesebb vállalatok kiszorítanák a piacról. Az az álláspont, amelyet Németország és WestLB képvisel, arra vezetne, hogy az állam az EK-Szerződés állami támogatásokat érintő szabályozását figyelmen kívül hagyva olyan vállalkozásokba fektethetne be, amelyek évi 1 EUR nyereséget termelnek. |
| --- | --- |

(178)

Továbbá meg kell jegyezni, hogy „rendezett és nyereséges vállalkozásokat” nem szabad összetéveszteni olyan vállalkozásokkal, amelyek nem veszteségesek. Egy olyan vállalkozás, amely csak csekély nyereséget, illetve sem nyereséget sem pedig veszteséget nem tud felmutatni, nem nevezhető rendezett és jövedelmező vállalkozásnak. Valóban nehéz meghatározni az „átlagos nyereségességet”, mivel az számos tényezőtől függ, például az adott gazdasági ágazat kockázatától. Azonban olyan vállalkozások, amelyek hosszabb időn keresztül olyan mértékű nyereséget termelnek, amely a hasonló kockázatú vállalatok nyeresége alatt van, úgy ezeket – ahogyan már említettük – a nyereségesebb vállalatok kiszorítanák a piacról. Az az álláspont, amelyet Németország és WestLB képvisel, arra vezetne, hogy az állam az EK-Szerződés állami támogatásokat érintő szabályozását figyelmen kívül hagyva olyan vállalkozásokba fektethetne be, amelyek évi 1 EUR nyereséget termelnek.

| (179) | Valóban nem a Bizottság feladata rögtön eljárást indítani, ha egy közvállalkozás átlagon aluli hozamot ér el. Időközben már magánvállalatok is az átlagos hozam alatt vannak (logikus, hogy a középértéktől mindkét irányba lehetséges eltérés). Egy szokványos vállalkozás azonban egy ilyen helyzetben megpróbálná nyereségességét növelni, és szerkezetátalakítási és más intézkedéseket hozna, hogy változtasson helyzetén. Piaci befektetők elvárják, hogy e tekintetben megfelelő döntések szülessenek. |
| --- | --- |

(179)

Valóban nem a Bizottság feladata rögtön eljárást indítani, ha egy közvállalkozás átlagon aluli hozamot ér el. Időközben már magánvállalatok is az átlagos hozam alatt vannak (logikus, hogy a középértéktől mindkét irányba lehetséges eltérés). Egy szokványos vállalkozás azonban egy ilyen helyzetben megpróbálná nyereségességét növelni, és szerkezetátalakítási és más intézkedéseket hozna, hogy változtasson helyzetén. Piaci befektetők elvárják, hogy e tekintetben megfelelő döntések szülessenek.

| (180) | Ahogy már említettük, különbséget kellene tenni a már adott és az új befektetések között, mivel az alaphelyzet – de nem az alapelvek – befektetésekre vonatkozó döntéseknél eltérő. Már meglévő befektetés esetén a befektető sokkal inkább hajlandó egy alacsonyabb (vagy akár negatív) hozammal is megelégedni, ha számíthat a hozam javulására. Természetesen megnövelhetné befektetését egy alacsony hozamot termelő vállalkozásba. De ezt nem teszi meg akkor, ha hosszú távon nem javul a helyzet, és nem számíthat méltányos hozamra. Másfelől, amennyiben a kockázat és hozam arányát kedvezőtlenebbnek tartja, mint más hasonló vállalkozásnál, akkor fontolóra veszi tőkéjének kivonását. Új befektetés esetében a befektető valószínűleg kezdettől fogva kevésbé lesz hajlandó megelégedni egy alacsony hozammal (42). Mint ahogyan az már említetésre került, minden döntésnél ugyanazokat az alapelveket veszik figyelembe: a befektetés hosszú távú várható hozamának (a kockázatok és más tényezők figyelembevételével) el kell érnie egy hasonló befektetés hozamát. Máskülönben a vállalkozás nem tudja majd a szükséges eszközöket előteremteni, és ezért hosszú távon nem lesz életképes. |
| --- | --- |

(180)

Ahogy már említettük, különbséget kellene tenni a már adott és az új befektetések között, mivel az alaphelyzet – de nem az alapelvek – befektetésekre vonatkozó döntéseknél eltérő. Már meglévő befektetés esetén a befektető sokkal inkább hajlandó egy alacsonyabb (vagy akár negatív) hozammal is megelégedni, ha számíthat a hozam javulására. Természetesen megnövelhetné befektetését egy alacsony hozamot termelő vállalkozásba. De ezt nem teszi meg akkor, ha hosszú távon nem javul a helyzet, és nem számíthat méltányos hozamra. Másfelől, amennyiben a kockázat és hozam arányát kedvezőtlenebbnek tartja, mint más hasonló vállalkozásnál, akkor fontolóra veszi tőkéjének kivonását. Új befektetés esetében a befektető valószínűleg kezdettől fogva kevésbé lesz hajlandó megelégedni egy alacsony hozammal (42). Mint ahogyan az már említetésre került, minden döntésnél ugyanazokat az alapelveket veszik figyelembe: a befektetés hosszú távú várható hozamának (a kockázatok és más tényezők figyelembevételével) el kell érnie egy hasonló befektetés hozamát. Máskülönben a vállalkozás nem tudja majd a szükséges eszközöket előteremteni, és ezért hosszú távon nem lesz életképes.

| (181) | A WestLB véleménye szerint, azt a kérdést, hogy a bank az átruházás előtti időszakban nyereséges volt-e, elvileg nem kell megválaszolni abban az esetben, ha méltányos, rögzített díjban egyeztek meg, és a nyereségesség elegendőnek tűnik ahhoz, hogy ezt a díjat hosszú távon fizessék. Ez az álláspont elvileg helytálló. Azonban azt is figyelembe kell venni, hogy a hosszú távú életképesség attól függ, hogy a vállalkozás tőkéjéből hozamot tud-e termelni. |
| --- | --- |

(181)

A WestLB véleménye szerint, azt a kérdést, hogy a bank az átruházás előtti időszakban nyereséges volt-e, elvileg nem kell megválaszolni abban az esetben, ha méltányos, rögzített díjban egyeztek meg, és a nyereségesség elegendőnek tűnik ahhoz, hogy ezt a díjat hosszú távon fizessék. Ez az álláspont elvileg helytálló. Azonban azt is figyelembe kell venni, hogy a hosszú távú életképesség attól függ, hogy a vállalkozás tőkéjéből hozamot tud-e termelni.

| (182) | Egy piacgazdasági befektető várható magatartását tekintve nincs jelentősége annak, hogy más bankok a szigorúbb szolvencia-irányelvek következtében további tőkét vontak be. Az irányelv nem kötelezi a bankokat arra, hogy ne vegyenek fel további tőkét. Csupán meghatározza a tőke minimális mennyiségét a kockázattal súlyozott eszközökhöz viszonyítva, azaz felállít egy jogi vélelmet arra vonatkozóan, hogy mi az, ami egy bank életképességéhez szükséges. Ez azt jelenti, hogy egy piacgazdasági befektető a bankját inkább arra ösztönözte volna, hogy szerkezeti átalakításokat hajtson végre, hogy megfeleljen az új szolvencia-irányelveknek, minthogy a bank tőkéjét megnövelte volna. Azzal ugyanis a bank üzleti volumenét – és így a piacokon végzett tevékenységét is – közvetlenül csökkentette volna. |
| --- | --- |

(182)

Egy piacgazdasági befektető várható magatartását tekintve nincs jelentősége annak, hogy más bankok a szigorúbb szolvencia-irányelvek következtében további tőkét vontak be. Az irányelv nem kötelezi a bankokat arra, hogy ne vegyenek fel további tőkét. Csupán meghatározza a tőke minimális mennyiségét a kockázattal súlyozott eszközökhöz viszonyítva, azaz felállít egy jogi vélelmet arra vonatkozóan, hogy mi az, ami egy bank életképességéhez szükséges. Ez azt jelenti, hogy egy piacgazdasági befektető a bankját inkább arra ösztönözte volna, hogy szerkezeti átalakításokat hajtson végre, hogy megfeleljen az új szolvencia-irányelveknek, minthogy a bank tőkéjét megnövelte volna. Azzal ugyanis a bank üzleti volumenét – és így a piacokon végzett tevékenységét is – közvetlenül csökkentette volna.

| (183) | Ha egy állami részvényes úgy dönt, hogy helyénvaló tőkét befektetni a bankba, hogy az a tőkekövetelményeknek megfeleljen, felmerül az a kérdés, hogy azok a különös körülmények, amelyek mellett a tőkét rendelkezésre bocsátják, elfogadhatók-e egy piacgazdasági befektető számára. Ha tőkebevitel szükséges ahhoz, hogy a szolvencia-követelményeknek megfeleljenek, úgy egy piacgazdasági befektető hajlandó lenne-e erre a lépésre azért, hogy a már bent lévő befektetés értékét megtartsa. Az újonnan bevitt tőke után méltányos hozamot kérne. Egy piacgazdasági befektető bizonyára nagyobb hozamra számítana egy olyan bankba történt befektetése után, amely a tőketartalékait már felemésztette, és amely sürgősen újabb tőkét igényel, mivel ez számára nagyobb kockázattal járna. |
| --- | --- |

(183)

Ha egy állami részvényes úgy dönt, hogy helyénvaló tőkét befektetni a bankba, hogy az a tőkekövetelményeknek megfeleljen, felmerül az a kérdés, hogy azok a különös körülmények, amelyek mellett a tőkét rendelkezésre bocsátják, elfogadhatók-e egy piacgazdasági befektető számára. Ha tőkebevitel szükséges ahhoz, hogy a szolvencia-követelményeknek megfeleljenek, úgy egy piacgazdasági befektető hajlandó lenne-e erre a lépésre azért, hogy a már bent lévő befektetés értékét megtartsa. Az újonnan bevitt tőke után méltányos hozamot kérne. Egy piacgazdasági befektető bizonyára nagyobb hozamra számítana egy olyan bankba történt befektetése után, amely a tőketartalékait már felemésztette, és amely sürgősen újabb tőkét igényel, mivel ez számára nagyobb kockázattal járna.

| (184) | A „piacgazdasági befektető elve” fényében a központi kérdés abban áll, hogy a „WestLB piacgazdasági befektetője” egy olyan tőkét, amely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint a Wfa-eszközök – különösen a befektetésből származó hozamra tekintettel – rendelkezésre bocsátott volna ugyanolyan feltételek mellett. |
| --- | --- |

(184)

A „piacgazdasági befektető elve” fényében a központi kérdés abban áll, hogy a „WestLB piacgazdasági befektetője” egy olyan tőkét, amely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint a Wfa-eszközök – különösen a befektetésből származó hozamra tekintettel – rendelkezésre bocsátott volna ugyanolyan feltételek mellett.

a)   AZ EK-SZERZŐDÉS 295. CIKKE

| (185) | Németország véleménye szerint a tartománynak nem kellett a WestLB privatizációját fontolóra vennie, hogy saját tőke elemeit megnövelje. A tartomány szabadon dönthetett arról, hogy a Wfa-t átruházza a WestLB-re abból a célból, hogy szoros együttműködést valósítson meg. A tartomány a közösségi jog értelmében nem volt köteles fontolóra venni a Wfa-nak egy magán-hitelintézetre történő átruházását sem. Ezzel az állásponttal a Bizottság egyetért. Németország továbbá kifejti, hogy a Wfa közjogi tevékenysége gazdasági közérdekeket szolgál, ezért a Wfa a 295. cikk értelmében nem tartozik a Bizottság felügyelete alá. |
| --- | --- |

(185)

Németország véleménye szerint a tartománynak nem kellett a WestLB privatizációját fontolóra vennie, hogy saját tőke elemeit megnövelje. A tartomány szabadon dönthetett arról, hogy a Wfa-t átruházza a WestLB-re abból a célból, hogy szoros együttműködést valósítson meg. A tartomány a közösségi jog értelmében nem volt köteles fontolóra venni a Wfa-nak egy magán-hitelintézetre történő átruházását sem. Ezzel az állásponttal a Bizottság egyetért. Németország továbbá kifejti, hogy a Wfa közjogi tevékenysége gazdasági közérdekeket szolgál, ezért a Wfa a 295. cikk értelmében nem tartozik a Bizottság felügyelete alá.

| (186) | Amíg a közintézmények kizárólag közfeladatokat látnak el, és nem versenyeznek kereskedelmi vállalkozásokkal, addig nem vonatkoznak rájuk a versenyszabályok. Ez azonban megváltozik, ha tevékenységük kihat a versenyre. Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése olyan helyzetek kezelését szolgálja, ahol – a közérdekű szolgáltatás nyújtásának biztosítása érdekében – szükséges lehet a versenyszabályoktól való eltérés. Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdését az V. szakasz 6. pontjában ismertették. Máskülönben a 295. cikk nem érinti az egyes tagállamok tulajdoni rendjét, ami azonban nem indokolja a versenyszabályok megsértését. |
| --- | --- |

(186)

Amíg a közintézmények kizárólag közfeladatokat látnak el, és nem versenyeznek kereskedelmi vállalkozásokkal, addig nem vonatkoznak rájuk a versenyszabályok. Ez azonban megváltozik, ha tevékenységük kihat a versenyre. Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése olyan helyzetek kezelését szolgálja, ahol – a közérdekű szolgáltatás nyújtásának biztosítása érdekében – szükséges lehet a versenyszabályoktól való eltérés. Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdését az V. szakasz 6. pontjában ismertették. Máskülönben a 295. cikk nem érinti az egyes tagállamok tulajdoni rendjét, ami azonban nem indokolja a versenyszabályok megsértését.

| (187) | A német hatóságok és a WestLB úgy vélik, hogy mivel a Wfa-eszközök kizárólag a lakásépítés támogatását szolgálhatják, ezért nem tudják azokat másként nyereségesen felhasználni, csak ha egy másik közjogi intézménybe átruházzák ezeket. Ezért az átruházás – kereskedelmi szempontból nézve – az eszközök lehető legésszerűbb felhasználását jelenti. Így bármilyen, az átruházásért fizetett ellenérték, azaz a Wfa-eszközökből származó pótlólagos hozam elegendő ahhoz, hogy indokolttá tegye az átruházást a „piacgazdasági befektető elve” vonatkozásában. Ezt az érvelést nem lehet elfogadni. Az igaz lehet, hogy a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházása, és az abból adódó lehetőség, hogy a Wfa-tőke egy részét szolvenciacélokra használja fel, gazdasági szempontból a legésszerűbb hasznosítási mód volt. A tagországok számára megengedett, hogy közpénzeket olyan szuverén és közcélokra használjanak fel, amelyek csak kevésbé vagy egyáltalán nem nyereségesek. A Bizottság nem vonja a tagállamok azon jogát kétségbe, hogy külön alapokat hozzanak létre, amelyekből közérdekű feladatok ellátását fedezik. Amennyiben azonban közpénzeket és egyéb ilyen eszközöket üzleti, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy amennyiben az állam úgy dönt, hogy közcélokat szolgáló eszközöket kereskedelmileg (is) hasznosít, ezek után olyan díjat kell követelnie, amely a szokásos piaci díjnak felel meg. |
| --- | --- |

(187)

A német hatóságok és a WestLB úgy vélik, hogy mivel a Wfa-eszközök kizárólag a lakásépítés támogatását szolgálhatják, ezért nem tudják azokat másként nyereségesen felhasználni, csak ha egy másik közjogi intézménybe átruházzák ezeket. Ezért az átruházás – kereskedelmi szempontból nézve – az eszközök lehető legésszerűbb felhasználását jelenti. Így bármilyen, az átruházásért fizetett ellenérték, azaz a Wfa-eszközökből származó pótlólagos hozam elegendő ahhoz, hogy indokolttá tegye az átruházást a „piacgazdasági befektető elve” vonatkozásában. Ezt az érvelést nem lehet elfogadni. Az igaz lehet, hogy a Wfa-nak a WestLB-re történő átruházása, és az abból adódó lehetőség, hogy a Wfa-tőke egy részét szolvenciacélokra használja fel, gazdasági szempontból a legésszerűbb hasznosítási mód volt. A tagországok számára megengedett, hogy közpénzeket olyan szuverén és közcélokra használjanak fel, amelyek csak kevésbé vagy egyáltalán nem nyereségesek. A Bizottság nem vonja a tagállamok azon jogát kétségbe, hogy külön alapokat hozzanak létre, amelyekből közérdekű feladatok ellátását fedezik. Amennyiben azonban közpénzeket és egyéb ilyen eszközöket üzleti, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy amennyiben az állam úgy dönt, hogy közcélokat szolgáló eszközöket kereskedelmileg (is) hasznosít, ezek után olyan díjat kell követelnie, amely a szokásos piaci díjnak felel meg.

b)   A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS SAJÁTOSSÁGA

| (188) | A szóban forgó átruházással a tartományi hatóságok WestLB alapvető tőkeeleminek fedezése céljából a tőkeemelés egy sajátos módszere mellett döntöttek. Az alapkoncepció abból állt, hogy egy közhasznú hitelintézetet – mely egy különleges feladatot lát el – azzal a céllal összeolvasztanak egy, a versenyszférában tevékenykedő üzleti bankkal, hogy a közhasznú intézmény (a szolvencia-irányelv értelmében) „felesleges” tőkéjét a versenyszférában tevékenykedő intézmény céljaira rendelkezésre bocsássa. Ugyanakkor az átruházott eszközök továbbra is eredeti rendeltetésüket szolgálják. Ezért egy ún. „intézményen belüli intézmény”-forma mellett döntöttek. Ahol a Wfa-eszközök egy független, „zárt” rendszerben cirkulálnak, mégpedig oly módon, hogy az általuk termelt többlet a Wfa-t illeti, és az ott is marad. |
| --- | --- |

(188)

A szóban forgó átruházással a tartományi hatóságok WestLB alapvető tőkeeleminek fedezése céljából a tőkeemelés egy sajátos módszere mellett döntöttek. Az alapkoncepció abból állt, hogy egy közhasznú hitelintézetet – mely egy különleges feladatot lát el – azzal a céllal összeolvasztanak egy, a versenyszférában tevékenykedő üzleti bankkal, hogy a közhasznú intézmény (a szolvencia-irányelv értelmében) „felesleges” tőkéjét a versenyszférában tevékenykedő intézmény céljaira rendelkezésre bocsássa. Ugyanakkor az átruházott eszközök továbbra is eredeti rendeltetésüket szolgálják. Ezért egy ún. „intézményen belüli intézmény”-forma mellett döntöttek. Ahol a Wfa-eszközök egy független, „zárt” rendszerben cirkulálnak, mégpedig oly módon, hogy az általuk termelt többlet a Wfa-t illeti, és az ott is marad.

| (189) | A Bizottság nem ismer hasonló példát a „nem teljes összeolvadás” során végbevitt tőkeemelésre, ha ez a támogatásra vonatkozó jog szempontból fontos. A Bizottság véleménye szerint azonban, ha egy tagállam egy ilyen konstrukció mellett dönt, mint a jelen esetben, akkor alaposan meg kell vizsgálni, hogy ez a konstrukció az intézmény versenyszférában használt tőkerészét hogyan befolyásolja pénzügyileg és gazdaságilag. Csak így lehet megakadályozni azt, hogy nem átlátható konstrukciókhoz folyamodjanak, és így az EK-Szerződés állami támogatásra vonatkozó szabályait kijátsszák. Meg kell vizsgálni, hogy az átruházás külön körforgás ellenére milyen mértékben részesíti előnyben a vállalkozás versenyszférában történő tevékenységét. |
| --- | --- |

(189)

A Bizottság nem ismer hasonló példát a „nem teljes összeolvadás” során végbevitt tőkeemelésre, ha ez a támogatásra vonatkozó jog szempontból fontos. A Bizottság véleménye szerint azonban, ha egy tagállam egy ilyen konstrukció mellett dönt, mint a jelen esetben, akkor alaposan meg kell vizsgálni, hogy ez a konstrukció az intézmény versenyszférában használt tőkerészét hogyan befolyásolja pénzügyileg és gazdaságilag. Csak így lehet megakadályozni azt, hogy nem átlátható konstrukciókhoz folyamodjanak, és így az EK-Szerződés állami támogatásra vonatkozó szabályait kijátsszák. Meg kell vizsgálni, hogy az átruházás külön körforgás ellenére milyen mértékben részesíti előnyben a vállalkozás versenyszférában történő tevékenységét.

| (190) | E vonatkozásban azonban meg kell jegyezni, hogy az ügy összetettsége, és az a tény, hogy az esethez hasonlítható átruházások nem történtek, az eset megítélést meglehetősen megnehezíti. Ezért a Bizottság jelentős időt töltött azzal, hogy információkat szerezzen be, és az esetet elemezze. Továbbá megbízott egy külső szakértőt észrevételek megtételére az átruházással és azzal kapcsolatban, hogy mi felel meg méltányos díjnak a piacon. Csak a rendelkezésre álló információk alapján és csak gondos vizsgálat után hozta meg a Bizottság végül következtetéseit, és hozta meg e határozatot. |
| --- | --- |

(190)

E vonatkozásban azonban meg kell jegyezni, hogy az ügy összetettsége, és az a tény, hogy az esethez hasonlítható átruházások nem történtek, az eset megítélést meglehetősen megnehezíti. Ezért a Bizottság jelentős időt töltött azzal, hogy információkat szerezzen be, és az esetet elemezze. Továbbá megbízott egy külső szakértőt észrevételek megtételére az átruházással és azzal kapcsolatban, hogy mi felel meg méltányos díjnak a piacon. Csak a rendelkezésre álló információk alapján és csak gondos vizsgálat után hozta meg a Bizottság végül következtetéseit, és hozta meg e határozatot.

c)   A TULAJDONOSI SZERKEZET ÁTRENDEZŐDÉSÉNEK ELMARADÁSA

| (191) | Amennyiben egy piacgazdasági befektető egy bankba tőkét fektet be, akkor a bank nyereségeiből méltányos részesedést követel. E részesedés biztosításának egyik módja az lehet, hogy a részesedési viszony a bevitt tőke arányában megváltozik. Ezáltal méltányosan részesülhet a bank osztalékaiból, és egy esetleges nyílt vagy rejtett értékemelkedésből nagyobb. A rendelkezésre bocsátott tőke után járó megfelelő hozam biztosításának egyik eszköze lett volna, ha a tartománynak a WestLB-ben való részesedését a bevitt tőke arányában megemelik, amennyiben a bank össznyeresége egy olyan szokásos hozamnak felel meg, amelyet egy piacgazdasági befektető a befektetésétől elvár. Ezáltal feleslegessé válna az a kérdés, hogy méltányos-e a 0,6 %-ban meghatározott díj. A tartomány azonban nem ezt a módszert választotta. |
| --- | --- |

(191)

Amennyiben egy piacgazdasági befektető egy bankba tőkét fektet be, akkor a bank nyereségeiből méltányos részesedést követel. E részesedés biztosításának egyik módja az lehet, hogy a részesedési viszony a bevitt tőke arányában megváltozik. Ezáltal méltányosan részesülhet a bank osztalékaiból, és egy esetleges nyílt vagy rejtett értékemelkedésből nagyobb. A rendelkezésre bocsátott tőke után járó megfelelő hozam biztosításának egyik eszköze lett volna, ha a tartománynak a WestLB-ben való részesedését a bevitt tőke arányában megemelik, amennyiben a bank össznyeresége egy olyan szokásos hozamnak felel meg, amelyet egy piacgazdasági befektető a befektetésétől elvár. Ezáltal feleslegessé válna az a kérdés, hogy méltányos-e a 0,6 %-ban meghatározott díj. A tartomány azonban nem ezt a módszert választotta.

| (192) | A német hatóságok véleménye szerint a WestLB-részvények újrafelosztása az átruházás különleges helyzetéből adódóan nem volt lehetséges, leginkább a „zárt körforgás” elgondolása miatt, és a tartomány (csak a bankon belül érvényes) előjogára a Wfa nettó eszközeivel kapcsolatban a WestLB felszámolása esetén, amiben a WestLB tulajdonosai egyeztek meg. |
| --- | --- |

(192)

A német hatóságok véleménye szerint a WestLB-részvények újrafelosztása az átruházás különleges helyzetéből adódóan nem volt lehetséges, leginkább a „zárt körforgás” elgondolása miatt, és a tartomány (csak a bankon belül érvényes) előjogára a Wfa nettó eszközeivel kapcsolatban a WestLB felszámolása esetén, amiben a WestLB tulajdonosai egyeztek meg.

| (193) | Ez esetben azonban a tartománynak tőkebeviteléért követelnie kellett volna más formában egy méltányos díjat a „piacgazdasági befektető elve” alapján. Ezzel szemben, ha a tartomány lemond a piacnak megfelelő díjazásról, akkor nem úgy viselkedik, mint egy piacgazdasági befektető, és olyan kedvezményben részesíti a WestLB-t, ami állami támogatásnak minősül. |
| --- | --- |

(193)

Ez esetben azonban a tartománynak tőkebeviteléért követelnie kellett volna más formában egy méltányos díjat a „piacgazdasági befektető elve” alapján. Ezzel szemben, ha a tartomány lemond a piacnak megfelelő díjazásról, akkor nem úgy viselkedik, mint egy piacgazdasági befektető, és olyan kedvezményben részesíti a WestLB-t, ami állami támogatásnak minősül.

d)   TŐKEALAP A DÍJAZÁS MEGÁLLAPÍTÁSÁHOZ

| (194) | Németország és a WestLB véleménye szerint az elismert alapvető tőkeelemeknek csak azon része jelent gazdasági értéket a bank számára, amelyet üzleti tevékenységének fedezetéhez fel tud használni. Ezért a tartománynak csak ezután jár díjazás. A BdB úgy gondolja, hogy az említett 5,9 milliárd (3,02 milliárd EUR) teljes összeget kockázat terheli, és ezért ezen összeg után jár a díj. Az elismert 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű alapvető tőkeelemek után és a fennmaradó 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg után azonban különböző díj jár. |
| --- | --- |

(194)

Németország és a WestLB véleménye szerint az elismert alapvető tőkeelemeknek csak azon része jelent gazdasági értéket a bank számára, amelyet üzleti tevékenységének fedezetéhez fel tud használni. Ezért a tartománynak csak ezután jár díjazás. A BdB úgy gondolja, hogy az említett 5,9 milliárd (3,02 milliárd EUR) teljes összeget kockázat terheli, és ezért ezen összeg után jár a díj. Az elismert 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegű alapvető tőkeelemek után és a fennmaradó 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg után azonban különböző díj jár.

| (195) | A Bizottság tanácsadói a helyzet megítélésénél arra a feltevésre támaszkodtak, hogy a Wfa értékét az eszközátruházás idején 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összegben állapították meg, és egy piacgazdasági befektető ezért ezen érték után követelne díjat, függetlenül a későbbi eseményektől, mint például a BAKred által a tőke (csak egy bizonyos részének) alapvető tőkeelemekként való elismerése. Egy tőkebefektetésért járó díj megállapításánál csak a befektetésre vonatkozó döntés idején fennálló körülmények döntő jelentőségűek, a későbbiek nem. A tanácsadók azonban a Bizottság azon állítását helybenhagyják, hogy az átruházás másként alakult volna, ha a szokásos piaci feltételek mellett ment volna végbe. |
| --- | --- |

(195)

A Bizottság tanácsadói a helyzet megítélésénél arra a feltevésre támaszkodtak, hogy a Wfa értékét az eszközátruházás idején 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összegben állapították meg, és egy piacgazdasági befektető ezért ezen érték után követelne díjat, függetlenül a későbbi eseményektől, mint például a BAKred által a tőke (csak egy bizonyos részének) alapvető tőkeelemekként való elismerése. Egy tőkebefektetésért járó díj megállapításánál csak a befektetésre vonatkozó döntés idején fennálló körülmények döntő jelentőségűek, a későbbiek nem. A tanácsadók azonban a Bizottság azon állítását helybenhagyják, hogy az átruházás másként alakult volna, ha a szokásos piaci feltételek mellett ment volna végbe.

| (196) | A Bizottság véleménye szerint az átruházás menete valóban arra enged következtetni, hogy egységes díj járt volna a WestLB mérlegében kimutatott teljes tőke után. Az átruházásról először döntöttek, majd végrehajtották azt. Csak ezt követően kérték fel a BAKred-et, hogy a Wfa-különtartalékot ismerje el alapvető tőkeként, és a díj mértékét csaknem két évvel az átruházásról született döntés után állapították meg. Szokásos piaci feltételek mellett azonban egy bank sem értett volna azzal egyet, hogy a Wfat 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeggel felvegye a könyveibe, és utánuk egységes díjat fizessen anélkül, hogy előtte tisztázták volna, hogy a felügyeleti hatóság ezt az összeget elismeri-e alapvető tőkeként. Ahogyan azt a Bizottság szakértői is hangsúlyozták, egy piacgazdasági befektető bizonyára nem így viselkedett volna, azaz egy jelentős tőkebefektetéshez csak akkor járult volna hozzá, ha már előtte egy megfelelő díj-megállapítási módszerben megállapodtak volna. A Bizottság véleménye szerint azonban az események menete az eset különös körülményeire vezethető vissza. A tartomány régóta pénzügyi kapcsolatban állt a bankkal, annak fő tulajdonosa volt. A részvényesek száma alacsony volt (közülük valamennyi közvállalkozás), ami a gyakorlatban kisebb átláthatóságot és nyilvánosságot jelent, mint jelentős („külső”) részvényessel rendelkező, illetve tőzsdén jegyzett vállalkozások esetén. Ezért volt lehetséges az, hogy az átruházásról való döntés már megszületett, de a végleges díjat csak később rögzítették, amikor a Wfa-tőke a versenyorientált bankügyletek elvégzéséhez már valóban rendelkezésre állt. |
| --- | --- |

(196)

A Bizottság véleménye szerint az átruházás menete valóban arra enged következtetni, hogy egységes díj járt volna a WestLB mérlegében kimutatott teljes tőke után. Az átruházásról először döntöttek, majd végrehajtották azt. Csak ezt követően kérték fel a BAKred-et, hogy a Wfa-különtartalékot ismerje el alapvető tőkeként, és a díj mértékét csaknem két évvel az átruházásról született döntés után állapították meg. Szokásos piaci feltételek mellett azonban egy bank sem értett volna azzal egyet, hogy a Wfat 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeggel felvegye a könyveibe, és utánuk egységes díjat fizessen anélkül, hogy előtte tisztázták volna, hogy a felügyeleti hatóság ezt az összeget elismeri-e alapvető tőkeként. Ahogyan azt a Bizottság szakértői is hangsúlyozták, egy piacgazdasági befektető bizonyára nem így viselkedett volna, azaz egy jelentős tőkebefektetéshez csak akkor járult volna hozzá, ha már előtte egy megfelelő díj-megállapítási módszerben megállapodtak volna. A Bizottság véleménye szerint azonban az események menete az eset különös körülményeire vezethető vissza. A tartomány régóta pénzügyi kapcsolatban állt a bankkal, annak fő tulajdonosa volt. A részvényesek száma alacsony volt (közülük valamennyi közvállalkozás), ami a gyakorlatban kisebb átláthatóságot és nyilvánosságot jelent, mint jelentős („külső”) részvényessel rendelkező, illetve tőzsdén jegyzett vállalkozások esetén. Ezért volt lehetséges az, hogy az átruházásról való döntés már megszületett, de a végleges díjat csak később rögzítették, amikor a Wfa-tőke a versenyorientált bankügyletek elvégzéséhez már valóban rendelkezésre állt.

| (197) | Egy méltányos díj megállapításánál különbséget kell tenni a Wfa-különtartalék egyes részei között WestLB-t szolgáló hasznosságukat tekintve. Az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget felvett a WestLB saját tőkeként a mérlegébe. 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget alapvető tőkeelemekként elismert a BAKred. Ebből csak 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeget használhat fel a WestLB üzleti tevékenységének kiterjesztésére, és ezt az összeget kell alapul venni egy a tartománynak járó díj megállapításánál. A fennmaradó 1,5 milliárd DEM (770 millió EUR) összegű elismert alapvető tőkeelemeket bár kimutatják a mérlegben, de azok a Wfa lakásépítést támogató tevékenységének fedezetét szolgálják. Az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg – bár szerepel a mérlegben –, azt nem ismerték el szavatoló tőkének. Ezek szerint a WestLB mérlegében kimutatott összeg, amit nem használhat versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetére 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR). |
| --- | --- |

(197)

Egy méltányos díj megállapításánál különbséget kell tenni a Wfa-különtartalék egyes részei között WestLB-t szolgáló hasznosságukat tekintve. Az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget felvett a WestLB saját tőkeként a mérlegébe. 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget alapvető tőkeelemekként elismert a BAKred. Ebből csak 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeget használhat fel a WestLB üzleti tevékenységének kiterjesztésére, és ezt az összeget kell alapul venni egy a tartománynak járó díj megállapításánál. A fennmaradó 1,5 milliárd DEM (770 millió EUR) összegű elismert alapvető tőkeelemeket bár kimutatják a mérlegben, de azok a Wfa lakásépítést támogató tevékenységének fedezetét szolgálják. Az 1,9 milliárd DEM (970 millió EUR) összeg – bár szerepel a mérlegben –, azt nem ismerték el szavatoló tőkének. Ezek szerint a WestLB mérlegében kimutatott összeg, amit nem használhat versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetére 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR).

| (198) | A saját tőke nem csak prudenciális szempontból fontos. Ugyanis a mérlegben kimutatott összeg a bank hitelezőinek ad felvilágosítást a bank megbízhatóságáról, és ily módon befolyásolja azokat a feltételeket, amelyek mellett a bank idegen tőkét vehet fel. Németország és a WestLB érveivel szemben hitelezők és hitelminősítő intézetek nemcsak az elismert szavatoló tőkét, hanem a bank egész gazdasági és pénzügyi helyzetét is figyelembe veszik. Az elismert szavatoló tőkét egy ilyen elemzés során csak a bank fizetőképességének részelemeként lehet értékelni. Az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget a tartomány és a WestLB olyan lehetséges értékként rögzítette, amely a Wfa-nak egy harmadik fél számára történő eladásából származik. Ha ez a megközelítés nem lett volna helyénvaló, akkor a WestLB könyvvizsgálói nem engedték volna meg, hogy ez az összeg szerepeljen a mérlegben. A BAKred által elismert 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeg a bankfelügyelet nagyon óvatos értékeléséből adódik. Azonban meg kell említeni, hogy a BAKred 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegtől 5,4 milliárd DEM (2,76 milliárd EUR) összegig terjedően határozta meg az elismert alapvető tőkeelemek értékét. Ezért egy potenciális hitelező a teljes 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget fogja pénzének biztosítékaként tekinteni, és ez az összeg növeli a WestLB hitelképességét. Az eszközátruházás bank fizetőképességére vonatkozó pozitív hatását a Wfa értékelésénél is figyelembe vették, amelyet a WestLB megbízásából 1992-ben készítettek. Mivel a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeget nem csak az üzleti tevékenység kiterjesztését szolgálja, hanem a bank presztízsét is növeli hitelezőivel szemében, ezért gazdasági szerepe – még akkor is, ha a mérlegben saját tőkeként tüntetik azt fel – legalább is garanciához hasonlítható. |
| --- | --- |

(198)

A saját tőke nem csak prudenciális szempontból fontos. Ugyanis a mérlegben kimutatott összeg a bank hitelezőinek ad felvilágosítást a bank megbízhatóságáról, és ily módon befolyásolja azokat a feltételeket, amelyek mellett a bank idegen tőkét vehet fel. Németország és a WestLB érveivel szemben hitelezők és hitelminősítő intézetek nemcsak az elismert szavatoló tőkét, hanem a bank egész gazdasági és pénzügyi helyzetét is figyelembe veszik. Az elismert szavatoló tőkét egy ilyen elemzés során csak a bank fizetőképességének részelemeként lehet értékelni. Az 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget a tartomány és a WestLB olyan lehetséges értékként rögzítette, amely a Wfa-nak egy harmadik fél számára történő eladásából származik. Ha ez a megközelítés nem lett volna helyénvaló, akkor a WestLB könyvvizsgálói nem engedték volna meg, hogy ez az összeg szerepeljen a mérlegben. A BAKred által elismert 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeg a bankfelügyelet nagyon óvatos értékeléséből adódik. Azonban meg kell említeni, hogy a BAKred 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összegtől 5,4 milliárd DEM (2,76 milliárd EUR) összegig terjedően határozta meg az elismert alapvető tőkeelemek értékét. Ezért egy potenciális hitelező a teljes 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) összeget fogja pénzének biztosítékaként tekinteni, és ez az összeg növeli a WestLB hitelképességét. Az eszközátruházás bank fizetőképességére vonatkozó pozitív hatását a Wfa értékelésénél is figyelembe vették, amelyet a WestLB megbízásából 1992-ben készítettek. Mivel a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeget nem csak az üzleti tevékenység kiterjesztését szolgálja, hanem a bank presztízsét is növeli hitelezőivel szemében, ezért gazdasági szerepe – még akkor is, ha a mérlegben saját tőkeként tüntetik azt fel – legalább is garanciához hasonlítható.

| (199) | Mivel ily módon a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeg a WestLB számára jelentőséggel bír, egy piacgazdasági befektető ezen összeg után díjat követelne. Ez a díj biztosan a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) után megállapított összeg alatt lenne, amely a WestLB szempontjából nagyobb hasznot jelent, mert a szolvencia-szabályok értelmében szavatoló tőkeként is használhatja versenyorientált üzleti tevékenységének kiterjesztésére. |
| --- | --- |

(199)

Mivel ily módon a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeg a WestLB számára jelentőséggel bír, egy piacgazdasági befektető ezen összeg után díjat követelne. Ez a díj biztosan a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) után megállapított összeg alatt lenne, amely a WestLB szempontjából nagyobb hasznot jelent, mert a szolvencia-szabályok értelmében szavatoló tőkeként is használhatja versenyorientált üzleti tevékenységének kiterjesztésére.

e)   A BEVITT TŐKE UTÁN JÁRÓ MÉLTÁNYOS DÍJ

| (200) | A gazdasági szempontból eltérő jegyekkel bíró befektetett pénzügyi eszközök más-más hozamot eredményeznek. Annak megítélésénél, hogy egy tőkeügylet szokásos piaci feltételek mellett tevékenykedő befektető számára elfogadható-e, a kérdéses tőkeügylet sajátos gazdasági jellemzőiből és a WestLB rendelkezésére bocsátott tőke értékéből kell kiindulni. |
| --- | --- |

(200)

A gazdasági szempontból eltérő jegyekkel bíró befektetett pénzügyi eszközök más-más hozamot eredményeznek. Annak megítélésénél, hogy egy tőkeügylet szokásos piaci feltételek mellett tevékenykedő befektető számára elfogadható-e, a kérdéses tőkeügylet sajátos gazdasági jellemzőiből és a WestLB rendelkezésére bocsátott tőke értékéből kell kiindulni.

| (201) | A panaszos eredetileg azt állította, hogy a kérdéses átruházás a tartomány állami kezességét jelenti a WestLB kötelezettségei iránt. A WestLB azonban az átruházott tőkét saját tőkeként mutatja ki a mérlegében. Továbbá a BAKred 4,0 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget ismert el a szavatoló tőke-irányelv értelmében alapvető tőkeelemként, amelyből 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeg áll a WestLB rendelkezésére versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetére. A tőkeügyletnek az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében történő megítélésének alapfeltétele, hogy az ügyletet tőkebevitelnek tekintsék, amelyért díj jár. Ezt a tőkeügyletet nem lehet prudenciális szemszögből nézve tőkeemelésnek minősíteni, és az EK-Szerződés állami támogatást érintő rendelkezései szerint kezességnek minősíteni. Ez az elvi megkülönböztetés azonban nem zárja ki azt, hogy a Bizottság ennek a tőkének azon része tekintetében, amelyet a WestLB sajátos jellemzői révén nem tud „rendes” saját tőkéjével azonos formában felhasználni, méltányos díjat állapítson meg, és azt a kezességhez hasonlítsa. |
| --- | --- |

(201)

A panaszos eredetileg azt állította, hogy a kérdéses átruházás a tartomány állami kezességét jelenti a WestLB kötelezettségei iránt. A WestLB azonban az átruházott tőkét saját tőkeként mutatja ki a mérlegében. Továbbá a BAKred 4,0 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget ismert el a szavatoló tőke-irányelv értelmében alapvető tőkeelemként, amelyből 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeg áll a WestLB rendelkezésére versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetére. A tőkeügyletnek az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében történő megítélésének alapfeltétele, hogy az ügyletet tőkebevitelnek tekintsék, amelyért díj jár. Ezt a tőkeügyletet nem lehet prudenciális szemszögből nézve tőkeemelésnek minősíteni, és az EK-Szerződés állami támogatást érintő rendelkezései szerint kezességnek minősíteni. Ez az elvi megkülönböztetés azonban nem zárja ki azt, hogy a Bizottság ennek a tőkének azon része tekintetében, amelyet a WestLB sajátos jellemzői révén nem tud „rendes” saját tőkéjével azonos formában felhasználni, méltányos díjat állapítson meg, és azt a kezességhez hasonlítsa.

i)   Összehasonlítás más sajáttőke-eszközökkel

| (202) | Németország úgy véli, mivel nem lehetséges a közvetlen összehasonlítás más átruházásokkal, így a rendelkezésre bocsátott tőke után járó méltányos díjat úgy állapítják meg, hogy a szóban forgó eszközöket összehasonlítják más, szokásos piaci sajáttőke-eszközökkel. Erre vonatkozóan Németország külső szakértői véleményt terjesztett elő, amelynek eredménye a fentiekben már bemutatásra került, és amely végül arra a következtetésre jutott, hogy a Wfa-tőkét a nyereségrészesedést biztosító jogokkal, a „perpetual preferred stock”-kal és a csendestársi betétekkel lehet a leginkább összehasonlítani. |
| --- | --- |

(202)

Németország úgy véli, mivel nem lehetséges a közvetlen összehasonlítás más átruházásokkal, így a rendelkezésre bocsátott tőke után járó méltányos díjat úgy állapítják meg, hogy a szóban forgó eszközöket összehasonlítják más, szokásos piaci sajáttőke-eszközökkel. Erre vonatkozóan Németország külső szakértői véleményt terjesztett elő, amelynek eredménye a fentiekben már bemutatásra került, és amely végül arra a következtetésre jutott, hogy a Wfa-tőkét a nyereségrészesedést biztosító jogokkal, a „perpetual preferred stock”-kal és a csendestársi betétekkel lehet a leginkább összehasonlítani.

| (203) | A Bizottság véleménye szerint azonban az átruházás sajátossága miatt nehéz a Wfa-nak a WestLB-re történt átruházását bármely más akkoriban a piacon jelen lévő eszközzel összehasonlítani. Akkor is, ha az átruházás bizonyos vonatkozásokban hasonlóságot mutat más eszközökkel, az eszközök között olyan nagy a különbség, hogy minden összehasonlítás csak részben lenne érvényes. A Németország által benyújtott szakértői vélemény ezen kívül nem teljesen átfogó, mivel olyan releváns eszközöket, mint például a szavazati joggal nem bíró részvényeket, figyelmen kívül hagy. |
| --- | --- |

(203)

A Bizottság véleménye szerint azonban az átruházás sajátossága miatt nehéz a Wfa-nak a WestLB-re történt átruházását bármely más akkoriban a piacon jelen lévő eszközzel összehasonlítani. Akkor is, ha az átruházás bizonyos vonatkozásokban hasonlóságot mutat más eszközökkel, az eszközök között olyan nagy a különbség, hogy minden összehasonlítás csak részben lenne érvényes. A Németország által benyújtott szakértői vélemény ezen kívül nem teljesen átfogó, mivel olyan releváns eszközöket, mint például a szavazati joggal nem bíró részvényeket, figyelmen kívül hagy.

| (204) | Továbbá figyelembe kell venni, hogy azok az eszközök, amelyeket Németország összehasonlítás gyanánt felhoz, a bankoknak rendszerint csak egy korlátozott mértékű szavatoló tőkét biztosítanak. Ezek kiegészítő tőkeelemek, amelyek az „alapvető tőkeelemeket” (alaptőkét és feltárt tartalékokat) egészítik ki. Azonban a Wfa átruházásának segítségével a WestLB alapvető tőkeelemeit szolvencia-célokból 5,09 milliárd DEM-ről (2,6 milliárd EUR) 9,09 milliárd DEM-re (4,65 milliárd EUR) növelték, ami 80 %-os növekedést jelent. Ha csupán azt a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegű növekedést vesszük figyelembe – melyet a WestLB üzleti tevékenységének fedezéséhez használhat –, akkor ez még mindig 50 %-os emelkedését jelent. Hibrid eszközöket akkoriban 20 %-ban vontak be. Az összehasonlításhoz bevont eszközök egyikével sem lett volna lehetséges a WestLB tőkét hasonló módon – és tartósan – megnövelni (43). |
| --- | --- |

(204)

Továbbá figyelembe kell venni, hogy azok az eszközök, amelyeket Németország összehasonlítás gyanánt felhoz, a bankoknak rendszerint csak egy korlátozott mértékű szavatoló tőkét biztosítanak. Ezek kiegészítő tőkeelemek, amelyek az „alapvető tőkeelemeket” (alaptőkét és feltárt tartalékokat) egészítik ki. Azonban a Wfa átruházásának segítségével a WestLB alapvető tőkeelemeit szolvencia-célokból 5,09 milliárd DEM-ről (2,6 milliárd EUR) 9,09 milliárd DEM-re (4,65 milliárd EUR) növelték, ami 80 %-os növekedést jelent. Ha csupán azt a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegű növekedést vesszük figyelembe – melyet a WestLB üzleti tevékenységének fedezéséhez használhat –, akkor ez még mindig 50 %-os emelkedését jelent. Hibrid eszközöket akkoriban 20 %-ban vontak be. Az összehasonlításhoz bevont eszközök egyikével sem lett volna lehetséges a WestLB tőkét hasonló módon – és tartósan – megnövelni (43).

| (205) | Utalni kell arra is, hogy a hitelminősítő intézetek nyomása miatt – ami abból adódik, hogy ezek az intézetek gondosan megvizsgálják a tőkeelemeket – egyfajta „önkéntes megszorítás” volt érezhető a szavatoló tőke arányának meghatározásánál. |
| --- | --- |

(205)

Utalni kell arra is, hogy a hitelminősítő intézetek nyomása miatt – ami abból adódik, hogy ezek az intézetek gondosan megvizsgálják a tőkeelemeket – egyfajta „önkéntes megszorítás” volt érezhető a szavatoló tőke arányának meghatározásánál.

| (206) | Ennek kapcsán hangsúlyozni kell, hogy 1991-ben, amikor a Wfa WestLB-re történő átruházását elhatározták, és 1993-ban, amikor a WestLB-nek teljesítenie kellett a hatályba lépett szigorú tőkekövetelményeket, akkor ez az aránylag széles palettájú eszköztár alapvető tőkeelemek és a kiegészítő tőkeelemek vonatkozásában, Németországban nem állt rendelkezésre. Közülük néhány csak azóta van jelen a piacon, másokat pedig – habár léteztek –, Németországban nem ismertek el. Azok az eszközök, amelyek a gyakorlatban is rendelkezésre álltak, és amelyeket használták, azok nyereségrészesedést biztosító jogok és hátrasorolt kötelezettségek voltak (mindkettő kiegészítő tőkeelem, az utóbbit csak 1993-ban ismerték el). Ezért a Wfa-tőke ilyen hibrid eszközökkel történő összehasonlítása – melyek csak később jelentek meg és részben csak más országokban álltak rendelkezésre – nem meggyőző. Gyakorlatilag maga Németország is elutasít egy ilyenfajta (közvetett) összehasonlítást azzal, hogy felkéri a Bizottságot, hogy értékelése során az 1991-es év végén fennálló tényállást vegye alapul. |
| --- | --- |

(206)

Ennek kapcsán hangsúlyozni kell, hogy 1991-ben, amikor a Wfa WestLB-re történő átruházását elhatározták, és 1993-ban, amikor a WestLB-nek teljesítenie kellett a hatályba lépett szigorú tőkekövetelményeket, akkor ez az aránylag széles palettájú eszköztár alapvető tőkeelemek és a kiegészítő tőkeelemek vonatkozásában, Németországban nem állt rendelkezésre. Közülük néhány csak azóta van jelen a piacon, másokat pedig – habár léteztek –, Németországban nem ismertek el. Azok az eszközök, amelyek a gyakorlatban is rendelkezésre álltak, és amelyeket használták, azok nyereségrészesedést biztosító jogok és hátrasorolt kötelezettségek voltak (mindkettő kiegészítő tőkeelem, az utóbbit csak 1993-ban ismerték el). Ezért a Wfa-tőke ilyen hibrid eszközökkel történő összehasonlítása – melyek csak később jelentek meg és részben csak más országokban álltak rendelkezésre – nem meggyőző. Gyakorlatilag maga Németország is elutasít egy ilyenfajta (közvetett) összehasonlítást azzal, hogy felkéri a Bizottságot, hogy értékelése során az 1991-es év végén fennálló tényállást vegye alapul.

| (207) | Németország szakértői véleményei megemlítik, hogy a WestLB esetleges csődje annyira valószínűtlen, hogy gyakorlatilag figyelmen kívül lehet hagyni. Ha szigorúan követnénk ezt az érvelést, akkor ez azt jelentené, hogy a befektető egy olyan vállalkozásba történt befektetése után, amely „biztosnak” minősül, nem követelhetne kockázatmentes állami kötvény hozamára kockázati díjat. Ez azonban nem felel meg a piaci valóságnak. Egy piaci befektető ezt akkor is figyelembe veszi, ha a csőd valószínűsége egy bizonyos befektetett pénzügyi eszköz esetén igen csekély. Ilyen bankokba történő befektetésért, ahogy más „biztos” részesedések esetén is, jelentős pótlékot követelne. |
| --- | --- |

(207)

Németország szakértői véleményei megemlítik, hogy a WestLB esetleges csődje annyira valószínűtlen, hogy gyakorlatilag figyelmen kívül lehet hagyni. Ha szigorúan követnénk ezt az érvelést, akkor ez azt jelentené, hogy a befektető egy olyan vállalkozásba történt befektetése után, amely „biztosnak” minősül, nem követelhetne kockázatmentes állami kötvény hozamára kockázati díjat. Ez azonban nem felel meg a piaci valóságnak. Egy piaci befektető ezt akkor is figyelembe veszi, ha a csőd valószínűsége egy bizonyos befektetett pénzügyi eszköz esetén igen csekély. Ilyen bankokba történő befektetésért, ahogy más „biztos” részesedések esetén is, jelentős pótlékot követelne.

| (208) | A „perpetual preferred shares” („lejárat nélküli elsőbbséget biztosító részvények”) és nyereségrészesedést biztosító jogok vonatkozásában, amelyek a Németország által összehasonlítás gyanánt bevont sajáttőke-eszközök között referenciaértékek szempontjából központi szerepet játszanak, meg kell említeni egy sajátosságot. A „perpetual preferred shares”-t néhány országban az alapvető tőkeelemek közé sorolják, Németországban azonban továbbra sem ismerik el annak. A nyereségrészesedést biztosító jogok csupán kiegészítő tőkeelemek, amíg a Wfa-tőke alapvető tőkének minősül. Ezért a Wfa-tőke a WestLB számára nagyobb hasznot jelent, mert a Wfa-tőke értékben be tud vonni további kiegészítő tőkeelemeket, hogy ezzel szavatoló tőkéjét megemelje. Emellett – amennyiben a veszteséges éveket nyereségesek követik – úgy először a nyereségrészesedést biztosító jogokat kellene, és csak utána a Wfa-tőkét névértékre „feltölteni”. Ezen kívül a Wfa-tőke a WestLB-nek korlátlan ideig rendelkezésére áll, míg a nyereségrészesedést biztosító jogok rendszerint tíz évre szólnak. Továbbá ismételten utalni kell arra, hogy az ilyen méretű tőkebevitel nem jellemző, és ezért a sorrendet veszteség esetén ez alapján kell megállapítani. Mivel a Wfa-eszközök aránya meglehetősen nagy, ezért nagyobb veszteségek esetén gyorsan használatba veszik. |
| --- | --- |

(208)

A „perpetual preferred shares” („lejárat nélküli elsőbbséget biztosító részvények”) és nyereségrészesedést biztosító jogok vonatkozásában, amelyek a Németország által összehasonlítás gyanánt bevont sajáttőke-eszközök között referenciaértékek szempontjából központi szerepet játszanak, meg kell említeni egy sajátosságot. A „perpetual preferred shares”-t néhány országban az alapvető tőkeelemek közé sorolják, Németországban azonban továbbra sem ismerik el annak. A nyereségrészesedést biztosító jogok csupán kiegészítő tőkeelemek, amíg a Wfa-tőke alapvető tőkének minősül. Ezért a Wfa-tőke a WestLB számára nagyobb hasznot jelent, mert a Wfa-tőke értékben be tud vonni további kiegészítő tőkeelemeket, hogy ezzel szavatoló tőkéjét megemelje. Emellett – amennyiben a veszteséges éveket nyereségesek követik – úgy először a nyereségrészesedést biztosító jogokat kellene, és csak utána a Wfa-tőkét névértékre „feltölteni”. Ezen kívül a Wfa-tőke a WestLB-nek korlátlan ideig rendelkezésére áll, míg a nyereségrészesedést biztosító jogok rendszerint tíz évre szólnak. Továbbá ismételten utalni kell arra, hogy az ilyen méretű tőkebevitel nem jellemző, és ezért a sorrendet veszteség esetén ez alapján kell megállapítani. Mivel a Wfa-eszközök aránya meglehetősen nagy, ezért nagyobb veszteségek esetén gyorsan használatba veszik.

| (209) | Az említett valamennyi okból kifolyólag a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország által a hibrid sajáttőke-eszközökkel végzett összehasonlítás a Wfa-tőke sajátossága miatt nem alkalmas arra, hogy a Wfa-tőke után járó méltányos díj megállapításának alapjául szolgáljon (44). |
| --- | --- |

(209)

Az említett valamennyi okból kifolyólag a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország által a hibrid sajáttőke-eszközökkel végzett összehasonlítás a Wfa-tőke sajátossága miatt nem alkalmas arra, hogy a Wfa-tőke után járó méltányos díj megállapításának alapjául szolgáljon (44).

| (210) | A Wfa-tőke és más sajáttőke-eszközök viszonyát illetően a BdB úgy véli, hogy a WestLB részvényeseinek keretmegállapodásában rögzített, a Wfa-tőke hátrasorolására vonatkozó megállapítás semmis, mivel az harmadik fél rovására történik, mégpedig azért mert megállapodtak abban, hogy a Wfa-különtartalékot – a WestLB veszteségessége esetén – csak a WestLB egyéb sajáttőkéjének felhasználása után használják. A német kormány és a WestLB azon érvelése azonban meggyőző, hogy a megállapodás kizárólag a Wfa-különtartalék és a részvényesektől rendelkezésre bocsátott alapvető tőkeelemek – azaz az alaptőke és tartalékok – kapcsolatát szabályozza, és nem tervezik, hogy a Wfa-tőkét olyan kiegészítő tőkeelemek után sorolják, mint például nyereségrészesedést biztosító jogok és hátrasorolt kötelezettségek. |
| --- | --- |

(210)

A Wfa-tőke és más sajáttőke-eszközök viszonyát illetően a BdB úgy véli, hogy a WestLB részvényeseinek keretmegállapodásában rögzített, a Wfa-tőke hátrasorolására vonatkozó megállapítás semmis, mivel az harmadik fél rovására történik, mégpedig azért mert megállapodtak abban, hogy a Wfa-különtartalékot – a WestLB veszteségessége esetén – csak a WestLB egyéb sajáttőkéjének felhasználása után használják. A német kormány és a WestLB azon érvelése azonban meggyőző, hogy a megállapodás kizárólag a Wfa-különtartalék és a részvényesektől rendelkezésre bocsátott alapvető tőkeelemek – azaz az alaptőke és tartalékok – kapcsolatát szabályozza, és nem tervezik, hogy a Wfa-tőkét olyan kiegészítő tőkeelemek után sorolják, mint például nyereségrészesedést biztosító jogok és hátrasorolt kötelezettségek.

ii)   Likviditási hátrányok

| (211) | Németország és a WestLB érvelése a likviditási hátrányokra vonatkozóan elvileg nyomon követhető. Egy bankba történő „rendes” tőkebevonás a banknak likviditást és szavatoló tőkét jelent, amely üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez nélkülözhetetlen. A banknak ahhoz, hogy a tőkét teljes mértékben használni tudja, azaz kockázattal súlyozott eszközeinek 100 %-át 12,5 szorzóval megnövelje (azaz 100 osztva a 8 %-os szolvenciamutatóval), 11,5-ször kell magát a pénzügyi piacon refinanszíroznia. Egyszerűbben kifejezve, a 12,5-ször kapott és a 11,5-ször fizetett tőke utáni kamatok különbsége, levonva a bank egyéb költségeit (pl. igazgatási költségek) megadja a sajáttőkére jutó nyereséget (45). Mivel a Wfa-tőke a WestLB számára nem jelent likviditást – mivel az átruházott eszközöknek és a Wfa valamennyi bevételének törvény szerint a lakásépítés támogatását kell szolgálnia –, így a WestLB-nek a tőke mértékében további finanszírozási költségei keletkeznek, ha üzleti lehetőségeit teljes mértékben ki szeretné használni, amit a további sajáttőke tesz lehetővé, tehát a kockázattal súlyozott eszközök a tőke összegének 12,5-szeres szorzata (46). A fennálló többletköltségek miatt – ami szokásos sajáttőke esetén nem létezne – a méltányos díj megállapításánál megfelelő levonást kell érvényesíteni. Egy piacgazdasági befektető nem várhatja el, hogy ugyanolyan összegű díjazásban részesüljön, mint készpénzben történő tőkebevitel esetén. |
| --- | --- |

(211)

Németország és a WestLB érvelése a likviditási hátrányokra vonatkozóan elvileg nyomon követhető. Egy bankba történő „rendes” tőkebevonás a banknak likviditást és szavatoló tőkét jelent, amely üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez nélkülözhetetlen. A banknak ahhoz, hogy a tőkét teljes mértékben használni tudja, azaz kockázattal súlyozott eszközeinek 100 %-át 12,5 szorzóval megnövelje (azaz 100 osztva a 8 %-os szolvenciamutatóval), 11,5-ször kell magát a pénzügyi piacon refinanszíroznia. Egyszerűbben kifejezve, a 12,5-ször kapott és a 11,5-ször fizetett tőke utáni kamatok különbsége, levonva a bank egyéb költségeit (pl. igazgatási költségek) megadja a sajáttőkére jutó nyereséget (45). Mivel a Wfa-tőke a WestLB számára nem jelent likviditást – mivel az átruházott eszközöknek és a Wfa valamennyi bevételének törvény szerint a lakásépítés támogatását kell szolgálnia –, így a WestLB-nek a tőke mértékében további finanszírozási költségei keletkeznek, ha üzleti lehetőségeit teljes mértékben ki szeretné használni, amit a további sajáttőke tesz lehetővé, tehát a kockázattal súlyozott eszközök a tőke összegének 12,5-szeres szorzata (46). A fennálló többletköltségek miatt – ami szokásos sajáttőke esetén nem létezne – a méltányos díj megállapításánál megfelelő levonást kell érvényesíteni. Egy piacgazdasági befektető nem várhatja el, hogy ugyanolyan összegű díjazásban részesüljön, mint készpénzben történő tőkebevitel esetén.

| (212) | Németországgal és a WestLB-vel ellentétben a Bizottság úgy véli, hogy nem a teljes refinanszírozási kamatlábat kell figyelembe venni. A refinanszírozási költségek működési költségek, és az adóköteles bevételt csökkentik. Ez azt jelenti, hogy a bank nettó eredménye nem a további fizetett kamatok mértékében csökken. Ugyanis e ráfordítások egy része az alacsonyabb társasági adóval kompenzálódik. Az átruházott tőke sajátos jegyeiből adódóan csak a nettó költségek jelentenek további terhet a WestLB számára. A Bizottság összességében elismeri, hogy a WestLB-nek további „likviditási költségei” keletkeznek „a refinanszírozási költségek mínusz adók” mértékében. |
| --- | --- |

(212)

Németországgal és a WestLB-vel ellentétben a Bizottság úgy véli, hogy nem a teljes refinanszírozási kamatlábat kell figyelembe venni. A refinanszírozási költségek működési költségek, és az adóköteles bevételt csökkentik. Ez azt jelenti, hogy a bank nettó eredménye nem a további fizetett kamatok mértékében csökken. Ugyanis e ráfordítások egy része az alacsonyabb társasági adóval kompenzálódik. Az átruházott tőke sajátos jegyeiből adódóan csak a nettó költségek jelentenek további terhet a WestLB számára. A Bizottság összességében elismeri, hogy a WestLB-nek további „likviditási költségei” keletkeznek „a refinanszírozási költségek mínusz adók” mértékében.

iii)   A 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összeg után járó méltányos díj

| (213) | A 2,5 milliárd DEM után járó díj összegét kétségtelenül különböző módon lehet megállapítani. A következőkben bemutatják, hogy bármely számítási módot is veszik figyelembe, azok mindig ugyanazokat az alapelveket követik. A Bizottság ez esetben két lépésben végzi el a számítást: először meghatározza azt a minimális díjat, amellyel egy befektető számolhat WestLB-be történt (feltételezett) tőkebefektetésért. Ezt követően megvizsgálja, hogy a piacon a kérdéses átruházás sajátossága miatt megegyeztek volna pótlékokban és kedvezményekben, és ha igen, akkor a Bizottság módszerekkel alátámasztva meghatározza ennek mennyiségi értékét. |
| --- | --- |

(213)

A 2,5 milliárd DEM után járó díj összegét kétségtelenül különböző módon lehet megállapítani. A következőkben bemutatják, hogy bármely számítási módot is veszik figyelembe, azok mindig ugyanazokat az alapelveket követik. A Bizottság ez esetben két lépésben végzi el a számítást: először meghatározza azt a minimális díjat, amellyel egy befektető számolhat WestLB-be történt (feltételezett) tőkebefektetésért. Ezt követően megvizsgálja, hogy a piacon a kérdéses átruházás sajátossága miatt megegyeztek volna pótlékokban és kedvezményekben, és ha igen, akkor a Bizottság módszerekkel alátámasztva meghatározza ennek mennyiségi értékét.

| (214) | A befektetés várható hozama és a befektetés kockázata döntő tényezők egy piacgazdasági befektető döntésénél. E két elem nagyságának meghatározásához a befektető minden rendelkezésére álló információt a cégre és a piacra vonatkozóan számításba vesz. Ennek során a referencia átlaghozamokra támaszkodik, amelyek általában a vállalkozás teljesítményének jövőbeni megítélésére vonatkozóan is támpontul szolgálnak, valamint többek között azokra az elemzésekre, amelyek a vállalkozás befektetés időszakában érvényes üzletmodelljét, a vállalatvezetés stratégiáját és kvalitását illetve az adott gazdasági ágazat kilátásait értékelik. |
| --- | --- |

(214)

A befektetés várható hozama és a befektetés kockázata döntő tényezők egy piacgazdasági befektető döntésénél. E két elem nagyságának meghatározásához a befektető minden rendelkezésére álló információt a cégre és a piacra vonatkozóan számításba vesz. Ennek során a referencia átlaghozamokra támaszkodik, amelyek általában a vállalkozás teljesítményének jövőbeni megítélésére vonatkozóan is támpontul szolgálnak, valamint többek között azokra az elemzésekre, amelyek a vállalkozás befektetés időszakában érvényes üzletmodelljét, a vállalatvezetés stratégiáját és kvalitását illetve az adott gazdasági ágazat kilátásait értékelik.

| (215) | Egy piacgazdasági befektető csak akkor fog befektetni, ha egy lehető legjobb másik befektetéssel összehasonlítva ez a befektetés nagyobb hozammal illetve kisebb kockázattal jár. Ennek megfelelően egy befektető nem fog egy olyan vállalatba befektetni, amelynek lehetséges hozama kisebb, mint egy hasonló kockázattal rendelkező vállalat lehetséges átlaghozama. Ez esetben feltételezhatő, hogy elegendő olyan befektetési lehetőség áll rendelkezésre, amelyeknél ugyanolyan kockázat mellett magasabb a várható hozam. |
| --- | --- |

(215)

Egy piacgazdasági befektető csak akkor fog befektetni, ha egy lehető legjobb másik befektetéssel összehasonlítva ez a befektetés nagyobb hozammal illetve kisebb kockázattal jár. Ennek megfelelően egy befektető nem fog egy olyan vállalatba befektetni, amelynek lehetséges hozama kisebb, mint egy hasonló kockázattal rendelkező vállalat lehetséges átlaghozama. Ez esetben feltételezhatő, hogy elegendő olyan befektetési lehetőség áll rendelkezésre, amelyeknél ugyanolyan kockázat mellett magasabb a várható hozam.

| (216) | Különböző módszerek vannak a méltányos minimális díj megállapítására, a különböző finanszírozási módszerektől kezdve egészen a CAPM-módszerig. Ezek bemutatása céljából ésszerű két komponens között különbséget tenni, mégpedig a kockázatmentes hozam és a projektsajátos kockázati díj között:
  Egy kockázattal járó befektetés minimális hozama
  =
  kockázatmentes alapdíj + kockázattal járó befektetés kockázati díja.
  Ebből következően egy kockázattal járó befektetés méltányos minimális díját a kockázatmentes hozam és egy a befektetéssel átvállalt befektetésre jellemző kockázatért járó kockázati díj összegeként határozhatjuk meg. |
| --- | --- |

(216)

Különböző módszerek vannak a méltányos minimális díj megállapítására, a különböző finanszírozási módszerektől kezdve egészen a CAPM-módszerig. Ezek bemutatása céljából ésszerű két komponens között különbséget tenni, mégpedig a kockázatmentes hozam és a projektsajátos kockázati díj között:

Egy kockázattal járó befektetés minimális hozama

=

kockázatmentes alapdíj + kockázattal járó befektetés kockázati díja.

Ebből következően egy kockázattal járó befektetés méltányos minimális díját a kockázatmentes hozam és egy a befektetéssel átvállalt befektetésre jellemző kockázatért járó kockázati díj összegeként határozhatjuk meg.

| (217) | Ennek megfelelően minden hozam megállapításánál egy hitelkockázat-mentes befektetési formát kell alapul venni, amely feltételezhetően kockázatmentes hozammal jár. Rendszerint állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjainak hozamát veszik alapul a kockázatmentes alapdíj meghatározásához (illetve egy ilyen értékpapírra vonatkozó indexet), mivel ezek hasonló kockázatmentes befektetési formák. A módszerek közötti különbség a kockázati díj meghatározásából adódik:






  — | Finanszírozási szemlélet: A befektető várható sajáttőke-hozama a tőkehasználó bank számára jövőbeni finanszírozási költséget jelent. E megközelítésben először a referencia sajáttőke-költségeket állapítják meg, amelyek a kérdéses bankkal összehasonlítható bankoknál fordulnak elő. Ezt követően a referencia tőkeköltségek számtani átlagát egyenlősítik a jövőben várható sajáttőke-költséggel és így a befektetőt illető hozammal. |
| --- | --- | --- |

(217)

Ennek megfelelően minden hozam megállapításánál egy hitelkockázat-mentes befektetési formát kell alapul venni, amely feltételezhetően kockázatmentes hozammal jár. Rendszerint állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjainak hozamát veszik alapul a kockázatmentes alapdíj meghatározásához (illetve egy ilyen értékpapírra vonatkozó indexet), mivel ezek hasonló kockázatmentes befektetési formák. A módszerek közötti különbség a kockázati díj meghatározásából adódik:

—

Finanszírozási szemlélet: A befektető várható sajáttőke-hozama a tőkehasználó bank számára jövőbeni finanszírozási költséget jelent. E megközelítésben először a referencia sajáttőke-költségeket állapítják meg, amelyek a kérdéses bankkal összehasonlítható bankoknál fordulnak elő. Ezt követően a referencia tőkeköltségek számtani átlagát egyenlősítik a jövőben várható sajáttőke-költséggel és így a befektetőt illető hozammal.

| — | Finanszírozási szemléletű Compound Annual Growth Rate: Ennek a módszernek a középpontjában nem a számtani, hanem a mértani középérték áll (Compound Annual Growth Rate). |
| --- | --- |

—

Finanszírozási szemléletű Compound Annual Growth Rate: Ennek a módszernek a középpontjában nem a számtani, hanem a mértani középérték áll (Compound Annual Growth Rate).

| — | Capital Asset Pricing Model (CAPM): A modern pénzgazdaság legismertebb, és leggyakrabban használt módszere, amelynek segítségével a befektetőnek járó hozamot a következő képlet segítségével határozzák meg: |
| --- | --- |

—

Capital Asset Pricing Model (CAPM): A modern pénzgazdaság legismertebb, és leggyakrabban használt módszere, amelynek segítségével a befektetőnek járó hozamot a következő képlet segítségével határozzák meg:

minimális hozam

=

kockázatmentes alapdíj + (piaci kockázati díj × béta-érték)

A tőkebefektetés után járó kockázati díjat úgy állapítják meg, hogy a piac kockázati díját megszorozzák a béta-értékkel (piaci kockázati díj x béta-érték). A béta-értékkel a vállalkozás kockázatát határozzák meg valamennyi vállalkozás összkockázatához viszonyítva.

| (218) | A CAPM az uralkodó módszer tőzsdén jegyzett nagyvállalatok befektetéshozamának kiszámításánál. Mivel a WestLB-t nem jegyzik, ezért béta-értékét nem lehet közvetlenül levezetni. A CAPM alkalmazása ezért csak egy béta-érték becslése alapján lehetséges. |
| --- | --- |

(218)

A CAPM az uralkodó módszer tőzsdén jegyzett nagyvállalatok befektetéshozamának kiszámításánál. Mivel a WestLB-t nem jegyzik, ezért béta-értékét nem lehet közvetlenül levezetni. A CAPM alkalmazása ezért csak egy béta-érték becslése alapján lehetséges.

| (219) | A Bizottság birtokában hat szakértői vélemény van, amelyekben a kockázati díjat illetve a befektetés összhozamát különböző módszerek alapján határozták meg. Azonban valamennyi vélemény a Wfa WestLB-re történő átruházása után járó kockázati díjat nem közvetlenül, hanem egy a WestLB-re történő (feltételezhető) tőkebefektetés alapján határozza meg.






  — | Ernst&Young véleménye (1995. szeptember 11./1997. augusztus 28.): Ernst&Young (1995), akik a pénzügyi szemléletet követik, az 1982-től 1992-ig terjedő időszakra a tényleges tőkeköltségeket az „ultimóárfolyamok” (azaz az árfolyamnyereségek és veszteségek) árváltozásának és a kifizetett osztalék (osztalékhozam) különbségeként határozzák meg. A referencia tőkeköltségek számtani átlaga adja meg a befektetőnek járó várható hozamot. |
| --- | --- | --- |

(219)

A Bizottság birtokában hat szakértői vélemény van, amelyekben a kockázati díjat illetve a befektetés összhozamát különböző módszerek alapján határozták meg. Azonban valamennyi vélemény a Wfa WestLB-re történő átruházása után járó kockázati díjat nem közvetlenül, hanem egy a WestLB-re történő (feltételezhető) tőkebefektetés alapján határozza meg.

—

Ernst&Young véleménye (1995. szeptember 11./1997. augusztus 28.): Ernst&Young (1995), akik a pénzügyi szemléletet követik, az 1982-től 1992-ig terjedő időszakra a tényleges tőkeköltségeket az „ultimóárfolyamok” (azaz az árfolyamnyereségek és veszteségek) árváltozásának és a kifizetett osztalék (osztalékhozam) különbségeként határozzák meg. A referencia tőkeköltségek számtani átlaga adja meg a befektetőnek járó várható hozamot.

| — | Associés en Finance véleménye (1999 októbere) a WestLB felkérésére az ún. „Securities Market Line Modells” alapján egy 10 és 11 % közötti minimális díjat állapít meg, amely egy a WestLB-be történő jegyzett tőkéhez hasonló befektetés után járna az átruházás időszakára nézve. |
| --- | --- |

—

Associés en Finance véleménye (1999 októbere) a WestLB felkérésére az ún. „Securities Market Line Modells” alapján egy 10 és 11 % közötti minimális díjat állapít meg, amely egy a WestLB-be történő jegyzett tőkéhez hasonló befektetés után járna az átruházás időszakára nézve.

| — | A BdB véleménye (1999. január 14.): A BdB a „Compound Annual Growth Rate” alapján az Ernst&Young adatait felhasználva minden lehetséges befektetési időre vonatkozóan 1982 és 1992 között a sajáttőke-költségek mértani középértékét a négy nagy német üzleti bank, a Deutsche Bank, Dresdner Bank, Commerzbank és a Bayerische Vereinsbank bevonásával határozta meg. E bankoknak a 12,54 %-os átlagos tőkeköltségei megfelelnek a befektető várható hozamával. |
| --- | --- |

—

A BdB véleménye (1999. január 14.): A BdB a „Compound Annual Growth Rate” alapján az Ernst&Young adatait felhasználva minden lehetséges befektetési időre vonatkozóan 1982 és 1992 között a sajáttőke-költségek mértani középértékét a négy nagy német üzleti bank, a Deutsche Bank, Dresdner Bank, Commerzbank és a Bayerische Vereinsbank bevonásával határozta meg. E bankoknak a 12,54 %-os átlagos tőkeköltségei megfelelnek a befektető várható hozamával.

| — | Lehman Brothers véleménye (a WestLB megbízásából 1997. július 8.), Professor Schulte-Mattler véleménye (a BdB megbízásából 1999. január 14.), First Consulting véleménye (a Bizottság megbízásából 1999. június 18.): Ezek a véleményezők, akik mindannyian a CAPM modellt alkalmazták, először egy általános piaci kockázati díjat állapítottak meg a német részvénypiacra vonatkozóan 1991 végére. Átlagosan egy 4-5 %-ig terjedő (Lehman Brothers 4 %, Professor Schulte-Mattler 5 % és First Consulting 4-5 %) díjra jutottak. 2004. október 13-án a Bizottsághoz eljuttatott közös megegyezésükben a tartomány, a WestLB és a panaszos BdB is 4 %-os piaci kockázati díjat állapított meg. Ezt követően a szakértők megbecsülték a WestLB béta-értékét, azaz a WestLB egyéni kockázati díját. Ezzel az értékkel az általános piaci kockázatot a WestLB-hez igazították. Mivel a WestLB 1991 végén nem volt jegyzett részvénytársaság, így a béta-értékét nem tudták statisztikai adatok alapján meghatározni. Ezért a szakértők feltételezték, hogy a WestLB béta-értéke akkora, mint más hasonló tőzsdén jegyzett banké. Schulte-Mattler professzor a Német Szövetségi Bank (Deutsche Bundesbank) adatai alapján (éves adatok alapján) 1,25, illetve (havi adatok alapján) 1,1 nagyságú béta-értéket állapított meg a németországi hitelbankokra vonatkozóan az 1991-es év vége tekintetében. Ezzel szemben a WestLB szakértője, a Lehman Brothers, nem az összes német hitelintézet béta-értékét vette alapul, hanem az IKB Deutsche Industriebank és a BHF-Bank 0,765 nagyságú béta-értékét. A Lehman Brothers így egy összességében alacsonyabb kockázati díjat állapított meg. A panaszos BdB is méltányosnak találta a Bizottságnak 2004. október 13-án megküldött közös megegyezésben megállapított 0,76-os béta-értéket, és így 1999. január 14-én kelt észrevételétől eltérően 10,19 %-os minimális díjat határozott meg. |
| --- | --- |

—

Lehman Brothers véleménye (a WestLB megbízásából 1997. július 8.), Professor Schulte-Mattler véleménye (a BdB megbízásából 1999. január 14.), First Consulting véleménye (a Bizottság megbízásából 1999. június 18.): Ezek a véleményezők, akik mindannyian a CAPM modellt alkalmazták, először egy általános piaci kockázati díjat állapítottak meg a német részvénypiacra vonatkozóan 1991 végére. Átlagosan egy 4-5 %-ig terjedő (Lehman Brothers 4 %, Professor Schulte-Mattler 5 % és First Consulting 4-5 %) díjra jutottak. 2004. október 13-án a Bizottsághoz eljuttatott közös megegyezésükben a tartomány, a WestLB és a panaszos BdB is 4 %-os piaci kockázati díjat állapított meg. Ezt követően a szakértők megbecsülték a WestLB béta-értékét, azaz a WestLB egyéni kockázati díját. Ezzel az értékkel az általános piaci kockázatot a WestLB-hez igazították. Mivel a WestLB 1991 végén nem volt jegyzett részvénytársaság, így a béta-értékét nem tudták statisztikai adatok alapján meghatározni. Ezért a szakértők feltételezték, hogy a WestLB béta-értéke akkora, mint más hasonló tőzsdén jegyzett banké. Schulte-Mattler professzor a Német Szövetségi Bank (Deutsche Bundesbank) adatai alapján (éves adatok alapján) 1,25, illetve (havi adatok alapján) 1,1 nagyságú béta-értéket állapított meg a németországi hitelbankokra vonatkozóan az 1991-es év vége tekintetében. Ezzel szemben a WestLB szakértője, a Lehman Brothers, nem az összes német hitelintézet béta-értékét vette alapul, hanem az IKB Deutsche Industriebank és a BHF-Bank 0,765 nagyságú béta-értékét. A Lehman Brothers így egy összességében alacsonyabb kockázati díjat állapított meg. A panaszos BdB is méltányosnak találta a Bizottságnak 2004. október 13-án megküldött közös megegyezésben megállapított 0,76-os béta-értéket, és így 1999. január 14-én kelt észrevételétől eltérően 10,19 %-os minimális díjat határozott meg.

| (220) | Az alábbi ábra a vélemények eredményeit foglalja össze. Egy kockázattal járó befektetés várható hozamának megállapításához felhasznált módszerek alapján a WestLB-be befektetett jegyzett tőke után az alábbi minimális hozamértékek járnának: |
| --- | --- |

(220)

Az alábbi ábra a vélemények eredményeit foglalja össze. Egy kockázattal járó befektetés várható hozamának megállapításához felhasznált módszerek alapján a WestLB-be befektetett jegyzett tőke után az alábbi minimális hozamértékek járnának:

Image

| (221) | Valamennyi előterjesztett vélemény és észrevétel kapcsán azt lehet megállapítani, hogy a WestLB-be történt (feltételezett) jegyzett-tőkebefektetés után járó minimális hozam az átruházás időszakában 10 és 13 %-ra tehető (47). Csupán két véleményben szerepel ennél jóval nagyobb hozam. A panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB AG-val 2004 júliusában folytatott beszélgetések során 10,19 %-os értéket ismertek el méltányos díjnak. Ez az érték is a meghatározott piaci értékhatárok között van. Ezért a Bizottság az első, WestLB-re vonatkozóan 1999-ben hozott határozatától eltérően – amelyben évi 12 %-os értéket határozott meg minimális díjként – elfogadta az 1991 december 31-én a felek által évi 10,19 %-ban meghatározott, piacnak megfelelő díjat. A Bizottság a Wfa-eszközök átruházásáért járó minimális méltányos díjat így évi 10,19 %-ban határozza meg (vállalkozási adók levonása után és a befektetőket terhelő adók levonása előtt). |
| --- | --- |

(221)

Valamennyi előterjesztett vélemény és észrevétel kapcsán azt lehet megállapítani, hogy a WestLB-be történt (feltételezett) jegyzett-tőkebefektetés után járó minimális hozam az átruházás időszakában 10 és 13 %-ra tehető (47). Csupán két véleményben szerepel ennél jóval nagyobb hozam. A panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB AG-val 2004 júliusában folytatott beszélgetések során 10,19 %-os értéket ismertek el méltányos díjnak. Ez az érték is a meghatározott piaci értékhatárok között van. Ezért a Bizottság az első, WestLB-re vonatkozóan 1999-ben hozott határozatától eltérően – amelyben évi 12 %-os értéket határozott meg minimális díjként – elfogadta az 1991 december 31-én a felek által évi 10,19 %-ban meghatározott, piacnak megfelelő díjat. A Bizottság a Wfa-eszközök átruházásáért járó minimális méltányos díjat így évi 10,19 %-ban határozza meg (vállalkozási adók levonása után és a befektetőket terhelő adók levonása előtt).

| (222) | A WestLB az eljárás kezdetén 9,2 %-ban határozta meg az eszközátruházás idején pénzügyi szerkezete alapján fennálló refinanszírozási költségeit. Az eljárás során a WestLB és Németország több írásbeli beadványában, valamint a megbeszélések során 7,0 % és 7,5 %-os refinanszírozási kulcsot említett (48). A közös megegyezésben a felek az általuk 1991. december 31-re vonatkozóan megállapított hosszú távú kockázatmentes alapkamatláb alapján 7,15 %-os kulcsból indultak ki. Ezen kívül megegyeztek abban, hogy 50 %-os átlagos adókulcsot ismernek el. Így végezetül 3,57 %-os nettó refinanszírozási kulcsot kaptak a versenyorientált üzleti tevékenység fedezetéhez rendelkezésre álló Wfa-tőke vonatkozásában, ami a likviditás csökkenését is jelenti. |
| --- | --- |

(222)

A WestLB az eljárás kezdetén 9,2 %-ban határozta meg az eszközátruházás idején pénzügyi szerkezete alapján fennálló refinanszírozási költségeit. Az eljárás során a WestLB és Németország több írásbeli beadványában, valamint a megbeszélések során 7,0 % és 7,5 %-os refinanszírozási kulcsot említett (48). A közös megegyezésben a felek az általuk 1991. december 31-re vonatkozóan megállapított hosszú távú kockázatmentes alapkamatláb alapján 7,15 %-os kulcsból indultak ki. Ezen kívül megegyeztek abban, hogy 50 %-os átlagos adókulcsot ismernek el. Így végezetül 3,57 %-os nettó refinanszírozási kulcsot kaptak a versenyorientált üzleti tevékenység fedezetéhez rendelkezésre álló Wfa-tőke vonatkozásában, ami a likviditás csökkenését is jelenti.

| (223) | Mivel az említett összegek a már Németország által korábban említett kereten belül vannak, így semmi sem indokolta, hogy a Bizottság ezeket az összegeket ne ismerje el, és ne vegye alapul a támogatási elemek meghatározásánál. Bár a Bizottság a WestLB-re vonatkozó első határozatában elfogadta az 1991 végére megadott tízéves futamidővel rendelkező német szövetségi kötvények után járó 8,26 %-os hosszú távú kockázatmentes díjat, mint minimális bruttó refinanszírozási költséget. E kamatláb kapcsán azonban határidős szemléletről van szó, amely figyelmen kívül hagyja, hogy a Wfa-eszközök tartósan a WestLB rendelkezésére állnak. A hosszú távú kockázatmentes kamatlábról folytatott eszmecseréik során azonban a felek eltekintettek egy, az átruházás idején a piacon nyújtott kockázatmentes határidős hozamtól egy rögzített időtartamra, mivel egy ilyenfajta megközelítés nem vette volna figyelembe az újbóli befektetés kockázatát, azaz azt a kockázatot, amely a befektetés lejárta után áll fenn arra vonatkozóan, hogy nem lehet a kockázatmentes kamat mértékében újra befektetni. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot a leginkább oly módon lehet figyelembe venni, ha egy ún. „Total Return Index”-et vesznek alapul. Ezért a felek a német tőzsde (Deutsche Börse) által felállított REX10 Performance Index-et vették alapul, amely pontosan tíz év futamidejű Németországban rendelkezésre álló kötvények befektetését „követi nyomon”. Az összehasonlításhoz felhasznált mutatók a REX10 Performance Index év végi értékeit mutatják, 1970-től kezdődően. A felek ennek segítségével megállapították az éves hozamot, amely tükrözi azt a trendet, amelyet az alapul vett REX10 Performance Index is követ (1970-1991.), és megkapták a fent említett kockázatmentes (1991. december 31-én fennálló) 7,15 %-os alapkamatlábat. |
| --- | --- |

(223)

Mivel az említett összegek a már Németország által korábban említett kereten belül vannak, így semmi sem indokolta, hogy a Bizottság ezeket az összegeket ne ismerje el, és ne vegye alapul a támogatási elemek meghatározásánál. Bár a Bizottság a WestLB-re vonatkozó első határozatában elfogadta az 1991 végére megadott tízéves futamidővel rendelkező német szövetségi kötvények után járó 8,26 %-os hosszú távú kockázatmentes díjat, mint minimális bruttó refinanszírozási költséget. E kamatláb kapcsán azonban határidős szemléletről van szó, amely figyelmen kívül hagyja, hogy a Wfa-eszközök tartósan a WestLB rendelkezésére állnak. A hosszú távú kockázatmentes kamatlábról folytatott eszmecseréik során azonban a felek eltekintettek egy, az átruházás idején a piacon nyújtott kockázatmentes határidős hozamtól egy rögzített időtartamra, mivel egy ilyenfajta megközelítés nem vette volna figyelembe az újbóli befektetés kockázatát, azaz azt a kockázatot, amely a befektetés lejárta után áll fenn arra vonatkozóan, hogy nem lehet a kockázatmentes kamat mértékében újra befektetni. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot a leginkább oly módon lehet figyelembe venni, ha egy ún. „Total Return Index”-et vesznek alapul. Ezért a felek a német tőzsde (Deutsche Börse) által felállított REX10 Performance Index-et vették alapul, amely pontosan tíz év futamidejű Németországban rendelkezésre álló kötvények befektetését „követi nyomon”. Az összehasonlításhoz felhasznált mutatók a REX10 Performance Index év végi értékeit mutatják, 1970-től kezdődően. A felek ennek segítségével megállapították az éves hozamot, amely tükrözi azt a trendet, amelyet az alapul vett REX10 Performance Index is követ (1970-1991.), és megkapták a fent említett kockázatmentes (1991. december 31-én fennálló) 7,15 %-os alapkamatlábat.

| (224) | Annak fényében, hogy a WestLB betéte tartósan áll rendelkezésre, ezért ez az eljárás a kockázatmentes alapkamatlábak meghatározásánál megfelelőnek bizonyul. Az összehasonlításhoz bevont REX10 Performance Index is elismert adatforrásnak minősül. A megállapított alapkamatlábak ezért méltányosnak tűnnek. |
| --- | --- |

(224)

Annak fényében, hogy a WestLB betéte tartósan áll rendelkezésre, ezért ez az eljárás a kockázatmentes alapkamatlábak meghatározásánál megfelelőnek bizonyul. Az összehasonlításhoz bevont REX10 Performance Index is elismert adatforrásnak minősül. A megállapított alapkamatlábak ezért méltányosnak tűnnek.

| (225) | Ezért is döntött a Bizottság úgy, hogy a felek által 1991 december 31-re megállapított 7,15 %-os hosszú távú kockázatmentes kamatlábat veszi alapul a minimális bruttó finanszírozási költségekhez. Az átruházás idejére 50 %-os (49) átalány-adókulcsot figyelembe véve a Bizottság is 3,75 %-os nettó finanszírozási kulcshoz, és ezzel ugyanilyen értékű évi likviditási levonáshoz jut, a versenyorientált üzleti tevékenység fedezetéhez rendelkezésre bocsátott tőke után. |
| --- | --- |

(225)

Ezért is döntött a Bizottság úgy, hogy a felek által 1991 december 31-re megállapított 7,15 %-os hosszú távú kockázatmentes kamatlábat veszi alapul a minimális bruttó finanszírozási költségekhez. Az átruházás idejére 50 %-os (49) átalány-adókulcsot figyelembe véve a Bizottság is 3,75 %-os nettó finanszírozási kulcshoz, és ezzel ugyanilyen értékű évi likviditási levonáshoz jut, a versenyorientált üzleti tevékenység fedezetéhez rendelkezésre bocsátott tőke után.

| (226) | A gyakorlatban egy díj megállapításánál olyan nem jellemző körülményeket, amelyek egy adott vállalkozásba történő szokványos részvénytőke-befektetés estén nem merülnek fel, általában megfelelő pótlékok illetve levonások formájában vesznek figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a Wfa-átruházás sajátosságai, különösen kockázati profilja indokolttá teszi-e ebben az esetben a fentiekben megállapított 10,19 %-os minimális díj jogszerűségét, amely egy magánbefektetőnek járna a WestLB-be bevitt (feltételezett) részvénytőkéje után. Ennek megállapításához három szempontot kell fontolóra venni: először is, hogy nem adtak ki új társasági részesedéseket, és ezzel összefonódó szavazati jogokat, másodsorban az eszközátruházás volumenét, harmadsorban pedig az állótőke hiányzó piacképességét. |
| --- | --- |

(226)

A gyakorlatban egy díj megállapításánál olyan nem jellemző körülményeket, amelyek egy adott vállalkozásba történő szokványos részvénytőke-befektetés estén nem merülnek fel, általában megfelelő pótlékok illetve levonások formájában vesznek figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a Wfa-átruházás sajátosságai, különösen kockázati profilja indokolttá teszi-e ebben az esetben a fentiekben megállapított 10,19 %-os minimális díj jogszerűségét, amely egy magánbefektetőnek járna a WestLB-be bevitt (feltételezett) részvénytőkéje után. Ennek megállapításához három szempontot kell fontolóra venni: először is, hogy nem adtak ki új társasági részesedéseket, és ezzel összefonódó szavazati jogokat, másodsorban az eszközátruházás volumenét, harmadsorban pedig az állótőke hiányzó piacképességét.

| (227) | A tartomány az átruházással nem jutott további szavazati joghoz. A szavazati jogról való lemondással a befektető elszalasztja azt a lehetőséget is, hogy a bank ügyvezetését befolyásolja. Ha a tartomány szavazati jogát megnövelték volna, akkor a szavazati jogoknak több mint 70 %-át birtokolta volna, azaz már nem kisebbségi tulajdonos (42 %-os tulajdonjogi aránnyal) lett volna, hanem többségi tulajdonos. Azért, hogy egy nagyobb veszteségi kockázattal kell számolnia, anélkül, hogy nagyobb befolyást gyakorolhatna a vállalkozásra, minden piacgazdasági befektető (még akkor is, ha más részvényesekkel kötött belső megállapodás keretében a kockázatot mérséklik) egy magasabb díjat követelt volna. Ez leginkább szavazati joggal nem rendelkező elsőbbségi részvények esetén mutatkozik meg. A szavazati jogról való lemondásért ellenszolgáltatásként nagyobb kamatfizetés, valamint a kiszolgálásnál elsőbbség jár. Az elsőbbségi részvények törzsrészvényekkel szembeni magasabb díjazásából kiindulva, és a panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB AG-val összhangban, amelyek 2004 júliusában folytatott megbeszéléseik eredményeként évi 0,3 %-os (adó utáni) pótdíjat ismertek el méltányosnak, a Bizottság évi legalább 0,3 %-os (vállalkozási adók levonása utáni) pótdíjat tart helyénvalónak. |
| --- | --- |

(227)

A tartomány az átruházással nem jutott további szavazati joghoz. A szavazati jogról való lemondással a befektető elszalasztja azt a lehetőséget is, hogy a bank ügyvezetését befolyásolja. Ha a tartomány szavazati jogát megnövelték volna, akkor a szavazati jogoknak több mint 70 %-át birtokolta volna, azaz már nem kisebbségi tulajdonos (42 %-os tulajdonjogi aránnyal) lett volna, hanem többségi tulajdonos. Azért, hogy egy nagyobb veszteségi kockázattal kell számolnia, anélkül, hogy nagyobb befolyást gyakorolhatna a vállalkozásra, minden piacgazdasági befektető (még akkor is, ha más részvényesekkel kötött belső megállapodás keretében a kockázatot mérséklik) egy magasabb díjat követelt volna. Ez leginkább szavazati joggal nem rendelkező elsőbbségi részvények esetén mutatkozik meg. A szavazati jogról való lemondásért ellenszolgáltatásként nagyobb kamatfizetés, valamint a kiszolgálásnál elsőbbség jár. Az elsőbbségi részvények törzsrészvényekkel szembeni magasabb díjazásából kiindulva, és a panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB AG-val összhangban, amelyek 2004 júliusában folytatott megbeszéléseik eredményeként évi 0,3 %-os (adó utáni) pótdíjat ismertek el méltányosnak, a Bizottság évi legalább 0,3 %-os (vállalkozási adók levonása utáni) pótdíjat tart helyénvalónak.

| (228) | Az átruházott eszközök nagyságát és funkcióját (a szolvencia-irányelv szemszögéből nézve a WestLB számára) már említették a fentiekben. A Wfa átruházásával megkétszereződtek a WestLB beszerzési és ügyintézési költségek nélkül vett alapvető tőkeelemei. Ebben az esetben azonban a Wfa-eszközöket a jelentős volumene – de nem csak emiatt – a törzstőkéhez hasonlították. Ezért, ha a Wfa-átruházás volumenét a pótlék megállapításánál ismételten figyelembe vennék, akkor nem megengedett módon „kétszeresen”<<< méltatnák ezt. A Bizottság ezért jelen esetben – eltérően a WestLB-re vonatkozó első határozatától – eltekint attól, hogy a pótdíjat az átruházás volumene alapján állapítsák meg. |
| --- | --- |

(228)

Az átruházott eszközök nagyságát és funkcióját (a szolvencia-irányelv szemszögéből nézve a WestLB számára) már említették a fentiekben. A Wfa átruházásával megkétszereződtek a WestLB beszerzési és ügyintézési költségek nélkül vett alapvető tőkeelemei. Ebben az esetben azonban a Wfa-eszközöket a jelentős volumene – de nem csak emiatt – a törzstőkéhez hasonlították. Ezért, ha a Wfa-átruházás volumenét a pótlék megállapításánál ismételten figyelembe vennék, akkor nem megengedett módon „kétszeresen”<<< méltatnák ezt. A Bizottság ezért jelen esetben – eltérően a WestLB-re vonatkozó első határozatától – eltekint attól, hogy a pótdíjat az átruházás volumene alapján állapítsák meg.

| (229) | Végezetül utalni kell az állótőke nem megfelelő piacképességére, azaz arra, hogy a befektetett tőkét nem lehet bármikor ismét kivonni a vállalkozásból. Rendszerint egy befektető a piacon el tudja adni sajáttőke-eszközeit egy harmadik személy részére, és ezzel véget vet a befektetésének. A törzstőke-bevitel rendszerint az alábbiak szerint történik: a befektető a mérleg vagyoni oldalára (eszközállományába) vagyont visz be (készpénz vagy tárgyi eszköz formájában). Ennek megfelelően a mérleg forrásai között megjelenik a befektető forgalomképes jegyzett tőkéje, például egy részvénytársaság esetén részvények formájában. Ezeket eladhatja harmadik személy részére. Ez azonban nem jelenti azt, hogy kivonhatja a vállalkozásból az eredetileg bevitt eszközeit, mivel azok már a társaság szavatoló tőkeelemeihez tartoznak, így nem vonhatók ki. A részvény eladásával azonban tőkéjének gazdasági ellenértékét kapja. Ezért tőkebefektetése forgalomképes. A Wfa-eszközök átruházásának sajátos körülményei miatt a tartomány nem élhet ezzel a lehetőséggel. Mindazonáltal a Bizottság – ellentétben a WestLB-re vonatkozó első határozatával – nem látja indokoltnak a pótlékot. Habár a tartománynak nem volt lehetősége arra, hogy a befektetett tőkét szabadon forgalomba hozza és így ennek ellenértékét realizálja, azonban – legalábbis elvileg – fent állt a lehetőség, hogy a Wfa-eszközöket jogi úton a WestLB-ből ismét kivonja, és így más intézménybe történő befektetésével magasabb hozamhoz jusson. |
| --- | --- |

(229)

Végezetül utalni kell az állótőke nem megfelelő piacképességére, azaz arra, hogy a befektetett tőkét nem lehet bármikor ismét kivonni a vállalkozásból. Rendszerint egy befektető a piacon el tudja adni sajáttőke-eszközeit egy harmadik személy részére, és ezzel véget vet a befektetésének. A törzstőke-bevitel rendszerint az alábbiak szerint történik: a befektető a mérleg vagyoni oldalára (eszközállományába) vagyont visz be (készpénz vagy tárgyi eszköz formájában). Ennek megfelelően a mérleg forrásai között megjelenik a befektető forgalomképes jegyzett tőkéje, például egy részvénytársaság esetén részvények formájában. Ezeket eladhatja harmadik személy részére. Ez azonban nem jelenti azt, hogy kivonhatja a vállalkozásból az eredetileg bevitt eszközeit, mivel azok már a társaság szavatoló tőkeelemeihez tartoznak, így nem vonhatók ki. A részvény eladásával azonban tőkéjének gazdasági ellenértékét kapja. Ezért tőkebefektetése forgalomképes. A Wfa-eszközök átruházásának sajátos körülményei miatt a tartomány nem élhet ezzel a lehetőséggel. Mindazonáltal a Bizottság – ellentétben a WestLB-re vonatkozó első határozatával – nem látja indokoltnak a pótlékot. Habár a tartománynak nem volt lehetősége arra, hogy a befektetett tőkét szabadon forgalomba hozza és így ennek ellenértékét realizálja, azonban – legalábbis elvileg – fent állt a lehetőség, hogy a Wfa-eszközöket jogi úton a WestLB-ből ismét kivonja, és így más intézménybe történő befektetésével magasabb hozamhoz jusson.

| (230) | A Bizottság évi legalább 0,3 %-os (adók utáni) hozampótlékot tart megfelelőnek a további szavazati jogokról való lemondás ellenszolgáltatásaként (50). |
| --- | --- |

(230)

A Bizottság évi legalább 0,3 %-os (adók utáni) hozampótlékot tart megfelelőnek a további szavazati jogokról való lemondás ellenszolgáltatásaként (50).

| (231) | Részvények esetén a díjazás a vállalkozás eredményétől függ, ami leginkább osztalék illetve a vállalkozás értéknövekedésében való részesedés formájában jelentkezik (például részvényárfolyamok emelkedésében). A tartomány egy olyan mértékű átalánydíjat kap, amely egy „szokványos” tőkebevitel után járó díjnak felel meg. Lehetne azzal érvelni, hogy ez rögzített díj, amelyet a tartomány kap, szemben egy olyan díjjal, amely a WestLB eredményétől függ, egy olyan előnyt jelent, amely a díjtétel csökkentését indokolná. Azonban az, hogy egy ilyen rögzített díj valóban kedvezőbb-e egy változó, nyereségtől függő díjnál, a vállalkozás jövőbeni eredményei fogják megmutatni. Ha ezek romlanak, akkor egy átalánydíj kedvezőbb a befektetőnek, azonban ha javulnak, akkor az eredménytől függő díj az előnyösebb. A jövőbeni eredményeket azonban nem tudhatni előre, így ezeket nem lehet bevonni a befektetésről hozott döntés megítéléséhez. Ebben az esetben figyelembe kell venni azt is, hogy veszteség esetén elmarad a díj, és egyedül a WestLB dönt arról, hogy az elmaradt díjak halmozott formában kifizetésre kerülnek-e. Egy átalánydíj a befektetőnek nem jelent akkora hasznot, hogy egyetértene a díj csökkentésében. Ennek fényében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a díj összegét nem lehet csökkenteni. |
| --- | --- |

(231)

Részvények esetén a díjazás a vállalkozás eredményétől függ, ami leginkább osztalék illetve a vállalkozás értéknövekedésében való részesedés formájában jelentkezik (például részvényárfolyamok emelkedésében). A tartomány egy olyan mértékű átalánydíjat kap, amely egy „szokványos” tőkebevitel után járó díjnak felel meg. Lehetne azzal érvelni, hogy ez rögzített díj, amelyet a tartomány kap, szemben egy olyan díjjal, amely a WestLB eredményétől függ, egy olyan előnyt jelent, amely a díjtétel csökkentését indokolná. Azonban az, hogy egy ilyen rögzített díj valóban kedvezőbb-e egy változó, nyereségtől függő díjnál, a vállalkozás jövőbeni eredményei fogják megmutatni. Ha ezek romlanak, akkor egy átalánydíj kedvezőbb a befektetőnek, azonban ha javulnak, akkor az eredménytől függő díj az előnyösebb. A jövőbeni eredményeket azonban nem tudhatni előre, így ezeket nem lehet bevonni a befektetésről hozott döntés megítéléséhez. Ebben az esetben figyelembe kell venni azt is, hogy veszteség esetén elmarad a díj, és egyedül a WestLB dönt arról, hogy az elmaradt díjak halmozott formában kifizetésre kerülnek-e. Egy átalánydíj a befektetőnek nem jelent akkora hasznot, hogy egyetértene a díj csökkentésében. Ennek fényében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a díj összegét nem lehet csökkenteni.

| (232) | Azonban azt is meg kell említeni, hogy a bevitt tőke után járó díjat rendszerint a vállalkozás és a befektető állapítja meg. Ebben az esetben azonban a fizetendő díj mértékét nyilvánvalóan a WestLB részvényesei határozták meg, ami nem szokványos. A díj mértékének nem attól kellene függenie, hogy mi az, amit a többi részvényes elfogadna, hanem a tartományra nézve fennálló kockázat „értékétől” és a WestLB átruházásból adódó hasznától. Németország sem terjesztett elő a díjra illetve mértékének meghatározására vonatkozó adatokat a tárgyalások során. Bizonyos mértékben igaza van, amikor arra utal, hogy az átruházásnak a támogatásra vonatkozó jog szerinti megítélésénél egyedül az eredmény – azaz a díj mértéke – a fontos, és nem az, hogy hogyan jutottak ehhez az értékhez. A Bizottság szemszögéből nézve azonban a díj megállapításának módja és ennek során döntő szerepet játszó megfontolások igenis fontos információt nyújtanának arra vonatkozóan, hogy mennyire járt el a tartomány úgy, mint egy piacgazdasági befektető. |
| --- | --- |

(232)

Azonban azt is meg kell említeni, hogy a bevitt tőke után járó díjat rendszerint a vállalkozás és a befektető állapítja meg. Ebben az esetben azonban a fizetendő díj mértékét nyilvánvalóan a WestLB részvényesei határozták meg, ami nem szokványos. A díj mértékének nem attól kellene függenie, hogy mi az, amit a többi részvényes elfogadna, hanem a tartományra nézve fennálló kockázat „értékétől” és a WestLB átruházásból adódó hasznától. Németország sem terjesztett elő a díjra illetve mértékének meghatározására vonatkozó adatokat a tárgyalások során. Bizonyos mértékben igaza van, amikor arra utal, hogy az átruházásnak a támogatásra vonatkozó jog szerinti megítélésénél egyedül az eredmény – azaz a díj mértéke – a fontos, és nem az, hogy hogyan jutottak ehhez az értékhez. A Bizottság szemszögéből nézve azonban a díj megállapításának módja és ennek során döntő szerepet játszó megfontolások igenis fontos információt nyújtanának arra vonatkozóan, hogy mennyire járt el a tartomány úgy, mint egy piacgazdasági befektető.

| (233) | Továbbá a WestLB részvényesei megállapodtak abban, hogy a díjat csak akkor határozzák meg, ha a WestLB 1992-es évre vonatkozó adatai rendelkezésre állnak. A Bizottság véleménye szerint azonban az átalánydíj meghatározásához a bank pénzügyi eredményének ismerete nem volt szükséges. Egy ilyen díjnak nem a WestLB ténylegesen elért eredményétől kell függenie, hanem a tartományra néző kockázattól és a WestLB eszközátruházásból eredő feltételezett hasznától. Egy piacgazdasági befektető nem lenne hajlandó egy alacsonyabb átalánydíjat elfogadni az adott vállalkozás kedvezőtlenebb eredménye miatt. Ez a megállapodás tehát nem egy olyan magatartásra utal, amely egy piacgazdasági befektető viselkedésének megfelel. |
| --- | --- |

(233)

Továbbá a WestLB részvényesei megállapodtak abban, hogy a díjat csak akkor határozzák meg, ha a WestLB 1992-es évre vonatkozó adatai rendelkezésre állnak. A Bizottság véleménye szerint azonban az átalánydíj meghatározásához a bank pénzügyi eredményének ismerete nem volt szükséges. Egy ilyen díjnak nem a WestLB ténylegesen elért eredményétől kell függenie, hanem a tartományra néző kockázattól és a WestLB eszközátruházásból eredő feltételezett hasznától. Egy piacgazdasági befektető nem lenne hajlandó egy alacsonyabb átalánydíjat elfogadni az adott vállalkozás kedvezőtlenebb eredménye miatt. Ez a megállapodás tehát nem egy olyan magatartásra utal, amely egy piacgazdasági befektető viselkedésének megfelel.

| (234) | A Bizottság vizsgálatának elő szakaszában tárgyalások folytak a panaszos és a WestLB között a célból, hogy egy, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében megindított eljárás nélkül találjanak megoldást, azaz közös megegyezés alapján határozzanak meg egy, a piaci feltételeknek megfelelő méltányos díjat. Ezek a megbeszélések nem vezettek eredményre. A tárgyalások során a WestLB azonban felvetette, hogy a tartománynak a már meglévő 0,6 %-os átalánydíj mellett azt a jogot is biztosítsák, hogy a WestLB felszámolása esetén méltányos ellentételezést is kapjon a WestLB üzleti tevékenységének kiterjesztéséből származó értéknövekedés után, amelyet a Wfa-átruházással valósított meg. Tehát a tartománynak a WestLB feltárt és rejtett tartalékaiban további részesedést biztosítanának. Ez a tényállás arra utal, hogy a bevitt tőke értéke a WestLB számára valóban nagyobb haszonnal bírt, mint ami a megállapodott díj mértékének megfelel. Ilyen arányú részesedésben a felszámolási értékből azonban nem egyeztek meg. Egy piacgazdasági befektető sem fogadna el egy ilyen „díjat”, mivel egy olyan vállalkozás esetén, amelybe hosszú távra fektetett be – ahogy ez a WestLB kapcsán fennáll – soha sem lenne abban a helyzetben, hogy ez a díj hasznot hozzon neki, ezért a díjnak nem lenne számára értéke. |
| --- | --- |

(234)

A Bizottság vizsgálatának elő szakaszában tárgyalások folytak a panaszos és a WestLB között a célból, hogy egy, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében megindított eljárás nélkül találjanak megoldást, azaz közös megegyezés alapján határozzanak meg egy, a piaci feltételeknek megfelelő méltányos díjat. Ezek a megbeszélések nem vezettek eredményre. A tárgyalások során a WestLB azonban felvetette, hogy a tartománynak a már meglévő 0,6 %-os átalánydíj mellett azt a jogot is biztosítsák, hogy a WestLB felszámolása esetén méltányos ellentételezést is kapjon a WestLB üzleti tevékenységének kiterjesztéséből származó értéknövekedés után, amelyet a Wfa-átruházással valósított meg. Tehát a tartománynak a WestLB feltárt és rejtett tartalékaiban további részesedést biztosítanának. Ez a tényállás arra utal, hogy a bevitt tőke értéke a WestLB számára valóban nagyobb haszonnal bírt, mint ami a megállapodott díj mértékének megfelel. Ilyen arányú részesedésben a felszámolási értékből azonban nem egyeztek meg. Egy piacgazdasági befektető sem fogadna el egy ilyen „díjat”, mivel egy olyan vállalkozás esetén, amelybe hosszú távra fektetett be – ahogy ez a WestLB kapcsán fennáll – soha sem lenne abban a helyzetben, hogy ez a díj hasznot hozzon neki, ezért a díjnak nem lenne számára értéke.

| (235) | Ezen megfontolások alapján és egybehangzóan a panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB-vel, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az e tőke után járó díj mértéke 6,92 % (vállalkozási adók után). Az e befektetésért járó szokásos tényleges hozam 10,19 % (vállalkozási adók után), hozzáadva az átruházás különleges helyzetért járó a (vállalkozói adók utáni) 0,3 %-os pótlékot, levonva 3,75 %-ot (vállalkozói adók után) azon finanszírozási költségek után, amelyek az átruházott eszközök hiányzó likviditásából adódóan a WestLB-t terhelik. |
| --- | --- |

(235)

Ezen megfontolások alapján és egybehangzóan a panaszos BdB-vel, a tartománnyal és a WestLB-vel, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az e tőke után járó díj mértéke 6,92 % (vállalkozási adók után). Az e befektetésért járó szokásos tényleges hozam 10,19 % (vállalkozási adók után), hozzáadva az átruházás különleges helyzetért járó a (vállalkozói adók utáni) 0,3 %-os pótlékot, levonva 3,75 %-ot (vállalkozói adók után) azon finanszírozási költségek után, amelyek az átruházott eszközök hiányzó likviditásából adódóan a WestLB-t terhelik.

iv)   A 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) után járó méltányos díj

| (236) | Ahogyan azt már említették, a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összegű sajáttőke-rész is anyagi értéket jelent a WestLB számára, amelynek gazdasági szerepét egy kezességhez vagy felelősségéhez lehet hasonlítani. Egy piacgazdasági befektető méltányos díjat követelne azért, hogy ilyenfajta kockázatnak teszi ki magát. |
| --- | --- |

(236)

Ahogyan azt már említették, a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összegű sajáttőke-rész is anyagi értéket jelent a WestLB számára, amelynek gazdasági szerepét egy kezességhez vagy felelősségéhez lehet hasonlítani. Egy piacgazdasági befektető méltányos díjat követelne azért, hogy ilyenfajta kockázatnak teszi ki magát.

| (237) | Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság 0,3 %-ban határozta meg a díjat, amelyet Németország „méltányos kezességi jutaléknak” nevezett egy olyan bank esetén, mint a WestLB. Ezzel kapcsolatban azonban különösen két tényezőt figyelembe kell venni. Először is, a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeg több annál az összegnél, mint amit rendszerint ilyenfajta bankkezességgel fedeznek. Másodszor, a bankkezességek általában bizonyos tranzakciókhoz kapcsolódnak és meghatározott időre korlátozódnak. A Wfa-különtartalék azonban a WestLB részére korlátlan ideig rendelkezésre áll. Ezek a tényezők megkövetelik a díj 0,5-0,6 %-ra történő emelését. Mivel a garanciaprémiumok működési költségnek minősülnek, csökkentik az adóköteles nyereséget – az a díj pedig, amit a tartománynak fizetnek, az adózott nyereségből kerül kifizetésre – így a díjtételt ennek megfelelően korrigálni kell. Ezen okfejtésből következően a Bizottság azon az állásponton van, hogy egy 0,3 %-os díjtétel az adózott nyereség után egy korrekt díjazást jelent a jelen tőke esetében. |
| --- | --- |

(237)

Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság 0,3 %-ban határozta meg a díjat, amelyet Németország „méltányos kezességi jutaléknak” nevezett egy olyan bank esetén, mint a WestLB. Ezzel kapcsolatban azonban különösen két tényezőt figyelembe kell venni. Először is, a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) összeg több annál az összegnél, mint amit rendszerint ilyenfajta bankkezességgel fedeznek. Másodszor, a bankkezességek általában bizonyos tranzakciókhoz kapcsolódnak és meghatározott időre korlátozódnak. A Wfa-különtartalék azonban a WestLB részére korlátlan ideig rendelkezésre áll. Ezek a tényezők megkövetelik a díj 0,5-0,6 %-ra történő emelését. Mivel a garanciaprémiumok működési költségnek minősülnek, csökkentik az adóköteles nyereséget – az a díj pedig, amit a tartománynak fizetnek, az adózott nyereségből kerül kifizetésre – így a díjtételt ennek megfelelően korrigálni kell. Ezen okfejtésből következően a Bizottság azon az állásponton van, hogy egy 0,3 %-os díjtétel az adózott nyereség után egy korrekt díjazást jelent a jelen tőke esetében.

v)   Szoros együttműködés

| (238) | A német hatóságok előadják, hogy az átruházás egyedüli oka a lehetséges szoros együttműködés, és nem a WestLB tőkéjének megemelése volt. Az a tény, hogy már a 70-es években is fontolóra vették a lakásépítési támogatás hatékonyságának növelését minden bizonnyal igaz. A hosszas eszmecserék ellenére azonban mégsem került sor 1991 előtt az átruházásra, amikor is a WestLB tőkeigénye arra kényszerítette közjogi tulajdonosait, hogy e vonatkozásban cselekedjenek. A dokumentumokból – különösen az átruházási törvényt érintő releváns iratokból, mint például a törvény indoklása vagy a (német szövetségi) tartományi gyűlés vitáiról készített jegyzőkönyvek – egyértelműen kitűnik, hogy az átruházásnak tulajdonképpeni célja az volt, hogy a WestLB számára biztosítsák az új szolvenciarendelkezéseknek megfelelő sajáttőke-elemeket. A szoros együttműködést pozitív (mellék)hatásnak értékelték, de akkoriban biztos, hogy az átruházásnak nem a legfőbb oka volt. |
| --- | --- |

(238)

A német hatóságok előadják, hogy az átruházás egyedüli oka a lehetséges szoros együttműködés, és nem a WestLB tőkéjének megemelése volt. Az a tény, hogy már a 70-es években is fontolóra vették a lakásépítési támogatás hatékonyságának növelését minden bizonnyal igaz. A hosszas eszmecserék ellenére azonban mégsem került sor 1991 előtt az átruházásra, amikor is a WestLB tőkeigénye arra kényszerítette közjogi tulajdonosait, hogy e vonatkozásban cselekedjenek. A dokumentumokból – különösen az átruházási törvényt érintő releváns iratokból, mint például a törvény indoklása vagy a (német szövetségi) tartományi gyűlés vitáiról készített jegyzőkönyvek – egyértelműen kitűnik, hogy az átruházásnak tulajdonképpeni célja az volt, hogy a WestLB számára biztosítsák az új szolvenciarendelkezéseknek megfelelő sajáttőke-elemeket. A szoros együttműködést pozitív (mellék)hatásnak értékelték, de akkoriban biztos, hogy az átruházásnak nem a legfőbb oka volt.

| (239) | A német hatóságok és a WestLB azt állítják, hogy a tartomány a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegért nemcsak egy 0,6 %-os díjazásban részesült, hanem évente 30 millió DEM (15 millió EUR) értékű szoros együttműködés formájában is profitált a Wfa átruházásból és bevonásából, és abból, hogy a WestLB 33 millió DEM (17 millió EUR) értékben nyugdíjkötelezettséget vállalt át. A szoros együttműködésből származó költségmegtakarításokat a korábbi lakásépítési támogatási részleg Wfa-val történt összevonására lehet visszavezetni, amellyel lehetővé vált, hogy a tartomány lakásépítést támogató tevékenységét szervezetileg modernizálják és a személyzet területén költségcsökkentést érjenek el. |
| --- | --- |

(239)

A német hatóságok és a WestLB azt állítják, hogy a tartomány a 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) összegért nemcsak egy 0,6 %-os díjazásban részesült, hanem évente 30 millió DEM (15 millió EUR) értékű szoros együttműködés formájában is profitált a Wfa átruházásból és bevonásából, és abból, hogy a WestLB 33 millió DEM (17 millió EUR) értékben nyugdíjkötelezettséget vállalt át. A szoros együttműködésből származó költségmegtakarításokat a korábbi lakásépítési támogatási részleg Wfa-val történt összevonására lehet visszavezetni, amellyel lehetővé vált, hogy a tartomány lakásépítést támogató tevékenységét szervezetileg modernizálják és a személyzet területén költségcsökkentést érjenek el.

| (240) | A szoros együttműködés az összevonás rendes következménye. Az azonban nem világos, hogy ilyen szoros együttműködést hogyan lehet a tartomány zárt körforgásra vonatkozó szemléletével, illetve a Wfa versenysemlegsségével összeegyeztetni. Ha az átruházást követően szinergiák jelentkeztek – annak ellenére, hogy a két szervezeti egységet egymástól elkülönítették –, és a Wfa-nak a WestLB lakásépítést támogató részlegével történő összevonásából eredtek, amelyek már korábban is kizárólag a Wfa-nak dolgoztak, úgy nem érthető, hogy e szoros együttműködés miért nem jelentkezett már az átruházás előtt. |
| --- | --- |

(240)

A szoros együttműködés az összevonás rendes következménye. Az azonban nem világos, hogy ilyen szoros együttműködést hogyan lehet a tartomány zárt körforgásra vonatkozó szemléletével, illetve a Wfa versenysemlegsségével összeegyeztetni. Ha az átruházást követően szinergiák jelentkeztek – annak ellenére, hogy a két szervezeti egységet egymástól elkülönítették –, és a Wfa-nak a WestLB lakásépítést támogató részlegével történő összevonásából eredtek, amelyek már korábban is kizárólag a Wfa-nak dolgoztak, úgy nem érthető, hogy e szoros együttműködés miért nem jelentkezett már az átruházás előtt.

| (241) | Amennyiben a Wfa-ra nézve egyébként ilyen szoros együttműködés és költségmegtakarítások jelentkeznek, az a költségek (és ily módon a tartomány költségeinek) csökkentését eredményezi, mégsem lehet ezeket a WestLB által az alapvető tőkeelemek rendelkezésére bocsátásáért „fizetett” ellenszolgáltatásaként felfogni. Mivel e szoros együttműködéssel az átruházott tőke funkciója nem korlátozódik, illetve nem emelkednek a WestLB átruházásból származó költségei sem, ezért e szoros együttműködés nem befolyásolhatja a díjazás mértékét, amit egy piacgazdasági befektető a bevitt tőke után a banktól követelne. Akkor is, ha a tartománynak ténylegesen előnye származna a szinergiákból a verseny miatt minden vetélytárs arra kényszerülne, hogy a tartománynak a Wfa-ért, mint „pénzügyi eszközért” a méltányos díj felett a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért egy ilyen „díjat fizessen” hasonló előnyök formájában. |
| --- | --- |

(241)

Amennyiben a Wfa-ra nézve egyébként ilyen szoros együttműködés és költségmegtakarítások jelentkeznek, az a költségek (és ily módon a tartomány költségeinek) csökkentését eredményezi, mégsem lehet ezeket a WestLB által az alapvető tőkeelemek rendelkezésére bocsátásáért „fizetett” ellenszolgáltatásaként felfogni. Mivel e szoros együttműködéssel az átruházott tőke funkciója nem korlátozódik, illetve nem emelkednek a WestLB átruházásból származó költségei sem, ezért e szoros együttműködés nem befolyásolhatja a díjazás mértékét, amit egy piacgazdasági befektető a bevitt tőke után a banktól követelne. Akkor is, ha a tartománynak ténylegesen előnye származna a szinergiákból a verseny miatt minden vetélytárs arra kényszerülne, hogy a tartománynak a Wfa-ért, mint „pénzügyi eszközért” a méltányos díj felett a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért egy ilyen „díjat fizessen” hasonló előnyök formájában.

| (242) | Mindazonáltal, összefonódásból eredő szoros együttműködés rendszerint mindkét érintett fél számára előnyt jelenten. Ezért nehezen érthető az, hogy miért ne profitált volna a WestLB is ebből az összefonódásból. |
| --- | --- |

(242)

Mindazonáltal, összefonódásból eredő szoros együttműködés rendszerint mindkét érintett fél számára előnyt jelenten. Ezért nehezen érthető az, hogy miért ne profitált volna a WestLB is ebből az összefonódásból.

| (243) | Amennyiben a WestLB a Wfa nyugdíjkötelezettségeire nézve olyan kifizetéseket teljesített, amelyekkel a Wfa éves költségei csökkentek, így ezeket nem lehet az összefonódásból adódó szoros együttműködésnek tekinteni. Azonban az a tartománynak fizetett közvetett díjnak tekinthető. |
| --- | --- |

(243)

Amennyiben a WestLB a Wfa nyugdíjkötelezettségeire nézve olyan kifizetéseket teljesített, amelyekkel a Wfa éves költségei csökkentek, így ezeket nem lehet az összefonódásból adódó szoros együttműködésnek tekinteni. Azonban az a tartománynak fizetett közvetett díjnak tekinthető.

| (244) | A Bizottság tehát azon a véleményen van, hogy az állítólagos szoros együttműködés esetén nem egy a WestLB által a Wfa átruházásáért fizetett díjról van szó, de kész arra, hogy az 1992-ben a WestLB által 33 millió DEM (17 millió EUR) értékben kifizetett Wfa nyugdíjkötelezettségeket a WestLB által az átruházásért fizetett díj részének tekintse. |
| --- | --- |

(244)

A Bizottság tehát azon a véleményen van, hogy az állítólagos szoros együttműködés esetén nem egy a WestLB által a Wfa átruházásáért fizetett díjról van szó, de kész arra, hogy az 1992-ben a WestLB által 33 millió DEM (17 millió EUR) értékben kifizetett Wfa nyugdíjkötelezettségeket a WestLB által az átruházásért fizetett díj részének tekintse.

f)   A 2002-ES ÜZLETI ÉV BEVONÁSA A VIZSGÁLATBA

| (245) | A Bizottság ellentétben a közös megegyezésben érintettek véleményével arra a következtésre jutott, hogy a támogatás vizsgálatába a 2002-es évet is be kell vonni, mégpedig arányosan, 2002. augusztus 1-jéig bezárólag. Annak ellenére, hogy Németország több ízben jelezte, hogy a Wfa 2002. január 1-jei visszamenőleges számviteli hatállyal törvényben elrendelt Landesbank Nordrhein-Westfalen-ra történt átruházásával 2002. január 1-jei hatállyal megszűnt a támogatás ténye. A mérleg jogi hatályától függetlenül 2002. augusztus 1-jéig a WestLB versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetéhez rendelkezésére állt a Wfa-tőke. Ez döntő szempont a megítélendő kérdés vonatkozásában. |
| --- | --- |

(245)

A Bizottság ellentétben a közös megegyezésben érintettek véleményével arra a következtésre jutott, hogy a támogatás vizsgálatába a 2002-es évet is be kell vonni, mégpedig arányosan, 2002. augusztus 1-jéig bezárólag. Annak ellenére, hogy Németország több ízben jelezte, hogy a Wfa 2002. január 1-jei visszamenőleges számviteli hatállyal törvényben elrendelt Landesbank Nordrhein-Westfalen-ra történt átruházásával 2002. január 1-jei hatállyal megszűnt a támogatás ténye. A mérleg jogi hatályától függetlenül 2002. augusztus 1-jéig a WestLB versenyorientált üzleti tevékenységének fedezetéhez rendelkezésére állt a Wfa-tőke. Ez döntő szempont a megítélendő kérdés vonatkozásában.

| (246) | Nem különösebben meggyőző az a kifogás sem, hogy nemcsak a lakástámogatási területek és a Wfa bevételei, hanem a nyilvános jelzálogkötvény-üzletek bevételei is – mely tevékenyéget egy új rendelettel 2002. január 1-jei hatállyal átruháztak a Landesbankra, és így a WestLB jelentős bevételektől esett el – jelentősen magasabbak voltak, mint a Wfa-tőke után járó, megfelelő kompenzációként elismert méltányos díj, és, hogy ezt közvetlen kapcsolatban kell nézni a Wfa-ra vonatkozó döntéssel. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a lakástámogatási terület, valamint a nyilvános jelzálogkötvény-üzletek Landesbankra történt átruházásából adódó veszteségek nem tekinthetőek a Wfa-tőke használatáért 2002. augusztus. 1-jéig fizetett „díjnak”. Mivel nemcsak a támogatási és jelzálogkötvény ügyleteket, hanem a WestLB versenyorientált tevékenységét is a Wfa-tőkéből fedezték. Ezért a WestLB-nek 2002. augusztus 1-ig bezárólag 6,92 %-os díjat kell részarányosan fizetnie. |
| --- | --- |

(246)

Nem különösebben meggyőző az a kifogás sem, hogy nemcsak a lakástámogatási területek és a Wfa bevételei, hanem a nyilvános jelzálogkötvény-üzletek bevételei is – mely tevékenyéget egy új rendelettel 2002. január 1-jei hatállyal átruháztak a Landesbankra, és így a WestLB jelentős bevételektől esett el – jelentősen magasabbak voltak, mint a Wfa-tőke után járó, megfelelő kompenzációként elismert méltányos díj, és, hogy ezt közvetlen kapcsolatban kell nézni a Wfa-ra vonatkozó döntéssel. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a lakástámogatási terület, valamint a nyilvános jelzálogkötvény-üzletek Landesbankra történt átruházásából adódó veszteségek nem tekinthetőek a Wfa-tőke használatáért 2002. augusztus. 1-jéig fizetett „díjnak”. Mivel nemcsak a támogatási és jelzálogkötvény ügyleteket, hanem a WestLB versenyorientált tevékenységét is a Wfa-tőkéből fedezték. Ezért a WestLB-nek 2002. augusztus 1-ig bezárólag 6,92 %-os díjat kell részarányosan fizetnie.

g)   TÁMOGATÁSI ELEM

| (247) | A fenti számítások szerint a Bizottság azon tőkerész – azaz 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) után 1993 végén – után, amelyet a WestLB üzleti tevékenységének fedezetére használhatott évi 6,92 %-os díjat (adózott nyereség) tart piacképesnek, valamint e tőkerész és a WestLB mérlegében kimutatott 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) sajáttőke különbsége, azaz 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) után 1993 végére vonatkozva 0,3 %-os díjat. |
| --- | --- |

(247)

A fenti számítások szerint a Bizottság azon tőkerész – azaz 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) után 1993 végén – után, amelyet a WestLB üzleti tevékenységének fedezetére használhatott évi 6,92 %-os díjat (adózott nyereség) tart piacképesnek, valamint e tőkerész és a WestLB mérlegében kimutatott 5,9 milliárd DEM (3,02 milliárd EUR) sajáttőke különbsége, azaz 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd EUR) után 1993 végére vonatkozva 0,3 %-os díjat.

| (248) | A WestLB 0,6 %-os díjat fizetett azon összeg után, amelyet üzleti tevékenységének fedezetéhez használhatott. Ezt az összeget első ízben 1993-ban fizette meg. Ahogyan a Bizottság a fentiekben kifejtette, a WestLB 1992-ben a Wfa nyugdíjkötelezettségei után teljesített kifizetéseit további a tartománynak nyújtott díjként ismeri el. |
| --- | --- |

(248)

A WestLB 0,6 %-os díjat fizetett azon összeg után, amelyet üzleti tevékenységének fedezetéhez használhatott. Ezt az összeget első ízben 1993-ban fizette meg. Ahogyan a Bizottság a fentiekben kifejtette, a WestLB 1992-ben a Wfa nyugdíjkötelezettségei után teljesített kifizetéseit további a tartománynak nyújtott díjként ismeri el.

| (249) | A támogatási elemet a tényleges kifizetések, és a piaci feltételeknek megfelelő kifizetések különbségeként lehet meghatározni. |
| --- | --- |

(249)

A támogatási elemet a tényleges kifizetések, és a piaci feltételeknek megfelelő kifizetések különbségeként lehet meghatározni.

| (250) | 5. Táblázat: a támogatási elem kiszámítása
















  (millió DEM-ben) |
| --- | --- |
| | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| | | | | | | | | | | | |
| 1. | a WestLB részesedése a rendelkezésre álló „különtartalék”-ból |

(250)

5. Táblázat: a támogatási elem kiszámítása

(millió DEM-ben)

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

1.

a WestLB részesedése a rendelkezésre álló „különtartalék”-ból

13

2 510

2 819

3 048

3 108

3 112

3 113

[...]

[...]

[...]

[...]

| 2. | fennmaradó összeg (az 5 900 millió DEM-hez viszonyítva, 2002-ben 7/12 részarányosan) |
| --- | --- |

2.

fennmaradó összeg (az 5 900 millió DEM-hez viszonyítva, 2002-ben 7/12 részarányosan)

5 887

3 390

3 081

2 852

2 792

2 788

2 787

[...]

[...]

[...]

[...]

6,92 %-os díj (adózott nyereség) az 1. ponthoz

0,9

173,7

195,1

210,9

215,1

215,4

215,4

[...]

[...]

[...]

[...]

0,3 %-os díj (adózott nyereség) a 2. ponthoz

17,7

10,2

9,2

8,6

8,4

8,4

8,4

[...]

[...]

[...]

[...]

piacképes díj összesen

18,6

183,9

204,3

219,5

223,5

223,8

223,8

[...]

[...]

[...]

[...]

tényleges díj (adózott nyereség)

33,1

15,1

16,9

18,3

18,6

18,7

18,7

[...]

[...]

[...]

[...] (51)

támogatási elem

-14,5

168,8

187,4

201,2

204,9

205,1

205,1

208,6

209,3

209,3

128,6

(összeg: 1 913,80 millió DEM = 978,51 millió EUR)

4.   ADÓMENTESSÉGEK

| (251) | Ahogyan azt a Bizottság az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatában kijelentette, állami támogatásnak minősülhet, ha egy adott vállalat olyan adók megfizetésére vonatkozóan élvez adómentességet, amelyek alól versenytársai nem mentesek. Ha az „az intézményen belüli intézmény” konstrukció egy közhasznú, adómentes vállalati egységet is magában foglal, akkor olyan intézkedéseket kell hozni, amelyek biztosítják, hogy az adókedvezmények gazdasági kihatásai csakis a közhasznú intézményre korlátozódjanak, és a versenyszférában tevékenykedő intézményt ne érintsék. |
| --- | --- |

(251)

Ahogyan azt a Bizottság az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról hozott határozatában kijelentette, állami támogatásnak minősülhet, ha egy adott vállalat olyan adók megfizetésére vonatkozóan élvez adómentességet, amelyek alól versenytársai nem mentesek. Ha az „az intézményen belüli intézmény” konstrukció egy közhasznú, adómentes vállalati egységet is magában foglal, akkor olyan intézkedéseket kell hozni, amelyek biztosítják, hogy az adókedvezmények gazdasági kihatásai csakis a közhasznú intézményre korlátozódjanak, és a versenyszférában tevékenykedő intézményt ne érintsék.

| (252) | A WestLB-nek az átruházott eszközökért sem vagyonadót sem pedig üzleti adót nem kellett fizetnie. Továbbá a Wfa üzleti tevékenysége az átruházást követően sem volt társasági adóköteles. Németország véleménye szerint ezekkel az adópolitikai szabályozásokkal nem lehet a WestLB-t más adóalanyokkal szemben előnyben részesíteni, és ezt nem is tették. |
| --- | --- |

(252)

A WestLB-nek az átruházott eszközökért sem vagyonadót sem pedig üzleti adót nem kellett fizetnie. Továbbá a Wfa üzleti tevékenysége az átruházást követően sem volt társasági adóköteles. Németország véleménye szerint ezekkel az adópolitikai szabályozásokkal nem lehet a WestLB-t más adóalanyokkal szemben előnyben részesíteni, és ezt nem is tették.

| (253) | Azon nyereségek után, amelyeket a WestLB a Wfa-tőke szolvencia-okokból történő felhasználásával termel meg, rendesen adózik. Csak a lakásépítés-támogatási területen keletkező nyereségek adómentesek. A vagyonadóra és üzleti adóra vonatkozó adómentesség szintén a lakásépítés támogatási tevékenységre vonatkozott. A Bizottságnak nem az a feladata, hogy arról határozzon, hogy ebben az esetben a közhasznú intézmények javát szolgáló adókedvezményekre vonatkozó német rendelkezések megszegéséről van-e szó, hanem, hogy az intézkedést az EK-Szerződés állami támogatást érintő rendelkezéseire vonatkozóan értékelje. |
| --- | --- |

(253)

Azon nyereségek után, amelyeket a WestLB a Wfa-tőke szolvencia-okokból történő felhasználásával termel meg, rendesen adózik. Csak a lakásépítés-támogatási területen keletkező nyereségek adómentesek. A vagyonadóra és üzleti adóra vonatkozó adómentesség szintén a lakásépítés támogatási tevékenységre vonatkozott. A Bizottságnak nem az a feladata, hogy arról határozzon, hogy ebben az esetben a közhasznú intézmények javát szolgáló adókedvezményekre vonatkozó német rendelkezések megszegéséről van-e szó, hanem, hogy az intézkedést az EK-Szerződés állami támogatást érintő rendelkezéseire vonatkozóan értékelje.

| (254) | A Wfa WestLB keretein belüli (vagyon-, iparűzési és társasági adóra vonatkozó) adómentességével megnövekedtek a Wfa nyereségei (illetve veszteségei csökkentek), és ezzel csökkent annak szükségszerűsége, hogy a tartomány lakásépítés támogatására további tőkét fektessen be, továbbá feltehetően a Wfa nettó vagyona is megnövekedett. Mivel a Wfa-nak saját üzleti tevékenységéhez ennek a (kibővített) sajáttőke-alapnak csak egy részére volt szüksége alapvető tőkeelemekként, ezért a WestLB üzleti tevékenységének fedezetéhez rendelkezésre bocsátott tőkerész az idők folyamán szintén növekedhetett. Amennyiben ez a rész növekedett volna, úgy a tartomány számára fizetett díj alapja is növekedett volna. Amennyiben a díjat megfelelő mértékben határozták volna meg, úgy a lakásépítés támogatására vonatkozó adókedvezmény nem vezetett volna versenytorzításhoz a WestLB javára. A fenti számítások szerint egy méltányos díj, évi 6,92 % illetve 0,3 % lett volna az adózott nyereség után. |
| --- | --- |

(254)

A Wfa WestLB keretein belüli (vagyon-, iparűzési és társasági adóra vonatkozó) adómentességével megnövekedtek a Wfa nyereségei (illetve veszteségei csökkentek), és ezzel csökkent annak szükségszerűsége, hogy a tartomány lakásépítés támogatására további tőkét fektessen be, továbbá feltehetően a Wfa nettó vagyona is megnövekedett. Mivel a Wfa-nak saját üzleti tevékenységéhez ennek a (kibővített) sajáttőke-alapnak csak egy részére volt szüksége alapvető tőkeelemekként, ezért a WestLB üzleti tevékenységének fedezetéhez rendelkezésre bocsátott tőkerész az idők folyamán szintén növekedhetett. Amennyiben ez a rész növekedett volna, úgy a tartomány számára fizetett díj alapja is növekedett volna. Amennyiben a díjat megfelelő mértékben határozták volna meg, úgy a lakásépítés támogatására vonatkozó adókedvezmény nem vezetett volna versenytorzításhoz a WestLB javára. A fenti számítások szerint egy méltányos díj, évi 6,92 % illetve 0,3 % lett volna az adózott nyereség után.

5.   KÖTELEZETTSÉGEK ELENGEDÉSE

| (255) | Németország azt állítja, hogy a felelősségvállalási kötelezettség elengedése a tartomány pénzügyi helyzetét nem csorbította, és nem jelentett versenyelőnyöket a Wfa-ra vagy WestLB-re nézve. Mivel a Wfa eszközei (tartományi lakásépítési alap) az átruházást követően már nem csökkentek évente az említett kötelezettséggel, így a Wfa felszámolása esetén magasabb bevételre lehetne szert tenni, amelyek a tartományhoz folynának be. Továbbá a német hatóságok kijelentik, hogy a kötelezettségek elengedése nélkül a BAKred nem fogadott volna el 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget alapvető tőkeelemekként. |
| --- | --- |

(255)

Németország azt állítja, hogy a felelősségvállalási kötelezettség elengedése a tartomány pénzügyi helyzetét nem csorbította, és nem jelentett versenyelőnyöket a Wfa-ra vagy WestLB-re nézve. Mivel a Wfa eszközei (tartományi lakásépítési alap) az átruházást követően már nem csökkentek évente az említett kötelezettséggel, így a Wfa felszámolása esetén magasabb bevételre lehetne szert tenni, amelyek a tartományhoz folynának be. Továbbá a német hatóságok kijelentik, hogy a kötelezettségek elengedése nélkül a BAKred nem fogadott volna el 4 milliárd DEM (2,05 milliárd EUR) összeget alapvető tőkeelemekként.

| (256) | A felelősségről való lemondással a Wfa értéke biztosan növekedett. Mivel azonban a WestLB által fizetendő díj a Wfa kötelezettségek elengedése utáni értékét veszi alapul, tehát számításba vették az értéknövekedést, így az elengedés nem jelentett hasznot a WestLB-re nézve, amennyiben a díj a piaci feltételeknek megfelel. |
| --- | --- |

(256)

A felelősségről való lemondással a Wfa értéke biztosan növekedett. Mivel azonban a WestLB által fizetendő díj a Wfa kötelezettségek elengedése utáni értékét veszi alapul, tehát számításba vették az értéknövekedést, így az elengedés nem jelentett hasznot a WestLB-re nézve, amennyiben a díj a piaci feltételeknek megfelel.

6.   AZ INTÉZKEDÉSNEK AZ EK-SZERZŐDÉSSEL VALÓ ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

| (257) | Ezen észrevételek alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésének valamennyi kritériumát teljesítették, és a Wfa-átruházás ebből következően tartalmazza az említett cikk szerinti állami támogatás elemeit. Meg kell vizsgálni továbbá, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető-e. Azonban meg kell jegyezni, hogy a német kormány az esetleges támogatási elemekre nézve a Wfa átruházásának keretében nem kérte a Szerződés egyik kivételt megállapító szabályának az érvényesítését sem. |
| --- | --- |

(257)

Ezen észrevételek alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésének valamennyi kritériumát teljesítették, és a Wfa-átruházás ebből következően tartalmazza az említett cikk szerinti állami támogatás elemeit. Meg kell vizsgálni továbbá, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető-e. Azonban meg kell jegyezni, hogy a német kormány az esetleges támogatási elemekre nézve a Wfa átruházásának keretében nem kérte a Szerződés egyik kivételt megállapító szabályának az érvényesítését sem.

| (258) | A Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételt megállapító szabálya sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem is egyes fogyasztóknak nyújtják. Nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat állítanak ezzel helyre, és nem a Németország felosztásából adódó gazdasági hátrányokat ellensúlyozzák így. |
| --- | --- |

(258)

A Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételt megállapító szabálya sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem is egyes fogyasztóknak nyújtják. Nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat állítanak ezzel helyre, és nem a Németország felosztásából adódó gazdasági hátrányokat ellensúlyozzák így.

| (259) | Mivel a támogatás nem rendelkezik regionális célkitűzéssel – azt nem rendkívül alacsony életszínvonallal vagy jelentős alulfoglalkoztatottsággal rendelkező térségek támogatására és nem is bizonyos gazdasági térségek fejlődésének támogatására jelölték ki –, nem alkalmazható a Szerződésnek sem a regionális tényezőkről szóló 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja. A támogatással semmilyen közös európai érdeket nem támogattak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megőrzése éppen ilyen kevéssé célja a támogatásnak. |
| --- | --- |

(259)

Mivel a támogatás nem rendelkezik regionális célkitűzéssel – azt nem rendkívül alacsony életszínvonallal vagy jelentős alulfoglalkoztatottsággal rendelkező térségek támogatására és nem is bizonyos gazdasági térségek fejlődésének támogatására jelölték ki –, nem alkalmazható a Szerződésnek sem a regionális tényezőkről szóló 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja. A támogatással semmilyen közös európai érdeket nem támogattak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megőrzése éppen ilyen kevéssé célja a támogatásnak.

| (260) | Mivel a WestLB gazdasági fennmaradása nem forgott kockán az intézkedés végrehajtásakor, ezért nem merül fel az a kérdés, hogy Németországban egyetlen olyan nagy hitelintézet, mint a WestLB összeomlása a bankszektor általános válságához vezetett volna, ami megalapozhatná a támogatásnak a német gazdasági élet komoly zavarának megszüntetéséhez szükséges jogszerűségét a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján. |
| --- | --- |

(260)

Mivel a WestLB gazdasági fennmaradása nem forgott kockán az intézkedés végrehajtásakor, ezért nem merül fel az a kérdés, hogy Németországban egyetlen olyan nagy hitelintézet, mint a WestLB összeomlása a bankszektor általános válságához vezetett volna, ami megalapozhatná a támogatásnak a német gazdasági élet komoly zavarának megszüntetéséhez szükséges jogszerűségét a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján.

| (261) | A Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők, amennyiben azok bizonyos gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően érvényes lehet a bankszektorban elvégzett szerkezetátalakítási támogatásokra. Azonban ebben az esetben e kivételt megállapító szabály nem alkalmazható. A WestLB nem volt nehézséggel küzdő vállalkozás, amely nyereségességének újra megszerzését állami támogatásokkal kellett volna elősegítenie. |
| --- | --- |

(261)

A Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők, amennyiben azok bizonyos gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően érvényes lehet a bankszektorban elvégzett szerkezetátalakítási támogatásokra. Azonban ebben az esetben e kivételt megállapító szabály nem alkalmazható. A WestLB nem volt nehézséggel küzdő vállalkozás, amely nyereségességének újra megszerzését állami támogatásokkal kellett volna elősegítenie.

| (262) | A Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos szerződéses körülmények között megengedi az állami támogatás nyújtását, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is érvényes. A Bizottság ezt a „Közérdekű gazdasági szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében megerősítette (52). Az azonban egyértelmű, hogy az átruházást azért hajtották végre, hogy a WestLB az új, szavatoló tőkére vonatkozó feltételeknek megfelelhessen, és anélkül, hogy az bármilyen általános gazdasági érdeket szolgált volna. Továbbá Németország nem állította, hogy a Wfa átruházásával a WestLB bizonyos általános gazdasági érdekű szolgáltatásait kárpótolták volna. Ezért ebben az esetben ez a kivételt meghatározó rendelkezés nem alkalmazható. |
| --- | --- |

(262)

A Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos szerződéses körülmények között megengedi az állami támogatás nyújtását, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is érvényes. A Bizottság ezt a „Közérdekű gazdasági szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében megerősítette (52). Az azonban egyértelmű, hogy az átruházást azért hajtották végre, hogy a WestLB az új, szavatoló tőkére vonatkozó feltételeknek megfelelhessen, és anélkül, hogy az bármilyen általános gazdasági érdeket szolgált volna. Továbbá Németország nem állította, hogy a Wfa átruházásával a WestLB bizonyos általános gazdasági érdekű szolgáltatásait kárpótolták volna. Ezért ebben az esetben ez a kivételt meghatározó rendelkezés nem alkalmazható.

| (263) | Mivel a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás nyújtásának alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, e támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek. |
| --- | --- |

(263)

Mivel a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás nyújtásának alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, e támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek.

VII.   KÖVETKEZTETÉS

| (264) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésébe ütközően, jogellenesen nyújtotta. |
| --- | --- |

(264)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésébe ütközően, jogellenesen nyújtotta.

| (265) | A támogatást nem lehet sem a 87. cikk (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem az EK-Szerződés más rendelkezése alapján összeegyeztethetőnek tekinteni. Ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani, és a jogellenes intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie - |
| --- | --- |

(265)

A támogatást nem lehet sem a 87. cikk (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem az EK-Szerződés más rendelkezése alapján összeegyeztethetőnek tekinteni. Ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani, és a jogellenes intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie -

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az állami támogatás, amelyet Németország 978,51 millió EUR összegben 1992. január 1-től2002. augusztus 1-ig a Westdeutsche Landesbank – Girozentrale, jelenleg WestLB AG részére nyújtott, a közös piaccal összeegyeztethetetlen.

2. cikk

Németország minden szükséges intézkedést meghoz az 1. cikkben említett, jogszerűtlenül a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott támogatás visszakövetelése érdekében.

3. cikk

A visszakövetelést késedelem nélkül és a nemzeti jog által meghatározott eljárásnak megfelelően kell megvalósítani, amennyiben ez az eljárás lehetővé teszik a határozat azonnali és hatékony végrehajtását.

A visszatérítendő támogatásra kamatot kell fizetni, attól a naptól kezdve, amikortól az a kedvezményezett rendelkezésére állt, egészen a visszafizetés napjáig.

A kamatot kiszámításának az alapját a 794/2004/EK bizottsági rendelet V. fejezetének rendelkezései (53) alapján kell kiszámítani.

4. cikk

Németország az e határozat közzétételétől számított két hónapon belül a határozat mellékletében található űrlap felhasználásával tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy milyen intézkedéseket tett annak végrehajtása érdekében.

5. cikk

E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2004. október 20-án.

a Bizottság részéről

Mario MONTI

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 140., 1998.5.5., 9. o.

1

(2)  vö. 1. lábjegyzet.

2

(3)  HL L 150., 2000.6.23., 1. o.

3

(4)  A T-228/99 sz. és a T-233/99 sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben 2003. március 6-án hozott ítélet, EBHT 2003., II-435. o.

4

(5)  Németország 2004. március 10-én kelt észrevétele, 2. o.

5

(6)  A lakásépítés-támogatási törvénynek az 1979. szeptember 30-án közzétett változata (Gesetz- und Verordnungsblatt für das Land Nordrhein-Westfalen, 630. o.)

6

Gesetz- und Verordnungsblatt für das Land Nordrhein-Westfalen

(7)  HL L 386., 1989.12.30., 14. o., hatályon kívül helyezte és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv, HL L 126., 2000.5.26.

7

(8)  A továbbiakban a „kockázattal súlyozott eszközök” fogalma minden kockázattal járó és kockázattal súlyozott tételt magában foglal.

8

(9)  A hitelintézeteknek a tőkekövetelményeket konszolidált, részben konszolidált és egyedi alapon is teljesíteniük kell.

9

(10)  Az új tőkekövetelményeknek már 1993. január 1-jén hatályba kellett volna lépniük; Németországban megkésve léptek hatályba.

10

(11)  Ez a szám azonban a szavatoló tőke-irányelvbe felvett definíciónál egy szűkebb értelemben vett szavatoló tőke definíción alapul.

11

(12)  HL L 29, 1993., 2.5., 1. o.

12

(13)  Azonban meg kell jegyezni, hogy nem csak a határértékeket, hanem a „szavatoló tőke” és a „kockázattal súlyozott eszközök” definícióját is megváltoztatták.

13

(14)  HL L 386., 1989.12.30., 1. o.

14

(15)  A Német Szövetségi Bank havi jelentése, 1993. május, 49. o.

15

(16)  Lásd t.k. Észak-Rajna-Vesztfália Tartományi Gyűlésének 11/2329 sz. nyomtatványát

16

(17)  A lakásépítési támogatás szabályozásáról szóló, 1991. december 18-i törvény (Gesetz- und Verordnungsblatt für das Land Nordrhein-Westfalen, 61. sz., 1991. december 30., 561. o.)

17

Gesetz- und Verordnungsblatt für das Land Nordrhein-Westfalen

(18)  Németország szerint a szerződésben használt „pénzértékű szolgáltatás” kifejezés pontatlan és ezért azt később pontosították.

18

(19)  Az átruházási törvény 13. cikke értelmében a Wfa-nak versenysemlegesen kell ellátnia feladatait. Az ennek biztosítására vonatkozó feltételeket a tartomány és a WestLB szerződésben rögzítette.

19

(20)  a Wfa átruházására 1992. január 1-jén került sor.

20

(21)  az akkoriban érvényes 5,6 %-os követelmény alapján.

21

(22)

22

| (+) | Bizalmas információ, jelölése a továbbiakban is [...] |
| --- | --- |

(+)

+

Bizalmas információ, jelölése a továbbiakban is [...]

(23)  Az ez évi szabálytalanságok arra vezethetők vissza, hogy a Wfa-eszközöket a mérlegben eltérően tüntették fel, a saját tőke fogalommeghatározása és a szolvenciamutatók megváltoztak, illetve a Wfa-tőke BAKred által történt elismerésének időpontja miatt.

23

(24)

24

| (#) | A számok a WestLB AG-re vonatkoznak, amely 2002-ben átvette az egykori Westdeutsche Landesbank Girozentrale versenyorientált üzleti tevékenységét. |
| --- | --- |

(#)

#

A számok a WestLB AG-re vonatkoznak, amely 2002-ben átvette az egykori Westdeutsche Landesbank Girozentrale versenyorientált üzleti tevékenységét.

(25)  Ennél a számításnál nem veszik figyelembe a kockázattal járó mérlegen kívüli tranzakciókat.

25

(26)  Emlékeztetni kell arra, hogy az új rendelkezésekkel nem csak a mutatókat, hanem a „szavatoló tőke” és „a kockázattal súlyozott eszközök” fogalommeghatározását is módosították.

26

(27)  A WestLB által fizetett díjról szóló Németország által előterjesztett vizsgálat alapján a társasági adó 1993-ig 46 % volt, ezt követően pedig 42 %. Ehhez még hozzájött a szolidaritási pótlék, ami 1992-ben 3,75 % 1993-ban 0 % és azt követően 7,5 % volt.

27

(28)  Amennyiben a továbbiakban arról az összegről lesz szó, ami után a díjat fizetni kell, úgy függetlenül attól, hogy a Wfa-tevékenységhez kötött tőke és a WestLB rendelkezésére álló összeg megkülönböztetése az idők folyamán változott-e, az egyértelműség miatt mindig az 1993-as év végét veszik viszonyítási időszaknak, azaz az 1,5 milliárd DEM (770 milliárd EUR) és 2,5 milliárd DEM (1,28 milliárd EUR) közötti különbséget.

28

(29)  Mivel a BAKred a Wfa-tőkét csak 1992. december 30-án ismerte el, így a 2,332 milliárd DEM (1,2 milliárd EUR) összegű tőkerész a WestLB-nek csak két napig állt rendelkezésére. Ezért ebben az évben a WestLB rendelkezésére álló tőke átlagosan 13 millió DEM (7 millió EUR) volt.

29

(30)

30

| (#) | Mivel a Wfa-tőke versenyorientált üzleti tevékenység folytatásához a WestLB szétválása miatt csak 2002. augusztus 1-jéig állt rendelkezésre, így az elismert [...] alapvető tőkeelemek összesített értéke és a Wfa-tevékenységhez kötött 632 millió DEM közötti különbséget [...] 7/12-vel kell szorozni. Ez ebben az évben átlagosan [...] összegű, a WestLB versenyorientált üzleti tevékenységéhez rendelkezésre álló tőkét eredményez. |
| --- | --- |

(#)

#

Mivel a Wfa-tőke versenyorientált üzleti tevékenység folytatásához a WestLB szétválása miatt csak 2002. augusztus 1-jéig állt rendelkezésre, így az elismert [...] alapvető tőkeelemek összesített értéke és a Wfa-tevékenységhez kötött 632 millió DEM közötti különbséget [...] 7/12-vel kell szorozni. Ez ebben az évben átlagosan [...] összegű, a WestLB versenyorientált üzleti tevékenységéhez rendelkezésre álló tőkét eredményez.

(31)  A 0,6 %-os éves díjat 1993.november 11-én a keretmegállapodáshoz csatolt jegyzőkönyvben rögzítették.

31

(32)  Németország kifejtette, hogy a részvényesek kötöttek egy megállapodást, amely szerint kompenzációs kifizetésekre sor kerül, de a WestLB erre vonatkozóan jogilag nem kötelezett.

32

(33)  Az alábbi adatokat sorolják fel: a kibocsátás és kibocsátó országa, bankjogi besorolása, jellemző futamidő, kezelése csőd, felszámolás ill. veszteség esetén, határidő előtti felmondás, kamatelmaradás vagy kamatelhalasztás, kumulatív kamatelmaradás.

33

(34)  Az egyik változatban a Wfa-eszközöket csak a nyereségrészesedést biztosító jogokkal és a „perpetual preferred stock”-kal hasonlítják össsze, a másikban mind a három eszközzel.

34

(35)  Mivel a „perpetual preferred shares” Németországban nem áll rendelkezésre, az észak-amerikai és brit piacok idevonatkozó adatait vették alapul.

35

(36)  Ez az érték a 0,6 %-os díjtételen alapul, ill. 46 %-os személyi jövedelemadó kulcson 1993-ig, azt követően 42 %-os kulcsot vettek alapul, valamint egy 3,75 %-os szolidaritási járulékon (1992), ami 1993-ban 0 % volt azt követően pedig 7,5 %.

36

(37)  Ez az érték arra vezethető vissza, hogy a BAKred a különtartalékot csak 1992. december 30-án ismerte el, így a számításoknál a WestLB által valóban igénybe vett összegből indultak ki, ami 2 millió DEM (1 millió EUR) volt. Továbbá a WestLB 1992-ben a Wfa alkalmazottai nyugdíjjogosultságáért 33 millió DEM (17 millió EUR) összeget fizetett és ezt az összeget olyan díjnak tekintik, amelyet a WestLB a tartománynak egy évre fizetett.

37

(38)  Lásd az alábbi ügyekben hozott ítéleteket: a C-303/88. sz. Olaszország kontra Bizottság ügy, EBHT 1991., I-1433. o., és a C-305/89. sz. Olaszország kontra Bizottság ügy, EBHT 1991., I-1603. o.

38

(39)  A Bizottság közleménye a tagállamokhoz: a Szerződés 92. és 93. cikkének alkalmazása, valamint a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének alkalmazása (HL C 307., 1993.11.13., 3. o.), lásd 11. pont. Habár ez az irányelv kifejezetten a feldolgozóipart érinti, az elv kétségkívül ugyanúgy érvényes valamennyi más gazdasági ágazatra is. Ami a pénzügyi szolgáltatásokat illeti, azt a Bizottság számos határozatában, például a Crédit Lyonnais-ügyben (HL L 221., 1998.8.8., 28. o.) és a GAN-ügyben (HL L 78., 1998.3.16., 1. o.) erősítette meg.

39

(40)  Állami vállalatok részesedése vállalkozások tőkéjében – a Bizottság álláspontja, Bull. EK 9-1984, 93.

40

(41)  HL. C 307., 1993.11.13., 3. o., 37. pont.

41

(42)  Nem állítható, hogy a piacon csak jövedelmező vállalkozásokba fektetnek be. Általánosak a nagy kockázattal járó – mint például az innovatív vagy új technológiát alkalmazó vállalkozásokba történő – befektetések. De ezen esetekben is a befektetés a várható hozam alapján történik, azaz, hogy vajon a kezdeti veszteségeket magas nyereségek kompenzálják-e a jövőben. E befektetéseknél is a hosszú távon várható nyereség a döntő érv.

42

(43)  Ezt a vonatkozást a Bizottság azon külső szakértői is hangsúlyozzák, akik a német kormány véleményében azt kritizálták, hogy ezek valamennyi, az átruházásra vonatkozó értéket mellőznek, és az átruházást (nagyságrendileg) marginális eszközökkel hasonlítják össze; a Wfa-tőkét leginkább alapvető tőkeelemekkel, mint például szavazati joggal nem bíró részvényekkel lehet összehasonlítani.

43

(44)  A Bizottság által kért külső szakértői vélemény megerősíti ezt a véleményt; ebben más, Németország szakértői véleményében szereplő értékelésre is kitérnek. Így például az ún. „coupon effect”-et egy teljesen más megvilágításban tüntetik fel azzal, hogy azt állítják, hogy huzamos veszteség vagy felszámolás esetén az egész tőke és nemcsak ennek egy része vész el. A szakértői vélemény továbbá Németország szakértői véleményének két szubjektív elemére is rámutat: egyfelől a piaci adatokat megválogatva vonják be az értékelésbe, másfelől olyan adatokkal helyettesítik aokat, amelyeket a szerzők saját tapasztalatukból merítenek, anélkül, hogy ezt kimondottan elismernék.

44

(45)  Természetesen a valóságban ez ennél sokkal bonyolultabb, például a mérlegen kívüli tételek, az eszközök különböző kockázati súlypontozása és kockázatnélküli tételek miatt. Az elgondolás azonban lényegében helytálló.

45

(46)  A helyzet változatlan, ha azt vesszük fontolóra, hogy az alapvető tőkeelemek mértékében szerezzünk be kiegészítő tőkeelemeket (a 12,5-ös alapvető tőkeelemekre vonatkozó szorzó helyett 25-ös szorzót kell használni).

46

(47)  Ezt beruházási bankok és tanácsadó cégek a tőke után járó tényleges és várható hozamokról szóló kijelentései és tanulmányai is alátámasztják. A Salomon Brothers a legtöbb európai bank esetében 10 és 14 %-ra becsüli a sajáttőke-hozamot, a Merryl Lynch különböző német bankok vonatkozásában 11,8 %-ra, míg a WestLB Panmure mintegy 11,8-12,3 %-ra.

47

(48)  Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság a WestLB által az ezen időszak vonatkozásában benyújtott információi alapján 7 %-os kulcsot adott meg.

48

(49)  A német kormány által előterjesztett adatok szerint 1995-ben és 1996-ban a társasági adó 42 % volt, ehhez jött még egy 7,5 %-os szolidaritási pótlék (tehát öszesen 49,5 %). 1998-ban ez az összesítet adókulcs 47,5 %-ra esett vissza, 2001 óta pedig már csak 30,5 %.

49

(50)  A First Consulting az WestLB-re vonatkozó első határozat 49. lábjegyzetében idézett véleménye szerint egy 1-2 %-os együttes pótlék megfelelő az említett egyes szempontok miatt, azonban nem szól arról a volumen vonatkozásában, hogy ezt már a törzstőkével való összehasonlítás során be kellett volna vonni. Ami a forgalomképességet illeti, úgy a Bizottság véleménye szerint First Consulting nem említette, hogy bár a befektetett tőkét nem lehet értékesíteni, azonban jogi úton ismét ki lehetne vonni a WestLB-ből és ily módon újból be lehet fektetni.

50

(51)  Németország állítása szerint a WestLB a 2002-es évre [...] DEM összeget fizetett. Az itt megvizsgálandó 2002. január 1-tőlaugusztus 1-ig terjedő időszakra vonatkozva ([...] összeget 7/12-vel szorozva) megkapjuk azt a [...] összeget, amelyet arra az időszakra díjként fizettek.

51

(52)  E jelentést 1998. november 23-án benyújtották a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak, de azt nyilvánosságra még nem hozták. Az a Versenyjogi Főigazgatóságon megtalálható, ugyanúgy, mint a Bizottság internetes honlapján.

52

(53)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

53

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszakövetelendő összeg kiszámítása

| 1.1. | Adja meg a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes állami támogatás összegének részletezését:








  A fizetés időpontja (1) | A támogatás összege (2) | Pénznem | A kedvezményezett |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Adja meg a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes állami támogatás összegének részletezését:

A fizetés időpontja (1)

A támogatás összege (2)

Pénznem

A kedvezményezett

Észrevételek:

| 1.2. | Részletesen határozza meg, hogy hogyan számították ki a visszakövetelendő támogatás után fizetendő kamatot. |
| --- | --- |

1.2.

Részletesen határozza meg, hogy hogyan számították ki a visszakövetelendő támogatás után fizetendő kamatot.

2.   A támogatás visszakövetelése tekintetében már meghozott vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Írja le részletesen, milyen intézkedéseket hoztak, és milyen intézkedéseket terveznek az állami támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Azt is adja meg, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedések állnak rendelkezésre a visszakövetelés végrehajtására. Jelölje meg adott esetben a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját. |
| --- | --- |

2.1.

Írja le részletesen, milyen intézkedéseket hoztak, és milyen intézkedéseket terveznek az állami támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Azt is adja meg, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedések állnak rendelkezésre a visszakövetelés végrehajtására. Jelölje meg adott esetben a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját.

| 2.2. | Mikorra fejeződik be a támogatás visszakövetelése? |
| --- | --- |

2.2.

Mikorra fejeződik be a támogatás visszakövetelése?

3.   Már megvalósult visszakövetelés

| 3.1. | Adja meg a kedvezményezettől már visszakövetelt állami támogatás összegének részletezését:








  Időpont (3) | A visszatérített támogatás összege | Pénznem | A kedvezményezett |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Adja meg a kedvezményezettől már visszakövetelt állami támogatás összegének részletezését:

Időpont (3)

A visszatérített támogatás összege

Pénznem

A kedvezményezett

| 3.2. | Mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban részletezett támogatási összegek visszafizetésének tanúsítványait. |
| --- | --- |

3.2.

Mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban részletezett támogatási összegek visszafizetésének tanúsítványait.

---

(1)

| (o) | Azon időpont, amikor az állami támogatást vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből vagy juttatásból áll, külön sorokat kell használni). |
| --- | --- |

(o)

Azon időpont, amikor az állami támogatást vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből vagy juttatásból áll, külön sorokat kell használni).

(2)  Az állami támogatás azon összege, amelyet a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak (bruttó támogatási érték).

(3)

| (o) | Azon időpont, amikor az állami támogatást visszafizették |
| --- | --- |

(o)

Azon időpont, amikor az állami támogatást visszafizették

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/58 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/58

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2004. október 20.

a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale-nak Németország részéről nyújtott állami támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3926. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/738/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének 1) pontjára,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló szerződésre, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

az érdekeltek felszólítására, a fenti határozatoknak megfelelően állásfoglalások kinyilvánítására (1) és ezeknek az állásfoglalásoknak a figyelembevételével,

mivel:

I.   AZ ELJÁRÁS

| (1) | Az eljárás tárgya három tartományi vagyonkezelő intézmény (Landestreuhandstellen – „LTS”) átadása az Északnémet Tartományi Bank – Zsíróközpontnak („NordLB”) Alsó-Szászország-tartomány részéről. További hat esetben, ahol Németországgal szemben eljárás indult a tartományi bankoknak történő vagyonátadással összefüggésben, különös tekintettel a Nyugat-Németországi Tartományi Bank – Zsíróközpontra „WestLB”). |
| --- | --- |

(1)

Az eljárás tárgya három tartományi vagyonkezelő intézmény (Landestreuhandstellen – „LTS”) átadása az Északnémet Tartományi Bank – Zsíróközpontnak („NordLB”) Alsó-Szászország-tartomány részéről. További hat esetben, ahol Németországgal szemben eljárás indult a tartományi bankoknak történő vagyonátadással összefüggésben, különös tekintettel a Nyugat-Németországi Tartományi Bank – Zsíróközpontra „WestLB”).

| (2) | A Bizottság 1993. január 12-én kelt levelében tájékoztatást kért Németországtól a WestLB tőkeemeléséről, melyre a lakásépítés-támogatási intézmény („WfA”) banki integrációja révén került sor, valamint a hasonló sajáteszköz-növekedésekről, más tartományok más bankjai részéről. A Bizottság továbbá információt kért arról is, hogy mely tartományi bankok húztak hasznot az állami lakástámogatási eszközök átruházásából, valamint e tranzakciók indokairól. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 1993. január 12-én kelt levelében tájékoztatást kért Németországtól a WestLB tőkeemeléséről, melyre a lakásépítés-támogatási intézmény („WfA”) banki integrációja révén került sor, valamint a hasonló sajáteszköz-növekedésekről, más tartományok más bankjai részéről. A Bizottság továbbá információt kért arról is, hogy mely tartományi bankok húztak hasznot az állami lakástámogatási eszközök átruházásából, valamint e tranzakciók indokairól.

| (3) | Németország 1993. március 16-án és szeptember 17-én kelt leveleiben válaszolt. A Bizottság további információt kért 1993. november 10-én és december 13-án, amire Németország 1994. március 8-án válaszolt. |
| --- | --- |

(3)

Németország 1993. március 16-án és szeptember 17-én kelt leveleiben válaszolt. A Bizottság további információt kért 1993. november 10-én és december 13-án, amire Németország 1994. március 8-án válaszolt.

| (4) | 1994. május 31-én és december 21-én kelt leveleiben a Német Bankszövetség („BdB”), a németországi magánbankok érdekképviseleti szerve arról tájékoztatta a Bizottságot – egyebek mellett -, hogy egy 1991. december 17-én elfogadott törvény értelmében, Alsó-Szászország-tartomány részesedését, mellyel a lakásügyi, mezőgazdasági, ipari és kereskedelmi támogatási alapokban rendelkezett, 1991. december 31-i hatállyal átadta a NordLB-nek. Ezzel megnövekedtek a NordLB rendelkezésére álló saját eszközök, és a BdB véleménye szerint a bank előnyére torzult a verseny, mivel a felek nem állapodtak meg olyan ellenszolgáltatásban, amely összhangban van a piacgazdasági alapon működő befektető koncepciójával. Második levelében a BdB ennek megfelelően hivatalos panaszt emelt és felszólította a Bizottságot, hogy indítsa meg Németországgal szemben az EK-Szerződés 93. cikke (2) bekezdése (jelenleg 88. cikk (2) bekezdés) szerinti eljárást. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank egyénileg is csatlakozott a BdB által benyújtott panaszhoz. |
| --- | --- |

(4)

1994. május 31-én és december 21-én kelt leveleiben a Német Bankszövetség („BdB”), a németországi magánbankok érdekképviseleti szerve arról tájékoztatta a Bizottságot – egyebek mellett -, hogy egy 1991. december 17-én elfogadott törvény értelmében, Alsó-Szászország-tartomány részesedését, mellyel a lakásügyi, mezőgazdasági, ipari és kereskedelmi támogatási alapokban rendelkezett, 1991. december 31-i hatállyal átadta a NordLB-nek. Ezzel megnövekedtek a NordLB rendelkezésére álló saját eszközök, és a BdB véleménye szerint a bank előnyére torzult a verseny, mivel a felek nem állapodtak meg olyan ellenszolgáltatásban, amely összhangban van a piacgazdasági alapon működő befektető koncepciójával. Második levelében a BdB ennek megfelelően hivatalos panaszt emelt és felszólította a Bizottságot, hogy indítsa meg Németországgal szemben az EK-Szerződés 93. cikke (2) bekezdése (jelenleg 88. cikk (2) bekezdés) szerinti eljárást. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank egyénileg is csatlakozott a BdB által benyújtott panaszhoz.

| (5) | A Bizottság először a WestLB javára történt vagyonátruházást vizsgálta, de bejelentette, hogy vizsgálni fogja a többi tartományi bank hasonló tőkeátruházási eseteit is, beleértve a NordLB-t is, a WestLB ügyében született megállapításokra figyelemmel (2). Ebben az ügyben végül a 2000/392/EK határozattal (3) 1999-ben döntött a Bizottság. mellyel a támogatási intézkedést (a különbözetet a megfizetett ellentételezés és a piaci gyakorlatnak megfelelő ellenérték között) a közös piaccal ellentétben állónak nyilvánította, és így a támogatás visszaköveteléséről született rendelkezés. Ezt a határozatot az elsőfokú bíróság 2003. március 6-án, két elem elégtelen indokolása miatt – az ellentételezés mértékének megállapításánál – érvénytelenítette, minden egyéb tekintetben viszont megerősítette. 2004. október 20-án a Bizottság a panasztevők, a West LB és Észak-Rajna-Vesztfália közötti megállapodás ismeretében új határozatot adott ki, amely figyelembe vette a bírósági döntés kritikus pontjait. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság először a WestLB javára történt vagyonátruházást vizsgálta, de bejelentette, hogy vizsgálni fogja a többi tartományi bank hasonló tőkeátruházási eseteit is, beleértve a NordLB-t is, a WestLB ügyében született megállapításokra figyelemmel (2). Ebben az ügyben végül a 2000/392/EK határozattal (3) 1999-ben döntött a Bizottság. mellyel a támogatási intézkedést (a különbözetet a megfizetett ellentételezés és a piaci gyakorlatnak megfelelő ellenérték között) a közös piaccal ellentétben állónak nyilvánította, és így a támogatás visszaköveteléséről született rendelkezés. Ezt a határozatot az elsőfokú bíróság 2003. március 6-án, két elem elégtelen indokolása miatt – az ellentételezés mértékének megállapításánál – érvénytelenítette, minden egyéb tekintetben viszont megerősítette. 2004. október 20-án a Bizottság a panasztevők, a West LB és Észak-Rajna-Vesztfália közötti megállapodás ismeretében új határozatot adott ki, amely figyelembe vette a bírósági döntés kritikus pontjait.

| (6) | 1999. szeptember 1-jén, a 2000/392/EK határozatot követően, a Bizottság információkéréssel fordult Németországhoz, más tartományi bankok javára történt vagyonátruházásokkal kapcsolatban. Németország 1999. december 8-án válaszolt és tájékoztatott a tartományi vagyonkezelő intézmények átadásáról a NordLB-nek, amelyet 2001. január 22-én a Bizottságnak küldött levelével – utóbbi kérelmére – egészített ki. |
| --- | --- |

(6)

1999. szeptember 1-jén, a 2000/392/EK határozatot követően, a Bizottság információkéréssel fordult Németországhoz, más tartományi bankok javára történt vagyonátruházásokkal kapcsolatban. Németország 1999. december 8-án válaszolt és tájékoztatott a tartományi vagyonkezelő intézmények átadásáról a NordLB-nek, amelyet 2001. január 22-én a Bizottságnak küldött levelével – utóbbi kérelmére – egészített ki.

| (7) | 2001. március 1-jén a Bizottság további információt kért, különös tekintettel a Niedersächsischen Sparkassen und Giroverband tőkejuttatására, melyet Németország 2001. május 15-én válaszolt meg. |
| --- | --- |

(7)

2001. március 1-jén a Bizottság további információt kért, különös tekintettel a Niedersächsischen Sparkassen und Giroverband tőkejuttatására, melyet Németország 2001. május 15-én válaszolt meg.

| (8) | 2002. november 13-án kelt levelével a Bizottság értesítette Németországot határozatáról, miszerint elindítja a 88. cikk (2) bekezdésében definiált hivatalos vizsgálati eljárást Alsó-Szászország –tartomány tőkejuttatása ügyében, melynek kedvezményezettje a NordLB volt. Egyidejűleg a Bizottság eljárást indított hasonló tőkeátruházási ügyekben, melyek kedvezményezettje a Bajor Tartományi Bank – Zsíróközpont, a Schleswig-Holstein Tartományi Bank – Zsíróközpont, a Hamburgi Tartományi Bank – és a Hessen-Thüringia Tartományi Bank volt. Ezt megelőzőleg a Bizottság már 2002. júliusban megindította az eljárást a Berlin-tartományi Bank javára történt vagyonátruházással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(8)

2002. november 13-án kelt levelével a Bizottság értesítette Németországot határozatáról, miszerint elindítja a 88. cikk (2) bekezdésében definiált hivatalos vizsgálati eljárást Alsó-Szászország –tartomány tőkejuttatása ügyében, melynek kedvezményezettje a NordLB volt. Egyidejűleg a Bizottság eljárást indított hasonló tőkeátruházási ügyekben, melyek kedvezményezettje a Bajor Tartományi Bank – Zsíróközpont, a Schleswig-Holstein Tartományi Bank – Zsíróközpont, a Hamburgi Tartományi Bank – és a Hessen-Thüringia Tartományi Bank volt. Ezt megelőzőleg a Bizottság már 2002. júliusban megindította az eljárást a Berlin-tartományi Bank javára történt vagyonátruházással kapcsolatban.

| (9) | Az eljárások megindítására vonatkozó határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában tették közzé (4). A Bizottság a többi érdekeltet is állásfoglalásra kérte. |
| --- | --- |

(9)

Az eljárások megindítására vonatkozó határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában tették közzé (4). A Bizottság a többi érdekeltet is állásfoglalásra kérte.

| (10) | 2003. április 11-én kelt levelében Németország állást foglalt a NordLB ügyében elindított eljárással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(10)

2003. április 11-én kelt levelében Németország állást foglalt a NordLB ügyében elindított eljárással kapcsolatban.

| (11) | 2003. július 29-én kelt levelében a BdB az összes 2002. november 13-i eljárás-megindítási határozattal kapcsolatban állást foglalt. A BdB állásfoglalásához kapcsolódóan Németország 2003. október 30-án továbbította Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány kormánya és a WestLB AG válaszát is, ami az LHS-átadás – a NordLB-nek – miatt indított eljárást illeti. |
| --- | --- |

(11)

2003. július 29-én kelt levelében a BdB az összes 2002. november 13-i eljárás-megindítási határozattal kapcsolatban állást foglalt. A BdB állásfoglalásához kapcsolódóan Németország 2003. október 30-án továbbította Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány kormánya és a WestLB AG válaszát is, ami az LHS-átadás – a NordLB-nek – miatt indított eljárást illeti.

| (12) | A Bizottság újabb – 2003. szeptember 1-jén kelt – információkérésére, Németország 2003. október 28-án további információkat közölt és reagált a BdB észrevételeire a NordLB ügyében. |
| --- | --- |

(12)

A Bizottság újabb – 2003. szeptember 1-jén kelt – információkérésére, Németország 2003. október 28-án további információkat közölt és reagált a BdB észrevételeire a NordLB ügyében.

| (13) | 2004. április 7-én és május 3-án a Bizottság újabb információkéréssel fordult Németországhoz, amelyre utóbbi 2004. május 27-én és június 28-án válaszolt. 2004. augusztus 16-án és szeptember 9-én Németország korábbi álláspontját kiegészítő észrevételeket juttatott el a Bizottsághoz. |
| --- | --- |

(13)

2004. április 7-én és május 3-án a Bizottság újabb információkéréssel fordult Németországhoz, amelyre utóbbi 2004. május 27-én és június 28-án válaszolt. 2004. augusztus 16-án és szeptember 9-én Németország korábbi álláspontját kiegészítő észrevételeket juttatott el a Bizottsághoz.

| (14) | 2004. július 19-én a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLb előzetes egyetértési nyilatkozatot nyújtott be az átadott tőke arányos ellentételezéséről. Véleményük szerint ez az ellenszolgáltatás kellene, hogy alapul szolgáljon a Bizottság határozatához. Hasonlóképpen benyújtott a BdB, Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB egy javaslatot az átvett LHS-vagyon arányos ellentételezése tárgyában. Ezt követően, a Bizottság több levelet kapott a felektől és Németországtól. A Bizottság végül 2004. október 7-én jutott végső álláspontra az LHS-vagyon átadása – a NordLB-nek – ügyében. |
| --- | --- |

(14)

2004. július 19-én a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLb előzetes egyetértési nyilatkozatot nyújtott be az átadott tőke arányos ellentételezéséről. Véleményük szerint ez az ellenszolgáltatás kellene, hogy alapul szolgáljon a Bizottság határozatához. Hasonlóképpen benyújtott a BdB, Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB egy javaslatot az átvett LHS-vagyon arányos ellentételezése tárgyában. Ezt követően, a Bizottság több levelet kapott a felektől és Németországtól. A Bizottság végül 2004. október 7-én jutott végső álláspontra az LHS-vagyon átadása – a NordLB-nek – ügyében.

II.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA

1.   ÉSZAK-NÉMETORSZÁGI TARTOMÁNYI BANK – ZSÍRÓKÖZPONT

| (15) | A NordLB, melynek székhelye Hannover, Braunschweig, Magdeburg és Schwerin, mérlegfőösszege társasági szinten kb.193 milliárd euró (2003. december 31. határnappal), közjogi státuszú hitelintézet, egyike Németország legnagyobb bankjainak. A NordLB 9 500 főt foglalkoztat. |
| --- | --- |

(15)

A NordLB, melynek székhelye Hannover, Braunschweig, Magdeburg és Schwerin, mérlegfőösszege társasági szinten kb.193 milliárd euró (2003. december 31. határnappal), közjogi státuszú hitelintézet, egyike Németország legnagyobb bankjainak. A NordLB 9 500 főt foglalkoztat.

| (16) | A NordLB 1970-ben jött létre négy közjogi státuszú hitelintézet (Alsó-Szászországi Tartományi Bank, Braunschweigi Állami Bank, beleértve a Braunschweigi Tartományi Takarékpénztár, Hannoveri Tartományi Hitelintézet és Alsó-Szászországi Lakáshitelintézet) egyesülésével. |
| --- | --- |

(16)

A NordLB 1970-ben jött létre négy közjogi státuszú hitelintézet (Alsó-Szászországi Tartományi Bank, Braunschweigi Állami Bank, beleértve a Braunschweigi Tartományi Takarékpénztár, Hannoveri Tartományi Hitelintézet és Alsó-Szászországi Lakáshitelintézet) egyesülésével.

| (17) | Az itt vizsgált tőkeátruházás hatályba lépésével, a NordLB tulajdonosa Alsó-Szászország-tartomány (60 %) és az Alsó-Szászországi Takarékpénztár és Zsíróegyesület „NSGV”), közjogi állású jogi személy (40 %) lett. |
| --- | --- |

(17)

Az itt vizsgált tőkeátruházás hatályba lépésével, a NordLB tulajdonosa Alsó-Szászország-tartomány (60 %) és az Alsó-Szászországi Takarékpénztár és Zsíróegyesület „NSGV”), közjogi állású jogi személy (40 %) lett.

| (18) | Az 1991. és 1992. évi államszerződésekben Alsó-Szászország, a Szász-Anhalt és Mecklenburg-Előpomeránia megállapodásra jutottak, hogy a NordLB-t a tartományok közös intézményeként működtetik. 1993. január 12-i hatállyal a tulajdonjogi és garanciális felelősségvállalási struktúra a következőre változott: Alsó-Szászország: 40 %, NSGV: 26,66 %, Szász-Anhalt: 10 %, Mecklenburg-Előpomeránia: 10 %, Takarékpénztári Egyesülés, Szász-Anhalt (SBV):6,66 %, Takarékpénztári Célegyesülés, Mecklenburg-Előpomeránia (SZV): 6,66 %. |
| --- | --- |

(18)

Az 1991. és 1992. évi államszerződésekben Alsó-Szászország, a Szász-Anhalt és Mecklenburg-Előpomeránia megállapodásra jutottak, hogy a NordLB-t a tartományok közös intézményeként működtetik. 1993. január 12-i hatállyal a tulajdonjogi és garanciális felelősségvállalási struktúra a következőre változott: Alsó-Szászország: 40 %, NSGV: 26,66 %, Szász-Anhalt: 10 %, Mecklenburg-Előpomeránia: 10 %, Takarékpénztári Egyesülés, Szász-Anhalt (SBV):6,66 %, Takarékpénztári Célegyesülés, Mecklenburg-Előpomeránia (SZV): 6,66 %.

| (19) | Alapszabálya értelmében a NordLB kötelezően ellátja egy tartományi bank, egy központi takarékbank és egy kereskedelmi bank feladatait. Foglalkozhat minden egyéb üzleti tevékenységgel is, amely a bank, tulajdonosai és a tartományi helyhatóságok céljait szolgálják. Braunschweig területén a NordLB takarékpénztári tevékenységet folytat, ugyanakkor pénzügyi szolgáltatásokat nyújt magánügyfeleknek, cégeknek, intézményeknek és állami szerveknek, továbbá jelentős szereplő a nemzetközi tőkepiacokon, mind saját számlájára, mind más kibocsátók értékpapírjainak kezelőjeként. Sok más német univerzális bankhoz hasonlóan, a NordLB is birtokol részesedéseket pénzügyi intézményekben és más vállalkozásokban. |
| --- | --- |

(19)

Alapszabálya értelmében a NordLB kötelezően ellátja egy tartományi bank, egy központi takarékbank és egy kereskedelmi bank feladatait. Foglalkozhat minden egyéb üzleti tevékenységgel is, amely a bank, tulajdonosai és a tartományi helyhatóságok céljait szolgálják. Braunschweig területén a NordLB takarékpénztári tevékenységet folytat, ugyanakkor pénzügyi szolgáltatásokat nyújt magánügyfeleknek, cégeknek, intézményeknek és állami szerveknek, továbbá jelentős szereplő a nemzetközi tőkepiacokon, mind saját számlájára, mind más kibocsátók értékpapírjainak kezelőjeként. Sok más német univerzális bankhoz hasonlóan, a NordLB is birtokol részesedéseket pénzügyi intézményekben és más vállalkozásokban.

| (20) | A NordLB jelen van a világ nagy pénzügyi és kereskedelmi központjaiban. A bank tőzsdei irodával rendelkezik Frankfurtban, fiókokkal Londonban, New Yorkban, Szingapúrban, Stockholmban, Helsinkiben és Shanghaiban. kirendeltségei vannak Osloban, Tallinban és Pekingben, valamint leányvállalatokkal Londonban, Zürichben, Luxemburgban, Rigában, Vilniusban és Varsóban. |
| --- | --- |

(20)

A NordLB jelen van a világ nagy pénzügyi és kereskedelmi központjaiban. A bank tőzsdei irodával rendelkezik Frankfurtban, fiókokkal Londonban, New Yorkban, Szingapúrban, Stockholmban, Helsinkiben és Shanghaiban. kirendeltségei vannak Osloban, Tallinban és Pekingben, valamint leányvállalatokkal Londonban, Zürichben, Luxemburgban, Rigában, Vilniusban és Varsóban.

| (21) | 2003-ban a NordLB sajáteszköz-aránya intézményi szinten 11,5 %, míg a konszern szintjén 10,1 %; az alaptőke-arány 7,1 % volt intézményi szinten és 6,3 % a csoport szintjén. A saját tőke jövedelmezősége 2003-ban [...] (5) %-on állt. |
| --- | --- |

(21)

2003-ban a NordLB sajáteszköz-aránya intézményi szinten 11,5 %, míg a konszern szintjén 10,1 %; az alaptőke-arány 7,1 % volt intézményi szinten és 6,3 % a csoport szintjén. A saját tőke jövedelmezősége 2003-ban [...] (5) %-on állt.

2.   A TARTOMÁNY VAGYONKEZELŐ INTÉZMÉNYEI (VAGYONÜGYNÖKSÉGEI) (LTS)

| (22) | 1948-ban Alsó-Szászország-tartomány vagyonkezelő intézményt alapított a szociális lakásépítés támogatási feladatainak ellátására. Az ún. vagyonkezelői szerződés alapján, melyet a tartomány és a NordLB kötöttek egymással, a NordLB átvette a támogatási alap kezelését és a vagyonkezelő intézmény által ellátott feladatokat. E szerződés – és két másik hasonló – alapján a NordLB jogi – de nem gazdasági értelemben – a tulajdonosa és – a tartomány képviseletében – vagyonigazgatója lett a lakásépítési, mezőgazdasági és gazdaságfejlesztési alapoknak. így támogatási kölcsönöket nyújtott a saját nevében, de gazdaságilag a tartomány számlájára. |
| --- | --- |

(22)

1948-ban Alsó-Szászország-tartomány vagyonkezelő intézményt alapított a szociális lakásépítés támogatási feladatainak ellátására. Az ún. vagyonkezelői szerződés alapján, melyet a tartomány és a NordLB kötöttek egymással, a NordLB átvette a támogatási alap kezelését és a vagyonkezelő intézmény által ellátott feladatokat. E szerződés – és két másik hasonló – alapján a NordLB jogi – de nem gazdasági értelemben – a tulajdonosa és – a tartomány képviseletében – vagyonigazgatója lett a lakásépítési, mezőgazdasági és gazdaságfejlesztési alapoknak. így támogatási kölcsönöket nyújtott a saját nevében, de gazdaságilag a tartomány számlájára.

| (23) | Az összesen három vagyonkezelési intézmény jogilag nem önálló, viszont a NordLB autonóm, üzemgazdaságilag, szemléletileg és szervezetileg különálló tevékenységi területekként vezetik, irányítják őket. A három LTS mentes a társasági, iparűzési és vagyonadó alól. |
| --- | --- |

(23)

Az összesen három vagyonkezelési intézmény jogilag nem önálló, viszont a NordLB autonóm, üzemgazdaságilag, szemléletileg és szervezetileg különálló tevékenységi területekként vezetik, irányítják őket. A három LTS mentes a társasági, iparűzési és vagyonadó alól.

| (24) | Az LTS-lakásügyi alap kezeli a lakásépítésre rendelt célvagyont, valamint a tartomány garanciavállalásait a lakásépítés támogatásához kapcsolódóan. Az alap különösen az újlakás-építéseket, a lakástulajdon és a bérlakások korszerűsítését, továbbá lakástulajdon megvásárlását és megszerzését támogatja. |
| --- | --- |

(24)

Az LTS-lakásügyi alap kezeli a lakásépítésre rendelt célvagyont, valamint a tartomány garanciavállalásait a lakásépítés támogatásához kapcsolódóan. Az alap különösen az újlakás-építéseket, a lakástulajdon és a bérlakások korszerűsítését, továbbá lakástulajdon megvásárlását és megszerzését támogatja.

| (25) | Az LTS-mezőgazdasági alap állami hiteleket és támogatásokat kezel, a mezőgazdaság támogatására, különös tekintettel az agrárberuházási és erdőgazdasági intézkedésekre. |
| --- | --- |

(25)

Az LTS-mezőgazdasági alap állami hiteleket és támogatásokat kezel, a mezőgazdaság támogatására, különös tekintettel az agrárberuházási és erdőgazdasági intézkedésekre.

| (26) | Az LTS-gazdaságfejlesztési alap hiteleket és állami támogatásokat engedélyez és kezel a gazdaságfejlesztés területén, különös tekintettel a kis- és középvállalkozások beruházásaira, valamint a vállalkozásalapításokra. Feladata az EU Interreg-kezdeményezésének segítése, és elismert pénzügyi közvetítő a „Közös Európai Vállalkozás” keretében is. |
| --- | --- |

(26)

Az LTS-gazdaságfejlesztési alap hiteleket és állami támogatásokat engedélyez és kezel a gazdaságfejlesztés területén, különös tekintettel a kis- és középvállalkozások beruházásaira, valamint a vállalkozásalapításokra. Feladata az EU Interreg-kezdeményezésének segítése, és elismert pénzügyi közvetítő a „Közös Európai Vállalkozás” keretében is.

3.   TŐKEKÖVETELMÉNYEK A SAJÁTTŐKE-IRÁNYELV ALAPJÁN

| (27) | Az 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv a hitelintézetek fizetőképességi együtthatójáról (a továbbiakban: „fizetőképességi irányelv”) (6) és az 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv a hitelintézetek saját eszközeiről (7) (a továbbiakban: „sajáttőke-irányelv”) értelmében – melyek nyomán a hitelintézeti törvényt („KWG”) módosították – a bankoknak kockázattal súlyozott aktíváik 8 %-ának megfelelő nagyságú szavatolótőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyit az úgynevezett alaptőke („1. osztályú” tőke) kell, hogy képviseljen, amely a hitelintézet részére korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre álló tőkeállomány-részeket foglal magában, hogy a kockázatokat vagy veszteséget fedezni tudja, amint azok fellépnek. Felügyeleti megközelítésben az alaptőke egy bank összes rendelkezésre álló forrásának meghatározása szempontjából döntő fontosságú, mivel a kiegészítő vagy másodlagos tőke („2. osztályú” tőke) csak a meglévő alaptőke mértékében vehető figyelembe a bank üzleti-vállalkozási tevékenységének alátámasztásaként. |
| --- | --- |

(27)

Az 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv a hitelintézetek fizetőképességi együtthatójáról (a továbbiakban: „fizetőképességi irányelv”) (6) és az 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv a hitelintézetek saját eszközeiről (7) (a továbbiakban: „sajáttőke-irányelv”) értelmében – melyek nyomán a hitelintézeti törvényt („KWG”) módosították – a bankoknak kockázattal súlyozott aktíváik 8 %-ának megfelelő nagyságú szavatolótőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyit az úgynevezett alaptőke („1. osztályú” tőke) kell, hogy képviseljen, amely a hitelintézet részére korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre álló tőkeállomány-részeket foglal magában, hogy a kockázatokat vagy veszteséget fedezni tudja, amint azok fellépnek. Felügyeleti megközelítésben az alaptőke egy bank összes rendelkezésre álló forrásának meghatározása szempontjából döntő fontosságú, mivel a kiegészítő vagy másodlagos tőke („2. osztályú” tőke) csak a meglévő alaptőke mértékében vehető figyelembe a bank üzleti-vállalkozási tevékenységének alátámasztásaként.

| (28) | A német bankoknak 1993. június 30-ig kellett összhangba hozniuk szavatolótőke-ellátottságukat az új követelményekkel (8). |
| --- | --- |

(28)

A német bankoknak 1993. június 30-ig kellett összhangba hozniuk szavatolótőke-ellátottságukat az új követelményekkel (8).

| (29) | A fizetőképességi irányelvnek a német jogba való beemelését megelőzően, számos tartományi bank szavatolótőke-ellátottsága viszonylag gyenge volt. Az érintett hitelintézetek számára sürgetően szükségessé vált a sajáttőke-alap megerősítése, ha el akarták kerülni vállalkozásuk expanziójának korlátozását, illetve ha legalább szinten kívánták tartani az elért üzleti tevékenységi szintet . |
| --- | --- |

(29)

A fizetőképességi irányelvnek a német jogba való beemelését megelőzően, számos tartományi bank szavatolótőke-ellátottsága viszonylag gyenge volt. Az érintett hitelintézetek számára sürgetően szükségessé vált a sajáttőke-alap megerősítése, ha el akarták kerülni vállalkozásuk expanziójának korlátozását, illetve ha legalább szinten kívánták tartani az elért üzleti tevékenységi szintet .

| (30) | A fennálló költségvetési kényszerek miatt, a közületi részvénytulajdonosok nem voltak képesek friss tőkét juttatni, viszont nem akartak privatizációhoz folyamodni és a szükséges kiegészítő tőkét a tőkepiacról beszerezni sem. Ezért úgy döntöttek, hogy vagyon-, illetve tőkeátruházást hajtanak végre, pl. a WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány lakásépítés-támogatási alapját („WfA”), míg a NordLB esetében a három LTS úgynevezett támogatási alapjának az átruházására került sor. |
| --- | --- |

(30)

A fennálló költségvetési kényszerek miatt, a közületi részvénytulajdonosok nem voltak képesek friss tőkét juttatni, viszont nem akartak privatizációhoz folyamodni és a szükséges kiegészítő tőkét a tőkepiacról beszerezni sem. Ezért úgy döntöttek, hogy vagyon-, illetve tőkeátruházást hajtanak végre, pl. a WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány lakásépítés-támogatási alapját („WfA”), míg a NordLB esetében a három LTS úgynevezett támogatási alapjának az átruházására került sor.

4.   AZ LTS-EK ÁTRUHÁZÁSA ÉS ANNAK KIHATÁSAI

(a)   AZ ÁTRUHÁZÁS

| (31) | Az Alsó-Szászország-tartomány támogatási vagyonalapjának kihelyezéséről az Északnémet Tartományi Bank – Zsíróközpont szavatolótőkéjébe szóló törvénnyel (9) – melyet az Alsószász Tartományi Gyűlés 1991. december 17-én fogadott el, a tartományi pénzügyminisztérium felhatalmazást kapott arra, hogy a 3 vagyonkezelő intézmény támogatási eszközeit forgalmi értéken átruházza a NordLB-nek, sajáttőke-hozzájárulásként. Ezenkívül a tartomány kötelezettséget vállalt az átadott támogatási vagyonalap forgalmi értékének – legalább 1,5 milliárd DEM – megőrzésére. |
| --- | --- |

(31)

Az Alsó-Szászország-tartomány támogatási vagyonalapjának kihelyezéséről az Északnémet Tartományi Bank – Zsíróközpont szavatolótőkéjébe szóló törvénnyel (9) – melyet az Alsószász Tartományi Gyűlés 1991. december 17-én fogadott el, a tartományi pénzügyminisztérium felhatalmazást kapott arra, hogy a 3 vagyonkezelő intézmény támogatási eszközeit forgalmi értéken átruházza a NordLB-nek, sajáttőke-hozzájárulásként. Ezenkívül a tartomány kötelezettséget vállalt az átadott támogatási vagyonalap forgalmi értékének – legalább 1,5 milliárd DEM – megőrzésére.

| (32) | A törvény alapján Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB 1991. december 20-án tőkejuttatási megállapodást kötött, és ezzel a tartomány teljes részesedését a szóban forgó támogatási vagyonalapból – mint szavatoló saját tőkét – átadta a NordLB-nek. A támogatási alap átadásának célja a NordLB – bankfelügyeleti norma szerinti – saját tőkéjének 1,5 milliárd DEM-mel való megemelése volt. |
| --- | --- |

(32)

A törvény alapján Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB 1991. december 20-án tőkejuttatási megállapodást kötött, és ezzel a tartomány teljes részesedését a szóban forgó támogatási vagyonalapból – mint szavatoló saját tőkét – átadta a NordLB-nek. A támogatási alap átadásának célja a NordLB – bankfelügyeleti norma szerinti – saját tőkéjének 1,5 milliárd DEM-mel való megemelése volt.

(b)   AZ LTS-EK ÉRTÉKE

| (33) | A NordLB 1992. február 21-én megbízta a Treuarbeit AG könyvvizsgáló céget az átadott vagyon 1991. december 31-i állapot szerinti értékének megállapításával. Az értékelés arra az eredményre vezetett, hogy az átadott vagyon összértéke 1,7544 milliárd DEM és megerősítette, hogy a tőkejuttatással létrehozott és a NordLB mérlegében 1991. december 31-i állapot szerint saját tőkeként kimutatott céltartalék 1,5 milliárd DEM összegű értékkel bírónak tekinthető. |
| --- | --- |

(33)

A NordLB 1992. február 21-én megbízta a Treuarbeit AG könyvvizsgáló céget az átadott vagyon 1991. december 31-i állapot szerinti értékének megállapításával. Az értékelés arra az eredményre vezetett, hogy az átadott vagyon összértéke 1,7544 milliárd DEM és megerősítette, hogy a tőkejuttatással létrehozott és a NordLB mérlegében 1991. december 31-i állapot szerint saját tőkeként kimutatott céltartalék 1,5 milliárd DEM összegű értékkel bírónak tekinthető.

| (34) | Az Alsó-Szászország-tartomány által a NordLB-nek átadott eszközök aktuális értékét folyamatosan újra megállapítják. Az alábbi táblázat a 2003 végéig megállapított értékeket mutatja.






  Fordulónap | Érték millió DEM-ben |
| --- | --- | --- |
| 1991.12.31. | 1 754,4 |
| 1992.12.31. | [...] |
| 1993.12.31. | [...] |
| 1994.12.31. | [...] |
| 1995.12.31. | [...] |
| 1996.12.31. | [...] |
| 1997.12.31. | [...] |
| 1998.12.31. | [...] |
| 1999.12.31. | [...] |
| 2000.12.31. | [...] |
| 2001.12.31. | [...] |
| 2002.12.31. | [...] |
| 2003.12.31. | [...] |

(34)

Az Alsó-Szászország-tartomány által a NordLB-nek átadott eszközök aktuális értékét folyamatosan újra megállapítják. Az alábbi táblázat a 2003 végéig megállapított értékeket mutatja.

Fordulónap

Érték millió DEM-ben

1991.12.31.

1 754,4

1992.12.31.

[...]

1993.12.31.

[...]

1994.12.31.

[...]

1995.12.31.

[...]

1996.12.31.

[...]

1997.12.31.

[...]

1998.12.31.

[...]

1999.12.31.

[...]

2000.12.31.

[...]

2001.12.31.

[...]

2002.12.31.

[...]

2003.12.31.

[...]

| (35) | A Treuarbeit AG szakértői jelentése alapján a NordLB 1992. február 26-án kérelmet terjesztett elő a Szövetségi Pénzügyi Felügyeleti Hivatalnál (BAKred) az 1,5 milliárd DEM nagyságú céltartalék szavatoló saját tőkeként való bankfelügyeleti elismerése iránt, a Hitelintézeti Törvény 10. cikk (2) bekezdése alapján. |
| --- | --- |

(35)

A Treuarbeit AG szakértői jelentése alapján a NordLB 1992. február 26-án kérelmet terjesztett elő a Szövetségi Pénzügyi Felügyeleti Hivatalnál (BAKred) az 1,5 milliárd DEM nagyságú céltartalék szavatoló saját tőkeként való bankfelügyeleti elismerése iránt, a Hitelintézeti Törvény 10. cikk (2) bekezdése alapján.

| (36) | A BAKred 1993. július 26-án ideiglenesen elismerte az 1,5 milliárd DEM összeget szavatoló alaptőkeként. A BAKred kérésére Alsó-Szászország-tartomány újfent megerősítette, hogy fenntartja a támogatási eszközök értékét legalább 1 500 millió DEM összeggel. 1993. november 22-én a BAKred végérvényesen lemondott kezdeti fenntartásairól a céltartalék értéktartalmát illetően. Mielőtt hivatalosan elismerte volna az LTS támogatási eszközeit alaptőkének, a BAKred megengedte, hogy a tényleges támogatási vagyont felhasználják kötelezettségek fedezetéül, amennyiben azt az egyidejűleg érvényben lévő fizetőképességi szabályok betartása szükségessé tette. |
| --- | --- |

(36)

A BAKred 1993. július 26-án ideiglenesen elismerte az 1,5 milliárd DEM összeget szavatoló alaptőkeként. A BAKred kérésére Alsó-Szászország-tartomány újfent megerősítette, hogy fenntartja a támogatási eszközök értékét legalább 1 500 millió DEM összeggel. 1993. november 22-én a BAKred végérvényesen lemondott kezdeti fenntartásairól a céltartalék értéktartalmát illetően. Mielőtt hivatalosan elismerte volna az LTS támogatási eszközeit alaptőkének, a BAKred megengedte, hogy a tényleges támogatási vagyont felhasználják kötelezettségek fedezetéül, amennyiben azt az egyidejűleg érvényben lévő fizetőképességi szabályok betartása szükségessé tette.

| (37) | Az átruházás időpontjától az 1,5 milliárd DEM összeget, mint összevont céltartalékot a NordLB saját tőkéjében mutatták ki, míg a mindenkori különbözetet – az eszközök értékéhez képest – a tőkejuttatási szerződésből folyó kötelezettségek utáni jutalékként könyvelték el. |
| --- | --- |

(37)

Az átruházás időpontjától az 1,5 milliárd DEM összeget, mint összevont céltartalékot a NordLB saját tőkéjében mutatták ki, míg a mindenkori különbözetet – az eszközök értékéhez képest – a tőkejuttatási szerződésből folyó kötelezettségek utáni jutalékként könyvelték el.

| (38) | Németország előadta, hogy az átadott vagyonból kb. 100 millió DEM összegre volt szükség évente a támogatási tevékenység alátámasztására. Az összes többi része a vagyonnak a NordLB rendelkezésére állt a versenypiaci tevékenység folytatásához, a BAKred elismerésétől kezdve. A BAKred általi elismerést megelőzően, csak a támogatási vagyon egy része volt felhasználható a versenypiaci tevékenységhez, mégpedig az a rész, amelyre a fizetőképességi előírásoknak való megfeleléshez ténylegesen szükség volt. |
| --- | --- |

(38)

Németország előadta, hogy az átadott vagyonból kb. 100 millió DEM összegre volt szükség évente a támogatási tevékenység alátámasztására. Az összes többi része a vagyonnak a NordLB rendelkezésére állt a versenypiaci tevékenység folytatásához, a BAKred elismerésétől kezdve. A BAKred általi elismerést megelőzően, csak a támogatási vagyon egy része volt felhasználható a versenypiaci tevékenységhez, mégpedig az a rész, amelyre a fizetőképességi előírásoknak való megfeleléshez ténylegesen szükség volt.

| (39) | Részletezve a következő összegeket lehetett felhasználni a versenypiaci tevékenység céljából:






  1992 | Versenypiaci célra felhasználható érték, Németország adatai szerint, millió DEM |
| --- | --- | --- |
| Január | 120 |
| Február | 101 |
| Március | 145 |
| Április | 109 |
| Május | 71 |
| Június | 0 |
| Július | 0 |
| Augusztus | 0 |
| Szeptember | 0 |
| Október | 19 |
| November | 63 |
| December | 162 |

(39)

Részletezve a következő összegeket lehetett felhasználni a versenypiaci tevékenység céljából:

1992

Versenypiaci célra felhasználható érték, Németország adatai szerint, millió DEM

Január

120

Február

101

Március

145

Április

109

Május

71

Június

0

Július

0

Augusztus

0

Szeptember

0

Október

19

November

63

December

162

| 1993 | Versenypiaci célra felhasználható érték, Németország adatai szerint, millió DEM |
| --- | --- |
| Január | 133 |
| Február | 133 |
| Március | 207 |
| Április | 147 |
| Május | 174 |
| Június | 1 143 |
| Július | 1 222 |
| Augusztus | 1 071 |
| Szeptember | 1 176 |
| Október | 1 204 |
| November | 1 149 |
| December | 1 197 |

1993

Versenypiaci célra felhasználható érték, Németország adatai szerint, millió DEM

Január

133

Február

133

Március

207

Április

147

Május

174

Június

1 143

Július

1 222

Augusztus

1 071

Szeptember

1 176

Október

1 204

November

1 149

December

1 197

Függetlenül attól, hogy a bankfelügyeleti normák az eszközök milyen célra való felhasználását engedik meg, a NordLB a szerződés értelmében köteles – mielőtt az üzleti év elkezdődik – értesíteni a tartományt az LTS-támogatási eszközök tervezett igénybevételéről (az ún. tőkefelhasználásról). 1992. évre a NordLB 180 millió márkát jelentett be. 1993-ra 1,4 milliárd márkát állapítottak meg. 1994-től a tartománynak bejelentett tőkeösszeg egybeesett a maximummal, amely a versenypiaci tevékenységhez rendelkezésre állt. (Az 1,5 milliárd DEM összegű alapból fennmaradó különbözet a támogatási tevékenység folytatására fordítható.)

| Fordulónap | Lekötött tőke, millió DEM |
| --- | --- |
| 1991.12.31. | — |
| 1992.12.31. | 180 |
| 1993.12.31. | 1 400 |
| 1994.12.31. | 1 400 |
| 1995.12.31. | 1 390 |
| 1996.12.31. | 1 390 |
| 1997.12.31. | 1 390 |
| 1998.12.31. | 1 390 |
| 1999.12.31 | [...] |
| 2000.12.31. | [...] |
| 2001.12.31. | [...] |
| 2002.12.31. | [...] |
| 2003.12.31. | [...] |

Fordulónap

Lekötött tőke, millió DEM

1991.12.31.

—

1992.12.31.

180

1993.12.31.

1 400

1994.12.31.

1 400

1995.12.31.

1 390

1996.12.31.

1 390

1997.12.31.

1 390

1998.12.31.

1 390

1999.12.31

[...]

2000.12.31.

[...]

2001.12.31.

[...]

2002.12.31.

[...]

2003.12.31.

[...]

(c)   AZ LTS-TÁMOGATÁSI VAGYON ÁTADÁSÁNAK HATÁSAI A NORDLB-RE

| (40) | Németország adatai szerint, a NordLB 1991. december 31-ig2,043 milliárd DEM összegű alaptőkével és 543 millió DEM összegű kiegészítő tőkével rendelkezett. Az akkor érvényes sajáttőke-alaphoz mérten, amely összesen 2,586 milliárd DEM összeget tett ki, az 1,5 milliárd DEM összegű támogatási alap 58 %-kal növelte meg a sajáttőke-alapot. |
| --- | --- |

(40)

Németország adatai szerint, a NordLB 1991. december 31-ig2,043 milliárd DEM összegű alaptőkével és 543 millió DEM összegű kiegészítő tőkével rendelkezett. Az akkor érvényes sajáttőke-alaphoz mérten, amely összesen 2,586 milliárd DEM összeget tett ki, az 1,5 milliárd DEM összegű támogatási alap 58 %-kal növelte meg a sajáttőke-alapot.

| (41) | Az üzleti tevékenység bővítésének terét megnövelte a kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközállomány, egy 12,5 %-os multiplikátorral, vagyis körülbelül 17 500 millió DEM összeggel. Valójában a sajáttőke 1,4 milliárd márkás megemelkedése viszont az engedélyezett hitelvolument sokkal nagyobb mértékben kibővítheti, mivel egy bank aktíváit a kockázatot illetően átlagosan rendszerint nem 100 %-kal súlyozzák. Mivel a NordLB alaptőke-emelése lehetőséget nyújtott további kiegészítő tőke bevonására, hitelnyújtó képessége közvetve még erőteljesebben megnövekedett. |
| --- | --- |

(41)

Az üzleti tevékenység bővítésének terét megnövelte a kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközállomány, egy 12,5 %-os multiplikátorral, vagyis körülbelül 17 500 millió DEM összeggel. Valójában a sajáttőke 1,4 milliárd márkás megemelkedése viszont az engedélyezett hitelvolument sokkal nagyobb mértékben kibővítheti, mivel egy bank aktíváit a kockázatot illetően átlagosan rendszerint nem 100 %-kal súlyozzák. Mivel a NordLB alaptőke-emelése lehetőséget nyújtott további kiegészítő tőke bevonására, hitelnyújtó képessége közvetve még erőteljesebben megnövekedett.

(d)   AZ LTS-TŐKEÁTRUHÁZÁS ELLENTÉTELEZÉSE

| (42) | Az 1991. december 20-án kötött tőkejuttatási szerződés 7. cikk, (1) bekezdése. értelmében évi 0,5 %-os adózás utáni ellenszolgáltatásban állapodtak meg a három LTS tőkeátruházásának fejében. Az ellenszolgáltatást évente, a tárgyévet követően évben kell megfizetni. Ennél fogva, a NordLB-nek minden következő üzleti év január 31-ig meg kell állapítania az ellenszolgáltatás összegét. A szerződés rendelkezései értelmében, az ellenszolgáltatás mértéke az átruházási megállapodás szerint kialakított tartalékok bejelentett felhasználásán alapul, vagyis azt csak a „lekötött tőke” után számítják fel. Ennek megfelelően, a következő összegeket fizették ki:








  Fordulónap | Lekötött tőke, millió DEM | Kamatláb | Megfizetett ellenszolgáltatás, millió DEM |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992.12.31. | 180 | 0,5 % | 0,9 |
| 1993.12.31. | 1 400 | 0,5 % | 7 |
| 1994.12.31. | 1 400 | 0,5 % | 7 |
| 1995.12.31. | 1 390 | 0,5 % | 6,95 |
| 1996.12.31. | 1 390 | 0,5 % | 6,95 |
| 1997.12.31. | 1 390 | 0,5 % | 6,95 |
| 1998.12.31. | 1 390 | 0,5 % | 6,95 |
| 1999.12.31. | [...] (10) | 0,5 % | [...] |
| 2000.12.31. | [...] | 0,5 % | [...] |
| 2001.12.31. | [...] | 0,5 % | [...] |
| 2002.12.31. | [...] | 0,5 % | [...] |
| 2003.12.31. | [...] | 0,5 % | [...] |

(42)

Az 1991. december 20-án kötött tőkejuttatási szerződés 7. cikk, (1) bekezdése. értelmében évi 0,5 %-os adózás utáni ellenszolgáltatásban állapodtak meg a három LTS tőkeátruházásának fejében. Az ellenszolgáltatást évente, a tárgyévet követően évben kell megfizetni. Ennél fogva, a NordLB-nek minden következő üzleti év január 31-ig meg kell állapítania az ellenszolgáltatás összegét. A szerződés rendelkezései értelmében, az ellenszolgáltatás mértéke az átruházási megállapodás szerint kialakított tartalékok bejelentett felhasználásán alapul, vagyis azt csak a „lekötött tőke” után számítják fel. Ennek megfelelően, a következő összegeket fizették ki:

Fordulónap

Lekötött tőke, millió DEM

Kamatláb

Megfizetett ellenszolgáltatás, millió DEM

1992.12.31.

180

0,5 %

0,9

1993.12.31.

1 400

0,5 %

7

1994.12.31.

1 400

0,5 %

7

1995.12.31.

1 390

0,5 %

6,95

1996.12.31.

1 390

0,5 %

6,95

1997.12.31.

1 390

0,5 %

6,95

1998.12.31.

1 390

0,5 %

6,95

1999.12.31.

[...] (10)

0,5 %

[...]

2000.12.31.

[...]

0,5 %

[...]

2001.12.31.

[...]

0,5 %

[...]

2002.12.31.

[...]

0,5 %

[...]

2003.12.31.

[...]

0,5 %

[...]

| (43) | A tőkejuttatási szerződés szerint, Alsó-Szászország-tartománynak ahhoz is joga van, hogy a kamatokat és a törlesztéseket, amelyek a támogatási alapba visszafolytak, kivonja onnan, amennyiben a támogatási alap forgalmi értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM összeget. A 2003. márciusig terjedő időszakban, Németország adatai szerint, összesen 473,88 millió DEM (242,29 millió EUR) kivonására került sor. Ez – Németország előadásában – a megegyezés szerinti 0,5 %-os évi ellenszolgáltatáshoz képest kb. 2,79-2,85 %-os kamatfelárnak felel meg. |
| --- | --- |

(43)

A tőkejuttatási szerződés szerint, Alsó-Szászország-tartománynak ahhoz is joga van, hogy a kamatokat és a törlesztéseket, amelyek a támogatási alapba visszafolytak, kivonja onnan, amennyiben a támogatási alap forgalmi értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM összeget. A 2003. márciusig terjedő időszakban, Németország adatai szerint, összesen 473,88 millió DEM (242,29 millió EUR) kivonására került sor. Ez – Németország előadásában – a megegyezés szerinti 0,5 %-os évi ellenszolgáltatáshoz képest kb. 2,79-2,85 %-os kamatfelárnak felel meg.

(e)   TŐKEJUTTATÁSOK A MÁSIK RÉSZVÉNYESTŐL – NSGV

| (44) | Az LTS támogatási vagyonátruházásáról – a NordLB-nek – folyó előzetes tárgyalásokon Alsó-Szászország-tartomány nyilvánvalóvá tette az akkor egyedüli másik résztulajdonos NSGV számára, hogy véleménye szerint mindkét jótállónak viselnie kell a közös finanszírozási felelősséget, és hogy az NSGV a saját tőkerészesedésének (40 %) megfelelő összeggel kell, hogy hozzájáruljon. Amennyiben ez nehézségeket okozna, fontolóra kellene venni a tulajdonosi struktúra módosítását. |
| --- | --- |

(44)

Az LTS támogatási vagyonátruházásáról – a NordLB-nek – folyó előzetes tárgyalásokon Alsó-Szászország-tartomány nyilvánvalóvá tette az akkor egyedüli másik résztulajdonos NSGV számára, hogy véleménye szerint mindkét jótállónak viselnie kell a közös finanszírozási felelősséget, és hogy az NSGV a saját tőkerészesedésének (40 %) megfelelő összeggel kell, hogy hozzájáruljon. Amennyiben ez nehézségeket okozna, fontolóra kellene venni a tulajdonosi struktúra módosítását.

| (45) | A két jótálló között kötendő megállapodás tervezete az 1991. október 15-i törvénytervezet mellékletében található. Németország véleménye szerint az egyetlen akadály, amely a jótállók közti megállapodás azonnali aláírásának útjában állt, az a körülmény volt, hogy azt Szász-Anhalt-tartománynak és az SBV-nek is alá kellett volna írnia, az SBV pedig abban az időben még nem is jött létre. A tőkejuttatási szerződés 1991. december 20-án történt megkötésekor a jótállók gyűlése – amely akkor Alsó-Szászország-tartományból és az NSGV-ből állt – úgy döntött, hogy egy ilyen jótállói megállapodást kötnek. A megállapodást az államszerződés hatályba lépése után, Szász-Anhalt és az SBV közreműködésével 1992. március 5-én kötötték meg. |
| --- | --- |

(45)

A két jótálló között kötendő megállapodás tervezete az 1991. október 15-i törvénytervezet mellékletében található. Németország véleménye szerint az egyetlen akadály, amely a jótállók közti megállapodás azonnali aláírásának útjában állt, az a körülmény volt, hogy azt Szász-Anhalt-tartománynak és az SBV-nek is alá kellett volna írnia, az SBV pedig abban az időben még nem is jött létre. A tőkejuttatási szerződés 1991. december 20-án történt megkötésekor a jótállók gyűlése – amely akkor Alsó-Szászország-tartományból és az NSGV-ből állt – úgy döntött, hogy egy ilyen jótállói megállapodást kötnek. A megállapodást az államszerződés hatályba lépése után, Szász-Anhalt és az SBV közreműködésével 1992. március 5-én kötötték meg.

| (46) | Az NSGV Németország adatai szerint a továbbiakban teljesítette az 1992. március 5-i jótállói megállapodásból fakadó kötelezettségeit és a maga részéről 1994 júliusában és októberében megemelte a NordLB bankfelügyeleti normák alapján elismert sajáteszköz-állományát két – a következőkben részletesen ismertetett – lépésben, összesen 1 milliárd DEM összegben (a NordLB-ben akkor fennálló 40 %-os részesedésével összhangban). |
| --- | --- |

(46)

Az NSGV Németország adatai szerint a továbbiakban teljesítette az 1992. március 5-i jótállói megállapodásból fakadó kötelezettségeit és a maga részéről 1994 júliusában és októberében megemelte a NordLB bankfelügyeleti normák alapján elismert sajáteszköz-állományát két – a következőkben részletesen ismertetett – lépésben, összesen 1 milliárd DEM összegben (a NordLB-ben akkor fennálló 40 %-os részesedésével összhangban).

(i)   450 millió DEM összegű LBS-céltartalék

| (47) | Az addig a NordLB-be integrálódott tartományi építési takarékpénztár (LBS), az 1993 végén .- a tartomány, az LBS, az NSGV és a NordLB részvételével -tartott tárgyalásokat követően, az 1994. június 6-i törvénnyel és 1994. július 1-jei hatállyal, kivált a NordLB-ből és jogi személyként, közjogi státusszal önálló intézmény lett. |
| --- | --- |

(47)

Az addig a NordLB-be integrálódott tartományi építési takarékpénztár (LBS), az 1993 végén .- a tartomány, az LBS, az NSGV és a NordLB részvételével -tartott tárgyalásokat követően, az 1994. június 6-i törvénnyel és 1994. július 1-jei hatállyal, kivált a NordLB-ből és jogi személyként, közjogi státusszal önálló intézmény lett.

| (48) | Addig az időpontig az LBS 60 %-ban Alsó-Szászország-tartomány, 40 %-ban az NSGV tulajdonában volt. Az LBS-t 900 millió DEM összegre értékelték. A felek megállapodtak, hogy a NordLB a kiválást megelőzően 450 millió márkát kivon az LBS-ből és hogy az NSGV ugyanezzel az összeggel hozzájárul a takarékpénztár tőkéjéhez. Ez utóbbi intézkedést úgy hajtották végre, hogy 450 millió márkát levontak az NSGV szerződés szerinti garancianyújtási kötelezettségéből: 1 milliárd DEM a NordLB felé, azzal a feltétellel, hogy az NSGV további 550 millió DEM összegű tőkét juttat a banknak. |
| --- | --- |

(48)

Addig az időpontig az LBS 60 %-ban Alsó-Szászország-tartomány, 40 %-ban az NSGV tulajdonában volt. Az LBS-t 900 millió DEM összegre értékelték. A felek megállapodtak, hogy a NordLB a kiválást megelőzően 450 millió márkát kivon az LBS-ből és hogy az NSGV ugyanezzel az összeggel hozzájárul a takarékpénztár tőkéjéhez. Ez utóbbi intézkedést úgy hajtották végre, hogy 450 millió márkát levontak az NSGV szerződés szerinti garancianyújtási kötelezettségéből: 1 milliárd DEM a NordLB felé, azzal a feltétellel, hogy az NSGV további 550 millió DEM összegű tőkét juttat a banknak.

| (49) | A 450 millió DEM kivont összeget a NordLB nyereségtartalékába könyvelték egy speciális céltartalék formájában, mint kiegészítő szavatoló saját tőkét, a bankfelügyeleti előírásoknak megfelelően. A céltartalék évi 7,5 %-os adózás előtti halmozott kamatjövedelmet termel, és a jótállók részesedési arányainak megfelelően oszlik meg közöttük, 60-40 %-ban a tartomány és az NSGV között. |
| --- | --- |

(49)

A 450 millió DEM kivont összeget a NordLB nyereségtartalékába könyvelték egy speciális céltartalék formájában, mint kiegészítő szavatoló saját tőkét, a bankfelügyeleti előírásoknak megfelelően. A céltartalék évi 7,5 %-os adózás előtti halmozott kamatjövedelmet termel, és a jótállók részesedési arányainak megfelelően oszlik meg közöttük, 60-40 %-ban a tartomány és az NSGV között.

(ii)   550 millió DEM összegű csendestársi tőkejuttatás

| (50) | Az NSGV és a NordLB – Németország adatai szerint – 1994. október 10-én kötöttek szerződést a KWG 10. cikk (4) bekezdése értelmében vett tőkejuttatásról. Ennek alapján az NSGV kötelezettséget vállalt 1994. október 10-i hatállyal egy tőkejuttatás megvalósítására, csendestársi tőkebefektetés formájában 550 millió DEM összegben, nyereségfüggő ellenszolgáltatás megfizetésének kikötésével, melynek nagysága a 10 éves bemutatóra szóló kötvények közelebbről meghatározott 7,91 %-os évi kamatából, továbbá egy 1,2 %-os marzsból áll. Ebből adódik egy összesítve 9,11 %-os kamatozás a német hatóságok szerint, amely a csendestársi részesedések normál piaci ellentételezésének és ugyanakkor az Alsó-Szászország-tartománynak a támogatási eszközök átadásáért – bevonásáért a szavatoló saját tőkébe – fizetendő ellenszolgáltatásnak felel meg. A tőkejuttatás a német hatóságok adatai szerint a szerződésnek megfelelően megtörtént, és azt a NordLB szavatoló saját tőkéjeként a bankfelügyelet előírásainak megfelelően elismerték. |
| --- | --- |

(50)

Az NSGV és a NordLB – Németország adatai szerint – 1994. október 10-én kötöttek szerződést a KWG 10. cikk (4) bekezdése értelmében vett tőkejuttatásról. Ennek alapján az NSGV kötelezettséget vállalt 1994. október 10-i hatállyal egy tőkejuttatás megvalósítására, csendestársi tőkebefektetés formájában 550 millió DEM összegben, nyereségfüggő ellenszolgáltatás megfizetésének kikötésével, melynek nagysága a 10 éves bemutatóra szóló kötvények közelebbről meghatározott 7,91 %-os évi kamatából, továbbá egy 1,2 %-os marzsból áll. Ebből adódik egy összesítve 9,11 %-os kamatozás a német hatóságok szerint, amely a csendestársi részesedések normál piaci ellentételezésének és ugyanakkor az Alsó-Szászország-tartománynak a támogatási eszközök átadásáért – bevonásáért a szavatoló saját tőkébe – fizetendő ellenszolgáltatásnak felel meg. A tőkejuttatás a német hatóságok adatai szerint a szerződésnek megfelelően megtörtént, és azt a NordLB szavatoló saját tőkéjeként a bankfelügyelet előírásainak megfelelően elismerték.

III.   AZ ÉRDEKELTEK ÁLLÁSFOGLALÁSA

1.   A PANASZOS ÁLTAL EMELT KIFOGÁSOK ÉS ÉSZREVÉTELEK

| (51) | A BdB az LTS-támogatási eszközök átruházást és az ezzel összefüggő tőkeemelést a NordLB saját eszközállományát tekintve, azok érdekében álló versenytorzításként ítélte meg, mivel nem teljesítettek a piacgazdasági természetű tőkejuttatás alapelveinek megfelelő ellenszolgáltatást. |
| --- | --- |

(51)

A BdB az LTS-támogatási eszközök átruházást és az ezzel összefüggő tőkeemelést a NordLB saját eszközállományát tekintve, azok érdekében álló versenytorzításként ítélte meg, mivel nem teljesítettek a piacgazdasági természetű tőkejuttatás alapelveinek megfelelő ellenszolgáltatást.

| (52) | A BdB felfogása szerint, a piacgazdasági alapon működő befektető koncepciója nem korlátozódik a veszteséges vagy pénzügyi szanálásra szoruló vállalkozásokra. A piaci befektető, befektetési döntése meghozatala során nem abból indul ki, hogy a szóban forgó vállalkozás rentábilisan működtethető-e egyáltalán, hanem abból, hogy annak jövedelmezősége megfelel-e a normál piaci mértéknek. Ha az állami hatóságok tőkejuttatásait csak veszteséges vállalkozások esetében vizsgálják meg támogatásjogi szempontból, ez az EK-Szerződés 86. cikke (1) bekezdése értelmében a magánvállalkozásokkal szembeni diszkriminációhoz, és így az említett rendelkezés megsértéséhez vezet. |
| --- | --- |

(52)

A BdB felfogása szerint, a piacgazdasági alapon működő befektető koncepciója nem korlátozódik a veszteséges vagy pénzügyi szanálásra szoruló vállalkozásokra. A piaci befektető, befektetési döntése meghozatala során nem abból indul ki, hogy a szóban forgó vállalkozás rentábilisan működtethető-e egyáltalán, hanem abból, hogy annak jövedelmezősége megfelel-e a normál piaci mértéknek. Ha az állami hatóságok tőkejuttatásait csak veszteséges vállalkozások esetében vizsgálják meg támogatásjogi szempontból, ez az EK-Szerződés 86. cikke (1) bekezdése értelmében a magánvállalkozásokkal szembeni diszkriminációhoz, és így az említett rendelkezés megsértéséhez vezet.

| (53) | Az EK-Szerződés 295. cikke nem engedi meg, hogy az LTS-ek átruházását kivegyék a versenyszabályok hatálya alól. A cikkből mindenesetre az állam szabadsága is levezethető, hogy ilyen speciális alapot létrehozzon, de amint azt átadják egy piaci alapon működő vállalkozásnak, a versenyszabályokat kell alkalmazni rá. |
| --- | --- |

(53)

Az EK-Szerződés 295. cikke nem engedi meg, hogy az LTS-ek átruházását kivegyék a versenyszabályok hatálya alól. A cikkből mindenesetre az állam szabadsága is levezethető, hogy ilyen speciális alapot létrehozzon, de amint azt átadják egy piaci alapon működő vállalkozásnak, a versenyszabályokat kell alkalmazni rá.

| (54) | Panaszában a BdB előadta, hogy a megfelelő mértékű ellenszolgáltatást a támogatási eszközök átruházáshoz kapcsolódóan, beleértve a NordLB esetét is, a Bizottság által az 1999. július 8-án kelt WestLB-határozatban alkalmazott módszerrel kell meghatározni. Az első lépés ennél fogva az volt, hogy a tőkejuttatást összevetették más sajáttőke-konstrukciókkal. A második lépés annak meghatározása volt, hogy egy piaci befektető a tartományi bank alaptőkéjébe történő befektetése után minimum milyen ellenszolgáltatásra tartana igényt. |
| --- | --- |

(54)

Panaszában a BdB előadta, hogy a megfelelő mértékű ellenszolgáltatást a támogatási eszközök átruházáshoz kapcsolódóan, beleértve a NordLB esetét is, a Bizottság által az 1999. július 8-án kelt WestLB-határozatban alkalmazott módszerrel kell meghatározni. Az első lépés ennél fogva az volt, hogy a tőkejuttatást összevetették más sajáttőke-konstrukciókkal. A második lépés annak meghatározása volt, hogy egy piaci befektető a tartományi bank alaptőkéjébe történő befektetése után minimum milyen ellenszolgáltatásra tartana igényt.

| (55) | A BdB arra a következtetésre jutott, hogy az LTS támogatási eszközeinek a NordLB-nek történt átadása – és a tőkeátruházás az összes többi tartományi banki esetben – összevethető az alaptőke-juttatásokkal. |
| --- | --- |

(55)

A BdB arra a következtetésre jutott, hogy az LTS támogatási eszközeinek a NordLB-nek történt átadása – és a tőkeátruházás az összes többi tartományi banki esetben – összevethető az alaptőke-juttatásokkal.

| (56) | Az átadott támogatási eszközök, mint tőke nem vethető össze az élvezeti részvények tőkéjével, mivel az utóbbi csak kiegészítő tőkét képezett. A szóban forgó átruházások idején, különösen 1991 végén, Németországban csak a részvénytőkét, a tartalékokat – a KWG 10. cikk (2) bekezdése értelmében – és a csendestársi tőkejuttatásokat ismerték el alaptőkeként. A csendestársi tőkebefektetés referenciája minden szinten kizárható. Először is, az ilyen tőkejuttatásokat a befektető csak korlátozott időre szokta rendelkezésre bocsátani. A befektető ezért nem várhat ugyanolyan mértékű ellenszolgáltatást egy csendestársi tőkejuttatás után, mint a bankfelügyeleti megközelítésben korlátlan időtartamúnak tekinthető sajáttőke-konstrukciók esetében, különösen tekintettel az alaptőke-juttatásokra. |
| --- | --- |

(56)

Az átadott támogatási eszközök, mint tőke nem vethető össze az élvezeti részvények tőkéjével, mivel az utóbbi csak kiegészítő tőkét képezett. A szóban forgó átruházások idején, különösen 1991 végén, Németországban csak a részvénytőkét, a tartalékokat – a KWG 10. cikk (2) bekezdése értelmében – és a csendestársi tőkejuttatásokat ismerték el alaptőkeként. A csendestársi tőkebefektetés referenciája minden szinten kizárható. Először is, az ilyen tőkejuttatásokat a befektető csak korlátozott időre szokta rendelkezésre bocsátani. A befektető ezért nem várhat ugyanolyan mértékű ellenszolgáltatást egy csendestársi tőkejuttatás után, mint a bankfelügyeleti megközelítésben korlátlan időtartamúnak tekinthető sajáttőke-konstrukciók esetében, különösen tekintettel az alaptőke-juttatásokra.

| (57) | Másodsorban, noha a tartományi bank tulajdonosai közötti szerződés alapján azt állították, hogy az átruházott tőke alárendelt felelősségű a részvénytőkéhez képest, ez nem feltétlenül jelentett kisebb kockázatot a befektető szempontjából. Az átadott-átvett tőke az összes alaptőke jelentős részét tette ki, ezzel különösen nagymértékben valószínűsítve, hogy – veszteség esetén – fel fogják használni, legalább is részben. (11). |
| --- | --- |

(57)

Másodsorban, noha a tartományi bank tulajdonosai közötti szerződés alapján azt állították, hogy az átruházott tőke alárendelt felelősségű a részvénytőkéhez képest, ez nem feltétlenül jelentett kisebb kockázatot a befektető szempontjából. Az átadott-átvett tőke az összes alaptőke jelentős részét tette ki, ezzel különösen nagymértékben valószínűsítve, hogy – veszteség esetén – fel fogják használni, legalább is részben. (11).

| (58) | Harmadsorban a BdB előadta, hogy a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által elfogadott alaptőke-definíció alátámasztja a minőségi különbséget a csendestársi tőkejuttatás és a tartományi bankoknak átadott tőke – támogatási célú eszközök – között. E definíció értelmében a csendestársi tőkejuttatásokat csak, mint úgynevezett alsó kategóriás 1. osztályú tőkeként lehet elismerni. Ez a tőke már csak 15 %-át teheti ki a szükséges alaptőke-aránynak, vagyis egy 4 %-os alaptőke-arány esetén 3,4 %-ot a nominális tőke és a nyílt tartalékok (pl. a tartományi bankoknak átadott speciális céltartalékok) kell, hogy képviseljenek. Ezenkívül, a bankok alárendelt sajáttőke-elemeket – élvezeti részvényeket, nyereségrészesedési jogokat – mindig csak kis mennyiségben vettek fel. A minősítő ügynökségek nyomása alatt, az ilyen tőkekonstrukciók alig több mint 10 %-át tették ki egy bank összes alaptőkéjének, és ez nagyon különböző helyzet a vizsgálat tárgyát képező esettől. Ily módon a csendestársi tőkejuttatás nem volt alkalmas forma egyetlen befektető részéről történő nagy volumenű befektetések megvalósítására. |
| --- | --- |

(58)

Harmadsorban a BdB előadta, hogy a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által elfogadott alaptőke-definíció alátámasztja a minőségi különbséget a csendestársi tőkejuttatás és a tartományi bankoknak átadott tőke – támogatási célú eszközök – között. E definíció értelmében a csendestársi tőkejuttatásokat csak, mint úgynevezett alsó kategóriás 1. osztályú tőkeként lehet elismerni. Ez a tőke már csak 15 %-át teheti ki a szükséges alaptőke-aránynak, vagyis egy 4 %-os alaptőke-arány esetén 3,4 %-ot a nominális tőke és a nyílt tartalékok (pl. a tartományi bankoknak átadott speciális céltartalékok) kell, hogy képviseljenek. Ezenkívül, a bankok alárendelt sajáttőke-elemeket – élvezeti részvényeket, nyereségrészesedési jogokat – mindig csak kis mennyiségben vettek fel. A minősítő ügynökségek nyomása alatt, az ilyen tőkekonstrukciók alig több mint 10 %-át tették ki egy bank összes alaptőkéjének, és ez nagyon különböző helyzet a vizsgálat tárgyát képező esettől. Ily módon a csendestársi tőkejuttatás nem volt alkalmas forma egyetlen befektető részéről történő nagy volumenű befektetések megvalósítására.

| (59) | A BdB kifejtette, hogy minden módszer, amely alaptőke-juttatás után fizetendő megfelelő ellenszolgáltatás (hozam) megállapítására irányult, kockázatmentes megtérülésből indult ki, és kockázati felár hozzáadásával zárult. E módszerek a következő alapelvre vezethetők vissza:
  Kockázatos befektetés elvárt hozama
  =
  Kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati felára |
| --- | --- |

(59)

A BdB kifejtette, hogy minden módszer, amely alaptőke-juttatás után fizetendő megfelelő ellenszolgáltatás (hozam) megállapítására irányult, kockázatmentes megtérülésből indult ki, és kockázati felár hozzáadásával zárult. E módszerek a következő alapelvre vezethetők vissza:

Kockázatos befektetés elvárt hozama

=

Kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati felára

| (60) | A kockázatmentes hozam meghatározásához a BdB a hosszúlejáratú államkötvények hozamait veszi alapul, mivel az állami kibocsátású fix kamatozású értékpapírok jelentik a legkisebb kockázattal járó vagy kockázatmentes befektetési formát. Az inflációs hatások kiküszöbölése érdekében, ennél fogva egy hosszúlejáratú államkötvény hozamkulcsát először az inflációs várakozások figyelmen kívül hagyásával kell meghatározni az egyes tőkebevonási időszakokra vonatkozóan. A hosszúlejáratú kockázatmentes alapkamat megállapítása érdekében, a figyelembe vétel időpontjában érvényes „reálkamathoz” hozzá kell adni a hosszú lejáratú átlagos inflációs várakozás becsült értékét: 3,60 %-ot. |
| --- | --- |

(60)

A kockázatmentes hozam meghatározásához a BdB a hosszúlejáratú államkötvények hozamait veszi alapul, mivel az állami kibocsátású fix kamatozású értékpapírok jelentik a legkisebb kockázattal járó vagy kockázatmentes befektetési formát. Az inflációs hatások kiküszöbölése érdekében, ennél fogva egy hosszúlejáratú államkötvény hozamkulcsát először az inflációs várakozások figyelmen kívül hagyásával kell meghatározni az egyes tőkebevonási időszakokra vonatkozóan. A hosszúlejáratú kockázatmentes alapkamat megállapítása érdekében, a figyelembe vétel időpontjában érvényes „reálkamathoz” hozzá kell adni a hosszú lejáratú átlagos inflációs várakozás becsült értékét: 3,60 %-ot.

| (61) | A kockázati felár levezetéséhez a BdB először a piaci kockázati felárat állapítja meg, tehát azt a különbözetet, amely a részvények hosszú távon megállapított átlaghozama és az államkötvények ugyanilyen időtávú átlaghozama között fennáll. |
| --- | --- |

(61)

A kockázati felár levezetéséhez a BdB először a piaci kockázati felárat állapítja meg, tehát azt a különbözetet, amely a részvények hosszú távon megállapított átlaghozama és az államkötvények ugyanilyen időtávú átlaghozama között fennáll.

| (62) | Egy második lépésben a BdB meghatározza a tartományi bankok bétaértékét, vagyis a bankok egyéni kockázati felárát, melyeket az általános piaci kockázati prémiumokhoz kell viszonyítani. |
| --- | --- |

(62)

Egy második lépésben a BdB meghatározza a tartományi bankok bétaértékét, vagyis a bankok egyéni kockázati felárát, melyeket az általános piaci kockázati prémiumokhoz kell viszonyítani.

| (63) | A BdB kifejtette, hogy a 2000/392/EK bizottsági határozat szerint – a minimális hozamból – a lakástakarék-eszközök likviditáshiánya miatt levont mértéket az elsőfokú bíróság igazolta. Ezzel megszűnt annak az indokoltsága, hogy az adott esetben eltérjenek ettől a módszertől és itt is likviditási levonást hajtsanak végre. A likviditáshiány miatti levonás nagysága a WestLB-módszernek megfelelően, a nettó refinanszírozási költség (a bruttó refinanszírozási költségből levonva a vonatkozó társasági adót) alapján határozható meg. |
| --- | --- |

(63)

A BdB kifejtette, hogy a 2000/392/EK bizottsági határozat szerint – a minimális hozamból – a lakástakarék-eszközök likviditáshiánya miatt levont mértéket az elsőfokú bíróság igazolta. Ezzel megszűnt annak az indokoltsága, hogy az adott esetben eltérjenek ettől a módszertől és itt is likviditási levonást hajtsanak végre. A likviditáshiány miatti levonás nagysága a WestLB-módszernek megfelelően, a nettó refinanszírozási költség (a bruttó refinanszírozási költségből levonva a vonatkozó társasági adót) alapján határozható meg.

| (64) | Az elsőfokú bíróság fenntartotta a 2000/392/EK bizottsági határozatban megállapított felárat is. Ha a körülmények, amelyek kockázatnövekedéshez vezetnek a „normál részvénytőke-befektetéshez” képest, szintén jelen vannak a többi tartományi bank esetében (részben a rendkívül magas átadotteszköz-volumen, az új részvénykibocsátás lehetetlensége és a befektetés kiválthatatlansága, vagyis hogy nem lehet visszavenni a társaságból a befektetett tőkét bármikor), a BdB úgy ítéli meg, hogy itt a felár is indokolt. |
| --- | --- |

(64)

Az elsőfokú bíróság fenntartotta a 2000/392/EK bizottsági határozatban megállapított felárat is. Ha a körülmények, amelyek kockázatnövekedéshez vezetnek a „normál részvénytőke-befektetéshez” képest, szintén jelen vannak a többi tartományi bank esetében (részben a rendkívül magas átadotteszköz-volumen, az új részvénykibocsátás lehetetlensége és a befektetés kiválthatatlansága, vagyis hogy nem lehet visszavenni a társaságból a befektetett tőkét bármikor), a BdB úgy ítéli meg, hogy itt a felár is indokolt.

2.   ÉSZAK-RAJNAVESZTFÁLIA ÉS A WESTLB MEGJEGYZÉSEI

| (65) | Egy 2003. október 30-án Németország részéről közölt állásfoglalás – a Bizottság eljárásindítási határozatával kapcsolatban – Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják, hogy a tartományi bankoknak történő tőkeátruházások összehasonlíthatók lennének a részvénytőke-befektetésekkel. Ezzel szemben állítják, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket és az ún. Perpetuals („végtelen” futamidejű papírok) eszközeit már 1991 óta alaptőkeként ismerik el Németországban. Ezt egészítették ki azzal, hogy egy befektetés hozama nem attól függ, hogy a bankfelügyeleti hatóságok hogyan sorolják be, hanem a befektetés kockázati profiljától. |
| --- | --- |

(65)

Egy 2003. október 30-án Németország részéről közölt állásfoglalás – a Bizottság eljárásindítási határozatával kapcsolatban – Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják, hogy a tartományi bankoknak történő tőkeátruházások összehasonlíthatók lennének a részvénytőke-befektetésekkel. Ezzel szemben állítják, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket és az ún. Perpetuals („végtelen” futamidejű papírok) eszközeit már 1991 óta alaptőkeként ismerik el Németországban. Ezt egészítették ki azzal, hogy egy befektetés hozama nem attól függ, hogy a bankfelügyeleti hatóságok hogyan sorolják be, hanem a befektetés kockázati profiljától.

| (66) | Ami a részvénytőke-befektetés legkisebb valós ellenszolgáltatásának kiszámítását illeti, a CAPM-módszerrel (tőkeárképzési modell) szemben – a WestLB szempontjából – módszertanilag nem lehet kifogást emelni. Ugyanakkor a BdB által megállapított bétaérték – jóval nagyobb, mint 1 – nem volt racionális. Az 1-nél nagyobb bétaérték ugyanis azt jelenti, hogy a vállalat részvényei magasabb kockázatot hordoznak, mint amely a piacra egészében véve jellemző. Az abban az időben vitathatatlanul fennálló intézményi jótállás (Anstaltlast) és a garancianyújtó felelőssége (Gewährträgerhaftung) alapján, egy tartományi bankba való befektetés kockázata viszont jelentősen alatta maradt az általános piaci kockázatnak. |
| --- | --- |

(66)

Ami a részvénytőke-befektetés legkisebb valós ellenszolgáltatásának kiszámítását illeti, a CAPM-módszerrel (tőkeárképzési modell) szemben – a WestLB szempontjából – módszertanilag nem lehet kifogást emelni. Ugyanakkor a BdB által megállapított bétaérték – jóval nagyobb, mint 1 – nem volt racionális. Az 1-nél nagyobb bétaérték ugyanis azt jelenti, hogy a vállalat részvényei magasabb kockázatot hordoznak, mint amely a piacra egészében véve jellemző. Az abban az időben vitathatatlanul fennálló intézményi jótállás (Anstaltlast) és a garancianyújtó felelőssége (Gewährträgerhaftung) alapján, egy tartományi bankba való befektetés kockázata viszont jelentősen alatta maradt az általános piaci kockázatnak.

| (67) | Továbbá, ez – a tartományi bankok különös esetében – azt is jelenti, hogy hiba a tartománybanki tőkebevonás időpontjában elvárható hozamot alapul venni. Mindazonáltal ez a megközelítési mód – a magánbefektetői ellenpróba keretében – alapvetően ésszerű, azaz, itt az 1991-ben várható hozamot kellene alapul venni. Az viszont ellentmond minden gazdasági realitásnak, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben elvárt hozamot kapja meg, amely jóval a ténylegesen elért hozam felett volt. Egy ilyen hozamráta módszeres és állandó jellegű alkalmazása indokolhatatlan hátrányba hozza a tartományi bankokat a magánbefektetői konkurenciával szemben. |
| --- | --- |

(67)

Továbbá, ez – a tartományi bankok különös esetében – azt is jelenti, hogy hiba a tartománybanki tőkebevonás időpontjában elvárható hozamot alapul venni. Mindazonáltal ez a megközelítési mód – a magánbefektetői ellenpróba keretében – alapvetően ésszerű, azaz, itt az 1991-ben várható hozamot kellene alapul venni. Az viszont ellentmond minden gazdasági realitásnak, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben elvárt hozamot kapja meg, amely jóval a ténylegesen elért hozam felett volt. Egy ilyen hozamráta módszeres és állandó jellegű alkalmazása indokolhatatlan hátrányba hozza a tartományi bankokat a magánbefektetői konkurenciával szemben.

| (68) | A tőkeátruházás likviditáshiánya miatti levonással kapcsolatban, a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány azon a nézeten van, hogy a kockázatmentes államkötvények kamatát teljes egészében le kell vonni az alaphozamból. A tőkeátruházások révén a tartományi bankok nem jutottak likvid tőkéhez. Közgazdaságilag nem tartható, hogy az adómegtakarítást csökkentő tényezőként vegyék figyelembe, mivel a tőkepiaci instrumentumok árképzése független az adózási körülményektől. Máskülönben az adózási helyzetre tekintettel, el kellene téríteni egy tőkepiaci instrumentum árát. |
| --- | --- |

(68)

A tőkeátruházás likviditáshiánya miatti levonással kapcsolatban, a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány azon a nézeten van, hogy a kockázatmentes államkötvények kamatát teljes egészében le kell vonni az alaphozamból. A tőkeátruházások révén a tartományi bankok nem jutottak likvid tőkéhez. Közgazdaságilag nem tartható, hogy az adómegtakarítást csökkentő tényezőként vegyék figyelembe, mivel a tőkepiaci instrumentumok árképzése független az adózási körülményektől. Máskülönben az adózási helyzetre tekintettel, el kellene téríteni egy tőkepiaci instrumentum árát.

| (69) | Végül, a kockázatot és vele összefüggésben az ellenszolgáltatást csökkentő értelemben kell figyelembe venni, hogy az átadott tőke likviditáshiánya nem veszélyeztette az intézmény likviditását. Ezt megfelelő levonás útján kellett érvényesíteni. Továbbá az úgynevezett „tulajdonosi hatás” miatt is le kell vonni az ellenszolgáltatásból, mivel az a befektető, aki már rendelkezik részesedéssel egy vállalkozásban, másként értékel egy kiegészítő befektetést, mint egy új befektető. |
| --- | --- |

(69)

Végül, a kockázatot és vele összefüggésben az ellenszolgáltatást csökkentő értelemben kell figyelembe venni, hogy az átadott tőke likviditáshiánya nem veszélyeztette az intézmény likviditását. Ezt megfelelő levonás útján kellett érvényesíteni. Továbbá az úgynevezett „tulajdonosi hatás” miatt is le kell vonni az ellenszolgáltatásból, mivel az a befektető, aki már rendelkezik részesedéssel egy vállalkozásban, másként értékel egy kiegészítő befektetést, mint egy új befektető.

3.   A NORDLB ÉS ALSÓ-SZÁSZORSZÁG-TARTOMÁNY MEGJEGYZÉSEI

| (70) | A NordLB és Alsó-Szászország észrevételeit a Szövetségi Kormány is kifejtette. Ezért azokat itt, a Szövetségi Kormány megjegyzései között adjuk elő. |
| --- | --- |

(70)

A NordLB és Alsó-Szászország észrevételeit a Szövetségi Kormány is kifejtette. Ezért azokat itt, a Szövetségi Kormány megjegyzései között adjuk elő.

4.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

| (71) | Németország véleménye szerint, még az Európai Elsőfokú Bíróság döntését követően is, súlyos kétségek állnak fenn azzal kapcsolatban, hogy a jövedelmező vállalkozásokba történő állami befektetések értékelhetőek-e a magánbefektetői teszt alkalmazásával. Németország meg van győződve arról, hogy Alsó-Szászország-tartomány tőkejuttatása – a támogatási eszközök átadása – a NordLB-nek nem képez állami támogatást, a Bizottság által a WestLB-határozatban alkalmazott elveknek megfelelően. |
| --- | --- |

(71)

Németország véleménye szerint, még az Európai Elsőfokú Bíróság döntését követően is, súlyos kétségek állnak fenn azzal kapcsolatban, hogy a jövedelmező vállalkozásokba történő állami befektetések értékelhetőek-e a magánbefektetői teszt alkalmazásával. Németország meg van győződve arról, hogy Alsó-Szászország-tartomány tőkejuttatása – a támogatási eszközök átadása – a NordLB-nek nem képez állami támogatást, a Bizottság által a WestLB-határozatban alkalmazott elveknek megfelelően.

| (72) | A NordLB esetében, az eszközök átadásának idején a tartomány egyetlen partnereként, az NSGV vállalta, hogy a tartomány tőkejuttatásának megfelelő és saját résztulajdonával arányos mértékű hozzájárulást teljesít, hasonló feltételekkel, ami meg is történt. E tekintetben, a tartomány máris úgy járt el, mint egy magánbefektető a támogatási eszközöknek a NordLB-nek való átadásában. |
| --- | --- |

(72)

A NordLB esetében, az eszközök átadásának idején a tartomány egyetlen partnereként, az NSGV vállalta, hogy a tartomány tőkejuttatásának megfelelő és saját résztulajdonával arányos mértékű hozzájárulást teljesít, hasonló feltételekkel, ami meg is történt. E tekintetben, a tartomány máris úgy járt el, mint egy magánbefektető a támogatási eszközöknek a NordLB-nek való átadásában.

| (73) | Ezenkívül, Németország szerint a NordLB is megfelelő ellenszolgáltatást fizetett. A Szövetségi Kormány rámutatott, hogy itt a kifizetett ellenszolgáltatás (0,5 % adózás után és 1,2 % adózás előtt) körülbelül 9,5 %-os adózás előtti indikatív kamatrátának felelt meg (1,2 % + 8,3 %), a refinanszírozási költségek körülbelül 8,3 %-os számításba vételével, amelyet a tartomány, mint befektető megtakarított. Ezenkívül, a 0,5 %-os adózás utáni ellenszolgáltatás mellett, Alsó-Szászország-tartomány folyamatosan részesült a 242,29 millió euróra (473,88 millió DEM) tehető támogatási eszközök után felmerülő bevételekből is. |
| --- | --- |

(73)

Ezenkívül, Németország szerint a NordLB is megfelelő ellenszolgáltatást fizetett. A Szövetségi Kormány rámutatott, hogy itt a kifizetett ellenszolgáltatás (0,5 % adózás után és 1,2 % adózás előtt) körülbelül 9,5 %-os adózás előtti indikatív kamatrátának felelt meg (1,2 % + 8,3 %), a refinanszírozási költségek körülbelül 8,3 %-os számításba vételével, amelyet a tartomány, mint befektető megtakarított. Ezenkívül, a 0,5 %-os adózás utáni ellenszolgáltatás mellett, Alsó-Szászország-tartomány folyamatosan részesült a 242,29 millió euróra (473,88 millió DEM) tehető támogatási eszközök után felmerülő bevételekből is.

| (74) | Németország felfogása szerint, a BdB és a Bizottság tévesen járt el a WestLB-határozat keretében alkalmazott számítási módszert illetően, vagyis ahogyan a minimális ellenszolgáltatást megállapították. A CAPM-módszer – több okból is – alkalmatlannak mondható a piaci hozam meghatározására. Először is, a NordLB-nek átadott eszközök nem álltak szabadon rendelkezésre. Ez azt jelentette, hogy a CAPM-módszer alapján feltételezett befektetési alternatívák gyakorlatilag nem álltak fenn. A CAPM-ben feltételezett kockázat, amely a piaci ingadozásokat magyarázta volna, szintén nem létezett, mivel a tartományi bankokat nem jegyezték a tőzsdén, a befektetés ellentételezése fix árfolyamon történt, és abban az időben a tartományi bankok még részesültek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által nyújtott előnyökből. Ennél fogva nem voltak történeti adatsorok a bétafaktorokra vonatkozóan. |
| --- | --- |

(74)

Németország felfogása szerint, a BdB és a Bizottság tévesen járt el a WestLB-határozat keretében alkalmazott számítási módszert illetően, vagyis ahogyan a minimális ellenszolgáltatást megállapították. A CAPM-módszer – több okból is – alkalmatlannak mondható a piaci hozam meghatározására. Először is, a NordLB-nek átadott eszközök nem álltak szabadon rendelkezésre. Ez azt jelentette, hogy a CAPM-módszer alapján feltételezett befektetési alternatívák gyakorlatilag nem álltak fenn. A CAPM-ben feltételezett kockázat, amely a piaci ingadozásokat magyarázta volna, szintén nem létezett, mivel a tartományi bankokat nem jegyezték a tőzsdén, a befektetés ellentételezése fix árfolyamon történt, és abban az időben a tartományi bankok még részesültek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által nyújtott előnyökből. Ennél fogva nem voltak történeti adatsorok a bétafaktorokra vonatkozóan.

| (75) | A tőkeátruházás speciális körülményei között, figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a támogatási eszközök jótállása arra a részesedésre korlátozódik, amelyet Alsó-Szászország tartománya birtokol a NordLB alaptőkéjéből, és hogy a tartomány ellenszolgáltatásra jogosult a NordLB más jótállóitól. Befektetési döntésében a befektető különös figyelmet szentel annak, hogy – bár külsőleg a támogatási eszközök korlátlanul ki voltak téve a veszteségi kockázatoknak, belsőleg jótállási kötelezettségük arra az összegre korlátozódott, amely megfelelt az Alsó-Szászország tartománya által birtokolt részesedés – a NordLB tőkéjéből – összegének. A tartomány ennél fogva olyan mértékű ellenszolgáltatásra jogosult a NordLB többi jótállójától – mindegyikük közjogi értelemben vett jogi személy -, amelyek esetében nem állt fenn a fizetésképtelenség veszélye. |
| --- | --- |

(75)

A tőkeátruházás speciális körülményei között, figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a támogatási eszközök jótállása arra a részesedésre korlátozódik, amelyet Alsó-Szászország tartománya birtokol a NordLB alaptőkéjéből, és hogy a tartomány ellenszolgáltatásra jogosult a NordLB más jótállóitól. Befektetési döntésében a befektető különös figyelmet szentel annak, hogy – bár külsőleg a támogatási eszközök korlátlanul ki voltak téve a veszteségi kockázatoknak, belsőleg jótállási kötelezettségük arra az összegre korlátozódott, amely megfelelt az Alsó-Szászország tartománya által birtokolt részesedés – a NordLB tőkéjéből – összegének. A tartomány ennél fogva olyan mértékű ellenszolgáltatásra jogosult a NordLB többi jótállójától – mindegyikük közjogi értelemben vett jogi személy -, amelyek esetében nem állt fenn a fizetésképtelenség veszélye.

| (76) | A tranzakció kiemelkedően magas volumenéből eredő felárral kapcsolatban, nem érthető, hogy az ilyen volument miként lehet definiálni, illetve hogy miért indokolt a szóban forgó felár. 1992-ben az átruházott eszközök csak a NordLB – bankfelügyeleti követelményeknek megfelelőként elismert – összes saját tőkéjének 34,89 %-át képviselte. Ez az arány 2001-re 9,62 %-ra esett. A NordLB saját tőke adatai, melyek e számítások alapjául szolgáltak, 4 298 millió DEM 1992-ben és 15 596 millió DEM 2001-ben. Ezek már tartalmazzák az LTS-eszközöket. |
| --- | --- |

(76)

A tranzakció kiemelkedően magas volumenéből eredő felárral kapcsolatban, nem érthető, hogy az ilyen volument miként lehet definiálni, illetve hogy miért indokolt a szóban forgó felár. 1992-ben az átruházott eszközök csak a NordLB – bankfelügyeleti követelményeknek megfelelőként elismert – összes saját tőkéjének 34,89 %-át képviselte. Ez az arány 2001-re 9,62 %-ra esett. A NordLB saját tőke adatai, melyek e számítások alapjául szolgáltak, 4 298 millió DEM 1992-ben és 15 596 millió DEM 2001-ben. Ezek már tartalmazzák az LTS-eszközöket.

| (77) | A felárat nem indokolja az a körülmény, hogy új részvényeket nem lehet kibocsátani Alsó-Szászország-tartomány részére. Az átruházás idején, az NSGV kötelezettséget vállalt a NordLB-ben birtokolt részesedésének megfelelő tőkejuttatásra, és ezt később teljesítette is. Ennél fogva nem volt ok a tartomány által birtokolt részesedés növelésére. |
| --- | --- |

(77)

A felárat nem indokolja az a körülmény, hogy új részvényeket nem lehet kibocsátani Alsó-Szászország-tartomány részére. Az átruházás idején, az NSGV kötelezettséget vállalt a NordLB-ben birtokolt részesedésének megfelelő tőkejuttatásra, és ezt később teljesítette is. Ennél fogva nem volt ok a tartomány által birtokolt részesedés növelésére.

| (78) | Végül nem indokolt a felár a támogatási eszközök kiválthatatlansága alapján sem. A minimális hozam kiszámítása céljából, a Bizottság összevetette a tőkeátruházást egy részvénytőke-befektetéssel. A részvénytőke-befektetés helyettesíthetősége azonban ugyanolyan alacsonynak bizonyult, mint az LTS-támogatási eszközöké. |
| --- | --- |

(78)

Végül nem indokolt a felár a támogatási eszközök kiválthatatlansága alapján sem. A minimális hozam kiszámítása céljából, a Bizottság összevetette a tőkeátruházást egy részvénytőke-befektetéssel. A részvénytőke-befektetés helyettesíthetősége azonban ugyanolyan alacsonynak bizonyult, mint az LTS-támogatási eszközöké.

| (79) | Ha a NordLB-nek valóban előnye származott a támogatási eszközök átvételéből, a kedvezményes elbánás csak a neki fizetett költségtérítésben állhatott, melyben a közfeladata ellátása során keletkezett kiadásai miatt részesült. A NordLB nemcsak a tartomány bankja volt, hanem takarékbank is a braunschweigi területen. Ezért nem csak egy tartományi bank közfeladatait látta el, az ezzel járó költségekkel, hanem egy takarékbank funkcióit is. |
| --- | --- |

(79)

Ha a NordLB-nek valóban előnye származott a támogatási eszközök átvételéből, a kedvezményes elbánás csak a neki fizetett költségtérítésben állhatott, melyben a közfeladata ellátása során keletkezett kiadásai miatt részesült. A NordLB nemcsak a tartomány bankja volt, hanem takarékbank is a braunschweigi területen. Ezért nem csak egy tartományi bank közfeladatait látta el, az ezzel járó költségekkel, hanem egy takarékbank funkcióit is.

| (80) | Ha viszont volt állami támogatás ebben az esetben, akkor az már minden bizonnyal létezett az intézményi jótállásnak köszönhetően, amikor a támogatási eszközöket átruházták, melynek tárgyában a 2001. július 17-én megkötött Brüsszeli Kiegyezés végleges megállapodást ért el. |
| --- | --- |

(80)

Ha viszont volt állami támogatás ebben az esetben, akkor az már minden bizonnyal létezett az intézményi jótállásnak köszönhetően, amikor a támogatási eszközöket átruházták, melynek tárgyában a 2001. július 17-én megkötött Brüsszeli Kiegyezés végleges megállapodást ért el.

5.   MEGEGYEZÉS A BDB, ALSÓ-SZÁSZORSZÁG-TARTOMÁNY ÉS A NORDLB KÖZÖTT

| (81) | 2004. október 7-én a Bizottság tájékoztatást kapott egy megegyezésről, amely a panaszos (BdB), Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB között. Noha alapvető jogi álláspontjuk változatlan maradt, a megegyezésben résztvevő felek egyetértettek abban, hogy milyen paramétereket tartanak alkalmasnak egy megfelelő ellenszolgáltatás meghatározása céljából. A felek kérték a Bizottságot, hogy vegye figyelembe határozatakor a megegyezést. |
| --- | --- |

(81)

2004. október 7-én a Bizottság tájékoztatást kapott egy megegyezésről, amely a panaszos (BdB), Alsó-Szászország-tartomány és a NordLB között. Noha alapvető jogi álláspontjuk változatlan maradt, a megegyezésben résztvevő felek egyetértettek abban, hogy milyen paramétereket tartanak alkalmasnak egy megfelelő ellenszolgáltatás meghatározása céljából. A felek kérték a Bizottságot, hogy vegye figyelembe határozatakor a megegyezést.

| (82) | Először is, a felek meghatároztak egy minimálisan teljesítendő ellenszolgáltatást egy hipotetikus NordLB-alaptőke-befektetésre vonatkozóan a tőkeárképzési modell (CAPM) alapján, és ez a kalkuláció 10,3 %-os évi ellentételezést állapított meg az LTS-támogatási eszközök után. A felek a német tőzsde (Deutsche Börse AG) REX10 hozamindexének kockázatmentes kamatát vették alapul, míg a bétatényezők esetében a KPMG 2004. május 26-i beszámolóját, melyre a tartományi bankok adtak megbízást (és nyújtottak be a Bizottsághoz. Konkrétan ez a NordLB-nek 7,15 %-os kockázatmentes alapkamatot hozott az átruházás idején (1991. december 31-én). 0,72-es bétatényezőt alkalmaztak a KPMG-tanulmány alapján. Az egységes piaci kockázati felár 4 % volt az összes tartományi bank esetében. |
| --- | --- |

(82)

Először is, a felek meghatároztak egy minimálisan teljesítendő ellenszolgáltatást egy hipotetikus NordLB-alaptőke-befektetésre vonatkozóan a tőkeárképzési modell (CAPM) alapján, és ez a kalkuláció 10,3 %-os évi ellentételezést állapított meg az LTS-támogatási eszközök után. A felek a német tőzsde (Deutsche Börse AG) REX10 hozamindexének kockázatmentes kamatát vették alapul, míg a bétatényezők esetében a KPMG 2004. május 26-i beszámolóját, melyre a tartományi bankok adtak megbízást (és nyújtottak be a Bizottsághoz. Konkrétan ez a NordLB-nek 7,15 %-os kockázatmentes alapkamatot hozott az átruházás idején (1991. december 31-én). 0,72-es bétatényezőt alkalmaztak a KPMG-tanulmány alapján. Az egységes piaci kockázati felár 4 % volt az összes tartományi bank esetében.

| (83) | A tőke illikvid jellegére való tekintettel egy diszkontált értéket alkalmaztak. A 7,15 %-os kockázatmentes kamatláb viszont a bruttó refinanszírozási költség megállapításának alapjául szolgált. A nettó refinanszírozási költség meghatározása érdekében, a NordLB átlagos adóterhelését az átruházás időpontjában egy 50 %-os átalánykulccsal állapították meg, 3,57 %-os likviditási diszkontot produkálva. |
| --- | --- |

(83)

A tőke illikvid jellegére való tekintettel egy diszkontált értéket alkalmaztak. A 7,15 %-os kockázatmentes kamatláb viszont a bruttó refinanszírozási költség megállapításának alapjául szolgált. A nettó refinanszírozási költség meghatározása érdekében, a NordLB átlagos adóterhelését az átruházás időpontjában egy 50 %-os átalánykulccsal állapították meg, 3,57 %-os likviditási diszkontot produkálva.

| (84) | Végül, 0,3 %-os felárat tettek rá az ellenszolgáltatásra, a szavazati jogok kibocsátásának lehetetlenségére való tekintettel. |
| --- | --- |

(84)

Végül, 0,3 %-os felárat tettek rá az ellenszolgáltatásra, a szavazati jogok kibocsátásának lehetetlenségére való tekintettel.

| (85) | Mindez együttvéve az LTS-támogatási eszközökhöz kapcsolódóan évi 6,76 %-os adózás utáni ellenszolgáltatást eredményezett, azoknak a NordLB versenypiaci tevékenységére felhasználható részére vonatkozóan. Az ellenszolgáltatás annak a hónapnak a végén vált esedékessé, amelyben az eszközöket alaptőkeként elismerték (1993. november 30.). |
| --- | --- |

(85)

Mindez együttvéve az LTS-támogatási eszközökhöz kapcsolódóan évi 6,76 %-os adózás utáni ellenszolgáltatást eredményezett, azoknak a NordLB versenypiaci tevékenységére felhasználható részére vonatkozóan. Az ellenszolgáltatás annak a hónapnak a végén vált esedékessé, amelyben az eszközöket alaptőkeként elismerték (1993. november 30.).

| (86) | A megállapodás nem szólt az LTS-támogatási eszközök másik része utáni ellenszolgáltatásról, amely rész nem állt rendelkezésre a NordLB versenypiaci tevékenységének céljaira (garanciajutalék). |
| --- | --- |

(86)

A megállapodás nem szólt az LTS-támogatási eszközök másik része utáni ellenszolgáltatásról, amely rész nem állt rendelkezésre a NordLB versenypiaci tevékenységének céljaira (garanciajutalék).

IV.   AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE

| (87) | Az első lépés az intézkedés – az EK-Szerződés állami támogatási szabályai alapján történő – értékelésében annak megállapítása, hogy az a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatást képez-e. |
| --- | --- |

(87)

Az első lépés az intézkedés – az EK-Szerződés állami támogatási szabályai alapján történő – értékelésében annak megállapítása, hogy az a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatást képez-e.

1.   ÁLLAMI FORRÁSOK ÉS EGY BIZONYOS VÁLLALKOZÁS ELŐNYBEN RÉSZESÍTÉSE

| (88) | A fentiekben elmondottak szerint Alsó-Szászország a három LTS támogatási eszközeiből birtokolt részesedését sajáttőke-juttatásként átruházta a NordLB-nek. Ha ilyen típusú állami eszközöket – melyek üzelti-kereskedelmi értékkel bírnak – ruháznak át egy vállalkozásnak, akkor az állami források ebben az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében érintettek. |
| --- | --- |

(88)

A fentiekben elmondottak szerint Alsó-Szászország a három LTS támogatási eszközeiből birtokolt részesedését sajáttőke-juttatásként átruházta a NordLB-nek. Ha ilyen típusú állami eszközöket – melyek üzelti-kereskedelmi értékkel bírnak – ruháznak át egy vállalkozásnak, akkor az állami források ebben az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében érintettek.

| (89) | Annak bizonyítására, hogy az állami források átruházása egy köztulajdonban lévő vállalkozásnak előnyben részesíti az utóbbit, és ennél fogva állami támogatást képez az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepcióját használta fel. Ezt az elvet a bíróság több esetben is elfogadta (és fejlesztette). Az értékelésre e koncepció alapján az alábbi (93) pontban kerül sor. |
| --- | --- |

(89)

Annak bizonyítására, hogy az állami források átruházása egy köztulajdonban lévő vállalkozásnak előnyben részesíti az utóbbit, és ennél fogva állami támogatást képez az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepcióját használta fel. Ezt az elvet a bíróság több esetben is elfogadta (és fejlesztette). Az értékelésre e koncepció alapján az alábbi (93) pontban kerül sor.

2.   VERSENYTORZULÁS ÉS KIHATÁSOK A TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI KERESKEDELEMRE

| (90) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzügyi piacok integrációja következtében, a bankügy a Közösségen belül fokozottan érzékennyé vált a verseny torzulásaira. Ez a fejlődés erősödőben van a gazdasági és monetáris unió nyomán, amely lebontja a pénzügyi szolgáltatások versenypiaca útjában még fennálló akadályokat. |
| --- | --- |

(90)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzügyi piacok integrációja következtében, a bankügy a Közösségen belül fokozottan érzékennyé vált a verseny torzulásaira. Ez a fejlődés erősödőben van a gazdasági és monetáris unió nyomán, amely lebontja a pénzügyi szolgáltatások versenypiaca útjában még fennálló akadályokat.

| (91) | A NordLB egy univerzális bank és jelentős szereplője a nemzetközi tőkepiacoknak. A NordLB banki szolgáltatásokat nyújt, versenyben más európai bankokkal Németországon belül és kívül. A NordLB-nek nyújtott támogatás ennél fogva torzítja a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(91)

A NordLB egy univerzális bank és jelentős szereplője a nemzetközi tőkepiacoknak. A NordLB banki szolgáltatásokat nyújt, versenyben más európai bankokkal Németországon belül és kívül. A NordLB-nek nyújtott támogatás ennél fogva torzítja a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (92) | Ugyancsak felidézendő, hogy szoros kapcsolat van egy hitelintézet saját tőkéje és annak banki tevékenységei között. Csak az elegendő elismert saját tőke bázisán működhet egy bank és bővítheti üzleti-vállalkozási tevékenységét. Mivel az állami intézkedés a NordLB-t ilyen saját tőkével látta el fizetőképességi céllal, az közvetlenül befolyásolta a bank üzleti lehetőségeit. |
| --- | --- |

(92)

Ugyancsak felidézendő, hogy szoros kapcsolat van egy hitelintézet saját tőkéje és annak banki tevékenységei között. Csak az elegendő elismert saját tőke bázisán működhet egy bank és bővítheti üzleti-vállalkozási tevékenységét. Mivel az állami intézkedés a NordLB-t ilyen saját tőkével látta el fizetőképességi céllal, az közvetlenül befolyásolta a bank üzleti lehetőségeit.

3.   A PIACGAZDASÁGI ALAPON TEVÉKENY BEFEKTETŐ KONCEPCIÓJA

| (93) | Annak eldöntésére, hogy állami eszközök átadása állami tulajdonú vállalkozásnak ezt a vállalkozást kedvezményezi és ezzel állami támogatást valósít meg az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepciójához folyamodik. Ezt a koncepciót a törvényszék és az elsőfokú bíróság egy sor jogesetben elfogadta és továbbfejlesztette. (12). A koncepció lehetővé teszi, hogy a Bizottság figyelembe vegye az egyes esetek konkrét körülményeit, pl. hogy számoljon egy holding társaság vagy vállalatcsoport bizonyos stratégiáival, vagy hogy megkülönböztesse egy befektető rövid és hosszú lejáratú érdekeltségeit. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepcióját a szóban forgó esetre is alkalmazni fogjuk. |
| --- | --- |

(93)

Annak eldöntésére, hogy állami eszközök átadása állami tulajdonú vállalkozásnak ezt a vállalkozást kedvezményezi és ezzel állami támogatást valósít meg az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepciójához folyamodik. Ezt a koncepciót a törvényszék és az elsőfokú bíróság egy sor jogesetben elfogadta és továbbfejlesztette. (12). A koncepció lehetővé teszi, hogy a Bizottság figyelembe vegye az egyes esetek konkrét körülményeit, pl. hogy számoljon egy holding társaság vagy vállalatcsoport bizonyos stratégiáival, vagy hogy megkülönböztesse egy befektető rövid és hosszú lejáratú érdekeltségeit. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepcióját a szóban forgó esetre is alkalmazni fogjuk.

| (94) | E koncepció értelmében nem értékelhető egy vállalkozás kedvezményezésként, ha tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánbefektető, rendes piacgazdasági körülmények között megtenné, hogy magánvállalkozásnak eszközöket ad át”. (13). Nevezetesen elfogadhatatlannak kell tekinteni egy pénzügyi intézkedést a piacgazdasági alapon tevékeny befektető számára, ha a javasolt ellenszolgáltatási feltételek kevésbé vonzóak, mint a hasonló befektetések után teljesített piaci mértékű ellenszolgáltatás. |
| --- | --- |

(94)

E koncepció értelmében nem értékelhető egy vállalkozás kedvezményezésként, ha tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánbefektető, rendes piacgazdasági körülmények között megtenné, hogy magánvállalkozásnak eszközöket ad át”. (13). Nevezetesen elfogadhatatlannak kell tekinteni egy pénzügyi intézkedést a piacgazdasági alapon tevékeny befektető számára, ha a javasolt ellenszolgáltatási feltételek kevésbé vonzóak, mint a hasonló befektetések után teljesített piaci mértékű ellenszolgáltatás.

| (95) | A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciója fényében a fő kérdés ennél fogva az, hogy egy ilyen befektető ellátta volna-e a NordLB-t olyan tőkével, amely az LTS-eszközök konkrét jellemzőivel rendelkezik, ugyanolyan feltételekkel, különös tekintettel a befektetés valószínű megtérülésére. Ezt a kérdést az alábbiakban fogjuk megvizsgálni. |
| --- | --- |

(95)

A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciója fényében a fő kérdés ennél fogva az, hogy egy ilyen befektető ellátta volna-e a NordLB-t olyan tőkével, amely az LTS-eszközök konkrét jellemzőivel rendelkezik, ugyanolyan feltételekkel, különös tekintettel a befektetés valószínű megtérülésére. Ezt a kérdést az alábbiakban fogjuk megvizsgálni.

b)   AZ EK-SZERZŐDÉS 295. CIKKE

| (96) | Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdonjogi rendszer a különböző tagállamokban érintetlen marad. Ez ugyanakkor nem indokol meg semmilyen a Szerződés versenyrendelkezéseivel ellentétes kezelési módot. |
| --- | --- |

(96)

Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdonjogi rendszer a különböző tagállamokban érintetlen marad. Ez ugyanakkor nem indokol meg semmilyen a Szerződés versenyrendelkezéseivel ellentétes kezelési módot.

| (97) | Németország előadta, hogy az LTS-eszközök célhoz kötöttsége miatt ez a forrás jövedelmező módon nem használható fel, csak hasonló állami intézmény tőkejuttatásaként. Ennél fogva az átruházás az eszközök üzleti értelemben legcélszerűbb felhasználását jelentette. Ezért az átruházás ellentételezése, vagyis minden kiegészítő hozam, amely az LTS-eszközökből származott, elegendő kellett, hogy legyen ahhoz, hogy az átruházást – tekintettel „a piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciójára”, megindokolja és igazolja. |
| --- | --- |

(97)

Németország előadta, hogy az LTS-eszközök célhoz kötöttsége miatt ez a forrás jövedelmező módon nem használható fel, csak hasonló állami intézmény tőkejuttatásaként. Ennél fogva az átruházás az eszközök üzleti értelemben legcélszerűbb felhasználását jelentette. Ezért az átruházás ellentételezése, vagyis minden kiegészítő hozam, amely az LTS-eszközökből származott, elegendő kellett, hogy legyen ahhoz, hogy az átruházást – tekintettel „a piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciójára”, megindokolja és igazolja.

| (98) | Ez az érvelés nem fogadható el. Az lehetséges, hogy a három LTS átruházása a NordLB-nek, ami később lehetővé tette, hogy a NordLB az LTS-ek egy részét versenypiaci tevékenységére használja fel, üzleti értelemben a legcélszerűbb megoldás volt. Viszont amint közpénzt és más eszközöket üzleti, versenypiaci célokra használnak fel, a normál piaci mértékeket kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy az állam, mihelyt úgy dönt, hogy bizonyos eszközöket üzletileg (is) hasznosít a közcélok érdekében, olyan ellenszolgáltatást kell kikötnie, amely összhangban van a normál piaci feltételekkel. |
| --- | --- |

(98)

Ez az érvelés nem fogadható el. Az lehetséges, hogy a három LTS átruházása a NordLB-nek, ami később lehetővé tette, hogy a NordLB az LTS-ek egy részét versenypiaci tevékenységére használja fel, üzleti értelemben a legcélszerűbb megoldás volt. Viszont amint közpénzt és más eszközöket üzleti, versenypiaci célokra használnak fel, a normál piaci mértékeket kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy az állam, mihelyt úgy dönt, hogy bizonyos eszközöket üzletileg (is) hasznosít a közcélok érdekében, olyan ellenszolgáltatást kell kikötnie, amely összhangban van a normál piaci feltételekkel.

(b)   NINCS VÁLTOZÁS A TULAJDONJOGI STRUKTÚRÁBAN

| (99) | A rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának garanciája az lett volna, ha a tartomány részesedését, melyet a NordLB-ben birtokolt, megfelelően megemelik, amennyiben a bank általános rentabilitása megfelel a normál hozamoknak, melyeket a piacgazdasági alapon tevékeny befektető befektetése után elvár. Alsó-Szászország-tartomány mindazonáltal nem ezt az eljárást választotta. |
| --- | --- |

(99)

A rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának garanciája az lett volna, ha a tartomány részesedését, melyet a NordLB-ben birtokolt, megfelelően megemelik, amennyiben a bank általános rentabilitása megfelel a normál hozamoknak, melyeket a piacgazdasági alapon tevékeny befektető befektetése után elvár. Alsó-Szászország-tartomány mindazonáltal nem ezt az eljárást választotta.

| (100) | Németország a tartományi részesedés (a NordLB-ben) megemelésének elmaradását annak tulajdonította, hogy – az eszközátadás időpontjában – az NSGV vállalta, hogy a NordLB-ben fennálló részesedésével arányos tőkejuttatást hajt végre, ami azután meg is történt az LBS 450 millió DEM összegű speciális céltartalékának felállításával és az 550 millió DEM összegű csendestársi tőkejuttatás megvalósításával. Ezenkívül Németország szerint az Alitalia ügyében (14) a bíróság megállapította, hogy az állami forrásokból történő tőkejuttatás minden esetben kielégíti a magánbefektetői eljárás koncepcióját, ha egy másik befektető végrehajtaná a befektetést, és ilyen esetben nem lehet állami támogatásról beszélni. |
| --- | --- |

(100)

Németország a tartományi részesedés (a NordLB-ben) megemelésének elmaradását annak tulajdonította, hogy – az eszközátadás időpontjában – az NSGV vállalta, hogy a NordLB-ben fennálló részesedésével arányos tőkejuttatást hajt végre, ami azután meg is történt az LBS 450 millió DEM összegű speciális céltartalékának felállításával és az 550 millió DEM összegű csendestársi tőkejuttatás megvalósításával. Ezenkívül Németország szerint az Alitalia ügyében (14) a bíróság megállapította, hogy az állami forrásokból történő tőkejuttatás minden esetben kielégíti a magánbefektetői eljárás koncepcióját, ha egy másik befektető végrehajtaná a befektetést, és ilyen esetben nem lehet állami támogatásról beszélni.

| (101) | A Bíróság Alitalia-ítéletével kapcsolatban, rá kell mutatni, hogy az ítélet magánfelek által végrehajtott befektetésekre vonatkozik. Mindazonáltal, az NSGV egy közjogi személy, amely nem minősíthető magánbefektetőnek. Ezenkívül, az NSGV tőkejuttatásai nem vethetők össze az LTS-eszközök átruházásával, sem időzítésükben, sem tartalmukban. |
| --- | --- |

(101)

A Bíróság Alitalia-ítéletével kapcsolatban, rá kell mutatni, hogy az ítélet magánfelek által végrehajtott befektetésekre vonatkozik. Mindazonáltal, az NSGV egy közjogi személy, amely nem minősíthető magánbefektetőnek. Ezenkívül, az NSGV tőkejuttatásai nem vethetők össze az LTS-eszközök átruházásával, sem időzítésükben, sem tartalmukban.

| (102) | Mivel az LTS-eszközöket a NordLB-nek 1991. december 31-i hatállyal adták át, az LBS kiválása a NordLB-ből csak 1994. július 1-jétől lépett hatályba, és az LBS 550 millió DEM összegű speciális céltartaléka és ezzel az időponttal jött létre. A Bizottság véleménye szerint, ez a különbség a tranzakciók között már jelzi, hogy azok nem azonos feltételek között zajlódtak le. |
| --- | --- |

(102)

Mivel az LTS-eszközöket a NordLB-nek 1991. december 31-i hatállyal adták át, az LBS kiválása a NordLB-ből csak 1994. július 1-jétől lépett hatályba, és az LBS 550 millió DEM összegű speciális céltartaléka és ezzel az időponttal jött létre. A Bizottság véleménye szerint, ez a különbség a tranzakciók között már jelzi, hogy azok nem azonos feltételek között zajlódtak le.

| (103) | Ehhez járul még, hogy a szóban forgó befektetések különböző formát öltöttek, legalább is a csendes társulás esetében. Abban az időben, minden csendestársi tőkejuttatás „alacsonyabb 1. osztályú tőkét” képezett, vagyis kiegészítő tőkét, amely nem használható fel ugyanolyan mértékben, mint a (törzstőke) részvénytőke, a fizetőképességi előírások teljesítéséhez. Ugyanígy, ellentétben az alaptőke-befektetőkkel, a csendestárs nem részesedik a vállalat értéknövekedéséből, hanem ellenszolgáltatásként teljes egészében közvetlen kifizetések alkotják, melyek rendszerint alacsonyabb összegűek, mint az alaptőke-befektetések esetében. |
| --- | --- |

(103)

Ehhez járul még, hogy a szóban forgó befektetések különböző formát öltöttek, legalább is a csendes társulás esetében. Abban az időben, minden csendestársi tőkejuttatás „alacsonyabb 1. osztályú tőkét” képezett, vagyis kiegészítő tőkét, amely nem használható fel ugyanolyan mértékben, mint a (törzstőke) részvénytőke, a fizetőképességi előírások teljesítéséhez. Ugyanígy, ellentétben az alaptőke-befektetőkkel, a csendestárs nem részesedik a vállalat értéknövekedéséből, hanem ellenszolgáltatásként teljes egészében közvetlen kifizetések alkotják, melyek rendszerint alacsonyabb összegűek, mint az alaptőke-befektetések esetében.

| (104) | Még ha fel is tételezi valaki, hogy magasabb ellentételezést kellett volna fizetni az 550 millió DEM összegű (likvid) csendestársi tőkejuttatás fejében, mint az (illikvid) LTS-támogatási eszközök fejében, a tartomány és az NSGV tőkeátruházásai nem mérhetők össze, tekintettel az ellenszolgáltatások eltéréseire. Minden évben 7,5 %-ot (adózás előtt) fizetnek az LBS speciális céltartaléka után, míg – a Szövetségi Kormány szerint – a csendestársi tőkejuttatás 9,11 % körül kamatozik (adózás előtt) a befektető javára. Ezzel szemben az LTS-eszközök kamathozadéka 0,5 % adózás után (kb. 1,2 % adózás előtt). Tehát az LTS-eszközök utáni ellenszolgáltatás jóval alacsonyabb, mint az, amit az NSGV intézkedései nyomán térítenek. |
| --- | --- |

(104)

Még ha fel is tételezi valaki, hogy magasabb ellentételezést kellett volna fizetni az 550 millió DEM összegű (likvid) csendestársi tőkejuttatás fejében, mint az (illikvid) LTS-támogatási eszközök fejében, a tartomány és az NSGV tőkeátruházásai nem mérhetők össze, tekintettel az ellenszolgáltatások eltéréseire. Minden évben 7,5 %-ot (adózás előtt) fizetnek az LBS speciális céltartaléka után, míg – a Szövetségi Kormány szerint – a csendestársi tőkejuttatás 9,11 % körül kamatozik (adózás előtt) a befektető javára. Ezzel szemben az LTS-eszközök kamathozadéka 0,5 % adózás után (kb. 1,2 % adózás előtt). Tehát az LTS-eszközök utáni ellenszolgáltatás jóval alacsonyabb, mint az, amit az NSGV intézkedései nyomán térítenek.

| (105) | Tekintve, hogy a tartomány és az NSGV által végrehajtott tranzakciók között ilyen jelentős különbségek vannak, az a kérdés végül is nyitva maradhat, hogy amikor az LTS-eszközöket átruházták a NordLB-nek, az NSGV ténylegesen kötelezve volt-e a NordLB-be juttatni olyan nagyságú tőkét, amely megfelel az ő részesedésének, vagy pedig ezt a kötelezettséget csak később állapították meg. |
| --- | --- |

(105)

Tekintve, hogy a tartomány és az NSGV által végrehajtott tranzakciók között ilyen jelentős különbségek vannak, az a kérdés végül is nyitva maradhat, hogy amikor az LTS-eszközöket átruházták a NordLB-nek, az NSGV ténylegesen kötelezve volt-e a NordLB-be juttatni olyan nagyságú tőkét, amely megfelel az ő részesedésének, vagy pedig ezt a kötelezettséget csak később állapították meg.

| (106) | Ennél fogva azt a következtetést lehet levonni, hogy nem volt arányos, összemérhető tőkeinjekció, melyet egy magánbefektető végrehajtott volna, és így az Alitalia-eset alapjául szolgáló feltételek itt nem teljesülnek. A befektetést egy másik közületi részvénytulajdonos: az NSGV hajtotta végre, és a tőkejuttatás/bevonás feltételei nem összehasonlíthatók, mivel nincs közöttük időbeli összefüggés és a juttatás feltételei is különbözőek. |
| --- | --- |

(106)

Ennél fogva azt a következtetést lehet levonni, hogy nem volt arányos, összemérhető tőkeinjekció, melyet egy magánbefektető végrehajtott volna, és így az Alitalia-eset alapjául szolgáló feltételek itt nem teljesülnek. A befektetést egy másik közületi részvénytulajdonos: az NSGV hajtotta végre, és a tőkejuttatás/bevonás feltételei nem összehasonlíthatók, mivel nincs közöttük időbeli összefüggés és a juttatás feltételei is különbözőek.

(c)   TULAJDONOSI HATÁS

| (107) | Németország azt a nézetet képviseli, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető számításba vette volna saját részesedésének értéknövekedését a NordLB-ben. A tőkejuttatás időpontjában Alsó-Szászország-tartomány 60 %-os részesedéssel rendelkezett a NordLB-ben, melynek értéke a tőkeátruházás következtében megnövekedett. Ezenkívül, a tartomány biztosította, hogy az NSGV is tegyen be a részesedésével arányos tőkét, nehogy utóbbi olyan értéknövekedésből részesüljön, amelyet kizárólag a tartomány idézett elő. |
| --- | --- |

(107)

Németország azt a nézetet képviseli, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető számításba vette volna saját részesedésének értéknövekedését a NordLB-ben. A tőkejuttatás időpontjában Alsó-Szászország-tartomány 60 %-os részesedéssel rendelkezett a NordLB-ben, melynek értéke a tőkeátruházás következtében megnövekedett. Ezenkívül, a tartomány biztosította, hogy az NSGV is tegyen be a részesedésével arányos tőkét, nehogy utóbbi olyan értéknövekedésből részesüljön, amelyet kizárólag a tartomány idézett elő.

| (108) | A (102) pontban és azt követően kifejtett okokból nincs jelentősége annak, hogy a tartomány rendelkezik részvényekkel a NordLB-ben, és az NSGV tőkejuttatása nem tekinthető összehasonlítható befektetésnek. A juttatás útján az NSGV részesült az értéknövekedésből, anélkül hogy megfelelően hozzájárult volna ahhoz. Nincs olyan piacgazdasági befektető, aki – közös tulajdonosként – viselné a teljes költségét egy befektetésnek, ha azután annak nyereségét csak részben realizálhatja. A Bíróság konkrétan megerősítette ezt a véleményt a WestLB-ítéletben. (15). |
| --- | --- |

(108)

A (102) pontban és azt követően kifejtett okokból nincs jelentősége annak, hogy a tartomány rendelkezik részvényekkel a NordLB-ben, és az NSGV tőkejuttatása nem tekinthető összehasonlítható befektetésnek. A juttatás útján az NSGV részesült az értéknövekedésből, anélkül hogy megfelelően hozzájárult volna ahhoz. Nincs olyan piacgazdasági befektető, aki – közös tulajdonosként – viselné a teljes költségét egy befektetésnek, ha azután annak nyereségét csak részben realizálhatja. A Bíróság konkrétan megerősítette ezt a véleményt a WestLB-ítéletben. (15).

(d)   AZ ELLENSZOLGÁLTATÁS KISZÁMÍTÁSÁRA SZOLGÁLÓ TŐKEALAP

| (109) | Németország előadta, hogy az elismert eredeti saját eszközöknek csak az a része, amelyet a NordLB felhasználhat versenypiaci tevékenységének elősegítésére, rendelkezik gazdasági értékkel a bank számára, tehát a tartomány is csak e rész után követelhet ellenszolgáltatást. A BdB azt állítja, hogy az 1 754,4 millió DEM teljes összege vállalkozói tőkét képez, és ezért az ellenszolgáltatást erre vonatkozóan kell megállapítani. |
| --- | --- |

(109)

Németország előadta, hogy az elismert eredeti saját eszközöknek csak az a része, amelyet a NordLB felhasználhat versenypiaci tevékenységének elősegítésére, rendelkezik gazdasági értékkel a bank számára, tehát a tartomány is csak e rész után követelhet ellenszolgáltatást. A BdB azt állítja, hogy az 1 754,4 millió DEM teljes összege vállalkozói tőkét képez, és ezért az ellenszolgáltatást erre vonatkozóan kell megállapítani.

| (110) | Elvileg az ellenszolgáltatást az átruházott tőke teljes értéke után meg kell fizetni. Ezt a felfogást alkalmazta a 2000/392/EK határozat és ezt fenntartotta az elsőfokú bíróság is. Ugyanakkor az ellenszolgáltatás mértéke eltérő lehet az átruházott eszközök különböző részei után. |
| --- | --- |

(110)

Elvileg az ellenszolgáltatást az átruházott tőke teljes értéke után meg kell fizetni. Ezt a felfogást alkalmazta a 2000/392/EK határozat és ezt fenntartotta az elsőfokú bíróság is. Ugyanakkor az ellenszolgáltatás mértéke eltérő lehet az átruházott eszközök különböző részei után.

| (111) | A megfelelő mértékű ellenszolgáltatás meghatározásához különbséget kell tenni az LTS-eszközök különböző részei között a NordLB-nél történő felhasználásuk függvényében. |
| --- | --- |

(111)

A megfelelő mértékű ellenszolgáltatás meghatározásához különbséget kell tenni az LTS-eszközök különböző részei között a NordLB-nél történő felhasználásuk függvényében.

| (112) | Az eszközök értékét minden évben meghatározzák. 1991 végén az érték 1,7544 milliárd DEM volt. Viszont a NordLB mérlegébe saját tőkeként csak 1,5 milliárd DEM összeget vezettek be. A különbözetet a fenti összeg és az LTS-eszközök értéke között az átruházási megállapodásból eredő kötelezettségekre képzett tartalékként könyvelték el. Ilyen tartalékokat rövidesen esedékessé váló fizetési kötelezettségek fedezésére állítanak fel, és ezek nem képezik részét a saját tőkének. Következésképp általában nem is javítják egy cég hitelminősítését. Alsó-Szászország-tartomány az olyam kamatfizetések és törlesztések kivonására is jogosult, amelyek visszafolynak a támogatási eszközökbe, amennyiben az eszközök értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM összeget. Mivel a NordLB ennél fogva nem használhatja fel ezt a többletösszeget sem üzleti tevékenységének bővítésére, sem fizetési kötelezettségeinek fedezésére, a Bizottság arra következtet, hogy egy befektető a támogatási eszközök itt érintett része után nem követelhet ellenszolgáltatást. |
| --- | --- |

(112)

Az eszközök értékét minden évben meghatározzák. 1991 végén az érték 1,7544 milliárd DEM volt. Viszont a NordLB mérlegébe saját tőkeként csak 1,5 milliárd DEM összeget vezettek be. A különbözetet a fenti összeg és az LTS-eszközök értéke között az átruházási megállapodásból eredő kötelezettségekre képzett tartalékként könyvelték el. Ilyen tartalékokat rövidesen esedékessé váló fizetési kötelezettségek fedezésére állítanak fel, és ezek nem képezik részét a saját tőkének. Következésképp általában nem is javítják egy cég hitelminősítését. Alsó-Szászország-tartomány az olyam kamatfizetések és törlesztések kivonására is jogosult, amelyek visszafolynak a támogatási eszközökbe, amennyiben az eszközök értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM összeget. Mivel a NordLB ennél fogva nem használhatja fel ezt a többletösszeget sem üzleti tevékenységének bővítésére, sem fizetési kötelezettségeinek fedezésére, a Bizottság arra következtet, hogy egy befektető a támogatási eszközök itt érintett része után nem követelhet ellenszolgáltatást.

| (113) | Az átruházás időpontjától az 1,5 milliárd DEM összeg a NordLB mérlegében saját tőkeként szerepelt. Az LTS-eszközöket még sem lehetett teljes egészében saját tőkeként felhasználni, amíg a BAKred (Hitelügyi Szövetségi Hivatal) el nem ismerte, mint ilyet. Amíg a BAKred ideiglenesen el nem ismerte – 1993. július 26-án – saját tőkeként ezt az összeget, a támogatási eszközök felhasználását a BAKred csak annyiban látta megengedhetőnek, amennyiben arra szükség volt a fizetőképességi szabályok betartásához abban az időben. Az 1,5 milliárd DEM teljes összegét csak azt követően lehetett felhasználni, hogy 1993. július 26-án ideiglenes elismerésben részesült. Ennek ellenére, ezt az 1,5 milliárd DEM összegből csak körülbelül 1,4 milliárd márkát – a pontos összeg évente változik – használhat fel a NordLB versenypiaci tevékenységéhez, mivel a többire szükség van a támogatási tevékenység folytatásához. A tartománynak fizetendő ellentételezés meghatározásának alapja ennél fogva 1992-re és 1993. augusztus végéig csak a ténylegesen felhasznált tőke, 1993. augusztus után pedig a felhasználásra lekötött tőke, vagyis körülbelül 1,4 milliárd DEM/év lehet. |
| --- | --- |

(113)

Az átruházás időpontjától az 1,5 milliárd DEM összeg a NordLB mérlegében saját tőkeként szerepelt. Az LTS-eszközöket még sem lehetett teljes egészében saját tőkeként felhasználni, amíg a BAKred (Hitelügyi Szövetségi Hivatal) el nem ismerte, mint ilyet. Amíg a BAKred ideiglenesen el nem ismerte – 1993. július 26-án – saját tőkeként ezt az összeget, a támogatási eszközök felhasználását a BAKred csak annyiban látta megengedhetőnek, amennyiben arra szükség volt a fizetőképességi szabályok betartásához abban az időben. Az 1,5 milliárd DEM teljes összegét csak azt követően lehetett felhasználni, hogy 1993. július 26-án ideiglenes elismerésben részesült. Ennek ellenére, ezt az 1,5 milliárd DEM összegből csak körülbelül 1,4 milliárd márkát – a pontos összeg évente változik – használhat fel a NordLB versenypiaci tevékenységéhez, mivel a többire szükség van a támogatási tevékenység folytatásához. A tartománynak fizetendő ellentételezés meghatározásának alapja ennél fogva 1992-re és 1993. augusztus végéig csak a ténylegesen felhasznált tőke, 1993. augusztus után pedig a felhasználásra lekötött tőke, vagyis körülbelül 1,4 milliárd DEM/év lehet.

| (114) | Noha a fennmaradó sajáteszköz-kontingens (körülbelül 100 millió DEM évente, 1993. augusztustól), korábban ennél nagyobb összeg) nem használható fel a versenypiaci tevékenység bővítésére, hasznára vannak a NordLB-nek, mivel a saját eszközök állománya – ahogyan a mérlegben megjelenik – egy jelzés a bank hitelezőinek a működés megbízhatóságát illetően, és így befolyásolja azokat a feltételeket, amelyekkel a bank külső forrásokhoz juthat. A hitelezők és a hitelminősítő ügynökségek a bank átfogó gazdasági és pénzügyi helyzetét nézik. Mivel a mintegy 100 millió DEM évenkénti összege nem használható fel az üzleti tevékenység bővítésére, de javítja a bank képét a hitelezők szemében, gazdasági funkciója összemérhető legalább is egy garancia vagy jótállás gazdasági funkciójával. |
| --- | --- |

(114)

Noha a fennmaradó sajáteszköz-kontingens (körülbelül 100 millió DEM évente, 1993. augusztustól), korábban ennél nagyobb összeg) nem használható fel a versenypiaci tevékenység bővítésére, hasznára vannak a NordLB-nek, mivel a saját eszközök állománya – ahogyan a mérlegben megjelenik – egy jelzés a bank hitelezőinek a működés megbízhatóságát illetően, és így befolyásolja azokat a feltételeket, amelyekkel a bank külső forrásokhoz juthat. A hitelezők és a hitelminősítő ügynökségek a bank átfogó gazdasági és pénzügyi helyzetét nézik. Mivel a mintegy 100 millió DEM évenkénti összege nem használható fel az üzleti tevékenység bővítésére, de javítja a bank képét a hitelezők szemében, gazdasági funkciója összemérhető legalább is egy garancia vagy jótállás gazdasági funkciójával.

| (115) | Mivel így az évi mintegy 100 millió DEM összege gazdasági hasznot is jelent a NordLB-nek, egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető erre is ellenszolgáltatást kért volna. Ennek az ellenszolgáltatásnak a mértéke bizonyára kisebb lesz, mint a NordLB számára nagyobb hasznot jelentő 1,4 milliárd DEM után igényelt ellenszolgáltatás, mivel a fizetőképességi szabályok alapján az 1,4 milliárd DEM mint saját tőke az üzleti-vállalkozási tevékenység bővítésére is felhasználható. |
| --- | --- |

(115)

Mivel így az évi mintegy 100 millió DEM összege gazdasági hasznot is jelent a NordLB-nek, egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető erre is ellenszolgáltatást kért volna. Ennek az ellenszolgáltatásnak a mértéke bizonyára kisebb lesz, mint a NordLB számára nagyobb hasznot jelentő 1,4 milliárd DEM után igényelt ellenszolgáltatás, mivel a fizetőképességi szabályok alapján az 1,4 milliárd DEM mint saját tőke az üzleti-vállalkozási tevékenység bővítésére is felhasználható.

| (116) | Végül az Alsó-Szászország-tartomány, a NordLB és a BdB közötti megállapodás kifejti, hogy az ellenszolgáltatás az átruházott eszközök után csak annak a hónapnak a végétől teljesítendő, amikor azokat véglegesen alaptőkeként elismerték a BAKred részéről (vagyis 1993. november 30-án). Mindazonáltal a Bizottság nem tud egyetérteni ezzel a nyilatkozattal. Az átruházott eszközök átruházásuk időpontjától – 1991. december 31-től – a NordLB rendelkezésére álltak, legalább is amennyiben a BAKred megengedte, nem tiltotta meg azok felhasználását, és a NordLB ténylegesen fel is használta az eszközök egy tekintélyes részét, mielőtt a végleges elismerés meg nem történt a BAKred részéről. |
| --- | --- |

(116)

Végül az Alsó-Szászország-tartomány, a NordLB és a BdB közötti megállapodás kifejti, hogy az ellenszolgáltatás az átruházott eszközök után csak annak a hónapnak a végétől teljesítendő, amikor azokat véglegesen alaptőkeként elismerték a BAKred részéről (vagyis 1993. november 30-án). Mindazonáltal a Bizottság nem tud egyetérteni ezzel a nyilatkozattal. Az átruházott eszközök átruházásuk időpontjától – 1991. december 31-től – a NordLB rendelkezésére álltak, legalább is amennyiben a BAKred megengedte, nem tiltotta meg azok felhasználását, és a NordLB ténylegesen fel is használta az eszközök egy tekintélyes részét, mielőtt a végleges elismerés meg nem történt a BAKred részéről.

(e)   A TŐKE UTÁNI MEGFELELŐ MÉRTÉKŰ ELLENSZOLGÁLTATÁS

| (117) | Eltérő gazdasági minőséget képviselő befektetések eltérő megtérüléseket vonnak maguk után. Egy befektetés elfogadhatóságát vizsgálva, egy normál piaci feltételek között aktív befektető szemszögéből, fontos tehát a szóban forgó pénzügyi lépés speciális gazdasági karakterének figyelembe vétele és az átadott tőke értékének – a NordLB szempontjából történő – megállapítása. |
| --- | --- |

(117)

Eltérő gazdasági minőséget képviselő befektetések eltérő megtérüléseket vonnak maguk után. Egy befektetés elfogadhatóságát vizsgálva, egy normál piaci feltételek között aktív befektető szemszögéből, fontos tehát a szóban forgó pénzügyi lépés speciális gazdasági karakterének figyelembe vétele és az átadott tőke értékének – a NordLB szempontjából történő – megállapítása.

(i)   Összehasonlítás más tőkekonstrukciókkal

| (118) | Németország megítélése szerint a részvénytőke utáni ellenszolgáltatás nem megfelelő mérce a korrekt ellenszolgáltatás kiszámításához az LTS-eszközök esetében. Annak elismerése mellett, hogy – felügyeleti megközelítésben – a részvénytőke alaptőkének számít, rámutatnak, hogy a bank tőkéjének nem minden alaptőkének minősülő része tekinthető ugyanakkor részvénytőkének is. Nevezetesen a részvénytőke, amely teljes egészében a bank rendelkezésre áll, befektethető, teljesen más minőséget képvisel, mint az átruházott LTS-eszközök, melyek folyamatosan a tartomány rendelkezésére állnak a speciális támogatási tevékenység végzéséhez, és ennél fogva nem profitképes eszközök a NordLB számára. |
| --- | --- |

(118)

Németország megítélése szerint a részvénytőke utáni ellenszolgáltatás nem megfelelő mérce a korrekt ellenszolgáltatás kiszámításához az LTS-eszközök esetében. Annak elismerése mellett, hogy – felügyeleti megközelítésben – a részvénytőke alaptőkének számít, rámutatnak, hogy a bank tőkéjének nem minden alaptőkének minősülő része tekinthető ugyanakkor részvénytőkének is. Nevezetesen a részvénytőke, amely teljes egészében a bank rendelkezésre áll, befektethető, teljesen más minőséget képvisel, mint az átruházott LTS-eszközök, melyek folyamatosan a tartomány rendelkezésére állnak a speciális támogatási tevékenység végzéséhez, és ennél fogva nem profitképes eszközök a NordLB számára.

| (119) | Átruházásuk időpontjában az LTS-eszközök mint tőke legközelebb a nyereségrészesedési jogosítványokhoz álltak. Abban az időben a NordLB és Alsó-Szászország-tartomány a támogatási eszközök utáni ellenszolgáltatást a nyereségrészesedési jogosítványok után járó ellenszolgáltatással vetették egybe. A nyereségrészesedési tőke kiegészítő tőke, amely – elvben – csak az alaptőke mértékében vehető számításba. 1991. december 31-én a NordLB állítólag 2,043 milliárd DEM alaptőkével rendelkezett, továbbá 543 millió DEM kiegészítő tőkével. A sajáttőke-szükségletet ennél fogva nyereségrészesedési jogosítványok 1,5 milliárd DEM összegben történő kibocsátásával lehetett volna fedezni, az alaptőkeként elismertetett támogatási célú eszközök helyett. |
| --- | --- |

(119)

Átruházásuk időpontjában az LTS-eszközök mint tőke legközelebb a nyereségrészesedési jogosítványokhoz álltak. Abban az időben a NordLB és Alsó-Szászország-tartomány a támogatási eszközök utáni ellenszolgáltatást a nyereségrészesedési jogosítványok után járó ellenszolgáltatással vetették egybe. A nyereségrészesedési tőke kiegészítő tőke, amely – elvben – csak az alaptőke mértékében vehető számításba. 1991. december 31-én a NordLB állítólag 2,043 milliárd DEM alaptőkével rendelkezett, továbbá 543 millió DEM kiegészítő tőkével. A sajáttőke-szükségletet ennél fogva nyereségrészesedési jogosítványok 1,5 milliárd DEM összegben történő kibocsátásával lehetett volna fedezni, az alaptőkeként elismertetett támogatási célú eszközök helyett.

| (120) | Állásfoglalásukban Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják azt az állítást is, miszerint a tartományi bankoknak történő eszközátadást – mint a NordLB esetében is – alaptőke-juttatáshoz lehetne hasonlítani. Ezzel szemben úgy érvelnek, hogy az átruházások a csendestársi tőkejuttatásokhoz vagy az ún. „perpetuals” („végtelen” futamidejű papírok) konstrukcióhoz állnak közel. A csendestársi tőkejuttatásokat és a „perpetuals”-t 1991 óta alaptőkeként ismerték el Németországban. Ezenkívül egy befektetés ellenszolgáltatása nem attól függött, hogy azt a bankfelügyeleti hatóságok miként sorolták be, hanem annak kockázati profiljától. Mivel az LTS-eszközök alacsonyabb minősítésűek voltak, a kockázati karakter szempontjából több azonosságot mutattak a csendestársi tőkejuttatásokkal vagy a „perpetuals”-szel, mint a részvénytőke-befektetésekkel. |
| --- | --- |

(120)

Állásfoglalásukban Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják azt az állítást is, miszerint a tartományi bankoknak történő eszközátadást – mint a NordLB esetében is – alaptőke-juttatáshoz lehetne hasonlítani. Ezzel szemben úgy érvelnek, hogy az átruházások a csendestársi tőkejuttatásokhoz vagy az ún. „perpetuals” („végtelen” futamidejű papírok) konstrukcióhoz állnak közel. A csendestársi tőkejuttatásokat és a „perpetuals”-t 1991 óta alaptőkeként ismerték el Németországban. Ezenkívül egy befektetés ellenszolgáltatása nem attól függött, hogy azt a bankfelügyeleti hatóságok miként sorolták be, hanem annak kockázati profiljától. Mivel az LTS-eszközök alacsonyabb minősítésűek voltak, a kockázati karakter szempontjából több azonosságot mutattak a csendestársi tőkejuttatásokkal vagy a „perpetuals”-szel, mint a részvénytőke-befektetésekkel.

| (121) | A Bizottság osztja a BdB véleményét, miszerint az LTS-eszközök átruházása, melyet a BAKred alaptőke-juttatásként ismert el, egy részvénytőke-befektetéshez áll a legközelebb. |
| --- | --- |

(121)

A Bizottság osztja a BdB véleményét, miszerint az LTS-eszközök átruházása, melyet a BAKred alaptőke-juttatásként ismert el, egy részvénytőke-befektetéshez áll a legközelebb.

| (122) | Ezzel összefüggésben elsősorban azt kell hangsúlyozni, hogy az innovatív sajáttőke-konstrukciók viszonylag széles köre, amely most több országban is a hitelintézetek rendelkezésére áll, 1991-ben, amikor az LTS átruházásáról (a NordLB-nek) döntöttek, és 1993-ban, amikor a NordLB-nek teljesítenie kellett a szigorúbb tőkövetelményeket, Németországban még nem létezett. Egyes konstrukciókat az az óta eltelt időben fejlesztettek ki, mások már léteztek, de Németországban nem fogadták el őket. Gyakorlatilag a fő konstrukciók, melyek abban az időben rendelkezésre álltak és használatban voltak, a nyereségrészesedési jogosítványok és az alárendelt kölcsönök (mindkettő tisztán kiegészítő tőke, utóbbit 1993 óta ismerik el). |
| --- | --- |

(122)

Ezzel összefüggésben elsősorban azt kell hangsúlyozni, hogy az innovatív sajáttőke-konstrukciók viszonylag széles köre, amely most több országban is a hitelintézetek rendelkezésére áll, 1991-ben, amikor az LTS átruházásáról (a NordLB-nek) döntöttek, és 1993-ban, amikor a NordLB-nek teljesítenie kellett a szigorúbb tőkövetelményeket, Németországban még nem létezett. Egyes konstrukciókat az az óta eltelt időben fejlesztettek ki, mások már léteztek, de Németországban nem fogadták el őket. Gyakorlatilag a fő konstrukciók, melyek abban az időben rendelkezésre álltak és használatban voltak, a nyereségrészesedési jogosítványok és az alárendelt kölcsönök (mindkettő tisztán kiegészítő tőke, utóbbit 1993 óta ismerik el).

| (123) | Ennél fogva az LTS-tőkét nem lehet egy sorba állítani olyan innovatív konstrukciókkal, melyek többségét csak az az óta eltelt időben fejlesztették ki, néhányuk pedig csak más országokban állt rendelkezésre. Maga Németország is elutasítja (közvetve) az ilyen összehasonlítást, amikor azt állítja, hogy a Bizottságnak az esetet a határozat meghozatalának időpontjában – 1991 végén – fennálló tényleges helyzet alapján kell megvizsgálnia. |
| --- | --- |

(123)

Ennél fogva az LTS-tőkét nem lehet egy sorba állítani olyan innovatív konstrukciókkal, melyek többségét csak az az óta eltelt időben fejlesztették ki, néhányuk pedig csak más országokban állt rendelkezésre. Maga Németország is elutasítja (közvetve) az ilyen összehasonlítást, amikor azt állítja, hogy a Bizottságnak az esetet a határozat meghozatalának időpontjában – 1991 végén – fennálló tényleges helyzet alapján kell megvizsgálnia.

| (124) | Ami a „perpetual” elsőbbségi részvényeket és a nyereségrészesedési jogosítványokat (élvezeti részvények) illeti, több specifikus szempontot kell hangsúlyozni. A „perpetual” elsőbbségi részvények egyes országokban alaptőkének számítanak, de Németországban még mindig nem ismerik el őket. A nyereségrészesedési jogosítványok csak kiegészítő saját eszközt képezhetnek, míg az LTS-tőke alaptőkének minősül. Utóbbi ennél fogva nagyobb hasznosságot képvisel a NordLB szemszögéből, mivel felhasználható további saját eszközök megszerzésére (így nyereségrészesedési jogosítványok megszerzésére) ugyanolyan összegnagyságig a bank sajáteszköz-alapjának növelése érdekében. Ezenkívül, ha a nyereséges éveket veszteséges évek követik, a nyereségrészesedési jogosítványokat előbb töltenék fel, mint az LTS-tőkét. Az LTS-tőke továbbá minden időbeli korlátozás nélkül áll a NordLB rendelkezésére, míg a nyereségrészesedési jogosítványokat rendszerint egy 10 éves időszakra bocsátják ki. A tőkejuttatás óriási mérete nem szokásos a nyereségrészesedési jogosítványok esetében, és besorolását is – az esetleges veszteségek fedezésében – ebben az összefüggésben kell megítélni. Mivel az LTS-tőke részesedése meglehetősen nagy, viszonylag gyorsan fel fogják használni, ha nagyobb veszteség adódik. |
| --- | --- |

(124)

Ami a „perpetual” elsőbbségi részvényeket és a nyereségrészesedési jogosítványokat (élvezeti részvények) illeti, több specifikus szempontot kell hangsúlyozni. A „perpetual” elsőbbségi részvények egyes országokban alaptőkének számítanak, de Németországban még mindig nem ismerik el őket. A nyereségrészesedési jogosítványok csak kiegészítő saját eszközt képezhetnek, míg az LTS-tőke alaptőkének minősül. Utóbbi ennél fogva nagyobb hasznosságot képvisel a NordLB szemszögéből, mivel felhasználható további saját eszközök megszerzésére (így nyereségrészesedési jogosítványok megszerzésére) ugyanolyan összegnagyságig a bank sajáteszköz-alapjának növelése érdekében. Ezenkívül, ha a nyereséges éveket veszteséges évek követik, a nyereségrészesedési jogosítványokat előbb töltenék fel, mint az LTS-tőkét. Az LTS-tőke továbbá minden időbeli korlátozás nélkül áll a NordLB rendelkezésére, míg a nyereségrészesedési jogosítványokat rendszerint egy 10 éves időszakra bocsátják ki. A tőkejuttatás óriási mérete nem szokásos a nyereségrészesedési jogosítványok esetében, és besorolását is – az esetleges veszteségek fedezésében – ebben az összefüggésben kell megítélni. Mivel az LTS-tőke részesedése meglehetősen nagy, viszonylag gyorsan fel fogják használni, ha nagyobb veszteség adódik.

| (125) | A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a csendestársi tőkejuttatásokkal való összehasonlítás nem alkalmas az alaptőkeként elismert speciális céltartalék utáni megfelelő ellenszolgáltatás meghatározására. A Bizottság szerint itt fontos tényező, hogy az LTS-eszközöket nem kifejezetten csendestársi hozzájárulásként hanem speciális céltartalék formájában ruházták át. A BAKred is tartalékként ismerte el az átruházott tőkét, nem pedig csendestársi tőkejuttatásként a KWG 10. cikke alapján. Az a tény, hogy a német felügyeleti szerv tartalékként kezelte az átadott tőkét, arra utal, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke közelebb áll a részvénytőkéhez, mint a csendestársi hozzájáruláshoz. |
| --- | --- |

(125)

A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a csendestársi tőkejuttatásokkal való összehasonlítás nem alkalmas az alaptőkeként elismert speciális céltartalék utáni megfelelő ellenszolgáltatás meghatározására. A Bizottság szerint itt fontos tényező, hogy az LTS-eszközöket nem kifejezetten csendestársi hozzájárulásként hanem speciális céltartalék formájában ruházták át. A BAKred is tartalékként ismerte el az átruházott tőkét, nem pedig csendestársi tőkejuttatásként a KWG 10. cikke alapján. Az a tény, hogy a német felügyeleti szerv tartalékként kezelte az átadott tőkét, arra utal, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke közelebb áll a részvénytőkéhez, mint a csendestársi hozzájáruláshoz.

| (126) | Ezenkívül nem jelent kisebb kockázatot – a részvénytőke-befektetéshez képest – az sem, hogy az átruházott tőke – legalább is részben – elveszhet, fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén, mivel az LTS-eszközök a NordLB saját tőkéjének tekintélyes részét képviselik, és a NordLB több éven keresztül jelentős összeget használt fel azokból az eszközökből üzleti-vállalkozási tőkéje fedezetéül. |
| --- | --- |

(126)

Ezenkívül nem jelent kisebb kockázatot – a részvénytőke-befektetéshez képest – az sem, hogy az átruházott tőke – legalább is részben – elveszhet, fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén, mivel az LTS-eszközök a NordLB saját tőkéjének tekintélyes részét képviselik, és a NordLB több éven keresztül jelentős összeget használt fel azokból az eszközökből üzleti-vállalkozási tőkéje fedezetéül.

| (127) | A fenti okokból, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy – az LTS-tőke sajátosságai miatt – az összehasonlítás a „perpetuals”-szel, nyereségrészesedési jogosítványokkal és a csendestársi hozzájárulásokkal nem alkalmas módja a megfelelő ellenszolgáltatás meghatározásának az LTS-tőkével szemben. Az LTS-eszközök átruházásának inkább a részvénytőke-befektetésekhez van köze. |
| --- | --- |

(127)

A fenti okokból, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy – az LTS-tőke sajátosságai miatt – az összehasonlítás a „perpetuals”-szel, nyereségrészesedési jogosítványokkal és a csendestársi hozzájárulásokkal nem alkalmas módja a megfelelő ellenszolgáltatás meghatározásának az LTS-tőkével szemben. Az LTS-eszközök átruházásának inkább a részvénytőke-befektetésekhez van köze.

(ii)   Kiegyenlítési jog és alacsony jótállási kockázat

| (128) | A támogatási eszközökkel kapcsolatos jótállás a társuláson belül Alsó-Szászország-tartomány részesedésére – a NordLB-ben – korlátozódik, és a tartomány kompenzációra jogosult a NordLB összes többi garantálójától. Németország azzal érvel, hogy egy befektető megadta volna a megfelelő ellenszolgáltatást befektetési döntésében és megfelelő ellenszolgáltatást követelt volna befektetése fejében. |
| --- | --- |

(128)

A támogatási eszközökkel kapcsolatos jótállás a társuláson belül Alsó-Szászország-tartomány részesedésére – a NordLB-ben – korlátozódik, és a tartomány kompenzációra jogosult a NordLB összes többi garantálójától. Németország azzal érvel, hogy egy befektető megadta volna a megfelelő ellenszolgáltatást befektetési döntésében és megfelelő ellenszolgáltatást követelt volna befektetése fejében.

| (129) | Mindazonáltal a jótállás belső korlátozása nem indokolhatja az ellenszolgáltatás csökkentését, mivel a NordLB szempontjából. az ügy lényege az, hogy a tőkeátruházás útján megszerzett előnyt megfelelően ellentételezni kell, hogy elkerüljék a verseny torzítását. A tartomány joga a többi jótállótól származó kompenzációra megállapodást képez a garancianyújtók között és nem a NordLB részéről tett engedmény, amely alacsonyabb ellenszolgáltatást indokolhat. Ha például a többi garancianyújtó hozzájárult ahhoz, hogy teljes belső felelősséget vállaljon a támogatási eszközökért, ez nem vezethetett olyan helyzethez, amelyben a NordLB-nek egyáltalán nem kell ellenszolgáltatást nyújtani. |
| --- | --- |

(129)

Mindazonáltal a jótállás belső korlátozása nem indokolhatja az ellenszolgáltatás csökkentését, mivel a NordLB szempontjából. az ügy lényege az, hogy a tőkeátruházás útján megszerzett előnyt megfelelően ellentételezni kell, hogy elkerüljék a verseny torzítását. A tartomány joga a többi jótállótól származó kompenzációra megállapodást képez a garancianyújtók között és nem a NordLB részéről tett engedmény, amely alacsonyabb ellenszolgáltatást indokolhat. Ha például a többi garancianyújtó hozzájárult ahhoz, hogy teljes belső felelősséget vállaljon a támogatási eszközökért, ez nem vezethetett olyan helyzethez, amelyben a NordLB-nek egyáltalán nem kell ellenszolgáltatást nyújtani.

| (130) | Ezenkívül a Bizottság szempontjából nincs jelentősége annak, hogy az LTS-eszközöket folyamatosan használták-e és teljes mértékben igénybe vették-e a fizetőképességi követelmények teljesítéséhez a BAKred általi elismerést követően. Még ha nem is így állna a helyzet, a piacgazdasági alapon aktív befektető ragaszkodott volna a teljes értékű ellenszolgáltatáshoz, mivel a bank szabadon felhasználhatta az egész tőkét versenypiaci tevékenységéhez a gazdasági önrendelkezésnek megfelelnek. |
| --- | --- |

(130)

Ezenkívül a Bizottság szempontjából nincs jelentősége annak, hogy az LTS-eszközöket folyamatosan használták-e és teljes mértékben igénybe vették-e a fizetőképességi követelmények teljesítéséhez a BAKred általi elismerést követően. Még ha nem is így állna a helyzet, a piacgazdasági alapon aktív befektető ragaszkodott volna a teljes értékű ellenszolgáltatáshoz, mivel a bank szabadon felhasználhatta az egész tőkét versenypiaci tevékenységéhez a gazdasági önrendelkezésnek megfelelnek.

(iii)   Az 1,4 milliárd DEM összeg megfelelő ellentételezése

| (131) | Kétségkívül különböző formái vannak a megfelelő ellenszolgáltatás kiszámításának azzal az 1,4 milliárd DEM összeggel kapcsolatban, amely a NordLB számára minden évben rendelkezésre állt versenypiaci tevékenységéhez. Mindazonáltal, mint azt ki fogjuk mutatni, az átadott tőke ellenszolgáltatásának kiszámítására irányuló összes módszer azonos alapelveket követ. Ezekre figyelemmel, a Bizottság itt két lépésben végzi el a kalkulációt: először is, meghatározza a minimális ellenszolgáltatást, amelyet a befektető elvárna egy (képzeletbeli) befektetéstől a NordLB részvénytőkéjébe. Ez után megvizsgálja, hogy a szóban forgó tranzakció sajátosságaira tekintettel a piac megegyezett volna valamilyen felárban vagy levonásban, és ha igen, lehetséges-e egy ilyen összeg módszertanilag korrekt meghatározása. |
| --- | --- |

(131)

Kétségkívül különböző formái vannak a megfelelő ellenszolgáltatás kiszámításának azzal az 1,4 milliárd DEM összeggel kapcsolatban, amely a NordLB számára minden évben rendelkezésre állt versenypiaci tevékenységéhez. Mindazonáltal, mint azt ki fogjuk mutatni, az átadott tőke ellenszolgáltatásának kiszámítására irányuló összes módszer azonos alapelveket követ. Ezekre figyelemmel, a Bizottság itt két lépésben végzi el a kalkulációt: először is, meghatározza a minimális ellenszolgáltatást, amelyet a befektető elvárna egy (képzeletbeli) befektetéstől a NordLB részvénytőkéjébe. Ez után megvizsgálja, hogy a szóban forgó tranzakció sajátosságaira tekintettel a piac megegyezett volna valamilyen felárban vagy levonásban, és ha igen, lehetséges-e egy ilyen összeg módszertanilag korrekt meghatározása.

| (132) | A befektetés várható hozama és a befektetési kockázat fő meghatározó tényezői a piacgazdasági alapon tevékeny befektető vonatkozó döntésében. Ezek mértékeinek meghatározásához a befektető minden rendelkezésére álló, a céggel kapcsolatos és piaci vonatkozású információt belefoglal számításába. Továbbá történeti átlagokat vesz alapul, melyek – általánosságban szólva – kiindulópontot képeznek egy cég jövőbeni hatékonyságát illetően, és – többek között - a vállalat üzleti modelljének elemzésére, a szóban forgó befektetési időszakra vonatkozóan, a vezetés stratégiájára és minőségére, illetve az érintett ágazat viszonylagos kilátásaira épít. |
| --- | --- |

(132)

A befektetés várható hozama és a befektetési kockázat fő meghatározó tényezői a piacgazdasági alapon tevékeny befektető vonatkozó döntésében. Ezek mértékeinek meghatározásához a befektető minden rendelkezésére álló, a céggel kapcsolatos és piaci vonatkozású információt belefoglal számításába. Továbbá történeti átlagokat vesz alapul, melyek – általánosságban szólva – kiindulópontot képeznek egy cég jövőbeni hatékonyságát illetően, és – többek között - a vállalat üzleti modelljének elemzésére, a szóban forgó befektetési időszakra vonatkozóan, a vezetés stratégiájára és minőségére, illetve az érintett ágazat viszonylagos kilátásaira épít.

| (133) | A piacgazdasági alapon működő befektető csak akkor vállalkozik egy befektetésre, ha az magasabb hozammal vagy alacsonyabb kockázattal jár, mint tőkéjének legközelebbi optimális felhasználási alternatívája. Hasonlóképpen nem fog befektetni egy olyan társaságba, amelynek a várható hozama alacsonyabb, mint az átlagos megtérülés más, hasonló kockázati profilú társaságok esetében. Itt feltételezhető, hogy vannak megfelelő alternatívái a vállalt befektetési projektnek, melyek magasabb várható hozamot ígérnek, azonos kockázat mellett. |
| --- | --- |

(133)

A piacgazdasági alapon működő befektető csak akkor vállalkozik egy befektetésre, ha az magasabb hozammal vagy alacsonyabb kockázattal jár, mint tőkéjének legközelebbi optimális felhasználási alternatívája. Hasonlóképpen nem fog befektetni egy olyan társaságba, amelynek a várható hozama alacsonyabb, mint az átlagos megtérülés más, hasonló kockázati profilú társaságok esetében. Itt feltételezhető, hogy vannak megfelelő alternatívái a vállalt befektetési projektnek, melyek magasabb várható hozamot ígérnek, azonos kockázat mellett.

| (134) | Különböző módszerek léteznek a minimális – ésszerű mértékű – ellenszolgáltatás meghatározásának. Ezek a finanszírozási megközelítési mód különböző változataitól a CAPM-módszerig terjednek. Leírásukban érdemes megkülönböztetni két összetevőt, nevezetesen a kockázatmentes hozamot és a projekt-specifikus kockázatot:
  Ésszerű mértékű minimális hozam kockázatos befektetés után
  =
  kockázatmentes alapráta + a kockázatos befektetésre fizetett kockázati felár.
  A minimális – ésszerű mértékű – ellenszolgáltatás, kockázatos befektetés után úgy írható le, mint a kockázatmentes hozamkulcs és a kiegészítő kockázati felár – a befektetés-specifikus kockázat vállalása fejében – összege |
| --- | --- |

(134)

Különböző módszerek léteznek a minimális – ésszerű mértékű – ellenszolgáltatás meghatározásának. Ezek a finanszírozási megközelítési mód különböző változataitól a CAPM-módszerig terjednek. Leírásukban érdemes megkülönböztetni két összetevőt, nevezetesen a kockázatmentes hozamot és a projekt-specifikus kockázatot:

Ésszerű mértékű minimális hozam kockázatos befektetés után

=

kockázatmentes alapráta + a kockázatos befektetésre fizetett kockázati felár.

A minimális – ésszerű mértékű – ellenszolgáltatás, kockázatos befektetés után úgy írható le, mint a kockázatmentes hozamkulcs és a kiegészítő kockázati felár – a befektetés-specifikus kockázat vállalása fejében – összege

| (135) | A hozam-meghatározás alapja így egy nem teljesítési kockázattól mentes befektetési forma létezése, feltételezett kockázatmentes hozammal. A fix kamatozású állampapírok várható hozamát használják általában arra, hogy meghatározzák a kockázatmentes alaprátát (vagy – az adott esettől függően – ilyen értékpapírokon alapuló indexet), de ezek viszonylag alacsony kockázatú befektetési formákat képviselnek. Eltérnek viszont az egyes módszerek abban, hogy miként határozzák meg a kockázati felárat:






  — | Finanszírozási megközelítés: A befektető várható sajáttőke-hozama – a tőkét használó bank szempontjából – a jövőbeni finanszírozási költségeket jelenti. E megközelítésben mindenekelőtt a hasonló bankok részéről felmerülő eredeti tőkeköltséget határozzák meg. Az eredeti tőkeköltségek számtani átlagát ez után összemérik a jövőbeni várható tőkeköltségekkel, és ennél fogva a befektető igényével a várható hozamot illetően. |
| --- | --- | --- |

(135)

A hozam-meghatározás alapja így egy nem teljesítési kockázattól mentes befektetési forma létezése, feltételezett kockázatmentes hozammal. A fix kamatozású állampapírok várható hozamát használják általában arra, hogy meghatározzák a kockázatmentes alaprátát (vagy – az adott esettől függően – ilyen értékpapírokon alapuló indexet), de ezek viszonylag alacsony kockázatú befektetési formákat képviselnek. Eltérnek viszont az egyes módszerek abban, hogy miként határozzák meg a kockázati felárat:

—

Finanszírozási megközelítés: A befektető várható sajáttőke-hozama – a tőkét használó bank szempontjából – a jövőbeni finanszírozási költségeket jelenti. E megközelítésben mindenekelőtt a hasonló bankok részéről felmerülő eredeti tőkeköltséget határozzák meg. Az eredeti tőkeköltségek számtani átlagát ez után összemérik a jövőbeni várható tőkeköltségekkel, és ennél fogva a befektető igényével a várható hozamot illetően.

| — | Finanszírozási megközelítés kamatos kamattal növekvő éves rátával: E megközelítési mód középpontjában inkább a mértani, mint a számtani közép alkalmazása áll (Compound Annual Growth Rate). |
| --- | --- |

—

Finanszírozási megközelítés kamatos kamattal növekvő éves rátával: E megközelítési mód középpontjában inkább a mértani, mint a számtani közép alkalmazása áll (Compound Annual Growth Rate).

| — | Tőkeárképzési Modell (Capital Asset Pricing Model) (CAPM): A CAPM a legismertebb és leggyakrabban tesztelt modern pénzügyi modell, melynek alapján a befektető várható hozama a következő egyenlet segítségével határozható meg:
  Legkisebb hozam
  =
  kockázatmentes alaphozam + (piaci kockázati felár × Bétaérték) |
| --- | --- |

—

Tőkeárképzési Modell (Capital Asset Pricing Model) (CAPM): A CAPM a legismertebb és leggyakrabban tesztelt modern pénzügyi modell, melynek alapján a befektető várható hozama a következő egyenlet segítségével határozható meg:

Legkisebb hozam

=

kockázatmentes alaphozam + (piaci kockázati felár × Bétaérték)

A sajáttőke-befektetés kockázati felára a piaci kockázati felár és a bétaérték szorzataként kapható meg (piaci kockázati felár × Bétaérték). A bétaérték a vállalati kockázat számszerűsítésére szolgál, általában a vállalatok összkockázatához viszonyítva.

| (136) | A CAPM a befektetési hozamok kiszámításának legtöbbet alkalmazott módszere, nagy, tőzsdére vitt cégek esetében. Mindazonáltal, mivel a NordLB nem szerepel a tőzsdén, bétaértékét nem lehet közvetlenül megállapítani. A CAPM csak a bétaérték becslésével alkalmazható. |
| --- | --- |

(136)

A CAPM a befektetési hozamok kiszámításának legtöbbet alkalmazott módszere, nagy, tőzsdére vitt cégek esetében. Mindazonáltal, mivel a NordLB nem szerepel a tőzsdén, bétaértékét nem lehet közvetlenül megállapítani. A CAPM csak a bétaérték becslésével alkalmazható.

| (137) | 2003. július 29-i állásfoglalásában a BdB – a CAPM alkalmazásával – arra a következtetésre jutott, hogy a NordLB alaptőkéjébe való 1991. december 31-i (az LTS-eszközök átruházásának időpontja) befektetés után várható legkisebb ellenszolgáltatás 13,34 % évente. Németország elvi kifogással élt a CAPM alkalmazásával szemben, azt állítva, hogy a BdB magas bétaértékből indult ki és a kockázatmentes alaphozam kulcsát tévesen állapította meg, továbbá hogy a 4,6 %-os piaci felár túl magas volt. Ha a BdB korrekt módon alkalmazta volna a CAPM- módszert, jóval alacsonyabb legkisebb ellenszolgáltatást állapított volna meg a NordLB alaptőkéjébe való képzeletbeli befektetésre vonatkozóan. |
| --- | --- |

(137)

2003. július 29-i állásfoglalásában a BdB – a CAPM alkalmazásával – arra a következtetésre jutott, hogy a NordLB alaptőkéjébe való 1991. december 31-i (az LTS-eszközök átruházásának időpontja) befektetés után várható legkisebb ellenszolgáltatás 13,34 % évente. Németország elvi kifogással élt a CAPM alkalmazásával szemben, azt állítva, hogy a BdB magas bétaértékből indult ki és a kockázatmentes alaphozam kulcsát tévesen állapította meg, továbbá hogy a 4,6 %-os piaci felár túl magas volt. Ha a BdB korrekt módon alkalmazta volna a CAPM- módszert, jóval alacsonyabb legkisebb ellenszolgáltatást állapított volna meg a NordLB alaptőkéjébe való képzeletbeli befektetésre vonatkozóan.

| (138) | A normál piaci ellenszolgáltatásról szóló megállapodásukban Alsó-Szászország-tartomány, a NordLB és a BdB 10,03 %-os legkisebb ellenszolgáltatást tartott indokoltnak. |
| --- | --- |

(138)

A normál piaci ellenszolgáltatásról szóló megállapodásukban Alsó-Szászország-tartomány, a NordLB és a BdB 10,03 %-os legkisebb ellenszolgáltatást tartott indokoltnak.

| (139) | A felek számításaikban a CAPM-et vették alapul, kockázatmentes alapkamatként pedig 7,15 %-ot alkalmaztak a NordLB-re, 1991. december 31-i állapot szerint. E kamatláb megállapítása azzal a feltételezéssel történt, hogy az LTS-tőke tartós jelleggel a NordLB rendelkezésére áll. A felek ennél fogva eltekintettek egy fordulónaphoz kapcsolódó, a piacon a tőkejuttatás időpontjában megállapítható kockázatmentes hozam fix befektetési időtartamra való alkalmazásától (pl. 10 éves államkötvény-hozamok formájában), mivel egy ilyen megközelítés a tiszta befektetési kockázatot – vagyis azt a kockázatot, hogy a befektetési időszak lefutása után nem lehet újra a kockázatmentes kamatszinten befektetni – figyelmen kívül hagyná. A felek álláspontja szerint, a befektetési kockázatot a legjobban úgy lehet számításba venni, hogy ha egy „Totális Hozamindexet” veszünk alapul. Ezért a felek a Deutsche Börse AG által felállított REX10 Performance Index-et vették igénybe, amely egy befektetés hozamát a Német Szövetségi Köztársaság 10 éves futamidejű kötvényeihez viszonyítva állapítja meg. Az itt alkalmazott indexsor a REX10 Performance Index mindenkori év végi pozícióit tartalmazza 1970-től. A felek ez után megállapították az éves hozamot, amely visszatükrözi a trendet, ahogyan az az alapul vett REX10 Performance Indexben, az 1970-1991 közötti időszakra vonatkozóan megjelent, és így jutottak el a 7,15 %-os úgynevezett kockázatmentes alapkamathoz (1991. december 31-i állapot szerint). |
| --- | --- |

(139)

A felek számításaikban a CAPM-et vették alapul, kockázatmentes alapkamatként pedig 7,15 %-ot alkalmaztak a NordLB-re, 1991. december 31-i állapot szerint. E kamatláb megállapítása azzal a feltételezéssel történt, hogy az LTS-tőke tartós jelleggel a NordLB rendelkezésére áll. A felek ennél fogva eltekintettek egy fordulónaphoz kapcsolódó, a piacon a tőkejuttatás időpontjában megállapítható kockázatmentes hozam fix befektetési időtartamra való alkalmazásától (pl. 10 éves államkötvény-hozamok formájában), mivel egy ilyen megközelítés a tiszta befektetési kockázatot – vagyis azt a kockázatot, hogy a befektetési időszak lefutása után nem lehet újra a kockázatmentes kamatszinten befektetni – figyelmen kívül hagyná. A felek álláspontja szerint, a befektetési kockázatot a legjobban úgy lehet számításba venni, hogy ha egy „Totális Hozamindexet” veszünk alapul. Ezért a felek a Deutsche Börse AG által felállított REX10 Performance Index-et vették igénybe, amely egy befektetés hozamát a Német Szövetségi Köztársaság 10 éves futamidejű kötvényeihez viszonyítva állapítja meg. Az itt alkalmazott indexsor a REX10 Performance Index mindenkori év végi pozícióit tartalmazza 1970-től. A felek ez után megállapították az éves hozamot, amely visszatükrözi a trendet, ahogyan az az alapul vett REX10 Performance Indexben, az 1970-1991 közötti időszakra vonatkozóan megjelent, és így jutottak el a 7,15 %-os úgynevezett kockázatmentes alapkamathoz (1991. december 31-i állapot szerint).

| (140) | Mivel a befektetést valójában tartós jelleggel bocsátották a NordLB rendelkezésére, a kockázatmentes alapkamat megállapításának módszere ebben a speciális esetben megfelelőnek látszik. Még a felhasznált REX10 Hozamindex is általánosan elismert adatforrást képvisel. A megállapított kockázatmentes alapkamatok ezzel megalapozottnak tűnnek. |
| --- | --- |

(140)

Mivel a befektetést valójában tartós jelleggel bocsátották a NordLB rendelkezésére, a kockázatmentes alapkamat megállapításának módszere ebben a speciális esetben megfelelőnek látszik. Még a felhasznált REX10 Hozamindex is általánosan elismert adatforrást képvisel. A megállapított kockázatmentes alapkamatok ezzel megalapozottnak tűnnek.

| (141) | A bétaérték 0,72-re becslése a KPMG szakmai anyaga alapján történt (az ún. „Adjusted Betafaktoren” – Módosított bétaértékek – tárgyában, az összes Németországban tőzsdén jegyzett hitelintézet esetében, amely a Bizottság rendelkezésére áll). E tanulmány alapján és a NordLB üzleti orientációjára tekintettel, ez a bétaérték megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(141)

A bétaérték 0,72-re becslése a KPMG szakmai anyaga alapján történt (az ún. „Adjusted Betafaktoren” – Módosított bétaértékek – tárgyában, az összes Németországban tőzsdén jegyzett hitelintézet esetében, amely a Bizottság rendelkezésére áll). E tanulmány alapján és a NordLB üzleti orientációjára tekintettel, ez a bétaérték megfelelőnek tekinthető.

| (142) | A Bizottság szempontjából a piaci kockázati felár 4,0 %-os mértéke is képviselhetőnek tűnik. Már a 2000/392/EK határozatban szereplő ún. általános hosszú lejáratú piaci kockázati felárat, vagyis a különbözetet a normál részvényportfolió hosszú lejáratú átlagos hozama és az államkötvények hozama között, már több alkalommal használták. Az üggyel kapcsolatos szakértői jelentések 3-5 %-os különbözettel számoltak, az alkalmazott módszertől, a bázisidőszaktól és az alapadatoktól függően. Így a BdB által megrendelt egyik szakértői jelentés 3,16 % és 5,0 % alternatív értékeket számított ki, míg egy másik, melyet a WestLB megbízásából készítettek ugyanabban az ügyben, 4,5 %-ra és 5,0 %-ra jutott. A Lehman Brothers, amely ugyancsak a WestLB-nek dolgozott, 4 %-ra számította ki a különbözetet. Ennek alapján a Bizottság nem látta indokoltnak, hogy eltérjen a megállapodásban szereplő piaci kockázati felártól. A CAPM alapján, a Bizottságnak nincs kétsége, hogy a felek által meghatározott legkisebb ellenszolgáltatás megalapozottnak tekinthető. |
| --- | --- |

(142)

A Bizottság szempontjából a piaci kockázati felár 4,0 %-os mértéke is képviselhetőnek tűnik. Már a 2000/392/EK határozatban szereplő ún. általános hosszú lejáratú piaci kockázati felárat, vagyis a különbözetet a normál részvényportfolió hosszú lejáratú átlagos hozama és az államkötvények hozama között, már több alkalommal használták. Az üggyel kapcsolatos szakértői jelentések 3-5 %-os különbözettel számoltak, az alkalmazott módszertől, a bázisidőszaktól és az alapadatoktól függően. Így a BdB által megrendelt egyik szakértői jelentés 3,16 % és 5,0 % alternatív értékeket számított ki, míg egy másik, melyet a WestLB megbízásából készítettek ugyanabban az ügyben, 4,5 %-ra és 5,0 %-ra jutott. A Lehman Brothers, amely ugyancsak a WestLB-nek dolgozott, 4 %-ra számította ki a különbözetet. Ennek alapján a Bizottság nem látta indokoltnak, hogy eltérjen a megállapodásban szereplő piaci kockázati felártól. A CAPM alapján, a Bizottságnak nincs kétsége, hogy a felek által meghatározott legkisebb ellenszolgáltatás megalapozottnak tekinthető.

| (143) | A Bizottságnak ezért nincs oka azt hinni, hogy a felek által meghatározott legkisebb ellenszolgáltatás egy képzeletbeli részvénytőke-befektetés tekintetében nem állja ki a piac próbáját. Ennek megfelelően, a legkisebb ellenszolgáltatást a speciális céltartalék tekintetében évi 10,03 %-ban állapítja meg (társasági adó után és befektetői adó előtt). |
| --- | --- |

(143)

A Bizottságnak ezért nincs oka azt hinni, hogy a felek által meghatározott legkisebb ellenszolgáltatás egy képzeletbeli részvénytőke-befektetés tekintetében nem állja ki a piac próbáját. Ennek megfelelően, a legkisebb ellenszolgáltatást a speciális céltartalék tekintetében évi 10,03 %-ban állapítja meg (társasági adó után és befektetői adó előtt).

(vi)   Hozamdiszkont likviditáshiány miatt

| (144) | Németország azon a nézeten van, hogy a NordLB megfelelő ellenszolgáltatást fizetett, mivel egy magánbefektető levonta volna az általa megtakarított refinanszírozási költségeket. Mivel a befektető megtakarította a tőke refinanszírozásának költségét, Németország arra a következtetésre jutott, hogy az LTS támogatási eszközei 9,5 % körüli hozamot produkáltak. |
| --- | --- |

(144)

Németország azon a nézeten van, hogy a NordLB megfelelő ellenszolgáltatást fizetett, mivel egy magánbefektető levonta volna az általa megtakarított refinanszírozási költségeket. Mivel a befektető megtakarította a tőke refinanszírozásának költségét, Németország arra a következtetésre jutott, hogy az LTS támogatási eszközei 9,5 % körüli hozamot produkáltak.

| (145) | A Bizottság ugyanakkor úgy ítéli meg, hogy a fő kérdés itt nem az, hogy a tartomány, mint befektető mennyit takarított meg. A tartomány az LTS-eszközöket illikvid tőkeként adta át a NordLB-nek. A tartomány nem takarított meg semmit, mivel nem volt köteles biztosítani az eszközök likviditását. |
| --- | --- |

(145)

A Bizottság ugyanakkor úgy ítéli meg, hogy a fő kérdés itt nem az, hogy a tartomány, mint befektető mennyit takarított meg. A tartomány az LTS-eszközöket illikvid tőkeként adta át a NordLB-nek. A tartomány nem takarított meg semmit, mivel nem volt köteles biztosítani az eszközök likviditását.

| (146) | Egy bank „normál” tőkebevonása esetén ez a tőkeinjekció likviditást és sajáteszköz-alapot egyaránt olyan mértékben biztosít számára, hogy a felügyeleti előírásoknak megfelelően bővíthesse üzleti tevékenységét. A tőke teljes egészében való felhasználásához, vagyis kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközeinek egy 12,5-es tényezővel való bővítéséhez (vagyis 100 osztva a 8 %-.os fizetőképességi aránnyal) a banknak 11,5-szörösen felül kell refinanszíroznia magát a pénzügyi piacokon. Egyszerűbben szólva, a kamatbevétel 12,5-szöröse és a kamatkiadás 11,5-szöröse közötti különbség mínusz a bank egyéb költségei (pl. igazgatási költségek) adják a saját tőke utáni nyereséget (16). |
| --- | --- |

(146)

Egy bank „normál” tőkebevonása esetén ez a tőkeinjekció likviditást és sajáteszköz-alapot egyaránt olyan mértékben biztosít számára, hogy a felügyeleti előírásoknak megfelelően bővíthesse üzleti tevékenységét. A tőke teljes egészében való felhasználásához, vagyis kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközeinek egy 12,5-es tényezővel való bővítéséhez (vagyis 100 osztva a 8 %-.os fizetőképességi aránnyal) a banknak 11,5-szörösen felül kell refinanszíroznia magát a pénzügyi piacokon. Egyszerűbben szólva, a kamatbevétel 12,5-szöröse és a kamatkiadás 11,5-szöröse közötti különbség mínusz a bank egyéb költségei (pl. igazgatási költségek) adják a saját tőke utáni nyereséget (16).

| (147) | Mivel az LTS-tőke kezdetben nem teremtett likviditást a NordLB-nél, a NordLB további finanszírozási költségekkel nézett szembe a tőke összegének megfelelő mértékben, amennyiben a szükséges pénzeszközt a pénzügyi piacokról kellett beszereznie, hogy teljes körűen kihasználhassa a kiegészítő tőke által megnyitott üzleti lehetőséget, vagyis hogy kockázattal módosított eszközeit a tőkeösszeg 12,5-szörösével növelje (ill. hogy meglévő eszközeit szinten tartsa) (17). Az extraköltségek miatt, melyek a likvid saját tőke esetében nem merülnek fel, a megfelelő ellenszolgáltatást arányosan csökkenteni kell. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem várhatja el ugyanazt az ellenszolgáltatást, mint egy tőkeinjekció esetében. |
| --- | --- |

(147)

Mivel az LTS-tőke kezdetben nem teremtett likviditást a NordLB-nél, a NordLB további finanszírozási költségekkel nézett szembe a tőke összegének megfelelő mértékben, amennyiben a szükséges pénzeszközt a pénzügyi piacokról kellett beszereznie, hogy teljes körűen kihasználhassa a kiegészítő tőke által megnyitott üzleti lehetőséget, vagyis hogy kockázattal módosított eszközeit a tőkeösszeg 12,5-szörösével növelje (ill. hogy meglévő eszközeit szinten tartsa) (17). Az extraköltségek miatt, melyek a likvid saját tőke esetében nem merülnek fel, a megfelelő ellenszolgáltatást arányosan csökkenteni kell. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem várhatja el ugyanazt az ellenszolgáltatást, mint egy tőkeinjekció esetében.

| (148) | A Bizottság ennél fogva azon az állásponton van, hogy nem kell a teljes refinanszírozási kamatlábat számításba venni. A refinanszírozási költségek üzemi kiadást képeznek, tehát levonhatók az adóalapból. Ez azt jelenti, hogy a bank nettó eredménye nem csökken a felmerült további kamatkiadásokkal. E kiadásokat részben a csökkentett társasági adó egyenlíti ki. Csak a nettó költségeket kell számításba venni, mint a NordLB többletterhét, mely az átruházott tőke speciális jellegének köszönhető. Összességében a Bizottság elfogadja, hogy a NordLB-nél további „likviditási költségek” merülnek fel a „társasági adóval csökkentett refinanszírozási költségek” mértékében. |
| --- | --- |

(148)

A Bizottság ennél fogva azon az állásponton van, hogy nem kell a teljes refinanszírozási kamatlábat számításba venni. A refinanszírozási költségek üzemi kiadást képeznek, tehát levonhatók az adóalapból. Ez azt jelenti, hogy a bank nettó eredménye nem csökken a felmerült további kamatkiadásokkal. E kiadásokat részben a csökkentett társasági adó egyenlíti ki. Csak a nettó költségeket kell számításba venni, mint a NordLB többletterhét, mely az átruházott tőke speciális jellegének köszönhető. Összességében a Bizottság elfogadja, hogy a NordLB-nél további „likviditási költségek” merülnek fel a „társasági adóval csökkentett refinanszírozási költségek” mértékében.

| (149) | A Deutsche Börse AG REX10 Hozamindexe alapján a kockázatmentes ráta 1991 végén 7,15 %-on állt. Két 30 éves német államkötvény, melyeket 1986-ben bocsátottak ki, 7,8 % és 7,6 % másodlagos piaci hozammal rendelkeztek. Németország kifejtette, hogy a NordLB egyéni refinanszírozási kamatlába 1991. december 31-én [...] volt. A megállapodásban a felek 7,15 %-os hosszú lejáratú kockázatmentes rátát alkalmaztak. Abban is megegyeztek, hogy 50 %-os átalányadó-kulcsot tételeznek fel (18). Ezen a bázison állapították meg a nettó refinanszírozási kamatlábat – 3,57 %-ban -, és vele a megfelelő likviditási diszkontot is. |
| --- | --- |

(149)

A Deutsche Börse AG REX10 Hozamindexe alapján a kockázatmentes ráta 1991 végén 7,15 %-on állt. Két 30 éves német államkötvény, melyeket 1986-ben bocsátottak ki, 7,8 % és 7,6 % másodlagos piaci hozammal rendelkeztek. Németország kifejtette, hogy a NordLB egyéni refinanszírozási kamatlába 1991. december 31-én [...] volt. A megállapodásban a felek 7,15 %-os hosszú lejáratú kockázatmentes rátát alkalmaztak. Abban is megegyeztek, hogy 50 %-os átalányadó-kulcsot tételeznek fel (18). Ezen a bázison állapították meg a nettó refinanszírozási kamatlábat – 3,57 %-ban -, és vele a megfelelő likviditási diszkontot is.

| (150) | A megállapodásra tekintettel, valamint figyelembe véve azt a tényt, miszerint a szóban forgó összegek még mindig alatta maradnak a Németország által idézett sávnak, a Bizottság nem lát okot rá, hogy a 3,57 %-ot megkérdőjelezze, következtésképp ezt a rátát használja a támogatási elem meghatározásának alapjaként. |
| --- | --- |

(150)

A megállapodásra tekintettel, valamint figyelembe véve azt a tényt, miszerint a szóban forgó összegek még mindig alatta maradnak a Németország által idézett sávnak, a Bizottság nem lát okot rá, hogy a 3,57 %-ot megkérdőjelezze, következtésképp ezt a rátát használja a támogatási elem meghatározásának alapjaként.

(v)   Hozamfelár az átruházás sajátosságaira tekintettel

| (151) | A gyakorlatban, amikor az ellenszolgáltatást meghatározzák, az atipikus körülmények, melyek eltérnek az érintett vállalat részvénytőkéjébe való normál befektetéstől, általában diszkontáláshoz vagy felárhoz vezetnek. Ennél fogva vizsgálni kell, hogy a sajátosságok – különösen a specifikus kockázati profil az LTS-tőke átruházása esetében alapot képez-e a fent említett 10,03 %-os legkisebb ellenszolgáltatás módosításához, melyet egy magánbefektető várna el (képzeletbeli) befektetése fejében a NordLB tőkéjébe, és hogy a Bizottság képes-e a módosítás módszertanilag korrekt számszerűsítésére. Ezzel kapcsolatban három tényezőt kell figyelembe venni: először, az új részvények – és a velük összefüggő szavazati jogok – kibocsátásának, elmaradását, másodszor, az eszközátruházás kivételes nagyságát, harmadszor, az eszközök piacképtelenségét – a befektetés kiválthatatlanságát. |
| --- | --- |

(151)

A gyakorlatban, amikor az ellenszolgáltatást meghatározzák, az atipikus körülmények, melyek eltérnek az érintett vállalat részvénytőkéjébe való normál befektetéstől, általában diszkontáláshoz vagy felárhoz vezetnek. Ennél fogva vizsgálni kell, hogy a sajátosságok – különösen a specifikus kockázati profil az LTS-tőke átruházása esetében alapot képez-e a fent említett 10,03 %-os legkisebb ellenszolgáltatás módosításához, melyet egy magánbefektető várna el (képzeletbeli) befektetése fejében a NordLB tőkéjébe, és hogy a Bizottság képes-e a módosítás módszertanilag korrekt számszerűsítésére. Ezzel kapcsolatban három tényezőt kell figyelembe venni: először, az új részvények – és a velük összefüggő szavazati jogok – kibocsátásának, elmaradását, másodszor, az eszközátruházás kivételes nagyságát, harmadszor, az eszközök piacképtelenségét – a befektetés kiválthatatlanságát.

| (152) | A tartomány a tőkejuttatáson keresztül nem kapott többlet szavazati jogokat, és ezt a hátrányt nem ellensúlyozta hasonló befektetés a másik részvénytulajdonos részéről. A szavazati jogokról való lemondással a befektető lemond a bank igazgatótanácsa által hozott döntés befolyásolásának lehetőségéről. A nagyobb veszteségi kockázat elfogadását kompenzálandó – a vállalat feletti befolyás megfelelő növelése nélkül – a piacgazdasági befektető magasabb ellenszolgáltatást szokott igényelni (még akkor is, ha a potenciális kockázatot mérséklik a többi részvénytulajdonossal kötött megállapodások). Az elsőbbségi részvények utáni magasabb ellenszolgáltatás – a közönséges részvényekkel összehasonlítva, a Bizottság legalább évi 0,3 %-os (társasági adó utáni) felárat tekint indokoltnak. A megállapodásban résztvevő felek szintén megfelelőnek látják a 0,3 %-os felárat az új szavazati jogok kibocsátásának elmaradásáért. |
| --- | --- |

(152)

A tartomány a tőkejuttatáson keresztül nem kapott többlet szavazati jogokat, és ezt a hátrányt nem ellensúlyozta hasonló befektetés a másik részvénytulajdonos részéről. A szavazati jogokról való lemondással a befektető lemond a bank igazgatótanácsa által hozott döntés befolyásolásának lehetőségéről. A nagyobb veszteségi kockázat elfogadását kompenzálandó – a vállalat feletti befolyás megfelelő növelése nélkül – a piacgazdasági befektető magasabb ellenszolgáltatást szokott igényelni (még akkor is, ha a potenciális kockázatot mérséklik a többi részvénytulajdonossal kötött megállapodások). Az elsőbbségi részvények utáni magasabb ellenszolgáltatás – a közönséges részvényekkel összehasonlítva, a Bizottság legalább évi 0,3 %-os (társasági adó utáni) felárat tekint indokoltnak. A megállapodásban résztvevő felek szintén megfelelőnek látják a 0,3 %-os felárat az új szavazati jogok kibocsátásának elmaradásáért.

| (153) | Az átruházott összeg nagyságát és hatását a NordLB-re a fizetőképességi irányelv szempontjából már említettük. Az LTS átruházásán keresztül a NordLB alaptőkéje jelentősen megemelkedett, minden megszerzési vagy adminisztratív költség nélkül. Egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető valószínűleg felárat követelt volna az LTS-eszközök relatív és abszolút nagyságrendjének megfelelő tőkeinjekció után. Másrészt, az EU-ban működő hitelintézetek kivételes tőkekövetelményeinek fényében, melyeket a fizetőképességi irányelv állapított meg, a mintegy 1,5 milliárd DEM összegű tőkeinjekciót az egyik legnagyobb német bankba, nem szabad teljesen idegennek tekinteni a normál üzleti döntésekhez képest. Ezenkívül, ha egy befektetés nagy eszközvolument érint, ez a részvénytőke-analógiára utal. Amikor az átruházás lezajlott – 1991 végén – a nagy csendestársi befektetések nem voltak jellemzők a piacon. Így ha az átruházott eszközök volumenét arra használjuk, hogy további felárat indokoljunk meg vele egy részvénybefektetéshez hasonló befektetés esetében, ez azt jelenti, hogy a volument – helytelenül – kétszer vettük figyelembe. Ebből következi, hogy a Bizottság nem köti a felárat az eszközátruházás volumenéhez, és ezzel a NordLB-t erősíti. A felek közötti megállapodás ugyancsak azt feltételezi, hogy nem kell felárat alkalmazni az átruházott eszközök magas volumenére tekintettel. |
| --- | --- |

(153)

Az átruházott összeg nagyságát és hatását a NordLB-re a fizetőképességi irányelv szempontjából már említettük. Az LTS átruházásán keresztül a NordLB alaptőkéje jelentősen megemelkedett, minden megszerzési vagy adminisztratív költség nélkül. Egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető valószínűleg felárat követelt volna az LTS-eszközök relatív és abszolút nagyságrendjének megfelelő tőkeinjekció után. Másrészt, az EU-ban működő hitelintézetek kivételes tőkekövetelményeinek fényében, melyeket a fizetőképességi irányelv állapított meg, a mintegy 1,5 milliárd DEM összegű tőkeinjekciót az egyik legnagyobb német bankba, nem szabad teljesen idegennek tekinteni a normál üzleti döntésekhez képest. Ezenkívül, ha egy befektetés nagy eszközvolument érint, ez a részvénytőke-analógiára utal. Amikor az átruházás lezajlott – 1991 végén – a nagy csendestársi befektetések nem voltak jellemzők a piacon. Így ha az átruházott eszközök volumenét arra használjuk, hogy további felárat indokoljunk meg vele egy részvénybefektetéshez hasonló befektetés esetében, ez azt jelenti, hogy a volument – helytelenül – kétszer vettük figyelembe. Ebből következi, hogy a Bizottság nem köti a felárat az eszközátruházás volumenéhez, és ezzel a NordLB-t erősíti. A felek közötti megállapodás ugyancsak azt feltételezi, hogy nem kell felárat alkalmazni az átruházott eszközök magas volumenére tekintettel.

| (154) | Végül, figyelmet kell szentelni az eszközök kiválthatatlanságának, vagyis annak, hogy a befektetett tőkét nem lehet bármikor kivonni a vállalatból. Rendszerint ha egy befektető elad egy tőkekonstrukciót a piacon harmadik személynek, ezzel befejezi befektetését. A normál tőkejuttatás a következőképpen zajlik: a befektető beteszi eszközeit (készpénzben vagy természetben), és azokat a mérleg eszközoldalára könyvelik. Szabály szerint ezeket a forrásoldalon kiegyensúlyozzák egy forgalomképes érdekeltséggel, melyet a befektető nevén vettek nyilvántartásba, és ami – például egy korlátolt felelősségű vállalat esetében – részvények formáját ölti. A befektető eladhatja ezeket a részvényeket egy harmadik félnek is. Nem vonhatja ki az általa eredetileg betett eszközöket, mivel ezek most a társaság szavatoló saját tőkéjének részét képezik, és már nem állnak rendelkezésére. Viszont a részvények eladásával – az aktuális árfolyamon – realizálhatja azok gazdasági ellenértékét. Eszközei ennél fogva helyettesíthetővé váltak. Az LTS-eszközök átruházását övező speciális körülmények miatt, ez a lehetőség nem állt a tartomány rendelkezésére. Ennek ellenére a Bizottság nem lát okot további felárra. Noha a tartomány nem volt képes a befektetés szabad forgatásával realizálni a gazdasági ellenértéket, képes volt és maradt a speciális céltartalék eszközeit bármikor kivonni a NordLB-ből törvény szerint és elérni lehetőleg magasabb hozamot azok újrabefektetésével más intézményekbe. A BdB, a tartomány és a NordLB közötti megállapodás itt is feltételezi, hogy a helyettesíthetőség hiánya miatt nem kell felárat alkalmazni. |
| --- | --- |

(154)

Végül, figyelmet kell szentelni az eszközök kiválthatatlanságának, vagyis annak, hogy a befektetett tőkét nem lehet bármikor kivonni a vállalatból. Rendszerint ha egy befektető elad egy tőkekonstrukciót a piacon harmadik személynek, ezzel befejezi befektetését. A normál tőkejuttatás a következőképpen zajlik: a befektető beteszi eszközeit (készpénzben vagy természetben), és azokat a mérleg eszközoldalára könyvelik. Szabály szerint ezeket a forrásoldalon kiegyensúlyozzák egy forgalomképes érdekeltséggel, melyet a befektető nevén vettek nyilvántartásba, és ami – például egy korlátolt felelősségű vállalat esetében – részvények formáját ölti. A befektető eladhatja ezeket a részvényeket egy harmadik félnek is. Nem vonhatja ki az általa eredetileg betett eszközöket, mivel ezek most a társaság szavatoló saját tőkéjének részét képezik, és már nem állnak rendelkezésére. Viszont a részvények eladásával – az aktuális árfolyamon – realizálhatja azok gazdasági ellenértékét. Eszközei ennél fogva helyettesíthetővé váltak. Az LTS-eszközök átruházását övező speciális körülmények miatt, ez a lehetőség nem állt a tartomány rendelkezésére. Ennek ellenére a Bizottság nem lát okot további felárra. Noha a tartomány nem volt képes a befektetés szabad forgatásával realizálni a gazdasági ellenértéket, képes volt és maradt a speciális céltartalék eszközeit bármikor kivonni a NordLB-ből törvény szerint és elérni lehetőleg magasabb hozamot azok újrabefektetésével más intézményekbe. A BdB, a tartomány és a NordLB közötti megállapodás itt is feltételezi, hogy a helyettesíthetőség hiánya miatt nem kell felárat alkalmazni.

| (155) | Összességében a Bizottság ennél fogva az évi 0,3 %-os felárat (társasági adó után) megalapozottnak tartja a többlet szavazati jogokról való lemondás fejében. |
| --- | --- |

(155)

Összességében a Bizottság ennél fogva az évi 0,3 %-os felárat (társasági adó után) megalapozottnak tartja a többlet szavazati jogokról való lemondás fejében.

(vi)   Fix összegről szóló megállapodás ellenszolgáltatása nem csökkenthető

| (156) | Részvények esetében az ellenszolgáltatás közvetlenül a vállalat teljesítményétől függ és főleg osztalékok formájában fejeződik ki, valamint részesedésben a vállalat értéknövekedéséből (pl. a részvényárak emelkedésének formájában). A tartomány fix összegű ellenszolgáltatásban részesül, melynek tükröznie kell a „normál” tőkeinjekciók után teljesítendő ellenszolgáltatás fenti két aspektusát. Lehetne azzal érvelni, hogy az a tény, miszerint a tartomány fix összegű ellenszolgáltatást kap, nem pedig a NordLB teljesítményéhez közvetlenül kötöttet, olyan előnyt képez, amely indokolja az ellenszolgáltatás mértékének csökkentését. Hogy egy ilyen fix mérték ténylegesen előnyt képez-e, összehasonlítva egy változó, nyereségarányos mértékkel, az a vállalat jövőbeni teljesítményétől függ. Ha a teljesítmény hanyatlik, a fix mérték előnyös a befektetőnek, ha javul, hátrányba kerül. Mindazonáltal a tényleges trend nem vehető figyelembe a későbbiekben, ha a befektetési döntés értékeléséről van szó. Mindezeket a tényezőket számításba véve, a Bizottság úgy véli, hogy az ellenszolgáltatás mértékét nem kell csökkenteni. |
| --- | --- |

(156)

Részvények esetében az ellenszolgáltatás közvetlenül a vállalat teljesítményétől függ és főleg osztalékok formájában fejeződik ki, valamint részesedésben a vállalat értéknövekedéséből (pl. a részvényárak emelkedésének formájában). A tartomány fix összegű ellenszolgáltatásban részesül, melynek tükröznie kell a „normál” tőkeinjekciók után teljesítendő ellenszolgáltatás fenti két aspektusát. Lehetne azzal érvelni, hogy az a tény, miszerint a tartomány fix összegű ellenszolgáltatást kap, nem pedig a NordLB teljesítményéhez közvetlenül kötöttet, olyan előnyt képez, amely indokolja az ellenszolgáltatás mértékének csökkentését. Hogy egy ilyen fix mérték ténylegesen előnyt képez-e, összehasonlítva egy változó, nyereségarányos mértékkel, az a vállalat jövőbeni teljesítményétől függ. Ha a teljesítmény hanyatlik, a fix mérték előnyös a befektetőnek, ha javul, hátrányba kerül. Mindazonáltal a tényleges trend nem vehető figyelembe a későbbiekben, ha a befektetési döntés értékeléséről van szó. Mindezeket a tényezőket számításba véve, a Bizottság úgy véli, hogy az ellenszolgáltatás mértékét nem kell csökkenteni.

(vii)   Összes ellenszolgáltatás

| (157) | E megfontolások alapján, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó befektetés megfelelő ellentételezése évi 6,76 % (társasági adó után), azaz 10,03 % normál megtérülés a saját tőke után, plusz a 0,3 %-os felár a tranzakció sajátos vonásai miatt és mínusz 3,57 % a finanszírozási költségek miatt, melyek az átruházott eszközök likviditáshiányából erednek a NordLB szempontjából. |
| --- | --- |

(157)

E megfontolások alapján, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó befektetés megfelelő ellentételezése évi 6,76 % (társasági adó után), azaz 10,03 % normál megtérülés a saját tőke után, plusz a 0,3 %-os felár a tranzakció sajátos vonásai miatt és mínusz 3,57 % a finanszírozási költségek miatt, melyek az átruházott eszközök likviditáshiányából erednek a NordLB szempontjából.

(viii)   A kb. 100 millió DEM megfelelő ellenszolgáltatása

| (158) | Mint már kifejtettük, az évi 100 millió DEM összegű sajáttőke-rész szintén anyagi értékkel bír a NordLB szempontjából: gazdasági funkciója a garancia funkciójához hasonlítható. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető megfelelő ellenszolgáltatást igényelne cserében azért, hogy ilyen kockázatnak teszi ki magát. Ezzel a kérdéssel nem foglalkozik a BdB, a tartomány és a NordLB közötti megállapodás. |
| --- | --- |

(158)

Mint már kifejtettük, az évi 100 millió DEM összegű sajáttőke-rész szintén anyagi értékkel bír a NordLB szempontjából: gazdasági funkciója a garancia funkciójához hasonlítható. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető megfelelő ellenszolgáltatást igényelne cserében azért, hogy ilyen kockázatnak teszi ki magát. Ezzel a kérdéssel nem foglalkozik a BdB, a tartomány és a NordLB közötti megállapodás.

| (159) | Az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdésében megállapított eljárás megindításáról szóló határozatában, a Bizottság 0,3 %-os (adózás utáni) éves mértékre hivatkozott, mint amit Németország megfelelő jutaléknak tekint banki garancia tekintetében (Avalprovision) olyan bank esetében, mint a NordLB. Nem látszik indokoltnak ezt az ellenszolgáltatást megemelni egy különösen nagy „garancia” miatt, tekintve, hogy az érintett összeg kb. 100 millió DEM. Még arra a két évre is, amelyben magasabb összeg állt rendelkezésre (1992 és 1993), a Bizottság érzése szerint nem indokolt a felár. Ugyanilyen okokból, hogy nem alkalmaztak felárat a versenypiaci tevékenységre felhasználható tőke utáni ellenszolgáltatásban, kétséges, hogy ez a mérték megemelhető-e azon az alapon, hogy az LTS támogatási eszközei elvileg korlátozás nélkül a NordLB rendelkezésére álltak. |
| --- | --- |

(159)

Az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdésében megállapított eljárás megindításáról szóló határozatában, a Bizottság 0,3 %-os (adózás utáni) éves mértékre hivatkozott, mint amit Németország megfelelő jutaléknak tekint banki garancia tekintetében (Avalprovision) olyan bank esetében, mint a NordLB. Nem látszik indokoltnak ezt az ellenszolgáltatást megemelni egy különösen nagy „garancia” miatt, tekintve, hogy az érintett összeg kb. 100 millió DEM. Még arra a két évre is, amelyben magasabb összeg állt rendelkezésre (1992 és 1993), a Bizottság érzése szerint nem indokolt a felár. Ugyanilyen okokból, hogy nem alkalmaztak felárat a versenypiaci tevékenységre felhasználható tőke utáni ellenszolgáltatásban, kétséges, hogy ez a mérték megemelhető-e azon az alapon, hogy az LTS támogatási eszközei elvileg korlátozás nélkül a NordLB rendelkezésére álltak.

| (160) | A garanciafelár a NordLB részéről üzemi kiadásnak számít, és így csökkenti az adóköteles nyereséget. Az Alsó-Szászország-tartománynak fizetendő ellenszolgáltatás az LTS-eszközök fejében az adózás utáni nyereségből származik. A 0,3 %-os mértéket ennél fogva módosítani kell az adókulccsal. Miként a refinanszírozási költségek esetében, a Bizottság egységes összesített adókulcsa 50 %, amely ebben az esetben a NordLB-nek kedvező. Következésképp a mértéket évi 0,15 %-ban állapítja meg, adózás után. |
| --- | --- |

(160)

A garanciafelár a NordLB részéről üzemi kiadásnak számít, és így csökkenti az adóköteles nyereséget. Az Alsó-Szászország-tartománynak fizetendő ellenszolgáltatás az LTS-eszközök fejében az adózás utáni nyereségből származik. A 0,3 %-os mértéket ennél fogva módosítani kell az adókulccsal. Miként a refinanszírozási költségek esetében, a Bizottság egységes összesített adókulcsa 50 %, amely ebben az esetben a NordLB-nek kedvező. Következésképp a mértéket évi 0,15 %-ban állapítja meg, adózás után.

f)   A TÁMOGATÁSI ELEM

| (161) | Mint fentebb kiszámítottuk, a Bizottság megítélése szerint, a következő ellenszolgáltatás van összhangban a piaci viszonyokkal: évi 6,76 % adózás után a tőke azon része után, amelyet a NordLB felhasználhat üzleti tevékenységének elősegítésére, vagyis kb. 1,4 milliárd márka után; évi 0,15 % a különbözet után, amely e rész és a NordLB mérlegébe saját tőkeként beállított 1,5 milliárd DEM között van, vagyis kb. 100 millió DEM után. |
| --- | --- |

(161)

Mint fentebb kiszámítottuk, a Bizottság megítélése szerint, a következő ellenszolgáltatás van összhangban a piaci viszonyokkal: évi 6,76 % adózás után a tőke azon része után, amelyet a NordLB felhasználhat üzleti tevékenységének elősegítésére, vagyis kb. 1,4 milliárd márka után; évi 0,15 % a különbözet után, amely e rész és a NordLB mérlegébe saját tőkeként beállított 1,5 milliárd DEM között van, vagyis kb. 100 millió DEM után.

| (162) | Jelenleg a NordLB 0,5 %-os évi ellenszolgáltatást fizet (adózás után) azzal az összeggel kapcsolatban, amelyet ténylegesen felhasználhat versenypiaci tevékenységének elősegítésére. Ezt az ellenszolgáltatást először 1992-re vonatkozóan fizették meg. |
| --- | --- |

(162)

Jelenleg a NordLB 0,5 %-os évi ellenszolgáltatást fizet (adózás után) azzal az összeggel kapcsolatban, amelyet ténylegesen felhasználhat versenypiaci tevékenységének elősegítésére. Ezt az ellenszolgáltatást először 1992-re vonatkozóan fizették meg.

| (163) | Az adózás utáni évi 0,5 %-os ellenszolgáltatás mellett, Németország érvelése szerint fennáll egy további ellenszolgáltatási összetevő is, nevezetesen a tartománynak az a joga, hogy a támogatási eszközökbe visszafolyó kamatokat és törlesztéseket kivonja az alapból, amennyiben az eszközök piaci értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM-et. |
| --- | --- |

(163)

Az adózás utáni évi 0,5 %-os ellenszolgáltatás mellett, Németország érvelése szerint fennáll egy további ellenszolgáltatási összetevő is, nevezetesen a tartománynak az a joga, hogy a támogatási eszközökbe visszafolyó kamatokat és törlesztéseket kivonja az alapból, amennyiben az eszközök piaci értéke meghaladja az 1,5 milliárd DEM-et.

| (164) | A Bizottság megítélése szerint a piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem egyezett volna bele, hogy az ellenszolgáltatást olyan jövedelemből kapja, amely függ a támogatási eszközöket kezelő bank viselkedésétől. Ezenkívül a NordLB-nek nem származott gazdasági előnye az eszközöknek az 1,5 milliárd DEM feletti részéből (következésképp az után nem is fizetendő ellenszolgáltatás). Az LTS-eszközök említett részéből kivont összegek sem tekinthetők kiegészítő ellenszolgáltatásnak, mivel – gazdasági értelemben – azok nem a NordLB-hez, hanem a priori a tartományhoz tartoznak. |
| --- | --- |

(164)

A Bizottság megítélése szerint a piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem egyezett volna bele, hogy az ellenszolgáltatást olyan jövedelemből kapja, amely függ a támogatási eszközöket kezelő bank viselkedésétől. Ezenkívül a NordLB-nek nem származott gazdasági előnye az eszközöknek az 1,5 milliárd DEM feletti részéből (következésképp az után nem is fizetendő ellenszolgáltatás). Az LTS-eszközök említett részéből kivont összegek sem tekinthetők kiegészítő ellenszolgáltatásnak, mivel – gazdasági értelemben – azok nem a NordLB-hez, hanem a priori a tartományhoz tartoznak.

| (165) | Ezenkívül Németország azt is állítja, hogy az átruházás értelme, célja inkább a potenciális szinergikus hatás elérése volt, mint a NordLB saját tőkéjének növelése. Mégis, legalább részben, a támogatási eszközök átadásának célja a fizetőképességi irányelv követelményeinek kielégítése volt. Ha az LTS hasznot húz az ilyen szinergikus hatásokból és költségmegtakarításokból, ez segíteni fogja költségei csökkentésében, de nem tekinthető a NordLB által megfizetett ellenszolgáltatásnak az eredeti saját eszközök rendelkezésre bocsátása fejében. Mivel ezek a hatások nem csökkentik az átruházott tőke felhasználhatóságát a NordLB részéről, nem is növelik a NordLB-nél az átruházásból eredő költségeket, nem kell, hogy befolyásolják az ellenszolgáltatás mértékét, melyet a piacgazdasági alapon tevékeny befektető igényelhet a banktól az átadott saját tőke fejében. Még ha lenne is valamilyen haszna a tartománynak a szinergikus hatások eredőjeként, a verseny rákényszeríttette volna a versenytársakat, hogy a tartománynak a pénzügyi eszközért (LTS) nem csak az átadott saját tőke után járó megfelelő ellenszolgáltatást fizessék meg, hanem egy „térítést” is az említett előnyök formájában. Ezenkívül, egy egyesítési műveletet követően, a szinergikus hatások rendszerint mind a két egyesített szervezetben megjelennek. Nehéz megérteni, hogy a NordLB miért nem profitál egyáltalán ezekből az előnyökből. A Bizottság ennél fogva azt az álláspontot foglalja el, hogy a szinergikus hatások nem járulnak hozzá a NordLB által az LTS-eszközök fejében fizetett ellenszolgáltatáshoz. |
| --- | --- |

(165)

Ezenkívül Németország azt is állítja, hogy az átruházás értelme, célja inkább a potenciális szinergikus hatás elérése volt, mint a NordLB saját tőkéjének növelése. Mégis, legalább részben, a támogatási eszközök átadásának célja a fizetőképességi irányelv követelményeinek kielégítése volt. Ha az LTS hasznot húz az ilyen szinergikus hatásokból és költségmegtakarításokból, ez segíteni fogja költségei csökkentésében, de nem tekinthető a NordLB által megfizetett ellenszolgáltatásnak az eredeti saját eszközök rendelkezésre bocsátása fejében. Mivel ezek a hatások nem csökkentik az átruházott tőke felhasználhatóságát a NordLB részéről, nem is növelik a NordLB-nél az átruházásból eredő költségeket, nem kell, hogy befolyásolják az ellenszolgáltatás mértékét, melyet a piacgazdasági alapon tevékeny befektető igényelhet a banktól az átadott saját tőke fejében. Még ha lenne is valamilyen haszna a tartománynak a szinergikus hatások eredőjeként, a verseny rákényszeríttette volna a versenytársakat, hogy a tartománynak a pénzügyi eszközért (LTS) nem csak az átadott saját tőke után járó megfelelő ellenszolgáltatást fizessék meg, hanem egy „térítést” is az említett előnyök formájában. Ezenkívül, egy egyesítési műveletet követően, a szinergikus hatások rendszerint mind a két egyesített szervezetben megjelennek. Nehéz megérteni, hogy a NordLB miért nem profitál egyáltalán ezekből az előnyökből. A Bizottság ennél fogva azt az álláspontot foglalja el, hogy a szinergikus hatások nem járulnak hozzá a NordLB által az LTS-eszközök fejében fizetett ellenszolgáltatáshoz.

| (166) | Végül az ún. „tulajdonosi hatás” nem indokolja a 0,5 %-os évi mértéket meghaladó ellenszolgáltatást. Mint fentebb kimutattuk, a piacgazdasági alapon tevékeny befektető, akinek már van részesedése egy társaságban, nem fog lemondani a teljes és közvetlen ellenszolgáltatásról, ha egy vagy több részvénytulajdonos profitál a tőkeinjekcióból, anélkül hogy maguk megfelelően hozzájárultak volna ahhoz. Mivel az NSGV nem teljesített megfelelő tőkehozzájárulást, a tartománynak ragaszkodnia kellett volna az átfogó közvetlen ellenszolgáltatáshoz. |
| --- | --- |

(166)

Végül az ún. „tulajdonosi hatás” nem indokolja a 0,5 %-os évi mértéket meghaladó ellenszolgáltatást. Mint fentebb kimutattuk, a piacgazdasági alapon tevékeny befektető, akinek már van részesedése egy társaságban, nem fog lemondani a teljes és közvetlen ellenszolgáltatásról, ha egy vagy több részvénytulajdonos profitál a tőkeinjekcióból, anélkül hogy maguk megfelelően hozzájárultak volna ahhoz. Mivel az NSGV nem teljesített megfelelő tőkehozzájárulást, a tartománynak ragaszkodnia kellett volna az átfogó közvetlen ellenszolgáltatáshoz.

| (167) | A támogatási elem a tényleges fizetések és a piaci feltételeknek megfelelő fizetések közötti különbségként számítható ki. |
| --- | --- |

(167)

A támogatási elem a tényleges fizetések és a piaci feltételeknek megfelelő fizetések közötti különbségként számítható ki.

| (168) | Támogatási elem kiszámítása (millió DEM-ben)
  1992

















  1992 | Jan. | Feb. | Már. | Ápr. | Máj. | Jún. | Júl. | Aug. | Szept. | Okt. | Nov. | Dec. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | | | | | | | | | |
| 1. | Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg |

(168)

Támogatási elem kiszámítása (millió DEM-ben)

1992

1992

Jan.

Feb.

Már.

Ápr.

Máj.

Jún.

Júl.

Aug.

Szept.

Okt.

Nov.

Dec.

1.

Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg

120

101

145

109

71

0

0

0

0

19

63

162

| 2. | Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest) |
| --- | --- |

2.

Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest)

1 380

1 399

1 355

1 391

1 429

1 500

1 500

1 500

1 500

1 481

1 437

1 338

Évi 6,7 % ellenszolg. (adó után) az 1. pontra.

0,67

0,56

0,81

0,61

0,39

0

0

0

0

0,1

0,35

0,91

Évi 0,15 % ellenszolg. (adó után) a 2. pontra.

0,17

0,17

0,16

0,17

0,17

0,18

0,18

0,18

0,18

0,18

0,17

0,16

Piaci feltételeknek megfelelő összes ellenszolg.

0,84

0,73

0,97

0,78

0,56

0,18

0,18

0,18

0,18

0,28

0,52

1,07

Σ 6,47

Tényleges ellenszolg. (adó után) (0,5 %) 1992 egészére

0,9

Támogatási elem

5,57

1993

| 1993 | Jan. | Feb. | Már. | Ápr. | Máj. | Jún. | Júl. | Aug. | Szept.. | Okt. | Nov. | Dec. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg |

1993

Jan.

Feb.

Már.

Ápr.

Máj.

Jún.

Júl.

Aug.

Szept..

Okt.

Nov.

Dec.

1.

Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg

133

133

207

147

174

1,143

1,222

1 400

1 400

1 400

1 400

1 400

| 2. | Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest) |
| --- | --- |

2.

Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest)

1,367

1,367

1,293

1,353

1,326

357

278

100

100

100

100

100

Évi 6,7 % ellenszolg. (adó után) az 1. pontra

0,74

0,74

1,16

0,82

0,98

6,43

6,88

7,88

7,88

7,88

7,88

7,88

Évi 0,15 % ellenszolg. (adó után) a 2. pontra.

0,17

0,17

0,16

0,16

0,16

0,04

0,03

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

Piaci feltételeknek megfelelő összes ellenszolg.

0,91

0,91

1,32

0,98

1,14

6,47

6,91

7,89

7,89

7,89

7,89

7,89

Σ 58,09

Tényleges ellenszolg. (adó után) (0,5 %) 1993 egészére

7

Támogatási elem

51,09

| Jahr | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | | | | | | | |
| 1. | Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg |

Jahr

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

1.

Versenypiaci tevékenységre fordítható összeg

1 400

1 390

1 390

1 390

1 390

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 2. | Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest) |
| --- | --- |

2.

Maradékösszeg (Különbözet az 1,5 milliárd DEM-hez képest)

100

110

110

110

110

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Évi 6,7 % ellenszolg. (adó után) az 1. pontra

94,64

93,96

93,96

93,96

93,96

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Évi 0,15 % ellenszolg. (adó után) a 2. pontra.

0,15

0,16

0,16

0,16

0,16

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Piaci feltételeknek megfelelő összes ellenszolg.

94,79

94,12

94,12

94,12

94,12

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Tényleges ellenszolg. (adó után) (0,5 %)

7

6,95

6,95

6,95

6,95

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Támogatási elem

87,79

87,17

87,17

87,17

87,17

87,17

85,88

85,88

85,88

85,88

1991. január 1. óta a márkaösszeget átváltják euróra (1,9583 DEM/EUR árfolyamon). A márkaadatokat ennek megfelelően kell átváltani.

| (169) | Ily módon a különbség a megállapodás szerinti 0,5 %-os évi ellenszolgáltatás és a 6,76 %-os évi arányos ellenszolgáltatás (az LTS-támogatási eszközök azon része után, melyet a NordLB versenypiaci tevékenységre felhasználhat) között, beleszámítva a 0,15 %-os évi ellenszolgáltatás (az eszközök azon része után, amely bankgaranciához hasonlítható) állami támogatást képez az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében. |
| --- | --- |

(169)

Ily módon a különbség a megállapodás szerinti 0,5 %-os évi ellenszolgáltatás és a 6,76 %-os évi arányos ellenszolgáltatás (az LTS-támogatási eszközök azon része után, melyet a NordLB versenypiaci tevékenységre felhasználhat) között, beleszámítva a 0,15 %-os évi ellenszolgáltatás (az eszközök azon része után, amely bankgaranciához hasonlítható) állami támogatást képez az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében.

| (170) | A támogatási elem a támogatás nyújtásától 2003 végéig terjedő időszakra 923,82 millió DEM-et tesz ki. Euróba átváltva, ez 472,34 millió eurót jelent. Mivel az LTS-eszközök még mindig a NordLB rendelkezésére áll, a támogatási elem nagysága folyamatosan nő. |
| --- | --- |

(170)

A támogatási elem a támogatás nyújtásától 2003 végéig terjedő időszakra 923,82 millió DEM-et tesz ki. Euróba átváltva, ez 472,34 millió eurót jelent. Mivel az LTS-eszközök még mindig a NordLB rendelkezésére áll, a támogatási elem nagysága folyamatosan nő.

4.   AZ INTÉZKEDÉS ÖSSZHANGJA AZ EK-SZERZŐDÉSSEL

| (171) | Ennél fogva megállapítható, hogy az LTS-támogatási eszközök átruházása az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésében felállított összes kritériumnak megfelel, és így állami támogatást tartalmaz. Ennek értelmében megállapítandó, hogy a támogatás összhangban lévőnek tekinthető-e a közös piaccal. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy Németország csak az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésében említett mentességre hivatkozott a támogatási eszközök átruházásában jelenlévő támogatási elemmel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(171)

Ennél fogva megállapítható, hogy az LTS-támogatási eszközök átruházása az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésében felállított összes kritériumnak megfelel, és így állami támogatást tartalmaz. Ennek értelmében megállapítandó, hogy a támogatás összhangban lévőnek tekinthető-e a közös piaccal. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy Németország csak az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésében említett mentességre hivatkozott a támogatási eszközök átruházásában jelenlévő támogatási elemmel kapcsolatban.

| (172) | Az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdése által felsorolt mentességi klauzulák egyike sem alkalmazható itt. A támogatás nem szociális jellegű és nem egyéni fogyasztóknak nyújtják azt. Nem is természeti katasztrófák, kivételes események, vagy a Németország megosztottsága miatt előálló gazdasági hátrányok okozta károk kompenzációjáról van szó. |
| --- | --- |

(172)

Az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdése által felsorolt mentességi klauzulák egyike sem alkalmazható itt. A támogatás nem szociális jellegű és nem egyéni fogyasztóknak nyújtják azt. Nem is természeti katasztrófák, kivételes események, vagy a Németország megosztottsága miatt előálló gazdasági hátrányok okozta károk kompenzációjáról van szó.

| (173) | Tekintve, hogy a támogatásnak nincs regionális célja – nem olyan területek gazdasági fejlesztésére irányul, ahol az életszínvonal abnormálisan alacsony, vagy ahol súlyos munkanélküliség alakult ki, nem bizonyos gazdasági területek fejlődésének megkönnyítésére – nem alkalmazható az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdés (a) vagy (c) pontja sem, ami az utóbbi regionális aspektusát illeti. A támogatás nem segíti a közös európai érdekek egy jelentős projektjének megvalósítását sem. A támogatás nem irányul a kultúra támogatására vagy a kulturális örökség megőrzésére sem. |
| --- | --- |

(173)

Tekintve, hogy a támogatásnak nincs regionális célja – nem olyan területek gazdasági fejlesztésére irányul, ahol az életszínvonal abnormálisan alacsony, vagy ahol súlyos munkanélküliség alakult ki, nem bizonyos gazdasági területek fejlődésének megkönnyítésére – nem alkalmazható az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdés (a) vagy (c) pontja sem, ami az utóbbi regionális aspektusát illeti. A támogatás nem segíti a közös európai érdekek egy jelentős projektjének megvalósítását sem. A támogatás nem irányul a kultúra támogatására vagy a kulturális örökség megőrzésére sem.

| (174) | Mivel a NordLB gazdasági fennmaradása nem forgott veszélyben, amikor az intézkedést végrehajtották, nem kell arra gondolni, hogy egy olyan nagy egyedi hitelintézet, mint a NordLB összeomlása általános banki válság kirobbanásához vezethetne Németországban, ami esetleg indokolhatná a támogatást a német gazdaság súlyos zavarának enyhítése érdekében az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdés (b) pontja alapján. |
| --- | --- |

(174)

Mivel a NordLB gazdasági fennmaradása nem forgott veszélyben, amikor az intézkedést végrehajtották, nem kell arra gondolni, hogy egy olyan nagy egyedi hitelintézet, mint a NordLB összeomlása általános banki válság kirobbanásához vezethetne Németországban, ami esetleg indokolhatná a támogatást a német gazdaság súlyos zavarának enyhítése érdekében az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdés (b) pontja alapján.

| (175) | Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdése c) pontja alapján a támogatás akkor tekinthető kompatibilisnek a közös piaccal, ha megkönnyíti bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődését. Ez elvileg a bankszektor átalakításának támogatására is vonatkozhat. Mindazonáltal, a szóban forgó esetben, a mentességi klauzula alkalmazásának feltételei nem teljesülnek. A NordLB nem volt egy nehéz helyzetbe került vállalkozás, melynek az életképességét állami támogatással kellett helyreállítani. |
| --- | --- |

(175)

Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdése c) pontja alapján a támogatás akkor tekinthető kompatibilisnek a közös piaccal, ha megkönnyíti bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődését. Ez elvileg a bankszektor átalakításának támogatására is vonatkozhat. Mindazonáltal, a szóban forgó esetben, a mentességi klauzula alkalmazásának feltételei nem teljesülnek. A NordLB nem volt egy nehéz helyzetbe került vállalkozás, melynek az életképességét állami támogatással kellett helyreállítani.

| (176) | Az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között megenged mentességeket a Szerződés állami támogatási szabályai alól, elvileg alkalmazható a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is. Ezt a Bizottság megerősítette a bankszektor által nyújtott általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló jelentésében (19). |
| --- | --- |

(176)

Az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között megenged mentességeket a Szerződés állami támogatási szabályai alól, elvileg alkalmazható a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is. Ezt a Bizottság megerősítette a bankszektor által nyújtott általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló jelentésében (19).

| (177) | Németország előadja, hogy ha az LTS-támogatási eszközök átruházása kedvezményes elbánást képezett a NordLB javára, az nem haladta meg a költségtérítés mértékét, és ezek a költségek a bank állami feladatának ellátásával összefüggésben merültek fel. Úgy érvel továbbá, hogy a NordLB nemcsak tartományi bank, hanem egyúttal takarékbank is a braunschweigi körzetben. Tehát nemcsak egy tartományi bank hagyományos funkcióit látja el, hanem egy takarékban funkcióit is. |
| --- | --- |

(177)

Németország előadja, hogy ha az LTS-támogatási eszközök átruházása kedvezményes elbánást képezett a NordLB javára, az nem haladta meg a költségtérítés mértékét, és ezek a költségek a bank állami feladatának ellátásával összefüggésben merültek fel. Úgy érvel továbbá, hogy a NordLB nemcsak tartományi bank, hanem egyúttal takarékbank is a braunschweigi körzetben. Tehát nemcsak egy tartományi bank hagyományos funkcióit látja el, hanem egy takarékban funkcióit is.

| (178) | Németország ugyanakkor nem számszerűsítette a NordLB említett állami feladatok végrehajtásával kapcsolatos költségeit. Kizárólag ebből kifolyólag a Bizottság nem adhat felmentést az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének alkalmazása alól az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdése alapján. Ezenkívül, egyértelmű, hogy az átruházásra azért került sor, hogy a NordLB meg tudjon felelni az új sajáteszköz-követelményeknek, nem pedig az általa végrehajtott állami feladatok kompenzációjaként. |
| --- | --- |

(178)

Németország ugyanakkor nem számszerűsítette a NordLB említett állami feladatok végrehajtásával kapcsolatos költségeit. Kizárólag ebből kifolyólag a Bizottság nem adhat felmentést az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének alkalmazása alól az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdése alapján. Ezenkívül, egyértelmű, hogy az átruházásra azért került sor, hogy a NordLB meg tudjon felelni az új sajáteszköz-követelményeknek, nem pedig az általa végrehajtott állami feladatok kompenzációjaként.

| (179) | Mivel az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatási tilalom elve alóli mentesség nem áll fenn, a szóban forgó támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződéssel. |
| --- | --- |

(179)

Mivel az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatási tilalom elve alóli mentesség nem áll fenn, a szóban forgó támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződéssel.

5.   ISMERETLEN TÁMOGATÁSI FORMA

| (180) | Szemben azzal, amit Németország állított más tartománybanki eljárásokban, a tőkeinjekció sem tekinthető olyannak, mint amelyet lefed a jelenlegi állami támogatási rendszer, nevezetesen az „intézményes jótállás” és a „garancianyújtók felelősségvállalása” formái. |
| --- | --- |

(180)

Szemben azzal, amit Németország állított más tartománybanki eljárásokban, a tőkeinjekció sem tekinthető olyannak, mint amelyet lefed a jelenlegi állami támogatási rendszer, nevezetesen az „intézményes jótállás” és a „garancianyújtók felelősségvállalása” formái.

| (181) | A „garancianyújtók felelősségvállalása” egy nem-teljesítési garancia, melyet a hitelezőknek nyújtanak arra az esetre, ha a bank eszközei már nem elegendőek követeléseik kielégítésére. Itt nem ez a helyzet. A tőkeinjekció nem arra irányul, hogy kielégítsék a tartományi bank hitelezőit, és a bank eszközei nem fogytak el. |
| --- | --- |

(181)

A „garancianyújtók felelősségvállalása” egy nem-teljesítési garancia, melyet a hitelezőknek nyújtanak arra az esetre, ha a bank eszközei már nem elegendőek követeléseik kielégítésére. Itt nem ez a helyzet. A tőkeinjekció nem arra irányul, hogy kielégítsék a tartományi bank hitelezőit, és a bank eszközei nem fogytak el.

| (182) | Nem áll fenn az „intézményi jótállás” esete sem. Az intézményi jótállás szükségessé teszi, hogy a garáns – az Alsó-Szászország-tartomány és az NSGV – forrásokkal lássa el a NordLB-t, amelyekre utóbbinak szüksége van a megfelelő működéshez, mindaddig, amíg a tartomány úgy dönt, hogy fenn kívánja tartani. A NordLB viszont a tőkeinjekció időpontjában távolról sem volt abban a helyzetben, hogy – megfelelő források hiányában.- nem tudott volna megfelelően működni. A tőkeinjekcióra nem azért volt szükség, hogy a tartományi bankot működésben tartsák. Inkább arról volt szó, hogy tőkeemelést kívántak lehetővé tenni a banknál, tekintettel a fizetőképességi irányelv alapján bevezetett szigorúbb szabályozásra, hogy ezzel elkerüljék az üzleti volumen egyébként szükségszerű csökkentését, ill. hogy (ezenkívül) lehetővé tegyék a jövőbeni bővítést is. A tartomány, mint (közös) tulajdonos tudatos gazdasági számítása azt is lehetővé tette a tartományi banknak, hogy jövőbeni lehetőségeket ragadjon meg versenypiaci tevékenységében. Az intézményi jótállás„szükségességi követelménye” nem vonatkozik a tartomány, mint a bank (közös) tulajdonosa által hozott normális gazdasági döntésre. Más, az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése és 88. cikk (1) bekezdése szerinti értelemben alkalmazható állami támogatási rendszer hiányában, a tőkeinjekciót az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése és 88. cikk (3) bekezdése értelmében új támogatásnak kell tekinteni, és mint ilyet megvizsgálni. |
| --- | --- |

(182)

Nem áll fenn az „intézményi jótállás” esete sem. Az intézményi jótállás szükségessé teszi, hogy a garáns – az Alsó-Szászország-tartomány és az NSGV – forrásokkal lássa el a NordLB-t, amelyekre utóbbinak szüksége van a megfelelő működéshez, mindaddig, amíg a tartomány úgy dönt, hogy fenn kívánja tartani. A NordLB viszont a tőkeinjekció időpontjában távolról sem volt abban a helyzetben, hogy – megfelelő források hiányában.- nem tudott volna megfelelően működni. A tőkeinjekcióra nem azért volt szükség, hogy a tartományi bankot működésben tartsák. Inkább arról volt szó, hogy tőkeemelést kívántak lehetővé tenni a banknál, tekintettel a fizetőképességi irányelv alapján bevezetett szigorúbb szabályozásra, hogy ezzel elkerüljék az üzleti volumen egyébként szükségszerű csökkentését, ill. hogy (ezenkívül) lehetővé tegyék a jövőbeni bővítést is. A tartomány, mint (közös) tulajdonos tudatos gazdasági számítása azt is lehetővé tette a tartományi banknak, hogy jövőbeni lehetőségeket ragadjon meg versenypiaci tevékenységében. Az intézményi jótállás„szükségességi követelménye” nem vonatkozik a tartomány, mint a bank (közös) tulajdonosa által hozott normális gazdasági döntésre. Más, az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése és 88. cikk (1) bekezdése szerinti értelemben alkalmazható állami támogatási rendszer hiányában, a tőkeinjekciót az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése és 88. cikk (3) bekezdése értelmében új támogatásnak kell tekinteni, és mint ilyet megvizsgálni.

VI.   ZÁRÓ KÖVETKEZTETÉS

| (183) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország jogtalanul alkalmazott új támogatási formát és ezzel megszegte az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket. |
| --- | --- |

(183)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország jogtalanul alkalmazott új támogatási formát és ezzel megszegte az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket.

| (184) | Az említett támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződés 87. cikk (2) vagy (3) bekezdése vagy bármely egyéb rendelkezése alapján. A támogatást ennél fogva inkompatibilisnek nyilvánítjuk a közös piaccal, azt meg kell szüntetni, és a jogtalanul hatályba léptetett intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie. |
| --- | --- |

(184)

Az említett támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződés 87. cikk (2) vagy (3) bekezdése vagy bármely egyéb rendelkezése alapján. A támogatást ennél fogva inkompatibilisnek nyilvánítjuk a közös piaccal, azt meg kell szüntetni, és a jogtalanul hatályba léptetett intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

1.   A különbség a megfelelő mértékű ellenszolgáltatás – évi 6,76 % (társasági adó után és befektetői adó előtt) – és a Norddeutschen Landesbank – Girozentrale és Alsó-Szászország-tartomány közötti megállapodásban szereplő évi 0,5 %-os (társasági adó után és befektetői adó előtt) ellenszolgáltatás között, az átadott tőke azon része után, melyet a Norddeutschen Landesbank – Girozentrale 1992. január 1-jétől versenypiaci tevékenységéhez felhasználhatott, a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatást képez.

2.   A 0,15 %-os évi (társasági adó utáni és befektetői adó előtti)) megfelelő ellenszolgáltatásról való lemondás – a tartomány részéről átadott tőke egy része után, melyet a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale 1992. január 1-jétől garanciaként használhatott fel, a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatást képez.

3.   Az 1. bekezdésben említett támogatás az 1992. január 1. és 2003. december 31. közötti időszakban 472,34 millió eurót tesz ki.

2. cikk

1.   Németország legkésőbb 2004. december 31-ig megszünteti az 1. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti támogatást.

2.   Németország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikk (1) bekezdésben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást a kedvezményezettől vissza követelje.

A visszakövetelés tárgyát képező összeg az alábbi tételeket foglalja magában:

| a) | az 1992. január 1. és 2003. december 31. közötti elszámolási időszakra az 1. cikk (2) bekezdésében megjelölt összeg; |
| --- | --- |

a)

az 1992. január 1. és 2003. december 31. közötti elszámolási időszakra az 1. cikk (2) bekezdésében megjelölt összeg;

| b) | a 2004. január 1-jétől a támogatás megszüntetéséig terjedő időszakra vonatkozóan egy összeg, melynek nagyságát az 1. cikk (1) és (2) bekezdésében megjelölt elszámolási módszerrel állapítják meg. |
| --- | --- |

b)

a 2004. január 1-jétől a támogatás megszüntetéséig terjedő időszakra vonatkozóan egy összeg, melynek nagyságát az 1. cikk (1) és (2) bekezdésében megjelölt elszámolási módszerrel állapítják meg.

3. cikk

A visszakövetelés haladéktalanul és a nemzeti eljárásnak megfelelően érvénybe lép, amennyiben ez által e határozat azonnali és tényleges végrehajtása lehetővé válik.

A visszakövetelés tárgyát képező összeg magában foglalja azokat a kamatokat is, amelyek abban az időszakban merültek fel, amelyben a jogellenes támogatás a kedvezményezett rendelkezésére állt.

A kamatok felszámítása a Bizottság 794/2004/EK rendelete V. fejezetének rendelkezései szerint történik (20).

4. cikk

Németország e határozat kihirdetését követő két hónapon belül értesíti a Bizottságot – a mellékletben csatolt kérdőív alapján – az abban foglaltak végrehajtása érdekében tett intézkedésekről.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Német Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Brüsszel, 2004 október 20.

a Bizottság részéről

Mario MONTI

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 81., 2003.4.4., 2. o.

1

(2)  HL. C 140., 1998.5.5., 9. o.

2

(3)  HL L 150., 2000.6.23. 1. o; Németország megtámadta a határozatot (az Európai Bíróság előtt, C-376/99), valamint Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány (az elsőfokú bíróság előtt, T-233/99) és a WestLB (az elsőfokú bíróság előtt, T 228/99), a Bizottság szintén eljárást indított az alapszerződés megsértése miatt (C-209/00).

3

(4)  HL C 81., 2003.4.4., 2. o.

4

(5)  Bizalmas információ.

5

(6)  HL L 386., 1989.12.30., hatálytalanította és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv, HL L 126., 2000.5.26.

6

(7)  HL L 124., 1989.5.5., hatálytalanította és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv HL L 126., 2000.5.26.

7

(8)  A fizetőképességi irányelv szerint, a hitelintézetek legalább 8 %-os mértékben saját eszközökkel kell rendelkezniük kockázattal súlyozott eszközeikhez képest, miközben a régi német szabályozás értelmében 5,6 % volt a követelmény. Ugyanakkor, ez az arány a saját eszközök egy szűkebb definíciójára épült, mint amelyet a sajáteszköz-irányelv hatályba lépése óta alkalmaznak.

8

(9)  Alsó-Szászországi Törvénytár, 47/1991. sz. 358. o.

9

Alsó-Szászországi Törvénytár

(10)  Bizalmas adat

10

(11)  Ezenfelül kockázati vagy jótállási felárat elsősorban a veszteségi kockázat miatt fizettek fizetésképtelenség esetén, mivel ha ez bekövetkeznék, a tőke visszavonhatatlanul elveszne. Folyamatos (részleges) veszteségek, vagyis külső fizetésképtelenség esetén, mindig volt esély, hogy a sajáttőke-állományt feltöltsék a nyereségeken keresztül.

11

(12)  Lásd például a C-303/88 sz. ítéletet az Olaszország kontra Bizottság ügyben, EBHT 1991, I-1433 és C-305/89, Olaszország kontra Bizottság, EBHT 1991, I-1603

12

(13)  A Bizottság Közleménye a tagállamoknak: az EK-Szerződés 92. és 93. cikkének alkalmazása és a 80/723/EGK irányelv – a feldolgozóiparban működő állami vállalatokról – 5. cikkének alkalmazása. HL C 307., 1993.11.13.., 3. o. Lásd 11. pont Noha ebben a Közleményben kifejezetten a feldolgozóiparról van szó, mégis az alapelv kétségtelenül ugyanúgy érvényes az összes többi gazdasági ágra is. Ami a pénzügyi szolgáltatásokat illeti, a Közlemény egy sor bizottsági határozaton keresztül vált hatályossá (pl. a Crédit Lyonnais eset – HL L 221, 1998.8.8., 28. o.) és a GAN ügye (HL L 78, 1998.3.16., 1. o.).

13

(14)  Az EU Bíróság ítélete, 2000.12.12 T-296/97.

14

(15)  HL L 150, 2000.6.23., 1. o. Rz. 316.

15

(16)  A valóságban a helyzet ennél jóval bonyolultabb, pl. a mérlegen kívüli tételek, a különböző kockázati súlyú eszközök és a kockázat nélküli tételek miatt. Az elgondolás lényegén viszont ez nem változtat.

16

(17)  A helyzet ugyanaz, ha figyelembe vesszük azt a lehetőséget, hogy a kiegészítő tőkét a saját eszközök alapállományának szintjére emelik (25-ös szorzó 12,5 helyett a saját eszközök alapállományát illetően).

17

(18)  A Németország által benyújtott dokumentumok alapján a társasági adó 1992-ben 46 % volt, és ehhez jöt még a szolidaritási járulék 3,57 %-kal (összesen 49,75 %). Az összadókulcs 1993-ban 46 %-ra ment vissza, 1994-ben pedig 49,5 %-ot tett ki. 2001-től az összadókulcs 30 %-os.

18

(19)  Ezt a jelentést a Tanácsnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság 1998. november 23-án benyújtotta, de nem hozták nyilvánosságra. A Bizottság IV. – Verseny – Főigazgatóságán megtalálható, ill. a Bizotttság internet-web-oldalán elérhető.

19

(20)  HL L 140, 2004.4.30., 1. o.

20

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁVAL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓK

1.   A visszakövetelés tárgyát képező összeg kiszámítása

| 1.1. | Kérjük a következő részadatokat a jogellenes támogatások összegének nagyságáról, melyeket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak:








  Fizetés időpontja (1) | Támogatás nagysága (2) | Pénznem | A kedvezményezett azonosítása |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Kérjük a következő részadatokat a jogellenes támogatások összegének nagyságáról, melyeket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak:

Fizetés időpontja (1)

Támogatás nagysága (2)

Pénznem

A kedvezményezett azonosítása

Megjegyzések:

| 1.2. | Fejtsék ki részletesen, hogy miként számítják ki azokat a kamatokat, amelyeket a visszakövetelés tárgyát képező összeg után kell megfizetni. |
| --- | --- |

1.2.

Fejtsék ki részletesen, hogy miként számítják ki azokat a kamatokat, amelyeket a visszakövetelés tárgyát képező összeg után kell megfizetni.

2.   A támogatás visszakövetelése érdekében már megtett vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Írják le részletesen, milyen intézkedéseket tettek eddig és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszakövetelésének érvényesítésére. Kérjük, fejtsék ki hasonlóképen, hogy milyen alternatív intézkedések tehetők a nemzeti jogrend alapján a visszakövetelés érvényesítésére. Kérjük, közöljék a megtett/tervezett intézkedések – ha vannak ilyenek – jogalapjára vonatkozó információkat. |
| --- | --- |

2.1.

Írják le részletesen, milyen intézkedéseket tettek eddig és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszakövetelésének érvényesítésére. Kérjük, fejtsék ki hasonlóképen, hogy milyen alternatív intézkedések tehetők a nemzeti jogrend alapján a visszakövetelés érvényesítésére. Kérjük, közöljék a megtett/tervezett intézkedések – ha vannak ilyenek – jogalapjára vonatkozó információkat.

| 2.2. | Milyen időpontig állapítják meg a támogatás visszakövetelését? |
| --- | --- |

2.2.

Milyen időpontig állapítják meg a támogatás visszakövetelését?

3.   Már érvényesített visszakövetelés

| 3.1. | Kérjük a következő részadatokat azokról a támogatásokról, amelyeket a kedvezményezettől már visszaköveteltek:








  Időpont (3) | Visszatérített összeg | Pénznem | A kedvezményezett azonosítása |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Kérjük a következő részadatokat azokról a támogatásokról, amelyeket a kedvezményezettől már visszaköveteltek:

Időpont (3)

Visszatérített összeg

Pénznem

A kedvezményezett azonosítása

| 3.2. | Kérjük, igazolják a támogatási összeg visszatérítését, melyet a fenti táblázatban a 3.1 pont alatt adtak meg. |
| --- | --- |

3.2.

Kérjük, igazolják a támogatási összeg visszatérítését, melyet a fenti táblázatban a 3.1 pont alatt adtak meg.

---

(1)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást, vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben a támogatási intézkedés több részletből és ellenszolgáltatásból áll, külön sorokban kérjük ezeket megjelölni) |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást, vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben a támogatási intézkedés több részletből és ellenszolgáltatásból áll, külön sorokban kérjük ezeket megjelölni)

(2)  A támogatás nagysága, amelyet a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak (bruttó támogatási egyenérték)

(3)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették. |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették.

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/81 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/81

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2004. október 20.)

a Németország által a Bayerische Landesbank – Girozentrale részére nyújtott állami támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3927. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/739/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felhívták az érdekelteket, hogy az említett rendelkezéseknek megfelelően nyújtsák be észrevételeiket (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | Az eljárás tárgya a támogatott lakáshiteleknek a bajor tartomány által a Bayerische Landesbank – Girozentrale („BayernLB”) részére történő átruházása. Az eljárás összhangban áll további hat, Németországgal szemben a Landesbankokra, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale („WestLB”) részére történő eszközátruházás ügyében indított eljárással. |
| --- | --- |

(1)

Az eljárás tárgya a támogatott lakáshiteleknek a bajor tartomány által a Bayerische Landesbank – Girozentrale („BayernLB”) részére történő átruházása. Az eljárás összhangban áll további hat, Németországgal szemben a Landesbankokra, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale („WestLB”) részére történő eszközátruházás ügyében indított eljárással.

| (2) | A Bizottság 1993. január 12-i levelében Németországot tájékoztatásnyújtásra szólította fel a Wohnunhgsbauförderungsanstalt („Wfa”) beolvasztása miatt a WestLB-nél történt 4 milliárd DEM összegű tőkeemelés, valamint más Landesbankok szavatoló tőkéjének hasonló megemelése vonatkozásában. Németországnak tájékoztatást kellett nyújtania arról, hogy milyen Landesbankok esetén került sor a támogatási célú eszköz átruházására, és fel kellett tárnia az átruházások okait is. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 1993. január 12-i levelében Németországot tájékoztatásnyújtásra szólította fel a Wohnunhgsbauförderungsanstalt („Wfa”) beolvasztása miatt a WestLB-nél történt 4 milliárd DEM összegű tőkeemelés, valamint más Landesbankok szavatoló tőkéjének hasonló megemelése vonatkozásában. Németországnak tájékoztatást kellett nyújtania arról, hogy milyen Landesbankok esetén került sor a támogatási célú eszköz átruházására, és fel kellett tárnia az átruházások okait is.

| (3) | A német hatóságok 1993. március 16-i és 1993. szeptember 17-i  levelükben adták meg válaszaikat. A Bizottság 1993. november 10-i és 1993. december 13-i leveleiben további információkat kért, amelyet Németország az 1994. március 8-i levelével teljesített. |
| --- | --- |

(3)

A német hatóságok 1993. március 16-i és 1993. szeptember 17-i  levelükben adták meg válaszaikat. A Bizottság 1993. november 10-i és 1993. december 13-i leveleiben további információkat kért, amelyet Németország az 1994. március 8-i levelével teljesített.

| (4) | A németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. („BdB”) 1994. május 31-i és 1994. december 21-i leveleiben tájékoztatta többek között a Bizottságot arról, hogy egy 1994. július 23-i elfogadott törvény értelmében a támogatott lakáshiteleket a BayernLB saját tőkéjébe bevonták. Ezzel kapcsolatban a BdB a BayernLB szavatoló tőkéjének megemelését a BayernLB számára előnyös versenytorzításnak tekinti, mivel egy, a piacgazdasági befektető általános elvével összhangban lévő díjról nem jött létre megállapodás. A BdB a második levelében hivatalos panasszal élt, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 88. cikk (2) bekezdése] értelmében indítson eljárást Németországgal szemben. |
| --- | --- |

(4)

A németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. („BdB”) 1994. május 31-i és 1994. december 21-i leveleiben tájékoztatta többek között a Bizottságot arról, hogy egy 1994. július 23-i elfogadott törvény értelmében a támogatott lakáshiteleket a BayernLB saját tőkéjébe bevonták. Ezzel kapcsolatban a BdB a BayernLB szavatoló tőkéjének megemelését a BayernLB számára előnyös versenytorzításnak tekinti, mivel egy, a piacgazdasági befektető általános elvével összhangban lévő díjról nem jött létre megállapodás. A BdB a második levelében hivatalos panasszal élt, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 88. cikk (2) bekezdése] értelmében indítson eljárást Németországgal szemben.

| (5) | A panasz ezen kívül hasonló, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein, a Hamburger Landesbank, illetve a Landesbank Berlin részére történt eszközátruházásra is vonatkozott. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében további bankok csatlakoztak a BdB panaszához. |
| --- | --- |

(5)

A panasz ezen kívül hasonló, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein, a Hamburger Landesbank, illetve a Landesbank Berlin részére történt eszközátruházásra is vonatkozott. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében további bankok csatlakoztak a BdB panaszához.

| (6) | Az 1997. augusztus 6-i és 1998. július 30-i levelében a BdB tájékoztatta a Bizottságot két további – a Schleswig-Holstein és Hessen tartományban a Landesbank Schleswig-Holstein és a Landesbank Hessen-Thüringen részére történt – eszközátruházásról. |
| --- | --- |

(6)

Az 1997. augusztus 6-i és 1998. július 30-i levelében a BdB tájékoztatta a Bizottságot két további – a Schleswig-Holstein és Hessen tartományban a Landesbank Schleswig-Holstein és a Landesbank Hessen-Thüringen részére történt – eszközátruházásról.

| (7) | A Bizottság először a Westdeutsche Landesbankra („WestLB”) történő eszközátruházást vizsgálta meg, de úgy nyilatkozott, hogy a többi bank számára elvégzett átruházásokat a WestLB-ügy (2) eredményei fényében fogja megvizsgálni. Ezen ügyben végül 1999-ben hozott határozatot, amellyel az állami támogatást (a kifizetett díj és a gyakorlatban szokásos díj közötti különbséget) a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította és elrendelte a támogatás visszatérítését (3). E határozatot az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6-i a díj összegének megállapításához használt két tényező tekintetében az elégtelen indokolás miatt hatályon kívül helyezte (4). 2004. október 20-i a Bizottság a panaszos és (a Helaba kivételével) valamennyi érintett Landesbank, valamint az adott tartományok között létrejött megállapodás figyelembevételével egy új határozatot hozott, amely a Bíróság kritikai észrevételeit is figyelembe vette. |
| --- | --- |

(7)

A Bizottság először a Westdeutsche Landesbankra („WestLB”) történő eszközátruházást vizsgálta meg, de úgy nyilatkozott, hogy a többi bank számára elvégzett átruházásokat a WestLB-ügy (2) eredményei fényében fogja megvizsgálni. Ezen ügyben végül 1999-ben hozott határozatot, amellyel az állami támogatást (a kifizetett díj és a gyakorlatban szokásos díj közötti különbséget) a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította és elrendelte a támogatás visszatérítését (3). E határozatot az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6-i a díj összegének megállapításához használt két tényező tekintetében az elégtelen indokolás miatt hatályon kívül helyezte (4). 2004. október 20-i a Bizottság a panaszos és (a Helaba kivételével) valamennyi érintett Landesbank, valamint az adott tartományok között létrejött megállapodás figyelembevételével egy új határozatot hozott, amely a Bíróság kritikai észrevételeit is figyelembe vette.

| (8) | 1999. szeptember 1-jén a Bizottság megkereste Németországot, hogy a többi Landesbankot érintő átruházás vonatkozásában is tájékoztatást adjon. A német szövetségi kormány erre válaszul elküldte a támogatott lakáshiteleknek a tartomány által a BayernLB-re történő átruházásával kapcsolatos információkról szóló, 1999. december 8-i levelét, amelyet – a Bizottság további megkeresései miatt – a kormány 2001. január 22-i és 2001. július 3-i levelével egészített ki. |
| --- | --- |

(8)

1999. szeptember 1-jén a Bizottság megkereste Németországot, hogy a többi Landesbankot érintő átruházás vonatkozásában is tájékoztatást adjon. A német szövetségi kormány erre válaszul elküldte a támogatott lakáshiteleknek a tartomány által a BayernLB-re történő átruházásával kapcsolatos információkról szóló, 1999. december 8-i levelét, amelyet – a Bizottság további megkeresései miatt – a kormány 2001. január 22-i és 2001. július 3-i levelével egészített ki.

| (9) | 2002. november 13-i levelében a Bizottság értesítette Németországot azon határozatáról, amely szerint a tartomány által a támogatott lakáshiteleknek a BayernLB-re történő átruházása tekintetében megindítják az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. A Bizottság egyidejűleg eljárást indított a hasonló eszközátruházások miatt a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, a Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale, a Hamburgische Landesbank – Girozentrale és a Landesbank Hessen-Thüringen ügyében is. Korábban már 2002. júliusában a Bizottság eljárást indított egy további, a Berlin tartomány által egy hasonló támogatási célú eszköznek a Landesbank Berlinre történő átruházása miatt. |
| --- | --- |

(9)

2002. november 13-i levelében a Bizottság értesítette Németországot azon határozatáról, amely szerint a tartomány által a támogatott lakáshiteleknek a BayernLB-re történő átruházása tekintetében megindítják az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. A Bizottság egyidejűleg eljárást indított a hasonló eszközátruházások miatt a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, a Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale, a Hamburgische Landesbank – Girozentrale és a Landesbank Hessen-Thüringen ügyében is. Korábban már 2002. júliusában a Bizottság eljárást indított egy további, a Berlin tartomány által egy hasonló támogatási célú eszköznek a Landesbank Berlinre történő átruházása miatt.

| (10) | Az eljárás megindításáról szóló határozatokat (5) az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdették. A Bizottság a többi érdekelt felet észrevételeik megtételére hívta fel. |
| --- | --- |

(10)

Az eljárás megindításáról szóló határozatokat (5) az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdették. A Bizottság a többi érdekelt felet észrevételeik megtételére hívta fel.

| (11) | Németország 2003. április 15-i levelében a BayernLB ügyében indított eljárás vonatkozásában megtette észrevételeit. |
| --- | --- |

(11)

Németország 2003. április 15-i levelében a BayernLB ügyében indított eljárás vonatkozásában megtette észrevételeit.

| (12) | A BdB 2003. július 29-i levelében a 2002. november 13-án indított valamennyi eljárás vonatkozásában megtette észrevételeit. |
| --- | --- |

(12)

A BdB 2003. július 29-i levelében a 2002. november 13-án indított valamennyi eljárás vonatkozásában megtette észrevételeit.

| (13) | A Bizottság további, 2003. szeptember 5-i megkeresésére Németország október 24-i levelében további információkat nyújtott, és kifejtette véleményét a BdB BayernLB-re vonatkozó észrevételei tekintetében. 2003. október 30-i levelében Németország benyújtotta Észak-Rajna-Vesztfália tartományi kormányzatának és a WestLB-nek a BdB észrevételeivel kapcsolatos észrevételeit, amelyek szintén a lakáshitelek BayernLB-re történő átruházása miatt indított eljárásra vonatkoztak. |
| --- | --- |

(13)

A Bizottság további, 2003. szeptember 5-i megkeresésére Németország október 24-i levelében további információkat nyújtott, és kifejtette véleményét a BdB BayernLB-re vonatkozó észrevételei tekintetében. 2003. október 30-i levelében Németország benyújtotta Észak-Rajna-Vesztfália tartományi kormányzatának és a WestLB-nek a BdB észrevételeivel kapcsolatos észrevételeit, amelyek szintén a lakáshitelek BayernLB-re történő átruházása miatt indított eljárásra vonatkoztak.

| (14) | Németország 2004. március 15-i levelével tájékoztatta a Bizottságot a BayernLB társasági szerződésének 2004. március 5-i módosításáról, amely szerint az átruházott céltartalék mint saját tőke funkciójától függetlenül a BayernLB-nek a versenyszférában kötött üzletek fedezésére már nem áll rendelkezésére. A Bizottság további, 2004. április 7-i, 2004. április 27-i és 2004. június 23-i megkereséseire Németország 2004. június 1-jei és 2004. július 6-i levelében válaszolt. A Bizottság utolsó, 2004. július 27-i megkeresésére Németország 2004. augusztus 18-i levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(14)

Németország 2004. március 15-i levelével tájékoztatta a Bizottságot a BayernLB társasági szerződésének 2004. március 5-i módosításáról, amely szerint az átruházott céltartalék mint saját tőke funkciójától függetlenül a BayernLB-nek a versenyszférában kötött üzletek fedezésére már nem áll rendelkezésére. A Bizottság további, 2004. április 7-i, 2004. április 27-i és 2004. június 23-i megkereséseire Németország 2004. június 1-jei és 2004. július 6-i levelében válaszolt. A Bizottság utolsó, 2004. július 27-i megkeresésére Németország 2004. augusztus 18-i levelében válaszolt.

| (15) | 2004. július 19-i a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália tartománya és a WestLB AG ideiglenes megállapodást nyújtott be az átruházott eszköznek megfelelő díj vonatkozásában. A panaszos szándéka szerint e megállapodásnak a Bizottság határozata alapjául kellett volna szolgálnia. E megállapodás végleges változatát a Bizottság 2004. október 13-i kapta meg. A BdB, a tartomány, és a BayernLB 2004. szeptember 10-én szintén benyújtott egy, az átruházott célvagyonnak megfelelő díjra vonatkozó ideiglenes megállapodást. Időközben további iratok érkeztek a Bizottsághoz ezen érdekeltek és Németország részéről. A céltartaléknak a BayernLB-re történő átruházásáról szóló megállapodás végleges változatát a Bizottság szintén 2004. szeptember 24-i kapta meg. Emellett a Helaba-ügy kivételével a többi esetben is létrejöttek a megállapodások a Landesbankok részére történő eszközátruházások vonatkozásában, amelyeket továbbítottak a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(15)

2004. július 19-i a panaszos BdB, Észak-Rajna-Vesztfália tartománya és a WestLB AG ideiglenes megállapodást nyújtott be az átruházott eszköznek megfelelő díj vonatkozásában. A panaszos szándéka szerint e megállapodásnak a Bizottság határozata alapjául kellett volna szolgálnia. E megállapodás végleges változatát a Bizottság 2004. október 13-i kapta meg. A BdB, a tartomány, és a BayernLB 2004. szeptember 10-én szintén benyújtott egy, az átruházott célvagyonnak megfelelő díjra vonatkozó ideiglenes megállapodást. Időközben további iratok érkeztek a Bizottsághoz ezen érdekeltek és Németország részéről. A céltartaléknak a BayernLB-re történő átruházásáról szóló megállapodás végleges változatát a Bizottság szintén 2004. szeptember 24-i kapta meg. Emellett a Helaba-ügy kivételével a többi esetben is létrejöttek a megállapodások a Landesbankok részére történő eszközátruházások vonatkozásában, amelyeket továbbítottak a Bizottságnak.

II.   A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA

1.   A BAYERISCHE LANDESBANK – GIROZENTRALE

| (16) | A müncheni székhelyű Bayerische Landesbank Girozentrale (BayernLB) 313 milliárd EUR összegű csoportmérlegével (2003. december 31-i állapot) Németország egyik legnagyobb bankja. 1972-ben a Landesbodenkreditanstalt („LABO”) és a Bayerische Gemeindebank (Girozentrale) összeolvadásával jött létre (6). A bank köztulajdonban lévő hitelintézet és közjogi személyiséggel rendelkező szervezetként (Anstalt des öffentlichen Rechts) működik. A BayernLB tulajdonosa – közvetlenül – 50-50 százalékos részesedéssel a bajor tartomány és a Bayerische Sparkassen- und Giroverband (Sparkassenverband Bayern). A két tulajdonos 2002-ben megállapodott abban, hogy a BayernLB-ben lévő részesedésüket részvények ellenében átruházzák a BayernLB Holding AG-ra, amelyben a bajor tartomány és a Sparkassenverband szintén 50-50 százalékos részesedéssel bír. A BayernLB Holding AG a Bayerische Landesbank egyedüli tulajdonosa és önmaga nem pénzintézet. |
| --- | --- |

(16)

A müncheni székhelyű Bayerische Landesbank Girozentrale (BayernLB) 313 milliárd EUR összegű csoportmérlegével (2003. december 31-i állapot) Németország egyik legnagyobb bankja. 1972-ben a Landesbodenkreditanstalt („LABO”) és a Bayerische Gemeindebank (Girozentrale) összeolvadásával jött létre (6). A bank köztulajdonban lévő hitelintézet és közjogi személyiséggel rendelkező szervezetként (Anstalt des öffentlichen Rechts) működik. A BayernLB tulajdonosa – közvetlenül – 50-50 százalékos részesedéssel a bajor tartomány és a Bayerische Sparkassen- und Giroverband (Sparkassenverband Bayern). A két tulajdonos 2002-ben megállapodott abban, hogy a BayernLB-ben lévő részesedésüket részvények ellenében átruházzák a BayernLB Holding AG-ra, amelyben a bajor tartomány és a Sparkassenverband szintén 50-50 százalékos részesedéssel bír. A BayernLB Holding AG a Bayerische Landesbank egyedüli tulajdonosa és önmaga nem pénzintézet.

| (17) | A 2003. évi éves beszámoló szerint az alapvető tőkeelemek aránya 7,8 %, a saját tőke aránya 11,3 % volt. A saját tőke nyeresége 2002-ben 4,3 % és 2003-ban 4,9 % volt, ami jelentős visszaesést jelent az előző évekhez képest, amikor a szavatoló tőke nyeresége a 15,5 %-ot (2000) és a 18,7 %-ot (1999) is elérte. |
| --- | --- |

(17)

A 2003. évi éves beszámoló szerint az alapvető tőkeelemek aránya 7,8 %, a saját tőke aránya 11,3 % volt. A saját tőke nyeresége 2002-ben 4,3 % és 2003-ban 4,9 % volt, ami jelentős visszaesést jelent az előző évekhez képest, amikor a szavatoló tőke nyeresége a 15,5 %-ot (2000) és a 18,7 %-ot (1999) is elérte.

| (18) | A tulajdonosi szerkezete alapján a BayernLB a bajor tartomány vezető bankjaként és a bajor megtakarítási bankok központi intézeteként működik. Saját tájékoztatása szerint a partnereivel való szoros együttműködéssel hozzájárul Bajorország gazdasági helyzetének folyamatos biztosításához és erősítéséhez. Ezen kívül a BayernLB nemzetközi wholesale bank, amely a befektetési és kereskedelmi bankügyeletek terén fejt ki aktív tevékenységet. Továbbá – saját tájékoztatása szerint – az egyik legnagyobb német kibocsátó bankház is. Fő ügyfelei közé a tartományok és az önkormányzatok, megtakarítási bankok, multinacionális csoportok, belföldi cégek, magán- és gazdasági tevékenységet folytató ingatlanbefektetők, valamint intézményi ügyfelek és pénzintézetek tartoznak. A BayernLB a LABO-t (a bajor tartomány lakáspolitikai intézménye) és a Landesbausparkasse Bayernt (LBS, a bajor tartományi hitelintézet és megtakarítási bank) jogilag függő intézményeiként tartja fenn. |
| --- | --- |

(18)

A tulajdonosi szerkezete alapján a BayernLB a bajor tartomány vezető bankjaként és a bajor megtakarítási bankok központi intézeteként működik. Saját tájékoztatása szerint a partnereivel való szoros együttműködéssel hozzájárul Bajorország gazdasági helyzetének folyamatos biztosításához és erősítéséhez. Ezen kívül a BayernLB nemzetközi wholesale bank, amely a befektetési és kereskedelmi bankügyeletek terén fejt ki aktív tevékenységet. Továbbá – saját tájékoztatása szerint – az egyik legnagyobb német kibocsátó bankház is. Fő ügyfelei közé a tartományok és az önkormányzatok, megtakarítási bankok, multinacionális csoportok, belföldi cégek, magán- és gazdasági tevékenységet folytató ingatlanbefektetők, valamint intézményi ügyfelek és pénzintézetek tartoznak. A BayernLB a LABO-t (a bajor tartomány lakáspolitikai intézménye) és a Landesbausparkasse Bayernt (LBS, a bajor tartományi hitelintézet és megtakarítási bank) jogilag függő intézményeiként tartja fenn.

| (19) | A 9000 munkavállalót foglalkoztató BayernLB-csoport a világ fontos pénzügyi központjaiban jelen van. Az európai központi piacokon – beleértve Közép- és Kelet-Európát – Észak-Amerikában és Ázsiában a BayernLB saját leányvállalatain, kereskedelmi képviseletein és részesedésein keresztül a banki ügyletek átfogó palettáját kínálja ügyfeleinek. A 2003-ban történt hálózati átalakítást követően a BayernLB ma a két bajorországi irodán és az LBS-Bayern 15 elosztási igazgatóságán kívül Európában négy és világszerte kilenc irodával rendelkezik. |
| --- | --- |

(19)

A 9000 munkavállalót foglalkoztató BayernLB-csoport a világ fontos pénzügyi központjaiban jelen van. Az európai központi piacokon – beleértve Közép- és Kelet-Európát – Észak-Amerikában és Ázsiában a BayernLB saját leányvállalatain, kereskedelmi képviseletein és részesedésein keresztül a banki ügyletek átfogó palettáját kínálja ügyfeleinek. A 2003-ban történt hálózati átalakítást követően a BayernLB ma a két bajorországi irodán és az LBS-Bayern 15 elosztási igazgatóságán kívül Európában négy és világszerte kilenc irodával rendelkezik.

| (20) | A 84 bajor megtakarítási bank (2003. december 31.), a Versicherungskammer Bayern, a Landesbausparkasse (LBS) és a Bayerische Landesbank alkotja a Sparkassen-Finanzgruppe Bayern csoportot. E szervezet keretén belül a „teljes körű finanszírozás koncepciójának” megfelelően a pénzügyi szektor valamennyi szolgáltatását kínálják. |
| --- | --- |

(20)

A 84 bajor megtakarítási bank (2003. december 31.), a Versicherungskammer Bayern, a Landesbausparkasse (LBS) és a Bayerische Landesbank alkotja a Sparkassen-Finanzgruppe Bayern csoportot. E szervezet keretén belül a „teljes körű finanszírozás koncepciójának” megfelelően a pénzügyi szektor valamennyi szolgáltatását kínálják.

2.   A TÁMOGATOTT LAKÁSHITEL BAYERNLB-RE TÖRTÉNŐ ÁTRUHÁZÁSA

| (21) | A BayernLB nemzeti és nemzetközi versenyképességének megerősödésére tekintettel a bajor tartományi gyűlés 1994. július 23-i elfogadta a bajor tartomány vagyonkezelői követeléseinek a Bayerische Landesbank Girozentrale saját tőkéjébe történő átruházásával történő céltartalék létrehozásáról szóló törvényt (céltartaléktörvény) (7). A céltartaléktörvény 1. cikke (1) bekezdése értelmében a tartományi kormányzatot felhatalmazták arra, hogy az 1957-től 1990-ig a LABO-nál kezelt tartományi tőkét egy külön tartalék képzése céljából a BayernLB-re ruházza át. Az átruházott céltartaléknak a továbbiakban is a szociális lakásépítési konstrukció céljait kellett szolgálnia. |
| --- | --- |

(21)

A BayernLB nemzeti és nemzetközi versenyképességének megerősödésére tekintettel a bajor tartományi gyűlés 1994. július 23-i elfogadta a bajor tartomány vagyonkezelői követeléseinek a Bayerische Landesbank Girozentrale saját tőkéjébe történő átruházásával történő céltartalék létrehozásáról szóló törvényt (céltartaléktörvény) (7). A céltartaléktörvény 1. cikke (1) bekezdése értelmében a tartományi kormányzatot felhatalmazták arra, hogy az 1957-től 1990-ig a LABO-nál kezelt tartományi tőkét egy külön tartalék képzése céljából a BayernLB-re ruházza át. Az átruházott céltartaléknak a továbbiakban is a szociális lakásépítési konstrukció céljait kellett szolgálnia.

| (22) | A törvényi indoklás szerint a saját tőke megemelésére azért volt szükség, hogy a BayernLB eredményes üzleti tevékenységének folytatását biztosítsák (8). A saját tőke emelése nélkül a BayernLB versenyképessége hosszú távon veszélyeztetetté válhatott volna. A törvényi indoklás szerint az eddigi állami lakáshitelek követeléseinek a BayernLB-re történő átruházása annak szavatoló tőkéjének megerősítését szolgálta (9). |
| --- | --- |

(22)

A törvényi indoklás szerint a saját tőke megemelésére azért volt szükség, hogy a BayernLB eredményes üzleti tevékenységének folytatását biztosítsák (8). A saját tőke emelése nélkül a BayernLB versenyképessége hosszú távon veszélyeztetetté válhatott volna. A törvényi indoklás szerint az eddigi állami lakáshitelek követeléseinek a BayernLB-re történő átruházása annak szavatoló tőkéjének megerősítését szolgálta (9).

| (23) | A támogatott hitelekből származó követeléseknek a BayernLB-re történő első, 3 811 millió DEM összegű átruházása 1994. december 31-i hatállyal az 1994. december 15-i átruházási szerződéssel történt meg (10). A támogatott hitelekből származó követeléseknek a BayernLB-re történő második, 1 216 millió DEM összegű átruházása 1995. december 31-i hatállyal az 1995. december 28-i átruházási szerződéssel történt meg (11). Ezzel összesen 5 027 millió DEM értékű támogatott eszközt ruháztak át a BayernLB-re. |
| --- | --- |

(23)

A támogatott hitelekből származó követeléseknek a BayernLB-re történő első, 3 811 millió DEM összegű átruházása 1994. december 31-i hatállyal az 1994. december 15-i átruházási szerződéssel történt meg (10). A támogatott hitelekből származó követeléseknek a BayernLB-re történő második, 1 216 millió DEM összegű átruházása 1995. december 31-i hatállyal az 1995. december 28-i átruházási szerződéssel történt meg (11). Ezzel összesen 5 027 millió DEM értékű támogatott eszközt ruháztak át a BayernLB-re.

3.   A SZAVATOLÓTŐKE-IRÁNYELV ÉS A SZOLVENCIAMUTATÓ-IRÁNYELV SZERINTI TŐKEKÖVETELMÉNYEK

| (24) | A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 89/647/EGK tanácsi irányelv (12) (a továbbiakban: „szolvenciamutató-irányelv”) és a Tanács hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 89/299/EGK irányelve (13) (a továbbiakban: „szavatolótőke-irányelv”) szerint, amelyek miatt a német bankjogi törvényt (Kreditwesengesetz vagy KWG) módosították, a bankoknak a kockázattal korrigált eszközeik 8 %-iak megfelelő összegű szavatoló tőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyinak ún. alapvető tőkeelemnek (elfogadható tőkék első csoportja) kell lennie, amely olyan tőkeelemeket foglal magában, amelyek a hitelintézetnek korlátlanul és közvetlenül rendelkezésére állnak a kockázatok és veszteségek fedezése céljából, amennyiben ilyenek adódnak. Az alapvető tőkeelemek egy szavatoló tőkével rendelkező bank esetében a felügyeleti célok tekintetében döntő jelentőséggel bírnak, mivel a kiegészítő tőkét (elfogadható tőkék második csoportja) egy bank kockázattal rendelkező ügyleteinek fedezéséhez csak a meglévő alaptőke mértékében fogadják el. |
| --- | --- |

(24)

A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 89/647/EGK tanácsi irányelv (12) (a továbbiakban: „szolvenciamutató-irányelv”) és a Tanács hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 89/299/EGK irányelve (13) (a továbbiakban: „szavatolótőke-irányelv”) szerint, amelyek miatt a német bankjogi törvényt (Kreditwesengesetz vagy KWG) módosították, a bankoknak a kockázattal korrigált eszközeik 8 %-iak megfelelő összegű szavatoló tőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyinak ún. alapvető tőkeelemnek (elfogadható tőkék első csoportja) kell lennie, amely olyan tőkeelemeket foglal magában, amelyek a hitelintézetnek korlátlanul és közvetlenül rendelkezésére állnak a kockázatok és veszteségek fedezése céljából, amennyiben ilyenek adódnak. Az alapvető tőkeelemek egy szavatoló tőkével rendelkező bank esetében a felügyeleti célok tekintetében döntő jelentőséggel bírnak, mivel a kiegészítő tőkét (elfogadható tőkék második csoportja) egy bank kockázattal rendelkező ügyleteinek fedezéséhez csak a meglévő alaptőke mértékében fogadják el.

| (25) | 1993. június 30-i hatállyal a német bankoknak a szavatoló tőkéjüket hozzá kellett igazítaniuk a szolvenciamutató-irányelv és a szavatolótőke-irányelv új követelményeihez (14). Már a szolvenciamutató-irányelv német jogba való átültetését megelőzően számos Landesbank viszonylag gyenge szavatoló tőkével rendelkezett. Az érintett hitelintézeteknek ezért sürgősen meg kellett erősíteniük szavatolótőke-alapjukat, hogy üzleti terjeszkedésük korlátozását megakadályozzák, vagy legalább a meglévő üzleti tevékenységük szintjét fenntartsák. |
| --- | --- |

(25)

1993. június 30-i hatállyal a német bankoknak a szavatoló tőkéjüket hozzá kellett igazítaniuk a szolvenciamutató-irányelv és a szavatolótőke-irányelv új követelményeihez (14). Már a szolvenciamutató-irányelv német jogba való átültetését megelőzően számos Landesbank viszonylag gyenge szavatoló tőkével rendelkezett. Az érintett hitelintézeteknek ezért sürgősen meg kellett erősíteniük szavatolótőke-alapjukat, hogy üzleti terjeszkedésük korlátozását megakadályozzák, vagy legalább a meglévő üzleti tevékenységük szintjét fenntartsák.

| (26) | A szűkös anyagi helyzet miatt a közjogi személyiségű részvényesek egyrészről nem tudtak új tőkét bevonni, másrészről pedig nem akartak privatizálni és nem akarták a kiegészítő tőkét a tőkepiacról finanszírozni. Így elhatározták, hogy eszköz- és tőkeátruházásokat hajtanak végre, pl. a WestLB esetében az észak-rajna-vesztfáliai lakásépítő szervezet Wohnungsbauförderungsanstalt („Wfa”) eszközeit ruházták át. A BayernLB esetében azonban az említett támogatott lakáshiteleket csak ezen időpontot követően vonták be, így – a tőkealap megerősítésének meghatározott okától függetlenül – az az általános üzleti tevékenység fenntartását, illetve kiterjesztését is szolgálta. |
| --- | --- |

(26)

A szűkös anyagi helyzet miatt a közjogi személyiségű részvényesek egyrészről nem tudtak új tőkét bevonni, másrészről pedig nem akartak privatizálni és nem akarták a kiegészítő tőkét a tőkepiacról finanszírozni. Így elhatározták, hogy eszköz- és tőkeátruházásokat hajtanak végre, pl. a WestLB esetében az észak-rajna-vesztfáliai lakásépítő szervezet Wohnungsbauförderungsanstalt („Wfa”) eszközeit ruházták át. A BayernLB esetében azonban az említett támogatott lakáshiteleket csak ezen időpontot követően vonták be, így – a tőkealap megerősítésének meghatározott okától függetlenül – az az általános üzleti tevékenység fenntartását, illetve kiterjesztését is szolgálta.

4.   AZ ÁTRUHÁZÁSOK HATÁSA A BAYERNLB TŐKEALAPJÁRA

| (27) | Egy hitelintézet ügyleteinek köre erőteljesen függ a saját tőke nagyságától. Ez a LABO támogatott lakáshiteleinek a BayernLB-re történt átruházásával nem elhanyagolható mértékben nőtt meg. |
| --- | --- |

(27)

Egy hitelintézet ügyleteinek köre erőteljesen függ a saját tőke nagyságától. Ez a LABO támogatott lakáshiteleinek a BayernLB-re történt átruházásával nem elhanyagolható mértékben nőtt meg.

| (28) | A BayernLB-re történt átruházást megelőzően a bevonandó támogatott lakáshitelek értékét a [...] (15) könyvvizsgáló társaság 1994. október 5-i és 1996. április 30-i szakvéleményében állapította meg, és tőketartalék formájában a hitelkövetelések így meghatározott készpénzértékét vonták be a BayernLB saját tőkéjébe. Az első, 1994. december 31-i részlet készpénzértéke 655 millió DEM, a második, 1995. december 31-i részlet készpénzértéke 542 millió DEM volt. Így összesen egy 1,197 milliárd DEM értékű céltartalékot képeztek. |
| --- | --- |

(28)

A BayernLB-re történt átruházást megelőzően a bevonandó támogatott lakáshitelek értékét a [...] (15) könyvvizsgáló társaság 1994. október 5-i és 1996. április 30-i szakvéleményében állapította meg, és tőketartalék formájában a hitelkövetelések így meghatározott készpénzértékét vonták be a BayernLB saját tőkéjébe. Az első, 1994. december 31-i részlet készpénzértéke 655 millió DEM, a második, 1995. december 31-i részlet készpénzértéke 542 millió DEM volt. Így összesen egy 1,197 milliárd DEM értékű céltartalékot képeztek.

| (29) | 1996. május 8-i levelében a Szövetségi Bankfelügyeleti Hatóság (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (16) vagy „BAKred”) közölte, hogy a BayernLB-nél 655 millió DEM értékben képzett céltartalékot ebben az értékben a német bankjogi törvény (KWG) 10. cikke alapján saját tőkének ismeri el. A teljes, 1,197 milliárd DEM összegű céltartalék saját tőkekénti bevonását figyelembe véve a BAKred 1996. december 20-i levelében a BayernLB saját tőkéjét – a kiegészítő tőkét is beleértve – 1996. december 23-i14,6 milliárd DEM értékben állapította meg (17). A saját tőkéből így összesen 8,8 milliárd DEM értékű volt alapvető tőkeelem. |
| --- | --- |

(29)

1996. május 8-i levelében a Szövetségi Bankfelügyeleti Hatóság (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (16) vagy „BAKred”) közölte, hogy a BayernLB-nél 655 millió DEM értékben képzett céltartalékot ebben az értékben a német bankjogi törvény (KWG) 10. cikke alapján saját tőkének ismeri el. A teljes, 1,197 milliárd DEM összegű céltartalék saját tőkekénti bevonását figyelembe véve a BAKred 1996. december 20-i levelében a BayernLB saját tőkéjét – a kiegészítő tőkét is beleértve – 1996. december 23-i14,6 milliárd DEM értékben állapította meg (17). A saját tőkéből így összesen 8,8 milliárd DEM értékű volt alapvető tőkeelem.

| (30) | A céltartalékkal együtt létrejött tőkeemelés így kb. 8 %-ot tett ki az 1995. december 31-i már meglévő, 14,6 milliárd DEM összegű szavatoló tőkéhez és kb. 13 %-ot a majd 8,8 milliárd DEM értékű, elismert alapvető tőkeelemekhez képest. |
| --- | --- |

(30)

A céltartalékkal együtt létrejött tőkeemelés így kb. 8 %-ot tett ki az 1995. december 31-i már meglévő, 14,6 milliárd DEM összegű szavatoló tőkéhez és kb. 13 %-ot a majd 8,8 milliárd DEM értékű, elismert alapvető tőkeelemekhez képest.

| (31) | A rendelkezésre álló információk szerint az eszközök a felelősség fedezése tekintetében ténylegesen a BAKred megállapításainak beérkezését követően váltak alkalmazhatóvá, azaz 655 millió DEM 1996. május 20-ától és 1,197 milliárd DEM 1996. december 23-ától. |
| --- | --- |

(31)

A rendelkezésre álló információk szerint az eszközök a felelősség fedezése tekintetében ténylegesen a BAKred megállapításainak beérkezését követően váltak alkalmazhatóvá, azaz 655 millió DEM 1996. május 20-ától és 1,197 milliárd DEM 1996. december 23-ától.

| (32) | Németország tájékoztatása szerint a BayernLB a céltartalékot ténylegesen csak egy alkalommal, 1998-ban és csak egy hónapig használta 14 millió DEM erejéig. |
| --- | --- |

(32)

Németország tájékoztatása szerint a BayernLB a céltartalékot ténylegesen csak egy alkalommal, 1998-ban és csak egy hónapig használta 14 millió DEM erejéig.

| (33) | Németország kifejtette továbbá, hogy a BayernLB céltartalékának a BAKred által szavatoló tőkeként 1,197 milliárd DEM összegben elismert készpénzértéket a bank kockázati eszközei fedezésének felső határaként kell érteni, és az állandóan és változatlanul ezen összegben hitelfedezetként nem állt rendelkezésre. A készpénzérték sokkal inkább függött az ingadozásoktól, amelyeket mindenekelőtt a likvid eszközök hitelenkénti újrakiadása céljából történő folyamatos felhasználására lehetett visszavezetni, amelyről az átruházási szerződés 1. cikkének (3) bekezdése alapján egyedül a tartomány dönthetett (18), de ez visszavezethető volt a hiteladósságok meghatározott támogatási szempontok alapján történő elengedésére is. Így a céltartalék készpénzértéke 1998-ban a felügyeletileg elismert 1,197 milliárd DEM összegű értéktől [...] DEM értékben és 1999-ben [...] DEM értékben tért el, és azt egyéb tőkeeszközök bevonásával kellett kiegyenlíteni. Németország tájékoztatása szerint a BAKred által elismert tőke teljes összege nem állt mindig a kockázat fedezése céljából rendelkezésre. |
| --- | --- |

(33)

Németország kifejtette továbbá, hogy a BayernLB céltartalékának a BAKred által szavatoló tőkeként 1,197 milliárd DEM összegben elismert készpénzértéket a bank kockázati eszközei fedezésének felső határaként kell érteni, és az állandóan és változatlanul ezen összegben hitelfedezetként nem állt rendelkezésre. A készpénzérték sokkal inkább függött az ingadozásoktól, amelyeket mindenekelőtt a likvid eszközök hitelenkénti újrakiadása céljából történő folyamatos felhasználására lehetett visszavezetni, amelyről az átruházási szerződés 1. cikkének (3) bekezdése alapján egyedül a tartomány dönthetett (18), de ez visszavezethető volt a hiteladósságok meghatározott támogatási szempontok alapján történő elengedésére is. Így a céltartalék készpénzértéke 1998-ban a felügyeletileg elismert 1,197 milliárd DEM összegű értéktől [...] DEM értékben és 1999-ben [...] DEM értékben tért el, és azt egyéb tőkeeszközök bevonásával kellett kiegyenlíteni. Németország tájékoztatása szerint a BAKred által elismert tőke teljes összege nem állt mindig a kockázat fedezése céljából rendelkezésre.

| (34) | A tényleges ingadozásokat Németország az alábbiak szerint mutatta be: | 1994
  1 000 DM | 1995
  1 000 DM | 1996
  1 000 DM | 1997
  1 000 DM | 1998
  1 000 DM | 1998
  1 000 EUR | 1999
  1 000 EUR | 2000
  1 000 EUR | 2001
  1 000 EUR | 2002
  1 000 EUR | 2003
  1 000 EUR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A céltartalék készpénzértéke | 655 728 | 1 233 164 | 1 229 258 | 1 255 390 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| A céltartalék készpénzértékének változása | | 577 436 | -3 906 | 26 132 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| A céltartalék mint tőkekimutatás | 655 000 | 1 197 000 | 1 197 000 | 1 197 000 | 1 197 000 | 612 016 | 612 016 | 612 016 | 612 016 | 612 016 | 612 016 |
| Különbség a készpénzérték és a tőkekimutatás között | 728 | 36 164 | 32 258 | 58 390 | [...] (19) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(34)

A tényleges ingadozásokat Németország az alábbiak szerint mutatta be:

1994

1 000 DM

1995

1 000 DM

1996

1 000 DM

1997

1 000 DM

1998

1 000 DM

1998

1 000 EUR

1999

1 000 EUR

2000

1 000 EUR

2001

1 000 EUR

2002

1 000 EUR

2003

1 000 EUR

A céltartalék készpénzértéke

655 728

1 233 164

1 229 258

1 255 390

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

A céltartalék készpénzértékének változása

577 436

-3 906

26 132

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

A céltartalék mint tőkekimutatás

655 000

1 197 000

1 197 000

1 197 000

1 197 000

612 016

612 016

612 016

612 016

612 016

612 016

Különbség a készpénzérték és a tőkekimutatás között

728

36 164

32 258

58 390

[...] (19)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

5.   DÍJ AZ ÁTRUHÁZOTT SAJÁT TŐKÉÉRT

| (35) | A tartomány és a BayernLB között 1994. december 15-i átruházási szerződés 4. cikkének (1) bekezdése szerint a felek a rendelkezésre álló tőke átruházása ellenében díjban állapodtak meg, de csak a mindenkor használt összeg erejéig. Az átruházási szerződés szerint 0,6 %-ot kellett fizetni a bank eredményeinek terhére a bevont tőkének a versenyszférában kötött ügyletek tényleges fedezésére igénybe vett része után, amely díj az adott üzleti év mérlegének megállapításakor vált esedékessé (20). E díj mértékének megállapításánál – a meglévő adatok és Németország tájékoztatása szerint – figyelembe vették, hogy a céltartalékot likviditás nélkül bocsátották rendelkezésre, így az üzleti tevékenység tényleges kiterjesztését teljes körűen likvid eszközök felvételével kellett refinanszírozni. |
| --- | --- |

(35)

A tartomány és a BayernLB között 1994. december 15-i átruházási szerződés 4. cikkének (1) bekezdése szerint a felek a rendelkezésre álló tőke átruházása ellenében díjban állapodtak meg, de csak a mindenkor használt összeg erejéig. Az átruházási szerződés szerint 0,6 %-ot kellett fizetni a bank eredményeinek terhére a bevont tőkének a versenyszférában kötött ügyletek tényleges fedezésére igénybe vett része után, amely díj az adott üzleti év mérlegének megállapításakor vált esedékessé (20). E díj mértékének megállapításánál – a meglévő adatok és Németország tájékoztatása szerint – figyelembe vették, hogy a céltartalékot likviditás nélkül bocsátották rendelkezésre, így az üzleti tevékenység tényleges kiterjesztését teljes körűen likvid eszközök felvételével kellett refinanszírozni.

| (36) | Továbbá – Németország tájékoztatása szerint – a céltartalékért fizetendő díjat adójogilag nyereségfelhasználásként kellett elszámolni, azaz működési költségként nem lehetett levonni, így a díjat az adókat követően kellett megfizetni. |
| --- | --- |

(36)

Továbbá – Németország tájékoztatása szerint – a céltartalékért fizetendő díjat adójogilag nyereségfelhasználásként kellett elszámolni, azaz működési költségként nem lehetett levonni, így a díjat az adókat követően kellett megfizetni.

| (37) | A fizetendő díj kiszámítási alapjának vonatkozásában Németország azt állította az eljárás során, hogy a céltartalék teljes felhasználása esetére megállapított évi 0,6 %-os díj (21) kb. 7,2 millió DEM értéket ért volna el. De a BayernLB – a fentebb említetteknek megfelelően – Németország tájékoztatása szerint a céltartalékot csak egyszer, 1998-ban és csak egy hónapig használta fel 14 millió DEM értékben, amiért 7 000 DEM összegű díjat fizetett. |
| --- | --- |

(37)

A fizetendő díj kiszámítási alapjának vonatkozásában Németország azt állította az eljárás során, hogy a céltartalék teljes felhasználása esetére megállapított évi 0,6 %-os díj (21) kb. 7,2 millió DEM értéket ért volna el. De a BayernLB – a fentebb említetteknek megfelelően – Németország tájékoztatása szerint a céltartalékot csak egyszer, 1998-ban és csak egy hónapig használta fel 14 millió DEM értékben, amiért 7 000 DEM összegű díjat fizetett.

| (38) | Ezen kívül a BayernLB az 1994. december 15-i átruházási szerződés 6. cikkének (2) bekezdése szerint az 1995. december 28-i átruházási szerződés 2. cikkével összefüggésben 0,05 %-os díjat fizetett a tartománynak a céltartalék hiteleiért való kezesség átvállalásáért. A kifizetett összegeket Németország egyenként megjelölte. |
| --- | --- |

(38)

Ezen kívül a BayernLB az 1994. december 15-i átruházási szerződés 6. cikkének (2) bekezdése szerint az 1995. december 28-i átruházási szerződés 2. cikkével összefüggésben 0,05 %-os díjat fizetett a tartománynak a céltartalék hiteleiért való kezesség átvállalásáért. A kifizetett összegeket Németország egyenként megjelölte.

III.   AZ ELJÁRÁS KEZDEMÉNYEZÉSÉNEK INDOKAI

| (39) | A Bizottság a 2002. november 13-i eljárás megindításáról szóló határozatában arra a következtetésre jutott, hogy a bajor tartomány a támogatott lakáshiteleknek a BayernLB-re történő átruházásakor valószínűsíthetően megvalósította a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást. |
| --- | --- |

(39)

A Bizottság a 2002. november 13-i eljárás megindításáról szóló határozatában arra a következtetésre jutott, hogy a bajor tartomány a támogatott lakáshiteleknek a BayernLB-re történő átruházásakor valószínűsíthetően megvalósította a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást.

| (40) | A vizsgálat a piacgazdasági befektető elvéből indult ki. Eszerint az a körülmény, hogy a vállalkozások köztulajdonban állnak és azoknak a közjogi szervezetek tőkét bocsátanak a rendelkezésükre, még nem jelent állami támogatást. Csak abban az esetben van szó állami támogatás útján biztosított kedvezményről, ha ezeknek a közjogi vállalkozásoknak a tőkét olyan feltételek mellett bocsátják a rendelkezésükre, amelyek mellett azt az átlagos piaci körülmények között nem kapták volna meg. |
| --- | --- |

(40)

A vizsgálat a piacgazdasági befektető elvéből indult ki. Eszerint az a körülmény, hogy a vállalkozások köztulajdonban állnak és azoknak a közjogi szervezetek tőkét bocsátanak a rendelkezésükre, még nem jelent állami támogatást. Csak abban az esetben van szó állami támogatás útján biztosított kedvezményről, ha ezeknek a közjogi vállalkozásoknak a tőkét olyan feltételek mellett bocsátják a rendelkezésükre, amelyek mellett azt az átlagos piaci körülmények között nem kapták volna meg.

| (41) | Ebben az esetben a Bizottság a BayernLB számára történt szavatoló tőke-beruházásból eredő gazdasági előnyt különösen abban látta, hogy a BayernLB kereskedelmi, versenyorientált hitelügyleteire vonatkozó hitelnyújtási képessége megnőtt (a saját tőke növekedése miatt az üzleti tevékenység kiterjesztésének a lehetősége bővült). Átlagos piaci körülmények között a tőkebefektetésért annak funkciója és a bevitt kockázatok figyelembe vételével az értékének megfelelő díjat fizetnek. A befektetett tőke piaci díjazásának megállapítására a hosszú távú kockázat nélküli kamatláb (10 éves futamidővel rendelkező szövetségi hitelek) vehető figyelembe, amely tekintetében a saját tőke magasabb kockázatából eredő kockázati pótdíjat fizetnek. Mivel az eszközátruházás időpontjában, 1994 végén a hosszú távú kockázat nélküli eszközbefektetés díjaránya Németország tájékoztatása szerint évi 7,9 % volt, a Bizottságnak komoly kétségei támadtak afelől, hogy a ténylegesen igénybe vett saját tőkéért fizetett évi 0,6 %-os díj – még ha a szükséges kockázati pótdíjat nem is veszik figyelembe – a piacon szokásosnak tekinthető-e. |
| --- | --- |

(41)

Ebben az esetben a Bizottság a BayernLB számára történt szavatoló tőke-beruházásból eredő gazdasági előnyt különösen abban látta, hogy a BayernLB kereskedelmi, versenyorientált hitelügyleteire vonatkozó hitelnyújtási képessége megnőtt (a saját tőke növekedése miatt az üzleti tevékenység kiterjesztésének a lehetősége bővült). Átlagos piaci körülmények között a tőkebefektetésért annak funkciója és a bevitt kockázatok figyelembe vételével az értékének megfelelő díjat fizetnek. A befektetett tőke piaci díjazásának megállapítására a hosszú távú kockázat nélküli kamatláb (10 éves futamidővel rendelkező szövetségi hitelek) vehető figyelembe, amely tekintetében a saját tőke magasabb kockázatából eredő kockázati pótdíjat fizetnek. Mivel az eszközátruházás időpontjában, 1994 végén a hosszú távú kockázat nélküli eszközbefektetés díjaránya Németország tájékoztatása szerint évi 7,9 % volt, a Bizottságnak komoly kétségei támadtak afelől, hogy a ténylegesen igénybe vett saját tőkéért fizetett évi 0,6 %-os díj – még ha a szükséges kockázati pótdíjat nem is veszik figyelembe – a piacon szokásosnak tekinthető-e.

| (42) | A Bizottság kétségeit fejezte ki továbbá atekintetben, hogy egy piacgazdasági befektető nem fogadná el a díjnak a tényleges igénybevétel arányában történő korlátozását. Szintén kétségesnek tűnt, hogy a Németország által vázolt díjazási tényezők – mint például a tartománynak a hitelkövetelések kezességének átvállalásáért fizetendő, a szavatolt átruházott követelések évi 0,05 %-os díja, a hitelfelvevőknek továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetései, vagy a közvetett beruházások kamatozása (22) – ténylegesen a saját tőke azon funkciójáért járó díjnak minősülnek-e, hogy azok révén az üzleti tevékenységet ki lehet terjeszteni. |
| --- | --- |

(42)

A Bizottság kétségeit fejezte ki továbbá atekintetben, hogy egy piacgazdasági befektető nem fogadná el a díjnak a tényleges igénybevétel arányában történő korlátozását. Szintén kétségesnek tűnt, hogy a Németország által vázolt díjazási tényezők – mint például a tartománynak a hitelkövetelések kezességének átvállalásáért fizetendő, a szavatolt átruházott követelések évi 0,05 %-os díja, a hitelfelvevőknek továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetései, vagy a közvetett beruházások kamatozása (22) – ténylegesen a saját tőke azon funkciójáért járó díjnak minősülnek-e, hogy azok révén az üzleti tevékenységet ki lehet terjeszteni.

| (43) | A Bizottság ugyanakkor elismerte, hogy a piacon szokásos díj esetében ebben az esetben bevont tőke likviditási hiányosságait figyelembe vennék. A céltartalékról szóló törvény 1. cikke szerint a céltartalékként kiutalt lakáshiteleket ugyanúgy, mint az átruházás előtt, a szociális lakásépítés céljaira kell használni. A támogatási eszköz átruházásával a BayernLB így nem jutott likviditáshoz. Habár a bank nem likvid tőkéje a tevékenységének növelését lehetővé tette, figyelembe kell azt is venni, hogy a bank tevékenységének növelését teljes körűen csak akkor tudja végrehajtani, ha a pótlólagos hitelt a tőkepiacról teljes mértékben refinanszírozza. Ezáltal a tartomány nem várhatja el ugyanazt a hozamot, mint egy likvid tőke befektetője, és ezért a megfelelő díjcsökkentés jogos lehet. |
| --- | --- |

(43)

A Bizottság ugyanakkor elismerte, hogy a piacon szokásos díj esetében ebben az esetben bevont tőke likviditási hiányosságait figyelembe vennék. A céltartalékról szóló törvény 1. cikke szerint a céltartalékként kiutalt lakáshiteleket ugyanúgy, mint az átruházás előtt, a szociális lakásépítés céljaira kell használni. A támogatási eszköz átruházásával a BayernLB így nem jutott likviditáshoz. Habár a bank nem likvid tőkéje a tevékenységének növelését lehetővé tette, figyelembe kell azt is venni, hogy a bank tevékenységének növelését teljes körűen csak akkor tudja végrehajtani, ha a pótlólagos hitelt a tőkepiacról teljes mértékben refinanszírozza. Ezáltal a tartomány nem várhatja el ugyanazt a hozamot, mint egy likvid tőke befektetője, és ezért a megfelelő díjcsökkentés jogos lehet.

| (44) | A Bizottság nem tudta megítélni, hogy a tartomány a támogatott lakáshitelek átruházásakor ügyelt-e arra, hogy a bank szétosztott nyereségéből és a bank értéknövekedéséből megfelelően részesüljön. A tartomány különösen ahhoz nem ragaszkodott, hogy javára megváltoztassák a részesedéseket, ami annak biztosítása érdekében azonban szükséges lett volna, hogy az osztalékfizetés és az értéknövekedés a bevitt tőke összegének megfeleljen. |
| --- | --- |

(44)

A Bizottság nem tudta megítélni, hogy a tartomány a támogatott lakáshitelek átruházásakor ügyelt-e arra, hogy a bank szétosztott nyereségéből és a bank értéknövekedéséből megfelelően részesüljön. A tartomány különösen ahhoz nem ragaszkodott, hogy javára megváltoztassák a részesedéseket, ami annak biztosítása érdekében azonban szükséges lett volna, hogy az osztalékfizetés és az értéknövekedés a bevitt tőke összegének megfeleljen.

| (45) | Mivel ebben az esetben a Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében, valamint a Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett kivételek egyike sem alkalmazható, az állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetetlennek tűnt. |
| --- | --- |

(45)

Mivel ebben az esetben a Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében, valamint a Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett kivételek egyike sem alkalmazható, az állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetetlennek tűnt.

IV.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

| (46) | Németország az észrevételeiben az eljárás megindításáról szóló határozat tekintetében arra az álláspontra helyezkedett, hogy a céltartaléknak a BayernLB-re történő átruházása eltér a WestLB-ügytől, ebben az esetben az átruházás nem egy jegyzett tőkeemelésnek, hanem a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése értelmében egy csendestársi betétnek minősül, amit a Bizottság tévesen értelmezett. |
| --- | --- |

(46)

Németország az észrevételeiben az eljárás megindításáról szóló határozat tekintetében arra az álláspontra helyezkedett, hogy a céltartaléknak a BayernLB-re történő átruházása eltér a WestLB-ügytől, ebben az esetben az átruházás nem egy jegyzett tőkeemelésnek, hanem a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése értelmében egy csendestársi betétnek minősül, amit a Bizottság tévesen értelmezett.

| (47) | Németország döntő indoka az volt, hogy 1996 végéig, a céltartalék bankfelügyeleti elismerésének időpontjáig a bajor megtakarítási bankok, de a magánbefektetők is majd 1,3 milliárd DEM alapvető tőkeelemet – ebből csaknem 900 millió DEM-et a bajor megtakarítási bankok szolgáltattak – bocsátottak csendestársi betétként a BayernLB rendelkezésére. E betéteket a BAKred a bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerint alapvető tőkeelemnek ismerte el. Az átruházás időpontjában a csendestársi betét már a BayernLB bevett eszköze volt annak érdekében, hogy alapvető tőkeelemekhez jusson. |
| --- | --- |

(47)

Németország döntő indoka az volt, hogy 1996 végéig, a céltartalék bankfelügyeleti elismerésének időpontjáig a bajor megtakarítási bankok, de a magánbefektetők is majd 1,3 milliárd DEM alapvető tőkeelemet – ebből csaknem 900 millió DEM-et a bajor megtakarítási bankok szolgáltattak – bocsátottak csendestársi betétként a BayernLB rendelkezésére. E betéteket a BAKred a bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerint alapvető tőkeelemnek ismerte el. Az átruházás időpontjában a csendestársi betét már a BayernLB bevett eszköze volt annak érdekében, hogy alapvető tőkeelemekhez jusson.

| (48) | Ezen kívül a céltartalékot is – jellegét tekintve – össze lehet hasonlítani a BayernLB csendestársi betéteivel. Gazdasági funkciójuk, az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetősége vonatkozásában mindkét tőkeforma lényegesnek minősül, mivel mindkettőt alapvető tőkeelemnek ismerték el. Egyik sem vesz részt közvetlenül a bank értékének növelésében, és pótlólagos szavazati jogokat sem biztosítanak. Ami a veszteségek kockázatát illeti, ennek tekintetében sincs különbség, mivel mindkettőt a veszteség kiegyenlítése céljából vonják be. Az egyetlen különbség abban mutatkozott meg, hogy a céltartalékot határozatlan időtartamra bocsátották rendelkezésre, míg a csendestársi betétek futamideje tipikusan korlátozott. A céltartalékot azonban nem kell mindenképpen határozatlan idejűnek tekinteni, hanem az bármikor közös megegyezés alapján feloldható. Ugyancsak létezik nemcsak határozott idejű, hanem határozatlan időre szóló csendestársi betét is. Egy összehasonlító vizsgálat kimutatta, hogy a piacon nem állapítható meg jelentős árkülönbség a határozott és a határozatlan idejű csendestársi betétek között. |
| --- | --- |

(48)

Ezen kívül a céltartalékot is – jellegét tekintve – össze lehet hasonlítani a BayernLB csendestársi betéteivel. Gazdasági funkciójuk, az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetősége vonatkozásában mindkét tőkeforma lényegesnek minősül, mivel mindkettőt alapvető tőkeelemnek ismerték el. Egyik sem vesz részt közvetlenül a bank értékének növelésében, és pótlólagos szavazati jogokat sem biztosítanak. Ami a veszteségek kockázatát illeti, ennek tekintetében sincs különbség, mivel mindkettőt a veszteség kiegyenlítése céljából vonják be. Az egyetlen különbség abban mutatkozott meg, hogy a céltartalékot határozatlan időtartamra bocsátották rendelkezésre, míg a csendestársi betétek futamideje tipikusan korlátozott. A céltartalékot azonban nem kell mindenképpen határozatlan idejűnek tekinteni, hanem az bármikor közös megegyezés alapján feloldható. Ugyancsak létezik nemcsak határozott idejű, hanem határozatlan időre szóló csendestársi betét is. Egy összehasonlító vizsgálat kimutatta, hogy a piacon nem állapítható meg jelentős árkülönbség a határozott és a határozatlan idejű csendestársi betétek között.

| (49) | Németország is megerősítette, hogy a céltartalék a veszteség kockázatától nem ugyanolyan mértékben függ, mint a jegyzett tőke. A WestLB-üggyel ellentétben, amely esetében a Wfa-eszközök az átruházását követően a bank saját tőkéjének csaknem 50 %-át tették ki, az átruházott támogatott lakáshitel-követelések az átruházás időpontjában a BayernLB saját tőkéjének csak közel 8 %-át tették ki. Ezen kívül – a WestLB-vel ellentétben – a BayernLB nem szorult a lakásvagyonokban megtestesített alapvető tőkeelemekre. A bank már korábban is jövedelmező volt, és már az átruházás előtt is jelentékeny saját tőkével rendelkezett. Ez nem utolsósorban a már 1991-től mind a bajor megtakarítási bankoktól, mind a magánvállalkozásoktól befolyt csendestársi betéteken is alapult. Létezett továbbá egy megállapodás a tartomány és a BayernLB között, mely szerint a céltartalékot csak azután lehet a veszteségek fedezésére használni, ha már minden egyéb tőkeelemet felhasználtak. |
| --- | --- |

(49)

Németország is megerősítette, hogy a céltartalék a veszteség kockázatától nem ugyanolyan mértékben függ, mint a jegyzett tőke. A WestLB-üggyel ellentétben, amely esetében a Wfa-eszközök az átruházását követően a bank saját tőkéjének csaknem 50 %-át tették ki, az átruházott támogatott lakáshitel-követelések az átruházás időpontjában a BayernLB saját tőkéjének csak közel 8 %-át tették ki. Ezen kívül – a WestLB-vel ellentétben – a BayernLB nem szorult a lakásvagyonokban megtestesített alapvető tőkeelemekre. A bank már korábban is jövedelmező volt, és már az átruházás előtt is jelentékeny saját tőkével rendelkezett. Ez nem utolsósorban a már 1991-től mind a bajor megtakarítási bankoktól, mind a magánvállalkozásoktól befolyt csendestársi betéteken is alapult. Létezett továbbá egy megállapodás a tartomány és a BayernLB között, mely szerint a céltartalékot csak azután lehet a veszteségek fedezésére használni, ha már minden egyéb tőkeelemet felhasználtak.

| (50) | Azt, hogy a tartomány a céltartalék átruházásával kisebb kockázatot vállalt, mint egy jegyzett tőke-befektető, azzal indokolható, hogy a bajor Sparkassenverband mint második részvényes a tartomány és a bajor Sparkassenverband között 1994. december 15-én létrejött szerződés 2. cikke értelmében köteles a BayernLB veszteségét felerészben viselni, amennyiben a céltartalék elfogy vagy azt a BayernLB hitelezői a veszteségek fedezésére igénybe veszik. |
| --- | --- |

(50)

Azt, hogy a tartomány a céltartalék átruházásával kisebb kockázatot vállalt, mint egy jegyzett tőke-befektető, azzal indokolható, hogy a bajor Sparkassenverband mint második részvényes a tartomány és a bajor Sparkassenverband között 1994. december 15-én létrejött szerződés 2. cikke értelmében köteles a BayernLB veszteségét felerészben viselni, amennyiben a céltartalék elfogy vagy azt a BayernLB hitelezői a veszteségek fedezésére igénybe veszik.

1.   A CÉLTARTALÉK MEGFELELŐ DÍJAZÁSA

| (51) | Abból kiindulva, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét a csendestársi betétekkel, és nem az alapvető tőkeelemekkel hasonlították össze, Németország arra a következtetésre jutott, hogy a céltartalék díjazása megfelelő volt, és ennélfogva nem áll fenn a BayernLB számára nyújtott kedvezmény, ezzel együtt pedig az állami támogatás. |
| --- | --- |

(51)

Abból kiindulva, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét a csendestársi betétekkel, és nem az alapvető tőkeelemekkel hasonlították össze, Németország arra a következtetésre jutott, hogy a céltartalék díjazása megfelelő volt, és ennélfogva nem áll fenn a BayernLB számára nyújtott kedvezmény, ezzel együtt pedig az állami támogatás.

| (52) | A megállapodás szerinti díjat Németország szerint az elért üzleti eredmény terhére a felhasználás alapján kellett fizetni felelősségi jutalékként a céltartalék mint alapvető tőkeelem felügyeletileg elismert értékének évi 0,6 %-os értékében. |
| --- | --- |

(52)

A megállapodás szerinti díjat Németország szerint az elért üzleti eredmény terhére a felhasználás alapján kellett fizetni felelősségi jutalékként a céltartalék mint alapvető tőkeelem felügyeletileg elismert értékének évi 0,6 %-os értékében.

| (53) | Emellett figyelembe kell venni az évi 0,05 %-os kezességi díjat, amelyet a tartomány által szavatolt hitelkövetelésekért a céltartalék átruházásának ellenszolgáltatásaként fizetnek. Ez Németország számára abból következik, hogy a kezesség átvállalása közvetlen összefüggésben volt az arra irányuló szándékkal, hogy a Landesbank saját tőkéjét erősítsék. A törvényi indoklás szerint a kezesség szükséges volt ahhoz, hogy a Landesbank szavatoló tőkéjének a törvény által célzott erősítését biztosítsák, és a céltartalék veszteségek miatti állománycsökkenését elkerüljék (23). A [...] 1995. október 5-i és az 1996. április 30-i szakértői véleményére való hivatkozással Németország is utal arra, hogy a tartomány által biztosított kezesség nélkül a követelések készpénzértékének kiszámításához használt 7,5 %-os ún. tőkésítési kamatlábat egy kiegészítő kockázati pótlékkal kellett volna megemelni. Következésképpen alacsonyabb készpénzértéket állapítottak volna meg, és a BAKred is alacsonyabb összeget ismerhetett volna csak el (24). |
| --- | --- |

(53)

Emellett figyelembe kell venni az évi 0,05 %-os kezességi díjat, amelyet a tartomány által szavatolt hitelkövetelésekért a céltartalék átruházásának ellenszolgáltatásaként fizetnek. Ez Németország számára abból következik, hogy a kezesség átvállalása közvetlen összefüggésben volt az arra irányuló szándékkal, hogy a Landesbank saját tőkéjét erősítsék. A törvényi indoklás szerint a kezesség szükséges volt ahhoz, hogy a Landesbank szavatoló tőkéjének a törvény által célzott erősítését biztosítsák, és a céltartalék veszteségek miatti állománycsökkenését elkerüljék (23). A [...] 1995. október 5-i és az 1996. április 30-i szakértői véleményére való hivatkozással Németország is utal arra, hogy a tartomány által biztosított kezesség nélkül a követelések készpénzértékének kiszámításához használt 7,5 %-os ún. tőkésítési kamatlábat egy kiegészítő kockázati pótlékkal kellett volna megemelni. Következésképpen alacsonyabb készpénzértéket állapítottak volna meg, és a BAKred is alacsonyabb összeget ismerhetett volna csak el (24).

| (54) | Németország az eljárás menete során kifejezetten elutasította azon korábbi álláspontját, hogy a közvetett beruházások kamatait, valamint a hitelezőknek a továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetéseit díjelemeknek kell tekinteni. |
| --- | --- |

(54)

Németország az eljárás menete során kifejezetten elutasította azon korábbi álláspontját, hogy a közvetett beruházások kamatait, valamint a hitelezőknek a továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetéseit díjelemeknek kell tekinteni.

| (55) | A szolgáltatott díjnak a piacon szokásos mértékével kapcsolatban Németország kifejtette, hogy a BayernLB csendestársi betéteivel összehasonlítva a kiindulópontnak annak az aránynak kell lennie, amelyet a BayernLB az érintett időszakban a csendestársainak kifizetett, azaz a mindenkori névérték kb. évi 7-8- %-ának. |
| --- | --- |

(55)

A szolgáltatott díjnak a piacon szokásos mértékével kapcsolatban Németország kifejtette, hogy a BayernLB csendestársi betéteivel összehasonlítva a kiindulópontnak annak az aránynak kell lennie, amelyet a BayernLB az érintett időszakban a csendestársainak kifizetett, azaz a mindenkori névérték kb. évi 7-8- %-ának.

| (56) | Önmagában a likviditás hiányának is a kezdőrészletből adott jelentős kedvezményhez kellett vezetnie. Ebben az esetben nemcsak a nettó refinanszírozási költségeket kellett levonni, mint a WestLB esetében, hanem a bruttó refinanszírozási költségeket is. Tekintettel arra, hogy a BayernLB-be fektetett tőkeösszeg a saját tőkének csak 8 %-át tette ki, és nem 50 %-ot, mint a WestLB esetében, egy magánbefektető nem tudta volna csak a nettó refinanszírozási költségeket levonni. |
| --- | --- |

(56)

Önmagában a likviditás hiányának is a kezdőrészletből adott jelentős kedvezményhez kellett vezetnie. Ebben az esetben nemcsak a nettó refinanszírozási költségeket kellett levonni, mint a WestLB esetében, hanem a bruttó refinanszírozási költségeket is. Tekintettel arra, hogy a BayernLB-be fektetett tőkeösszeg a saját tőkének csak 8 %-át tette ki, és nem 50 %-ot, mint a WestLB esetében, egy magánbefektető nem tudta volna csak a nettó refinanszírozási költségeket levonni.

2.   A TULAJDONOSI SZERKEZET ÉS A TULAJDONOSI HATÁS MEGVÁLTOZÁSÁNAK ELMARADÁSA

| (57) | Németország a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatához fűzött észrevételeiben arra utalt a továbbiakban, hogy amennyiben abból indulnak ki, hogy a céltartalék esetében is csak a csendestársi betétekkel összehasonlítható tőkéről van szó, a BayernLB-ben a tulajdonosi viszonyoknak a tartomány javára történő módosítására nincs szükség. Erre tekintet nélkül a Sparkassenverband nem egyezett bele a tulajdonosi viszonyoknak az ő hátrányára történő módosításába, mivel az átruházás időpontjában nem volt szükség kiegészítő tőkére, és ő maga azt megelőzően csaknem 900 millió DEM összegű csendestársi betétet fektetett be a bankba (25), anélkül, hogy neki a tartományhoz képest összehasonlítható helyzete lett volna. |
| --- | --- |

(57)

Németország a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatához fűzött észrevételeiben arra utalt a továbbiakban, hogy amennyiben abból indulnak ki, hogy a céltartalék esetében is csak a csendestársi betétekkel összehasonlítható tőkéről van szó, a BayernLB-ben a tulajdonosi viszonyoknak a tartomány javára történő módosítására nincs szükség. Erre tekintet nélkül a Sparkassenverband nem egyezett bele a tulajdonosi viszonyoknak az ő hátrányára történő módosításába, mivel az átruházás időpontjában nem volt szükség kiegészítő tőkére, és ő maga azt megelőzően csaknem 900 millió DEM összegű csendestársi betétet fektetett be a bankba (25), anélkül, hogy neki a tartományhoz képest összehasonlítható helyzete lett volna.

| (58) | Németország ezen túlmenően kifejtette, hogy a tartomány mint 50 %-os részvényes kiindulhatott abból, hogy a más hitelintézetekhez képest igen előnyös tőkehozamból nyereségre tesz szert. A tartomány tehát nem elégedett meg egy korlátozott vagy egy egyáltalán nem létező nyereséggel. Ezt a beruházás megítélésekor a Bizottságnak figyelembe kell vennie. |
| --- | --- |

(58)

Németország ezen túlmenően kifejtette, hogy a tartomány mint 50 %-os részvényes kiindulhatott abból, hogy a más hitelintézetekhez képest igen előnyös tőkehozamból nyereségre tesz szert. A tartomány tehát nem elégedett meg egy korlátozott vagy egy egyáltalán nem létező nyereséggel. Ezt a beruházás megítélésekor a Bizottságnak figyelembe kell vennie.

V.   A PANASZOS BDB ÉSZREVÉTELEI

| (59) | A BdB véleménye szerint a BayernLB nem fizetett megfelelő díjat a juttatott alapvető tőkeelemekért, és így állami támogatásban részesült. |
| --- | --- |

(59)

A BdB véleménye szerint a BayernLB nem fizetett megfelelő díjat a juttatott alapvető tőkeelemekért, és így állami támogatásban részesült.

| (60) | A BdB a 2002. november 13-én a Landesbankokkal kapcsolatban megindított eljáráshoz 2003. július 29-én fűzött észrevételeiben kifejtette, hogy azt a kérdést, hogy mekkora díj lenne a megfelelő, azon módszer szerint kell megválaszolni, amelyet a Bizottság a WestLB tekintetében 1999. július 8-án meghozott határozatában megállapított. |
| --- | --- |

(60)

A BdB a 2002. november 13-én a Landesbankokkal kapcsolatban megindított eljáráshoz 2003. július 29-én fűzött észrevételeiben kifejtette, hogy azt a kérdést, hogy mekkora díj lenne a megfelelő, azon módszer szerint kell megválaszolni, amelyet a Bizottság a WestLB tekintetében 1999. július 8-án meghozott határozatában megállapított.

| (61) | Az első lépés ennek megfelelően az, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét más sajáttőke-eszközökkel hasonlítsák össze. A második lépésben meg kell határozni a díj azon minimális mértékét, amelyet egy befektető az adott tőkebefektetésért a Landesbanktól elvárna. Végül az átruházás sajátosságaiból fakadó esetleges pótlékokat és kedvezményeket kell figyelembe venni. |
| --- | --- |

(61)

Az első lépés ennek megfelelően az, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét más sajáttőke-eszközökkel hasonlítsák össze. A második lépésben meg kell határozni a díj azon minimális mértékét, amelyet egy befektető az adott tőkebefektetésért a Landesbanktól elvárna. Végül az átruházás sajátosságaiból fakadó esetleges pótlékokat és kedvezményeket kell figyelembe venni.

1.   ÖSSZEHASONLÍTÁS MÁS SAJÁTTŐKE-ESZKÖZÖKKEL

| (62) | A BdB a fenti észrevételeiben arra a következtetésre jutott, hogy a BayernLB esetében, és valamennyi más Landesbankkal kapcsolatos eljárásban a lakáshitelek és a támogatási eszközök egy jegyzett tőke-bevonással hasonlíthatók össze. |
| --- | --- |

(62)

A BdB a fenti észrevételeiben arra a következtetésre jutott, hogy a BayernLB esetében, és valamennyi más Landesbankkal kapcsolatos eljárásban a lakáshitelek és a támogatási eszközök egy jegyzett tőke-bevonással hasonlíthatók össze.

| (63) | Szinte valamennyi Landesbanknak 1992-től új alapvető tőkeelemekre volt szüksége, hogy az új szolvenciamutató-irányelv szigorúbb követelményeinek megfeleljen. A tőkeemelések nélkül a Landesbankoknak csökkenteniük kellett volna az üzleti tevékenységüket. Így a BdB szerint megállapítható, hogy a bevonásra került tőke csak olyan sajáttőke-eszközökkel hasonlítható össze, amelyeket Németországban az átruházás évében alapvető tőkeelemnek (elfogadható tőkék első csoportja) ismertek el, és amelyek ilyenként álltak rendelkezésre. Emiatt az összehasonlításból kiesnek a szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvények, a nyereségrészesedést biztosító jogok, és az ún. perpetual preferred shares (lejárat nélküli elsőbbséget biztosító részvények). E három sajáttőke-eszköz Németországban nem elismert alapvető tőkeelemnek, hanem csak kiegészítő tőkének (elfogadható tőkék második csoportja) minősül. Ezen kívül a perpetual preferred shares a kilencvenes évek elején Németországban még nem létezett. |
| --- | --- |

(63)

Szinte valamennyi Landesbanknak 1992-től új alapvető tőkeelemekre volt szüksége, hogy az új szolvenciamutató-irányelv szigorúbb követelményeinek megfeleljen. A tőkeemelések nélkül a Landesbankoknak csökkenteniük kellett volna az üzleti tevékenységüket. Így a BdB szerint megállapítható, hogy a bevonásra került tőke csak olyan sajáttőke-eszközökkel hasonlítható össze, amelyeket Németországban az átruházás évében alapvető tőkeelemnek (elfogadható tőkék első csoportja) ismertek el, és amelyek ilyenként álltak rendelkezésre. Emiatt az összehasonlításból kiesnek a szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvények, a nyereségrészesedést biztosító jogok, és az ún. perpetual preferred shares (lejárat nélküli elsőbbséget biztosító részvények). E három sajáttőke-eszköz Németországban nem elismert alapvető tőkeelemnek, hanem csak kiegészítő tőkének (elfogadható tőkék második csoportja) minősül. Ezen kívül a perpetual preferred shares a kilencvenes évek elején Németországban még nem létezett.

| (64) | Az érintett átruházási időszakokban Németországban csak az alapvető tőkeelemeket és a csendestársi betéteket ismerték el alapvető tőkeelemnek. A csendestársi betétekkel való összehasonlítás valamennyi esetben kizárható. Először is a csendestársi betétek a rendelkezésre bocsátott jegyzett tőkével szemben meghatározott futamidővel rendelkeznek, illetve azokat felmondhatók, és a futamidő lejártával azokat vissza kell fizetni a befektetőnek. Egy befektető ezért nem várhatja el, hogy egy csendestársi betétért ugyanolyan díjat kapjon, mint a – bankfelügyeletileg határozatlan futamidejűnek elismert – szavatolótőke-eszközért. |
| --- | --- |

(64)

Az érintett átruházási időszakokban Németországban csak az alapvető tőkeelemeket és a csendestársi betéteket ismerték el alapvető tőkeelemnek. A csendestársi betétekkel való összehasonlítás valamennyi esetben kizárható. Először is a csendestársi betétek a rendelkezésre bocsátott jegyzett tőkével szemben meghatározott futamidővel rendelkeznek, illetve azokat felmondhatók, és a futamidő lejártával azokat vissza kell fizetni a befektetőnek. Egy befektető ezért nem várhatja el, hogy egy csendestársi betétért ugyanolyan díjat kapjon, mint a – bankfelügyeletileg határozatlan futamidejűnek elismert – szavatolótőke-eszközért.

| (65) | Másodsorban bizonyos esetekben azt állították, hogy a befektetett tőke a Landesbank tulajdonosai között létrejött megállapodások alapján a jegyzett tőkét követően, annak alárendelten viselte a felelősséget, ebből azonban nem feltétlenül következik a befektető vonatkozásában az alacsonyabb kockázat. Valamennyi átruházási esetben a befektetett tőke az alapvető tőkeelemek jelentős részét, részint akár több, mint 50 %-át tette ki. Emiatt igen nagy a valószínűsége annak, hogy a befektetett tőkéből veszteség esetén legalább részben el kellett volna venni (26). |
| --- | --- |

(65)

Másodsorban bizonyos esetekben azt állították, hogy a befektetett tőke a Landesbank tulajdonosai között létrejött megállapodások alapján a jegyzett tőkét követően, annak alárendelten viselte a felelősséget, ebből azonban nem feltétlenül következik a befektető vonatkozásában az alacsonyabb kockázat. Valamennyi átruházási esetben a befektetett tőke az alapvető tőkeelemek jelentős részét, részint akár több, mint 50 %-át tette ki. Emiatt igen nagy a valószínűsége annak, hogy a befektetett tőkéből veszteség esetén legalább részben el kellett volna venni (26).

| (66) | Harmadrészt a csendestársi betétek és a jegyzett tőke közötti minőségi különbséget a bázeli bankfelügyeleti bizottság is megerősítette az alapvető tőkeelemek bankfelügyeleti fogalma vonatkozásában. Eszerint a csendestársi betétek bankfelügyeleti szempontból csak ún. lower tier-1 tőkeként (elfogadható tőkék alsó csoportja) ismerhetők el. Ez a tőke a szükséges alaptőkének csak 15 %-át teheti ki, ami azt jelenti, hogy egy 4 %-os alapvető tőkeelem-arány esetében 3,4 %-nak az alaptőkének és a nyitott tartalékoknak (például a Landesbankokba bevont céltartalékok) kell lenniük. Ezen túlmenően alárendelt sajáttőke-eszközöket, mint például elsőbbségi jogot biztosító részvényeket vagy a nyereségrészesedést biztosító jogokat a bankok csak igen csekély körben vesznek fel. A hitelminősítő intézetek nyomására – az itt megítélendő esetektől teljesen eltérően – az ilyen eszközök szinte sosem érték el a bankok alapvető tőkeelemeinek 10 %-át. Ezen okok miatt a csendestársi betéteket nem lehet egy befektető által nagy mennyiségben befektetni. |
| --- | --- |

(66)

Harmadrészt a csendestársi betétek és a jegyzett tőke közötti minőségi különbséget a bázeli bankfelügyeleti bizottság is megerősítette az alapvető tőkeelemek bankfelügyeleti fogalma vonatkozásában. Eszerint a csendestársi betétek bankfelügyeleti szempontból csak ún. lower tier-1 tőkeként (elfogadható tőkék alsó csoportja) ismerhetők el. Ez a tőke a szükséges alaptőkének csak 15 %-át teheti ki, ami azt jelenti, hogy egy 4 %-os alapvető tőkeelem-arány esetében 3,4 %-nak az alaptőkének és a nyitott tartalékoknak (például a Landesbankokba bevont céltartalékok) kell lenniük. Ezen túlmenően alárendelt sajáttőke-eszközöket, mint például elsőbbségi jogot biztosító részvényeket vagy a nyereségrészesedést biztosító jogokat a bankok csak igen csekély körben vesznek fel. A hitelminősítő intézetek nyomására – az itt megítélendő esetektől teljesen eltérően – az ilyen eszközök szinte sosem érték el a bankok alapvető tőkeelemeinek 10 %-át. Ezen okok miatt a csendestársi betéteket nem lehet egy befektető által nagy mennyiségben befektetni.

2.   A BAYERNLB-BE TÖRTÉNŐ TŐKEBERUHÁZÁS MINIMÁLIS DÍJA

| (67) | A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő díjának megállapítására alkalmas valamennyi módszer egy kockázat nélküli osztalékból indul ki, és egy kockázati díj hozzáadását alkalmazza. Ezek az alábbi alapelvre vezethetők vissza:
  Egy kockázattal rendelkező beruházás várható hozama
  = kockázat nélküli hozam + a kockázattal rendelkező beruházás kockázati díja |
| --- | --- |

(67)

A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő díjának megállapítására alkalmas valamennyi módszer egy kockázat nélküli osztalékból indul ki, és egy kockázati díj hozzáadását alkalmazza. Ezek az alábbi alapelvre vezethetők vissza:

Egy kockázattal rendelkező beruházás várható hozama

= kockázat nélküli hozam + a kockázattal rendelkező beruházás kockázati díja

| (68) | A kockázat nélküli hozam megállapításához a BdB a hosszú távú állami hitelekért járó hozamot használja, mivel az állami kibocsátók rögzített kamatozású értékpapírjai esetén a legkisebb kockázattal rendelkező vagy kockázat nélküli befektetésekről van szó (27). |
| --- | --- |

(68)

A kockázat nélküli hozam megállapításához a BdB a hosszú távú állami hitelekért járó hozamot használja, mivel az állami kibocsátók rögzített kamatozású értékpapírjai esetén a legkisebb kockázattal rendelkező vagy kockázat nélküli befektetésekről van szó (27).

| (69) | A kockázati díj levezetéséhez a BdB először meghatározza az ún. piaci kockázati díjat, azaz a részvényekre és az állami hitelekre vonatkozó hosszú távú átlaghozam közötti különbséget. A 2003. július 29-i észrevételeiben a BdB egy 1991-es Stehle/Hartmond-tanulmány alapján a hosszú távú piaci kockázati díjat egységesen 4,6 %-ban határozza meg. |
| --- | --- |

(69)

A kockázati díj levezetéséhez a BdB először meghatározza az ún. piaci kockázati díjat, azaz a részvényekre és az állami hitelekre vonatkozó hosszú távú átlaghozam közötti különbséget. A 2003. július 29-i észrevételeiben a BdB egy 1991-es Stehle/Hartmond-tanulmány alapján a hosszú távú piaci kockázati díjat egységesen 4,6 %-ban határozza meg.

| (70) | Egy második lépésben a BdB megállapította a Landesbankok béta-értékeit, azaz a bankok egyedi kockázati díjait, amelyeket az általános piaci kockázati díjakhoz hozzá kellett igazítani. A BdB a béta-értékeket – az említett észrevételeiben közölt tájékoztatása szerint – statisztikailag adta meg, ami azt jelenti, hogy a béta-értékeket egy történeti adatminta alapulvételével becsülték meg. A BdB arra a következtetésre jutott, hogy valamennyi Landesbank és a vizsgált időszakok tekintetében a béta-értékek egynél nagyobbak (28). |
| --- | --- |

(70)

Egy második lépésben a BdB megállapította a Landesbankok béta-értékeit, azaz a bankok egyedi kockázati díjait, amelyeket az általános piaci kockázati díjakhoz hozzá kellett igazítani. A BdB a béta-értékeket – az említett észrevételeiben közölt tájékoztatása szerint – statisztikailag adta meg, ami azt jelenti, hogy a béta-értékeket egy történeti adatminta alapulvételével becsülték meg. A BdB arra a következtetésre jutott, hogy valamennyi Landesbank és a vizsgált időszakok tekintetében a béta-értékek egynél nagyobbak (28).

| (71) | A BdB (az első átruházásra vonatkozóan) egy 8,37 %-os és (a második átruházásra vonatkozóan) egy 6,57 %-os kockázat nélküli alapkamat, valamint a BayernLB esetében (az első átruházás időpontjában) egy 1,0803-as és (a második átruházás időpontjában) egy 1,0739-es béta-érték alapulvételével úgy számította, hogy a BayernLB-be történő tőkebefektetés várható legkisebb díja a lakáshitel-követelések átruházása időpontjában, 1994. december 31-én évi 13,34 % és 1995. december 31-én évi 12,87 % volt. |
| --- | --- |

(71)

A BdB (az első átruházásra vonatkozóan) egy 8,37 %-os és (a második átruházásra vonatkozóan) egy 6,57 %-os kockázat nélküli alapkamat, valamint a BayernLB esetében (az első átruházás időpontjában) egy 1,0803-as és (a második átruházás időpontjában) egy 1,0739-es béta-érték alapulvételével úgy számította, hogy a BayernLB-be történő tőkebefektetés várható legkisebb díja a lakáshitel-követelések átruházása időpontjában, 1994. december 31-én évi 13,34 % és 1995. december 31-én évi 12,87 % volt.

3.   AZ ÁTRUHÁZÁS SAJÁTOSSÁGAIBÓL FAKADÓ PÓTLÉKOK ÉS KEDVEZMÉNYEK

| (72) | A BdB a továbbiakban megállapította, hogy a Bizottság által a WestLB-határozatban a minimális díjból a Wfa-eszközök likviditásának hiánya miatt biztosított kedvezményt az Elsőfokú Bíróság fenntartotta. Nem lát okot arra, hogy ezekben az esetekben ettől a módszertől eltérjenek, továbbá itt is biztosítani kell egy likviditási kedvezményt. A likviditás hiánya miatt történő kedvezmény mértékét a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségek alapján határozza meg (a bruttó refinanszírozási költségekből levonja az adókat). |
| --- | --- |

(72)

A BdB a továbbiakban megállapította, hogy a Bizottság által a WestLB-határozatban a minimális díjból a Wfa-eszközök likviditásának hiánya miatt biztosított kedvezményt az Elsőfokú Bíróság fenntartotta. Nem lát okot arra, hogy ezekben az esetekben ettől a módszertől eltérjenek, továbbá itt is biztosítani kell egy likviditási kedvezményt. A likviditás hiánya miatt történő kedvezmény mértékét a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségek alapján határozza meg (a bruttó refinanszírozási költségekből levonja az adókat).

| (73) | A BdB szerint a Bizottság által a WestLB-ügyben megállapított, az Elsőfokú Bíróság által hatályában fenntartott pótdíj (1,5 %) a BayernLB esetében is megállapítható. A WestLB-ügyben említett, az ezen átruházások tekintetében kockázatnövelő hatású három tényező – a „szokásos tőkebefektetésekkel” ellentétben – ebben az esetben is alkalmazható: az eszközátruházás részben különösen magas mértéke, az új társasági részesedések kiadásának elmaradása és ezzel összefüggésben a pótlólagos szavazati jogról történő lemondás, valamint az eszköz hiányzó helyettesíthetősége, azaz annak a lehetőségnek a hiánya, hogy a befektetett tőkét bármikor ki lehessen vonni a vállalkozásból. |
| --- | --- |

(73)

A BdB szerint a Bizottság által a WestLB-ügyben megállapított, az Elsőfokú Bíróság által hatályában fenntartott pótdíj (1,5 %) a BayernLB esetében is megállapítható. A WestLB-ügyben említett, az ezen átruházások tekintetében kockázatnövelő hatású három tényező – a „szokásos tőkebefektetésekkel” ellentétben – ebben az esetben is alkalmazható: az eszközátruházás részben különösen magas mértéke, az új társasági részesedések kiadásának elmaradása és ezzel összefüggésben a pótlólagos szavazati jogról történő lemondás, valamint az eszköz hiányzó helyettesíthetősége, azaz annak a lehetőségnek a hiánya, hogy a befektetett tőkét bármikor ki lehessen vonni a vállalkozásból.

4.   TŐKEALAP ÉS DÍJELEMEK

| (74) | Legutóbb a BdB azt vitatta, hogy a BayernLB esetében a díj megfelelő mértékének kiszámításánál az alapvető tőkelemként elismert egész összeget figyelembe kell venni, és nem csak annak ténylegesen igénybevett részét. Mindezt azzal indokolta, hogy egy piacgazdasági befektető a díjának a ténylegesen felhasznált részre történő korlátozását nem fogadná el. Azon magánbefektető számára, aki a befektetése kockázatát viseli, jelentéktelen, hogy a hitelintézet a befektetett tőkét ténylegesen használja-e az üzleti tevékenységének kiterjesztésére. Számára sokkal inkább fontosabb, hogy a befektetett összeggel többé nem rendelkezhet, és így megfelelő hasznot sem tud abból elérni. |
| --- | --- |

(74)

Legutóbb a BdB azt vitatta, hogy a BayernLB esetében a díj megfelelő mértékének kiszámításánál az alapvető tőkelemként elismert egész összeget figyelembe kell venni, és nem csak annak ténylegesen igénybevett részét. Mindezt azzal indokolta, hogy egy piacgazdasági befektető a díjának a ténylegesen felhasznált részre történő korlátozását nem fogadná el. Azon magánbefektető számára, aki a befektetése kockázatát viseli, jelentéktelen, hogy a hitelintézet a befektetett tőkét ténylegesen használja-e az üzleti tevékenységének kiterjesztésére. Számára sokkal inkább fontosabb, hogy a befektetett összeggel többé nem rendelkezhet, és így megfelelő hasznot sem tud abból elérni.

| (75) | A Németország által említett kezességvállalási díj sem tekinthető a BdB felfogása szerint a díj részének. Ez különösen abból adódik, hogy az eszközátruházás készpénzértéken (1,197 milliárd DEM), nem pedig névértéken (5,027 milliárd DEM) történt. A készpénzértéken történő számítással a hitelkövetelések beszedéséhez kapcsolódó kockázatokat már figyelembe vették, és a hiányért vállalt kezesség átvállalásáért pótdíj fizetésének már nincs jogalapja. |
| --- | --- |

(75)

A Németország által említett kezességvállalási díj sem tekinthető a BdB felfogása szerint a díj részének. Ez különösen abból adódik, hogy az eszközátruházás készpénzértéken (1,197 milliárd DEM), nem pedig névértéken (5,027 milliárd DEM) történt. A készpénzértéken történő számítással a hitelkövetelések beszedéséhez kapcsolódó kockázatokat már figyelembe vették, és a hiányért vállalt kezesség átvállalásáért pótdíj fizetésének már nincs jogalapja.

| (76) | A WestLB-módszernek megfelelően a tőke befektetése és alapvető tőkeelemként való elismerése közötti időtartamra egy évi 0,3 %-os felelősségi jutalékot kell fizetni. Mivel ezen időpontig a tőke legalább felelősségi funkciót látott el. Ez 1996. május 8-ig az 1,197 milliárd DEM értékű teljes összegre, és 1996. május 8-tól1996. december 23-ig 542 millió DEM értékű összegre vonatkozik. |
| --- | --- |

(76)

A WestLB-módszernek megfelelően a tőke befektetése és alapvető tőkeelemként való elismerése közötti időtartamra egy évi 0,3 %-os felelősségi jutalékot kell fizetni. Mivel ezen időpontig a tőke legalább felelősségi funkciót látott el. Ez 1996. május 8-ig az 1,197 milliárd DEM értékű teljes összegre, és 1996. május 8-tól1996. december 23-ig 542 millió DEM értékű összegre vonatkozik.

VI.   NÉMETORSZÁG VÁLASZA A BDB ÉSZREVÉTELEIRE

| (77) | A BdB fenti észrevételeire tett válaszában Németország arra mutatott rá, hogy egy részvénytársaság tőkéjébe tett befektetés esetében sem a hozam, sem pedig az árfolyamvagy értékemelkedés nem biztosított, és a befektető természetesen viseli azt a kockázatot, hogy a hozamvárakozásai ténylegesen teljesülnek-e. Egy meghatározott mértékű díjazásban való megállapodás esetén, amint az a BayernLB esetében is történt, az előre jelzett kockázat kiesik, és ezért a hozam rendszerint alacsonyabb. Ez azt mutatja, hogy éppen nem minősülne a piacon szokásosnak, ha BayernLB a tartománynak a céltartalék juttatása időpontjában egy pusztán elvárható hozamot biztosítana a szerződésben, és így a céltartalékot befektetőt kedvezőbb helyzetbe hozná, mint egy részvényesi befektetőt. A BdB eljárása már azért is problémás, mert egy részvényesi befektetés esetében a befektető az értéknövekedést csak a részesedése adásvételével tudná megvalósítani enélkül, hogy a társaságot ezzel terhelné. Egy magánbefektető sosem tudná elérni, hogy az a vállalkozás, amelybe befektet, a vagyonából azon értéknövekedés ellenértékét fizesse ki, amelyet a befektető egy jegyzett tőke-beruházás esetén csak egy harmadik személy részére történő eladás útján valósíthatta volna meg. |
| --- | --- |

(77)

A BdB fenti észrevételeire tett válaszában Németország arra mutatott rá, hogy egy részvénytársaság tőkéjébe tett befektetés esetében sem a hozam, sem pedig az árfolyamvagy értékemelkedés nem biztosított, és a befektető természetesen viseli azt a kockázatot, hogy a hozamvárakozásai ténylegesen teljesülnek-e. Egy meghatározott mértékű díjazásban való megállapodás esetén, amint az a BayernLB esetében is történt, az előre jelzett kockázat kiesik, és ezért a hozam rendszerint alacsonyabb. Ez azt mutatja, hogy éppen nem minősülne a piacon szokásosnak, ha BayernLB a tartománynak a céltartalék juttatása időpontjában egy pusztán elvárható hozamot biztosítana a szerződésben, és így a céltartalékot befektetőt kedvezőbb helyzetbe hozná, mint egy részvényesi befektetőt. A BdB eljárása már azért is problémás, mert egy részvényesi befektetés esetében a befektető az értéknövekedést csak a részesedése adásvételével tudná megvalósítani enélkül, hogy a társaságot ezzel terhelné. Egy magánbefektető sosem tudná elérni, hogy az a vállalkozás, amelybe befektet, a vagyonából azon értéknövekedés ellenértékét fizesse ki, amelyet a befektető egy jegyzett tőke-beruházás esetén csak egy harmadik személy részére történő eladás útján valósíthatta volna meg.

| (78) | A CAPM-módszerről is azt állították, hogy egy piaci hozam megállapítására nem alkalmas. Különösen a CAPM által feltételezett, a piaci ingadozásokból adódó kockázat azért nem létezett, mert a Landesbankokat a tőzsdén nem jegyezték. Ennek megfelelően a béta-értékek tekintetében sem létezett történeti adatsor. |
| --- | --- |

(78)

A CAPM-módszerről is azt állították, hogy egy piaci hozam megállapítására nem alkalmas. Különösen a CAPM által feltételezett, a piaci ingadozásokból adódó kockázat azért nem létezett, mert a Landesbankokat a tőzsdén nem jegyezték. Ennek megfelelően a béta-értékek tekintetében sem létezett történeti adatsor.

| (79) | Németország ezekre tekintet nélkül azt a véleményt képviselte, hogy a BdB a CAPM egyes elemeinek meghatározása során is hibákat követett el. Nem volt helyes, hogy a kockázat nélküli alapkamatláb meghatározásánál a hosszú távú inflációs várakozásokat figyelembe vették. Ez csak attól függ, hogy a piacon ténylegesen milyen kamatokat lehet elérni. Ez Németországban a céltartalék tekintetében csak évi 7,50 %, illetve 6,10 % volt. Az aktuális inflációs várakozásokat ebbe az értékbe már beleszámították. |
| --- | --- |

(79)

Németország ezekre tekintet nélkül azt a véleményt képviselte, hogy a BdB a CAPM egyes elemeinek meghatározása során is hibákat követett el. Nem volt helyes, hogy a kockázat nélküli alapkamatláb meghatározásánál a hosszú távú inflációs várakozásokat figyelembe vették. Ez csak attól függ, hogy a piacon ténylegesen milyen kamatokat lehet elérni. Ez Németországban a céltartalék tekintetében csak évi 7,50 %, illetve 6,10 % volt. Az aktuális inflációs várakozásokat ebbe az értékbe már beleszámították.

| (80) | A BdB által alkalmazott 4,6 %-os piaci kockázati díj aránytalanul magas volt. Németország etekintetben többek között előadta, hogy az 1991-es, a német részvénypiac hozamfejlődéséről szóló Stehle/Hartmond-tanulmány, amelyre a BdB hivatkozott, a német tőkepiacon lévő tőkekockázati díj vonatkozásában semmit nem állapított meg. Ezen kívül különböző módszerek léteznek a piaci kockázati díj meghatározására, amelyek egymástól igen eltérő eredményekre vezetnek. Németország saját számításai alapján előadta, hogy a 4,6 %-os piaci kockázati díjat az elmúlt 30 évben még megközelítőleg sem érték el. |
| --- | --- |

(80)

A BdB által alkalmazott 4,6 %-os piaci kockázati díj aránytalanul magas volt. Németország etekintetben többek között előadta, hogy az 1991-es, a német részvénypiac hozamfejlődéséről szóló Stehle/Hartmond-tanulmány, amelyre a BdB hivatkozott, a német tőkepiacon lévő tőkekockázati díj vonatkozásában semmit nem állapított meg. Ezen kívül különböző módszerek léteznek a piaci kockázati díj meghatározására, amelyek egymástól igen eltérő eredményekre vezetnek. Németország saját számításai alapján előadta, hogy a 4,6 %-os piaci kockázati díjat az elmúlt 30 évben még megközelítőleg sem érték el.

| (81) | A béta-érték megállapításánál ezen kívül a Landesbankokat nem lehet az ún. hitelbankokkal összehasonlítani, amely utóbbiakat a BdB nem határozta meg pontosan. A számításnak a tőzsdén jegyzett bankoknak a pontosan meghatározott csoportján, az ún. CDAX-bankokon kellett alapulnia. E csoport tekintetében havi alapon, ötéves időtartam vonatkozásában a béta-érték 1994. december 31-én0,85 és 1995. december 31-én0,80 volt, ahogyan az a mellékelt „Datastream” adatbázishoz fűzött számításokból kiderül, amelyet egy ötéves időtartam vonatkozásában helyesen használtak a béta-érték kiszámítására. A BdB által 1974-től kezdődően a béta-érték meghatározására figyelembe vett időszak túl hosszú, mivel mind a tőkepiaci körülmények, mind a bankszektor a kilencvenes évek elején jelentős változáson ment keresztül. |
| --- | --- |

(81)

A béta-érték megállapításánál ezen kívül a Landesbankokat nem lehet az ún. hitelbankokkal összehasonlítani, amely utóbbiakat a BdB nem határozta meg pontosan. A számításnak a tőzsdén jegyzett bankoknak a pontosan meghatározott csoportján, az ún. CDAX-bankokon kellett alapulnia. E csoport tekintetében havi alapon, ötéves időtartam vonatkozásában a béta-érték 1994. december 31-én0,85 és 1995. december 31-én0,80 volt, ahogyan az a mellékelt „Datastream” adatbázishoz fűzött számításokból kiderül, amelyet egy ötéves időtartam vonatkozásában helyesen használtak a béta-érték kiszámítására. A BdB által 1974-től kezdődően a béta-érték meghatározására figyelembe vett időszak túl hosszú, mivel mind a tőkepiaci körülmények, mind a bankszektor a kilencvenes évek elején jelentős változáson ment keresztül.

| (82) | Mindez – Németország szerint – azt mutatta, hogy a CAPM-hez szükséges faktorokat hibásan becsülték meg, valamint, hogy a kérdéses átruházások vonatkozásában a piacon szokásos legalacsonyabb hozam értékét túlbecsülték. |
| --- | --- |

(82)

Mindez – Németország szerint – azt mutatta, hogy a CAPM-hez szükséges faktorokat hibásan becsülték meg, valamint, hogy a kérdéses átruházások vonatkozásában a piacon szokásos legalacsonyabb hozam értékét túlbecsülték.

VII.   ÉSZAK-RAJNA-VESZTFÁLIA ÉS A WESTLB ÉSZREVÉTELEI

| (83) | A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló 2002. november 13-i határozatához mellékelt, a szövetségi kormány által 2003. október 30-án átadott észrevételeikben Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLB vitatta azt a megállapítást, hogy a Landesbankokra történt eszközátruházást a jegyzett tőkével össze lehet hasonlítani. Mindezt azzal indokolták, hogy a csendestársi betéteket és az ún. „perpetuals”-okat Németországban már 1991 óta alapvető tőkelemként ismerik el. Hozzátették, hogy a díjazás nem a bankfelügyeleti minősítéstől, hanem a beruházás kockázatától függ. Mivel a tartalékok felelőssége másodlagos, a kockázati felépítés inkább a csendestársi betétekével és az ún. „perpetuals”-okkal hasonlítható össze. |
| --- | --- |

(83)

A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló 2002. november 13-i határozatához mellékelt, a szövetségi kormány által 2003. október 30-án átadott észrevételeikben Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLB vitatta azt a megállapítást, hogy a Landesbankokra történt eszközátruházást a jegyzett tőkével össze lehet hasonlítani. Mindezt azzal indokolták, hogy a csendestársi betéteket és az ún. „perpetuals”-okat Németországban már 1991 óta alapvető tőkelemként ismerik el. Hozzátették, hogy a díjazás nem a bankfelügyeleti minősítéstől, hanem a beruházás kockázatától függ. Mivel a tartalékok felelőssége másodlagos, a kockázati felépítés inkább a csendestársi betétekével és az ún. „perpetuals”-okkal hasonlítható össze.

| (84) | A WestLB nem kifogásolta a jegyzett tőke-befektetés esetén fizetendő minimális díj kiszámítására alkalmazott CAPM-módszert. Ennek ellenére azonban úgy gondolták, hogy a BdB által alkalmazott, 1-nél nagyobb béta-értékek nem megfelelőek. Egy 1-nél nagyobb béta-érték azt jelentené, hogy egy vállalati részvényhez fűződő kockázat nagyobb, mint amely az összpiachoz kapcsolódik. Egy Landesbankra történő beruházás kockázata azonban az intézményi felelősség (Anstaltslast) és a szavatoló felelősség (Gewährträgerhaftung) miatt az összpiac kockázata alatt marad. |
| --- | --- |

(84)

A WestLB nem kifogásolta a jegyzett tőke-befektetés esetén fizetendő minimális díj kiszámítására alkalmazott CAPM-módszert. Ennek ellenére azonban úgy gondolták, hogy a BdB által alkalmazott, 1-nél nagyobb béta-értékek nem megfelelőek. Egy 1-nél nagyobb béta-érték azt jelentené, hogy egy vállalati részvényhez fűződő kockázat nagyobb, mint amely az összpiachoz kapcsolódik. Egy Landesbankra történő beruházás kockázata azonban az intézményi felelősség (Anstaltslast) és a szavatoló felelősség (Gewährträgerhaftung) miatt az összpiac kockázata alatt marad.

| (85) | Az érvelés szerint ezen kívül a Landesbankok egyedi esetében hiba volt, hogy az eszköz Landesbankokra történő átruházása időpontjára határozták meg a hozamot. A megállapítás a magánbefektetői teszt keretén belül értelmes lenne. Itt azonban azt jelenti, hogy az 1991-re várható hozamot veszik alapul. Mindenféle gazdasági realitásnak ellentmondana, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben várható hozamban részesüljön, amely messze a ténylegesen elért hozamon túl van. Amennyiben egy kb. 12 %-os hozamarányt folyamatosan és módszeresen alkalmaznának, az a Landesbankokat meg nem indokolható hátrányban részesítené a magánszférában lévő versenytársaikkal szemben. |
| --- | --- |

(85)

Az érvelés szerint ezen kívül a Landesbankok egyedi esetében hiba volt, hogy az eszköz Landesbankokra történő átruházása időpontjára határozták meg a hozamot. A megállapítás a magánbefektetői teszt keretén belül értelmes lenne. Itt azonban azt jelenti, hogy az 1991-re várható hozamot veszik alapul. Mindenféle gazdasági realitásnak ellentmondana, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben várható hozamban részesüljön, amely messze a ténylegesen elért hozamon túl van. Amennyiben egy kb. 12 %-os hozamarányt folyamatosan és módszeresen alkalmaznának, az a Landesbankokat meg nem indokolható hátrányban részesítené a magánszférában lévő versenytársaikkal szemben.

| (86) | Az eszközátruházás hiányzó likviditása miatti kedvezmény tekintetében a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália azt az álláspontot képviselte, hogy a kockázat nélküli állami hitelek értékét az alaphozamból le kell vonni. Az eszközátruházás kapcsán a Landesbankok semmiféle likviditáshoz nem jutottak. Gazdaságilag tarthatatlan, hogy ezt az értéket az adómegtakarításra csökkentsék, mivel a tőkepiaci eszközök függetlenek az adóügyi helyzettől. Másrészről az adóügyi helyzettől függően is különböző tőkepiaci eszközárak alakulnak ki. |
| --- | --- |

(86)

Az eszközátruházás hiányzó likviditása miatti kedvezmény tekintetében a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália azt az álláspontot képviselte, hogy a kockázat nélküli állami hitelek értékét az alaphozamból le kell vonni. Az eszközátruházás kapcsán a Landesbankok semmiféle likviditáshoz nem jutottak. Gazdaságilag tarthatatlan, hogy ezt az értéket az adómegtakarításra csökkentsék, mivel a tőkepiaci eszközök függetlenek az adóügyi helyzettől. Másrészről az adóügyi helyzettől függően is különböző tőkepiaci eszközárak alakulnak ki.

| (87) | Végül a kockázat- és a költségcsökkentés érdekében figyelembe kell venni, hogy az eszköz hiányzó likviditása nem emeli a likviditás kockázatát. Ezt megfelelő kedvezménnyel kellene figyelembe venni. Ugyanígy az ún. tulajdonosi hatás miatt is kedvezményt kellene alkalmazni, mivel egy olyan befektető, amely már részesedéssel rendelkezik az adott vállalatban, másként értékel egy pótlólagos befektetést, mint egy új befektető. |
| --- | --- |

(87)

Végül a kockázat- és a költségcsökkentés érdekében figyelembe kell venni, hogy az eszköz hiányzó likviditása nem emeli a likviditás kockázatát. Ezt megfelelő kedvezménnyel kellene figyelembe venni. Ugyanígy az ún. tulajdonosi hatás miatt is kedvezményt kellene alkalmazni, mivel egy olyan befektető, amely már részesedéssel rendelkezik az adott vállalatban, másként értékel egy pótlólagos befektetést, mint egy új befektető.

VIII.   MEGEGYEZÉS A BDB, A TARTOMÁNY ÉS A BAYERNLB KÖZÖTT

| (88) | 2004. szeptember 24-én a panaszos BdB, a tartomány és a BayernLB a Bizottsághoz egy megállapodást nyújtott be a BayernLB-üggyel kapcsolatban. A felek által képviselt alapvető, továbbra is fennálló jogi nézőpontok sérelme nélkül a felek arról egyeztek meg a megállapodásban, hogy mit tartanak a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-befektetésért járó megfelelő díjazás meghatározására szolgáló megfelelő paramétereknek. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a határozata során vegye figyelembe a megállapodás eredményeit. |
| --- | --- |

(88)

2004. szeptember 24-én a panaszos BdB, a tartomány és a BayernLB a Bizottsághoz egy megállapodást nyújtott be a BayernLB-üggyel kapcsolatban. A felek által képviselt alapvető, továbbra is fennálló jogi nézőpontok sérelme nélkül a felek arról egyeztek meg a megállapodásban, hogy mit tartanak a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-befektetésért járó megfelelő díjazás meghatározására szolgáló megfelelő paramétereknek. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a határozata során vegye figyelembe a megállapodás eredményeit.

| (89) | A felek mindenekelőtt meghatározták a CAPM alapulvételével a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-beruházásért elvárt minimális díjazást. Eszerint a céltartalék első átruházásáért évi 9,87 %, a második átruházásért 8,0 % díjat kellene fizetni. |
| --- | --- |

(89)

A felek mindenekelőtt meghatározták a CAPM alapulvételével a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-beruházásért elvárt minimális díjazást. Eszerint a céltartalék első átruházásáért évi 9,87 %, a második átruházásért 8,0 % díjat kellene fizetni.

| (90) | A minimális díj kiszámítása során a Landesbankok által a Deutsche Börse AG REX10 Performance Indexe felhasználásával megállapított hosszú távú kockázat nélküli kamatlábat és a [...] 2004. május 26-án, a Landesbankok által bekért szakértői vélemény által megbecsült béta-értékeket használták. A BayernLB tekintetében az 1994. december 31-i átruházás időpontjára 7,5 %-os kockázat nélküli alapkamatlábat, az 1995. december 31-i átruházása időpontjára 6,10 %-os kockázat nélküli kamatlábat állapítottak meg. A béta-értékeket a [...] véleménye alapján (1994. december 31-ére) 0,593 és (1995. december 31-ére) 0,475 értékben határozták meg. A piackockázati díjat valamennyi Landesbank tekintetében egységesen 4 %-ban határozták meg. |
| --- | --- |

(90)

A minimális díj kiszámítása során a Landesbankok által a Deutsche Börse AG REX10 Performance Indexe felhasználásával megállapított hosszú távú kockázat nélküli kamatlábat és a [...] 2004. május 26-án, a Landesbankok által bekért szakértői vélemény által megbecsült béta-értékeket használták. A BayernLB tekintetében az 1994. december 31-i átruházás időpontjára 7,5 %-os kockázat nélküli alapkamatlábat, az 1995. december 31-i átruházása időpontjára 6,10 %-os kockázat nélküli kamatlábat állapítottak meg. A béta-értékeket a [...] véleménye alapján (1994. december 31-ére) 0,593 és (1995. december 31-ére) 0,475 értékben határozták meg. A piackockázati díjat valamennyi Landesbank tekintetében egységesen 4 %-ban határozták meg.

| (91) | Az eredeti, 9,87 %-os kamatlábat (1994. december 31.) az alábbiak szerint számították ki: 7,5 % kockázat nélküli kamatláb + (4 %-os általános piaci kockázati díj x 0,593 béta-érték). |
| --- | --- |

(91)

Az eredeti, 9,87 %-os kamatlábat (1994. december 31.) az alábbiak szerint számították ki: 7,5 % kockázat nélküli kamatláb + (4 %-os általános piaci kockázati díj x 0,593 béta-érték).

| (92) | Az eredeti, 8,00 %-os kamatlábat (1995. december 31.) az alábbiak szerint számították ki: 6,1 % kockázat nélküli kamatláb + (4 %-os általános piaci kockázati díj x 0,475 béta-érték). |
| --- | --- |

(92)

Az eredeti, 8,00 %-os kamatlábat (1995. december 31.) az alábbiak szerint számították ki: 6,1 % kockázat nélküli kamatláb + (4 %-os általános piaci kockázati díj x 0,475 béta-érték).

| (93) | Ezt követően a céltartalék hiányzó likviditása miatt biztosítandó kedvezményt határozták meg. A már említett 7,5 %-os és 6,1 %-os kockázat nélküli kamatlábat bruttó refinanszírozási költségként, átalányban határozták meg. A nettó refinanszírozási költségek meghatározása céljából a BayernLB-re vonatkozó adóterhet mindkét átruházási időpont tekintetében 50 %-ban határozták meg, amely (1994. december 31-ére) egy 3,75 %-os és (1995. december 31-ére) 3,05 %-os kedvezményhez vezetett. |
| --- | --- |

(93)

Ezt követően a céltartalék hiányzó likviditása miatt biztosítandó kedvezményt határozták meg. A már említett 7,5 %-os és 6,1 %-os kockázat nélküli kamatlábat bruttó refinanszírozási költségként, átalányban határozták meg. A nettó refinanszírozási költségek meghatározása céljából a BayernLB-re vonatkozó adóterhet mindkét átruházási időpont tekintetében 50 %-ban határozták meg, amely (1994. december 31-ére) egy 3,75 %-os és (1995. december 31-ére) 3,05 %-os kedvezményhez vezetett.

| (94) | Végül – mivel elmaradt a szavazati jogot biztosító elsőbbségi jogok megadása – 0,3 %-os pótlékot állapítottak meg. |
| --- | --- |

(94)

Végül – mivel elmaradt a szavazati jogot biztosító elsőbbségi jogok megadása – 0,3 %-os pótlékot állapítottak meg.

| (95) | Összességében megfelelő díjként (az első átruházásra vonatkozóan) 6,42 %-ot, illetve (a második átruházásra vonatkozóan) 5,25 %-ot kell fizetni az adózást követően, amelyet a BAKred által elismert összeg egészére tekintettel kell teljesíteni annak a hónapnak a végétől, amelyben a BAKred azt alapvető tőkeelemként elismerte el (a 655 millió DEM vonatkozásában 1996. május 31-től és a teljes, 1,197 milliárd DEM vonatkozásában 1996. december 31-től). 1998-ra és 1999-re, amikor a BAKred által elismert összeg készpénzértéke az ingadozások miatt ténylegesen alacsonyabb volt, csak a csökkentett készpénzértéket kell a számítás alapjául használni. |
| --- | --- |

(95)

Összességében megfelelő díjként (az első átruházásra vonatkozóan) 6,42 %-ot, illetve (a második átruházásra vonatkozóan) 5,25 %-ot kell fizetni az adózást követően, amelyet a BAKred által elismert összeg egészére tekintettel kell teljesíteni annak a hónapnak a végétől, amelyben a BAKred azt alapvető tőkeelemként elismerte el (a 655 millió DEM vonatkozásában 1996. május 31-től és a teljes, 1,197 milliárd DEM vonatkozásában 1996. december 31-től). 1998-ra és 1999-re, amikor a BAKred által elismert összeg készpénzértéke az ingadozások miatt ténylegesen alacsonyabb volt, csak a csökkentett készpénzértéket kell a számítás alapjául használni.

| (96) | A megegyezés szerint támogatási elemnek a BayernLB által a céltartalék kockázattal terhelt részére vonatkozóan ténylegesen kifizetett évi 0,6 %-os díj és a megfelelően meghatározott (az első átruházás vonatkozásában) 6,42 %-os és (a második átruházás vonatkozásában) 5,25 % díj közötti különbség minősül, amelyet a BayernLB-nek vissza kell fizetnie. |
| --- | --- |

(96)

A megegyezés szerint támogatási elemnek a BayernLB által a céltartalék kockázattal terhelt részére vonatkozóan ténylegesen kifizetett évi 0,6 %-os díj és a megfelelően meghatározott (az első átruházás vonatkozásában) 6,42 %-os és (a második átruházás vonatkozásában) 5,25 % díj közötti különbség minősül, amelyet a BayernLB-nek vissza kell fizetnie.

| (97) | A felek nem tudtak megegyezni arról, hogy a BayernLB által a tartománynak a céltartalék névértékére vállalt kezességéért fizetett 0,05 %-os jutalékot mint már teljesített díjelemet le kell-e vonni. |
| --- | --- |

(97)

A felek nem tudtak megegyezni arról, hogy a BayernLB által a tartománynak a céltartalék névértékére vállalt kezességéért fizetett 0,05 %-os jutalékot mint már teljesített díjelemet le kell-e vonni.

| (98) | A megegyezés nem foglal állást a tőkének bankba történő befektetése és a BAKred általi elismerés közötti időtartamra fizetendő felelősségi jutalék tekintetében. A felek azonban a megállapodáshoz melléklet táblázatban, amelyben a támogatási elem kiszámítását végezték el, mindkét átruházás vonatkozásában ezen időszak tekintetében évi 0,15 %-os felelősségi jutalékot állapítottak meg. |
| --- | --- |

(98)

A megegyezés nem foglal állást a tőkének bankba történő befektetése és a BAKred általi elismerés közötti időtartamra fizetendő felelősségi jutalék tekintetében. A felek azonban a megállapodáshoz melléklet táblázatban, amelyben a támogatási elem kiszámítását végezték el, mindkét átruházás vonatkozásában ezen időszak tekintetében évi 0,15 %-os felelősségi jutalékot állapítottak meg.

IX.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

1.   A SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (99) | A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a Szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(99)

A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a Szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

1.1.   ÁLLAMI FORRÁSOK

| (100) | A fent leírt eszközátruházással a bajor tartomány a tőkeemelés azon módját választotta, amelynek alapkoncepciója abban állt, hogy a közjogi lakáshitel-követeléseknek a BayernLB-re történő átruházásával annak sajáttőke-alapját erősítse (29). Attól függetlenül, hogy e követelésekből származó visszatérítések továbbra is lakásépítés céljára álltak rendelkezésre, és ezáltal közérdekű célokat szolgáltak, az eszközöket felügyeletileg elismerték, és azt az egyéb hitelintézetekkel versenyben lévő BayernLB felelősségének fedezésére lehetett használni. Továbbá a Tartományi Gyűlés által elfogadott törvény felhatalmazta a tartományt arra, hogy a lakásépítés támogatása érdekében alkalmazott közjogi lakáshiteleket szerződés útján átruházza a BayernLB-re. Így ezen állami forrásokat átruházták a BayernLB-re. |
| --- | --- |

(100)

A fent leírt eszközátruházással a bajor tartomány a tőkeemelés azon módját választotta, amelynek alapkoncepciója abban állt, hogy a közjogi lakáshitel-követeléseknek a BayernLB-re történő átruházásával annak sajáttőke-alapját erősítse (29). Attól függetlenül, hogy e követelésekből származó visszatérítések továbbra is lakásépítés céljára álltak rendelkezésre, és ezáltal közérdekű célokat szolgáltak, az eszközöket felügyeletileg elismerték, és azt az egyéb hitelintézetekkel versenyben lévő BayernLB felelősségének fedezésére lehetett használni. Továbbá a Tartományi Gyűlés által elfogadott törvény felhatalmazta a tartományt arra, hogy a lakásépítés támogatása érdekében alkalmazott közjogi lakáshiteleket szerződés útján átruházza a BayernLB-re. Így ezen állami forrásokat átruházták a BayernLB-re.

1.2.   BIZONYOS VÁLLALKOZÁS ELŐNYBEN RÉSZESÍTÉSE

| (101) | Annak vizsgálatakor, hogy állami forrásoknak egy köztulajdonban lévő vállalkozásra történő átruházása e vállalkozást előnyben részesíti, és ezáltal a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást megvalósítja, a Bizottság a „piacgazdasági befektető” elvét alkalmazza. Ezen elvet az Európai Bíróság és az Elsőfokú Bíróság jogesetek egész sorában fogadta el és fejlesztette tovább, különösen egy, az ezen esettel lényegi összefüggésben lévő, az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6-i, a WestLB-ügyben hozott ítéletében (30). |
| --- | --- |

(101)

Annak vizsgálatakor, hogy állami forrásoknak egy köztulajdonban lévő vállalkozásra történő átruházása e vállalkozást előnyben részesíti, és ezáltal a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást megvalósítja, a Bizottság a „piacgazdasági befektető” elvét alkalmazza. Ezen elvet az Európai Bíróság és az Elsőfokú Bíróság jogesetek egész sorában fogadta el és fejlesztette tovább, különösen egy, az ezen esettel lényegi összefüggésben lévő, az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6-i, a WestLB-ügyben hozott ítéletében (30).

a)   A piacgazdasági befektető elve

| (102) | Ezen elv következtében nem lehet egy vállalkozás előnyben részesítéseként értékelni, ha a tőkét olyan feltételek mellett bocsátják rendelkezésre, „amelyek mellett egy olyan magán tőkebefektető, aki a szokásos piacgazdasági feltételek szerint folytatja tevékenységét, átruházná a tőkét egy magánvállalkozásra” (31). A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti előnyben részesítés ezzel szemben fennáll, ha a megállapított díj és/vagy a vállalkozás helyzete olyan, hogy a szokásos hozam egy megfelelő határidőn belül nem várható (32). |
| --- | --- |

(102)

Ezen elv következtében nem lehet egy vállalkozás előnyben részesítéseként értékelni, ha a tőkét olyan feltételek mellett bocsátják rendelkezésre, „amelyek mellett egy olyan magán tőkebefektető, aki a szokásos piacgazdasági feltételek szerint folytatja tevékenységét, átruházná a tőkét egy magánvállalkozásra” (31). A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti előnyben részesítés ezzel szemben fennáll, ha a megállapított díj és/vagy a vállalkozás helyzete olyan, hogy a szokásos hozam egy megfelelő határidőn belül nem várható (32).

| (103) | A piacgazdasági befektető elvét – attól függetlenül, hogy azok nyereségesen vagy veszteségesen működnek – valamennyi közjogi vállalkozásra alkalmazni kell. A Bizottság ezen álláspontját az Elsőfokú Bíróság a WestLB-ügyben hozott ítéletében megerősítette (33). |
| --- | --- |

(103)

A piacgazdasági befektető elvét – attól függetlenül, hogy azok nyereségesen vagy veszteségesen működnek – valamennyi közjogi vállalkozásra alkalmazni kell. A Bizottság ezen álláspontját az Elsőfokú Bíróság a WestLB-ügyben hozott ítéletében megerősítette (33).

| (104) | Nyilvánvaló továbbá, hogy a Bizottságnak egy eset megítélésekor olyan adatokra kell támaszkodnia, amelyek a befektető rendelkezésére álltak az adott pénzügyi intézkedésről való döntés meghozatalának időpontjában. A céltartalék átruházását 1994-ben és 1995-ben az illetékes közjogi testületek határozták el. Így a Bizottságnak az átruházást az akkor rendelkezésére álló adatok alapján és az akkori gazdasági és piaci körülmények alapján kell megítélnie. E határozat azon adatait, amelyek a későbbi évekre vonatkoznak, csak annak érdekében használják fel, hogy az átruházásnak a BayernLB helyzetére gyakorolt hatását bemutassák, és nem azért, hogy az átruházás jogszerűségét utólag igazolják vagy megkérdőjelezzék. |
| --- | --- |

(104)

Nyilvánvaló továbbá, hogy a Bizottságnak egy eset megítélésekor olyan adatokra kell támaszkodnia, amelyek a befektető rendelkezésére álltak az adott pénzügyi intézkedésről való döntés meghozatalának időpontjában. A céltartalék átruházását 1994-ben és 1995-ben az illetékes közjogi testületek határozták el. Így a Bizottságnak az átruházást az akkor rendelkezésére álló adatok alapján és az akkori gazdasági és piaci körülmények alapján kell megítélnie. E határozat azon adatait, amelyek a későbbi évekre vonatkoznak, csak annak érdekében használják fel, hogy az átruházásnak a BayernLB helyzetére gyakorolt hatását bemutassák, és nem azért, hogy az átruházás jogszerűségét utólag igazolják vagy megkérdőjelezzék.

| (105) | A piacgazdasági befektető elvének – amely alapján az említettek szerint meg kell vizsgálni, hogy a bevitt forrásokért várható vagy megállapított hozam a piacon a hasonló befektetésért fizetett díj alatt marad – nem mond ellent, hogy a tartomány már felerészben tulajdonosa volt a hitelintézetnek. Németország ezzel összefüggésben előadja, hogy ebben az esetben a tartomány befektetését nem lehet összehasonlítani egy olyan harmadik személy befektetésével, aki kizárólag abban érdekelt, hogy az általa befektetett tőke a lehető legkedvezőbben kamatozzon. A tartomány 50 %-os tulajdonosként különösen abban érdekelt, hogy a vezető bankjának a versenyképességét megőrizze, és új, kiegészítő források bevonása révén biztosítsa, hogy „bankja” az eddigi ügyfeleit a jövőben is el tudja látni. Végül, a befektetést presztízsszempontok is vezérelték. Egy magánrészvényes vagy egy magán holding vagy vállalatcsoport is tőkét fektetett volna a bankba az akkori helyzetben anélkül, hogy a hozam optimalizálása állt volna fő okként a háttérben. |
| --- | --- |

(105)

A piacgazdasági befektető elvének – amely alapján az említettek szerint meg kell vizsgálni, hogy a bevitt forrásokért várható vagy megállapított hozam a piacon a hasonló befektetésért fizetett díj alatt marad – nem mond ellent, hogy a tartomány már felerészben tulajdonosa volt a hitelintézetnek. Németország ezzel összefüggésben előadja, hogy ebben az esetben a tartomány befektetését nem lehet összehasonlítani egy olyan harmadik személy befektetésével, aki kizárólag abban érdekelt, hogy az általa befektetett tőke a lehető legkedvezőbben kamatozzon. A tartomány 50 %-os tulajdonosként különösen abban érdekelt, hogy a vezető bankjának a versenyképességét megőrizze, és új, kiegészítő források bevonása révén biztosítsa, hogy „bankja” az eddigi ügyfeleit a jövőben is el tudja látni. Végül, a befektetést presztízsszempontok is vezérelték. Egy magánrészvényes vagy egy magán holding vagy vállalatcsoport is tőkét fektetett volna a bankba az akkori helyzetben anélkül, hogy a hozam optimalizálása állt volna fő okként a háttérben.

| (106) | A Bizottság azonban nem tudja elfogadni Németország indokait. Egy piacgazdasági befektető még akkor is, ha már egy vállalkozásban részesedéssel rendelkezik, a vállalkozáson kívüli egyéb befektetési lehetőségeket is megvizsgálja. Rendszerint csak akkor dönt további forrásoknak a vállalkozásba történő bevonásáról, ha a kiegészítő források ellenében megfelelő hozamra számíthat. Annak a kérdésnek a megítélésekor, hogy egy tőkebefektetés állami támogatást valósít-e meg, a részvényes hosszú távú megtérülési esélyeit vagy a presztízs gondozására tett erőfeszítéseit nem kell figyelembe venni. Ehelyett egy részvényes tőkebefektetését – bármilyen okból történik is az – azon kell mérni, hogy a befektető a kiegészítő forrásokért megfelelő időtartamon belül a szokásos hozammal számolhat-e. |
| --- | --- |

(106)

A Bizottság azonban nem tudja elfogadni Németország indokait. Egy piacgazdasági befektető még akkor is, ha már egy vállalkozásban részesedéssel rendelkezik, a vállalkozáson kívüli egyéb befektetési lehetőségeket is megvizsgálja. Rendszerint csak akkor dönt további forrásoknak a vállalkozásba történő bevonásáról, ha a kiegészítő források ellenében megfelelő hozamra számíthat. Annak a kérdésnek a megítélésekor, hogy egy tőkebefektetés állami támogatást valósít-e meg, a részvényes hosszú távú megtérülési esélyeit vagy a presztízs gondozására tett erőfeszítéseit nem kell figyelembe venni. Ehelyett egy részvényes tőkebefektetését – bármilyen okból történik is az – azon kell mérni, hogy a befektető a kiegészítő forrásokért megfelelő időtartamon belül a szokásos hozammal számolhat-e.

| (107) | A piacgazdasági befektető elvének ezen értelmezését, amelyet a Bizottság már az 1999-es WestLB-ügyben hozott határozatában is követett (161 és kk. pont), az Európai Bíróság nem kifogásolta. Elfogadta azt az alapelvet, hogy még egy olyan piacgazdasági befektető, amely egy vállalkozás jegyzett tőkéjében részesedéssel rendelkezik, sem elégszik meg rendszerint azzal, hogy számára egy befektetés semmilyen vagy csak korlátozott hozamot hozzon. Sokkal inkább arra törekszik, hogy a befektetéseivel a meglévő körülmények és a rövid-, közép- és hosszú távú érdekei szerint egy megfelelő hozamot érjen el (34). |
| --- | --- |

(107)

A piacgazdasági befektető elvének ezen értelmezését, amelyet a Bizottság már az 1999-es WestLB-ügyben hozott határozatában is követett (161 és kk. pont), az Európai Bíróság nem kifogásolta. Elfogadta azt az alapelvet, hogy még egy olyan piacgazdasági befektető, amely egy vállalkozás jegyzett tőkéjében részesedéssel rendelkezik, sem elégszik meg rendszerint azzal, hogy számára egy befektetés semmilyen vagy csak korlátozott hozamot hozzon. Sokkal inkább arra törekszik, hogy a befektetéseivel a meglévő körülmények és a rövid-, közép- és hosszú távú érdekei szerint egy megfelelő hozamot érjen el (34).

| (108) | A „piacgazdasági befektető elve” fényében e vizsgálat központi kérdése abban áll, hogy egy piacgazdasági befektető egy olyan tőkét, amely ugyanolyan ismertetőjegyekkel rendelkezik, mint a bajor tartomány támogatási eszköze, ugyanolyan körülmények között – különösen a befektetésből származó hozamra tekintettel – átruházott volna-e. |
| --- | --- |

(108)

A „piacgazdasági befektető elve” fényében e vizsgálat központi kérdése abban áll, hogy egy piacgazdasági befektető egy olyan tőkét, amely ugyanolyan ismertetőjegyekkel rendelkezik, mint a bajor tartomány támogatási eszköze, ugyanolyan körülmények között – különösen a befektetésből származó hozamra tekintettel – átruházott volna-e.

b)   A Szerződés 295. cikke

| (109) | A Szerződés 295. cikke szerint a Szerződés nem sérti a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet. Ez azonban nem jelentheti a Szerződés versenyjogi szabályainak megsértését. |
| --- | --- |

(109)

A Szerződés 295. cikke szerint a Szerződés nem sérti a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet. Ez azonban nem jelentheti a Szerződés versenyjogi szabályainak megsértését.

| (110) | Németország a Landesbankokkal kapcsolatos eljárás során előadta, hogy az átruházott forrásokat nem lehetett volna másként hasznosan felhasználni, csak egy hasonló közjogi szervbe való átruházás útján. Ezáltal az átruházás az eszközök kereskedelmileg legésszerűbb felhasználását jelenti. Így bármilyen, az átruházásért fizetett ellenérték, azaz az átruházott eszközökből fizetett bármilyen pótlólagos hozam elegendő lenne ahhoz, hogy igazolja az átruházást a „piacgazdasági befektető elvének” vonatkozásában. |
| --- | --- |

(110)

Németország a Landesbankokkal kapcsolatos eljárás során előadta, hogy az átruházott forrásokat nem lehetett volna másként hasznosan felhasználni, csak egy hasonló közjogi szervbe való átruházás útján. Ezáltal az átruházás az eszközök kereskedelmileg legésszerűbb felhasználását jelenti. Így bármilyen, az átruházásért fizetett ellenérték, azaz az átruházott eszközökből fizetett bármilyen pótlólagos hozam elegendő lenne ahhoz, hogy igazolja az átruházást a „piacgazdasági befektető elvének” vonatkozásában.

| (111) | Ezen érvelést nem lehet elfogadni. Az igaz lehet, hogy a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházása és a bank számára ezáltal adódó azon lehetőség, hogy a tőkét szolvenciacélokra használhatja, a gazdaságilag legésszerűbb hasznosítási mód volt. Amennyiben azonban közpénzeket és egyéb ilyen eszközöket üzleti, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy amennyiben az állam úgy dönt, hogy közcélokat szolgáló eszközöket kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért olyan díjat kell követelnie, amely a piacon szokásos díjnak felel meg. |
| --- | --- |

(111)

Ezen érvelést nem lehet elfogadni. Az igaz lehet, hogy a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházása és a bank számára ezáltal adódó azon lehetőség, hogy a tőkét szolvenciacélokra használhatja, a gazdaságilag legésszerűbb hasznosítási mód volt. Amennyiben azonban közpénzeket és egyéb ilyen eszközöket üzleti, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy amennyiben az állam úgy dönt, hogy közcélokat szolgáló eszközöket kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért olyan díjat kell követelnie, amely a piacon szokásos díjnak felel meg.

c)   A tulajdonosi szerkezet változásának elmaradása

| (112) | A rendelkezésre bocsátott tőkéből történő megfelelő hozam biztosításának egyik eszköze lett volna, ha a tartománynak a BayernLB-ben való részesedését megemelik, amennyiben a bank össznyeresége egy olyan szokásos hozamnak felel meg, amelyet egy piacgazdasági befektető a befektetésétől elvár. A tartomány azonban nem e mód mellett döntött. |
| --- | --- |

(112)

A rendelkezésre bocsátott tőkéből történő megfelelő hozam biztosításának egyik eszköze lett volna, ha a tartománynak a BayernLB-ben való részesedését megemelik, amennyiben a bank össznyeresége egy olyan szokásos hozamnak felel meg, amelyet egy piacgazdasági befektető a befektetésétől elvár. A tartomány azonban nem e mód mellett döntött.

| (113) | Németország itt azzal érvel, hogy ebben az esetben egy magánbefektető sem tudta volna a részesedési viszonyok módosítását elérni. A Sparkassenverband mint a másik 50 %-os résztulajdonos, nem egyezett volna bele a részesedési viszonyok megváltoztatásába, mivel a BayernLB-ben a céltartalék befektetése időpontjában a hitelmennyiséget fenntartása érdekében nem volt szükség kiegészítő alapvető tőkeelemekre, és a Sparkassenverband az átruházási szerződés 2. cikke szerint a céltartalék csökkenését felerészben viselni köteles. Ezen kívül a bajor megtakarítási bankok az első átruházás időpontjában már összesen csaknem 900 millió DEM-et vittek be a bankba csendestársi betét formájában – a második átruházás időpontjában ez az érték már 1,1 milliárd DEM körül volt –, anélkül, hogy a bajor tartománnyal szemben egy összehasonlítható helyzetben lettek volna. |
| --- | --- |

(113)

Németország itt azzal érvel, hogy ebben az esetben egy magánbefektető sem tudta volna a részesedési viszonyok módosítását elérni. A Sparkassenverband mint a másik 50 %-os résztulajdonos, nem egyezett volna bele a részesedési viszonyok megváltoztatásába, mivel a BayernLB-ben a céltartalék befektetése időpontjában a hitelmennyiséget fenntartása érdekében nem volt szükség kiegészítő alapvető tőkeelemekre, és a Sparkassenverband az átruházási szerződés 2. cikke szerint a céltartalék csökkenését felerészben viselni köteles. Ezen kívül a bajor megtakarítási bankok az első átruházás időpontjában már összesen csaknem 900 millió DEM-et vittek be a bankba csendestársi betét formájában – a második átruházás időpontjában ez az érték már 1,1 milliárd DEM körül volt –, anélkül, hogy a bajor tartománnyal szemben egy összehasonlítható helyzetben lettek volna.

| (114) | Ha azonban a részvények újrafelosztása nem lehetséges, a Bizottság véleménye szerint egy piacgazdasági befektető csak akkor fektetett volna be, ha legalább egy megfelelő közvetlen díjazásban állapodnak meg. Egy magánbefektető rendszerint nem elégszik meg azzal, hogy elkerülje a veszteségeket, vagy a befektetéséért korlátozott hozamot kapjon, hanem megpróbálja az eszközein elérhető hozamot a meglévő körülményeknek és az érdekeinek megfelelően maximalizálni (35). Így egy olyan magánbefektető, aki már részesedéssel rendelkezik az előnyben részesített vállalkozásban, vagy a tulajdonviszonyok megváltozását, vagy egy megfelelő konkrét díjat kér. Máskülönben a tőkebefektetés útján pótlólagosan szerezhető hozam egy részéről lemondana, mivel a többi részvényes a magasabb osztalékból és a vállalkozás értékének emelkedéséből is részesülne, anélkül, hogy az ennek megfelelő hozzájárulást teljesítették volna. |
| --- | --- |

(114)

Ha azonban a részvények újrafelosztása nem lehetséges, a Bizottság véleménye szerint egy piacgazdasági befektető csak akkor fektetett volna be, ha legalább egy megfelelő közvetlen díjazásban állapodnak meg. Egy magánbefektető rendszerint nem elégszik meg azzal, hogy elkerülje a veszteségeket, vagy a befektetéséért korlátozott hozamot kapjon, hanem megpróbálja az eszközein elérhető hozamot a meglévő körülményeknek és az érdekeinek megfelelően maximalizálni (35). Így egy olyan magánbefektető, aki már részesedéssel rendelkezik az előnyben részesített vállalkozásban, vagy a tulajdonviszonyok megváltozását, vagy egy megfelelő konkrét díjat kér. Máskülönben a tőkebefektetés útján pótlólagosan szerezhető hozam egy részéről lemondana, mivel a többi részvényes a magasabb osztalékból és a vállalkozás értékének emelkedéséből is részesülne, anélkül, hogy az ennek megfelelő hozzájárulást teljesítették volna.

| (115) | Eltérő véleményt ebben az esetben még arra alapozva sem lehet képviselni, hogy 1995-ben, a második átruházás időpontjában a bajor megtakarítási bankok is összesen 1,1 milliárd DEM értékű csendestársi betétet helyeztek a BayernLB tőkéjébe. Az a kérdés nyitott maradhat, hogy egy magánbefektető lemondana-e a részesedések javára történő megváltoztatásáról, illetve egy közvetlen díj megfizetéséről, ha az ő tőkebevonásával egy időben és közvetlen összefüggésben más részvényesek is ugyanilyen, a részesedésnek megfelelő olyan tőkebefektetést végeznének el, amely ugyanúgy alkalmas a hozam növelésére. A Bizottság véleménye szerint ugyanis ebben az esetben hiányzik a szükséges közvetlen összefüggés a csendestársi betétek és a támogatási eszközök átruházása között. Azok a csendestársi betétek, amelyek csak részben voltak határozatlan idejűek, már a céltartalék átruházásának időpontjára nézve bevonásra kerültek. 1991-től 1995-ig fokozatosan, kisebb tranzakciókon keresztül vonták be azokat a BayernLB-be. Így azok sem tartalmi, sem időbeli összefüggésben nem álltak a támogatási eszközök átruházásával. Ezen összefüggést nyilvánvalóan később, a támogatási eszközök bevonása során sem hozták létre. Így például nem született megállapodás arra tekintettel, hogy a megtakarítási bankok összbetétjének mértékét tartósan egy szinten tartsák (36). Egyebekben az sem nyilvánvaló, hogy a tartomány a tőkeberuházásért fizetendő díj megállapításakor a megtakarítási bankok hozzájárulását számításba vette volna. |
| --- | --- |

(115)

Eltérő véleményt ebben az esetben még arra alapozva sem lehet képviselni, hogy 1995-ben, a második átruházás időpontjában a bajor megtakarítási bankok is összesen 1,1 milliárd DEM értékű csendestársi betétet helyeztek a BayernLB tőkéjébe. Az a kérdés nyitott maradhat, hogy egy magánbefektető lemondana-e a részesedések javára történő megváltoztatásáról, illetve egy közvetlen díj megfizetéséről, ha az ő tőkebevonásával egy időben és közvetlen összefüggésben más részvényesek is ugyanilyen, a részesedésnek megfelelő olyan tőkebefektetést végeznének el, amely ugyanúgy alkalmas a hozam növelésére. A Bizottság véleménye szerint ugyanis ebben az esetben hiányzik a szükséges közvetlen összefüggés a csendestársi betétek és a támogatási eszközök átruházása között. Azok a csendestársi betétek, amelyek csak részben voltak határozatlan idejűek, már a céltartalék átruházásának időpontjára nézve bevonásra kerültek. 1991-től 1995-ig fokozatosan, kisebb tranzakciókon keresztül vonták be azokat a BayernLB-be. Így azok sem tartalmi, sem időbeli összefüggésben nem álltak a támogatási eszközök átruházásával. Ezen összefüggést nyilvánvalóan később, a támogatási eszközök bevonása során sem hozták létre. Így például nem született megállapodás arra tekintettel, hogy a megtakarítási bankok összbetétjének mértékét tartósan egy szinten tartsák (36). Egyebekben az sem nyilvánvaló, hogy a tartomány a tőkeberuházásért fizetendő díj megállapításakor a megtakarítási bankok hozzájárulását számításba vette volna.

| (116) | Ezen kívül a betétek tartalmi összehasonlíthatósága is hiányzik, mivel a csendestársi betétek vonatkozásában Németország tájékoztatása szerint kizárólag meghatározott díjazásban állapodtak meg, míg a bajor tartomány tőkebefektetéséért részben meghatározott díjazásban, részben – Németország előadása szerint – az elvárt értékemelkedésben is megállapodtak. Ezáltal a két, egymással összehasonlítandó tőke-hozzájárulás között a díjazási elemek tekintetében nem áll fenn szimmetria, mivel azt egyrészről egy közvetlen díjazással, másrészről egy lehetséges értékemelkedéssel kellene megvalósítani. A bajor tartomány által végrehajtott kérdéses tőkeberuházás ennélfogva lényegében különbözik a megtakarítási bankok csendestársi betéteitől. |
| --- | --- |

(116)

Ezen kívül a betétek tartalmi összehasonlíthatósága is hiányzik, mivel a csendestársi betétek vonatkozásában Németország tájékoztatása szerint kizárólag meghatározott díjazásban állapodtak meg, míg a bajor tartomány tőkebefektetéséért részben meghatározott díjazásban, részben – Németország előadása szerint – az elvárt értékemelkedésben is megállapodtak. Ezáltal a két, egymással összehasonlítandó tőke-hozzájárulás között a díjazási elemek tekintetében nem áll fenn szimmetria, mivel azt egyrészről egy közvetlen díjazással, másrészről egy lehetséges értékemelkedéssel kellene megvalósítani. A bajor tartomány által végrehajtott kérdéses tőkeberuházás ennélfogva lényegében különbözik a megtakarítási bankok csendestársi betéteitől.

| (117) | A Németország által ezzel összefüggésben idézett, az Elsőfokú Bíróságnak az Alitalia-ügyben hozott határozatával (37) kapcsolatban arra kell utalni, hogy a határozat magánszemélyek befektetéseire vonatkozik. A Sparkassenverband, illetve a megtakarítási bankok esetében nem csak magán-, hanem közjogi személyekről is szó van. Ezen kívül – amint az fent bemutatásra került – a Sparkassenverband, illetve a megtakarítási bankok tőkebefektetései sem időbelileg, sem tartalmilag nem hasonlíthatók össze a céltartalék átruházásával. |
| --- | --- |

(117)

A Németország által ezzel összefüggésben idézett, az Elsőfokú Bíróságnak az Alitalia-ügyben hozott határozatával (37) kapcsolatban arra kell utalni, hogy a határozat magánszemélyek befektetéseire vonatkozik. A Sparkassenverband, illetve a megtakarítási bankok esetében nem csak magán-, hanem közjogi személyekről is szó van. Ezen kívül – amint az fent bemutatásra került – a Sparkassenverband, illetve a megtakarítási bankok tőkebefektetései sem időbelileg, sem tartalmilag nem hasonlíthatók össze a céltartalék átruházásával.

| (118) | Ebből következően, nem lehet megállapítani, hogy egy magánbefektető a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházásával összehasonlítható helyzetben egy megfelelő közvetlen díjazásról lemondott volna-e. |
| --- | --- |

(118)

Ebből következően, nem lehet megállapítani, hogy egy magánbefektető a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházásával összehasonlítható helyzetben egy megfelelő közvetlen díjazásról lemondott volna-e.

| (119) | Németország előadja továbbá, hogy legalább a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházásának időpontjában a tartomány mint 50 %-os részvényes abból indulhatott ki, hogy más hitelintézetekkel való összehasonlításhoz képest nagyon előnyös sajáttőke-hozamot fog profitálni, amelyet az akkori megszerzett sajáttőke-hozam egyértelműen alátámasztott. A bajor tartomány tehát egyáltalán nem elégedett meg egy korlátozott vagy teljesen kizárt hozammal, hanem a befektetése során egy sokkal inkább átlagon felüli nyereségű vállalatot látott maga előtt. Az ún. tulajdonosi hatást – tehát azon körülményt, hogy a befektető már részesedéssel rendelkezett azon vállalkozásban, amelybe befektetett – legalább akkor figyelembe kell venni, ha a vállalkozás átlagon felül nyereséges. Ezt az Elsőfokú Bíróság a WestLB-ügyben hozott ítéletében is elismerte. |
| --- | --- |

(119)

Németország előadja továbbá, hogy legalább a támogatási eszközök BayernLB-re történő átruházásának időpontjában a tartomány mint 50 %-os részvényes abból indulhatott ki, hogy más hitelintézetekkel való összehasonlításhoz képest nagyon előnyös sajáttőke-hozamot fog profitálni, amelyet az akkori megszerzett sajáttőke-hozam egyértelműen alátámasztott. A bajor tartomány tehát egyáltalán nem elégedett meg egy korlátozott vagy teljesen kizárt hozammal, hanem a befektetése során egy sokkal inkább átlagon felüli nyereségű vállalatot látott maga előtt. Az ún. tulajdonosi hatást – tehát azon körülményt, hogy a befektető már részesedéssel rendelkezett azon vállalkozásban, amelybe befektetett – legalább akkor figyelembe kell venni, ha a vállalkozás átlagon felül nyereséges. Ezt az Elsőfokú Bíróság a WestLB-ügyben hozott ítéletében is elismerte.

| (120) | A Bizottság nem tudja elfogadni Németország érvelését. A bajor tartomány a befektetés időpontjában csak 50 %-os részesedéssel rendelkezett. Ebből következik, hogy a befektetésből származó, a vállalkozás értéke és az osztalék jövőbeni növekedésének csak a fele kerül a bajor tartományhoz, habár ezek mindegyikét a kérdéses befektetés egymaga idézte elő. Egyetlen piacgazdasági befektető sem fogadná el, ha résztulajdonosként egy beruházás valamennyi terhét viselnie kellene, és az abból keletkező haszonból csak részben részesülne. Ezt – Németország véleményével ellentétben – az Elsőfokú Bíróság is kifejezetten megerősítette a WestLB-ügyben hozott ítéletében (38). Eszerint nem állna egy piacgazdasági befektető magatartásával összhangban, ha a tőkenövelés a vállalkozás más részvényesei számára is hasznot jelentene, anélkül, hogy azok ahhoz bármiképpen hozzájárultak volna. |
| --- | --- |

(120)

A Bizottság nem tudja elfogadni Németország érvelését. A bajor tartomány a befektetés időpontjában csak 50 %-os részesedéssel rendelkezett. Ebből következik, hogy a befektetésből származó, a vállalkozás értéke és az osztalék jövőbeni növekedésének csak a fele kerül a bajor tartományhoz, habár ezek mindegyikét a kérdéses befektetés egymaga idézte elő. Egyetlen piacgazdasági befektető sem fogadná el, ha résztulajdonosként egy beruházás valamennyi terhét viselnie kellene, és az abból keletkező haszonból csak részben részesülne. Ezt – Németország véleményével ellentétben – az Elsőfokú Bíróság is kifejezetten megerősítette a WestLB-ügyben hozott ítéletében (38). Eszerint nem állna egy piacgazdasági befektető magatartásával összhangban, ha a tőkenövelés a vállalkozás más részvényesei számára is hasznot jelentene, anélkül, hogy azok ahhoz bármiképpen hozzájárultak volna.

| (121) | Ezért – amint azt Németország a BayernLB esetében állítja – még egy átlagon felül nyereséges vállalat esetében sem az számít, hogy a nyereség mennyivel van az átlagon felül, és hogy azáltal adott esetben a befektető mégis a befektetés időpontjában egy összességében kielégítő hozamhoz jut. Még egy, az átlagnál jóval nyereségesebb vállalkozás esetében is ügyelne egy magánbefektető arra, hogy a befektetéssel megvalósuló pótlólagos hozam egészét megszerezze. Ez csak egy részvényes által végrehajtott befektetés esetén és abban az esetben, ha a többi (passzív) részvényes terhére történő részarányos részesedésemelés, illetve a többi részvényes megfelelő részarányos, párhuzamos együttműködése elmarad, csak akkor biztosított, ha valamennyi részvényes terhére biztosítanak előzetes díjat, amely a részvényeseknek történő rendszerinti osztalékelosztást megelőzően a befektetőhöz kerül, függetlenül annak a tulajdonosi helyzetétől, és ezáltal az csak az ő javára kerül jóváírásra. |
| --- | --- |

(121)

Ezért – amint azt Németország a BayernLB esetében állítja – még egy átlagon felül nyereséges vállalat esetében sem az számít, hogy a nyereség mennyivel van az átlagon felül, és hogy azáltal adott esetben a befektető mégis a befektetés időpontjában egy összességében kielégítő hozamhoz jut. Még egy, az átlagnál jóval nyereségesebb vállalkozás esetében is ügyelne egy magánbefektető arra, hogy a befektetéssel megvalósuló pótlólagos hozam egészét megszerezze. Ez csak egy részvényes által végrehajtott befektetés esetén és abban az esetben, ha a többi (passzív) részvényes terhére történő részarányos részesedésemelés, illetve a többi részvényes megfelelő részarányos, párhuzamos együttműködése elmarad, csak akkor biztosított, ha valamennyi részvényes terhére biztosítanak előzetes díjat, amely a részvényeseknek történő rendszerinti osztalékelosztást megelőzően a befektetőhöz kerül, függetlenül annak a tulajdonosi helyzetétől, és ezáltal az csak az ő javára kerül jóváírásra.

d)   A díj és a díjelemek tőkealapja

i)   Tőkealap

| (122) | A Bizottság a WestLB-ügyben alkalmazott módszernek megfelelően az átruházott támogatási eszközökért fizetendő díjat annak a BayernLB számára mérhető kereskedelmi hasznossága alapján határozza meg. A Bizottság ebben az esetben is a saját tőkeként a bank kereskedelmi tevékenységére rendelkezésre bocsátott támogatási eszközök üzleti tevékenység kiterjesztési és (csupán) ún. felelősségi funkciója között tesz különbséget. |
| --- | --- |

(122)

A Bizottság a WestLB-ügyben alkalmazott módszernek megfelelően az átruházott támogatási eszközökért fizetendő díjat annak a BayernLB számára mérhető kereskedelmi hasznossága alapján határozza meg. A Bizottság ebben az esetben is a saját tőkeként a bank kereskedelmi tevékenységére rendelkezésre bocsátott támogatási eszközök üzleti tevékenység kiterjesztési és (csupán) ún. felelősségi funkciója között tesz különbséget.

| (123) | A tőke ún. üzleti tevékenység kiterjesztési funkcióján – egy bank kiegészítő sajáttőkéjének a felügyeleti elismerésével – az üzletviteli képesség kockázati elemekkel történő kiterjesztését kell érteni. A piacon szokásos díj meghatározására szolgáló kiindulópontot az a díj szolgáltatja, amelyet egy olyan magán tőkebefektető igényelne, aki egy bank részére saját tőkét bocsát rendelkezésre. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőkét a mérlegben saját tőkeként kimutatják, annak saját tőkekénti felügyeleti elismerését megtagadják, vagy amennyiben az a támogatási tevékenységek fedezésére szolgál, mégsem áll rendelkezésre az üzleti tevékenység kiterjesztés céljából. A tőke azonban nem csak felügyeleti szempontból bír jelentőséggel. Mivel az a hitelintézet hitelezői számára legalább felelősségi célokra rendelkezésre áll (ún. felelősségi funkció), annak gazdasági funkcióját nem lehet a kezességgel vagy a szavatossággal összehasonlítani. A mérlegben kimutatott saját tőke mértéke a bank hitelezői számára felvilágosítást nyújt annak fizetőképességéről, és így olyan feltételekre gyakorol hatást, amelyek mellett a bank idegen tőkét tud felvenni. A tőke ún. felelősségi funkciójáért járó, a piacon szokásos díjat azon díj alapján kell kiszámolni, amelyet egy magán garancianyújtó egy a BayernLB-hez hasonló nagyságú és hasonló kockázati stratégiával rendelkező hitelintézettől kért volna. |
| --- | --- |

(123)

A tőke ún. üzleti tevékenység kiterjesztési funkcióján – egy bank kiegészítő sajáttőkéjének a felügyeleti elismerésével – az üzletviteli képesség kockázati elemekkel történő kiterjesztését kell érteni. A piacon szokásos díj meghatározására szolgáló kiindulópontot az a díj szolgáltatja, amelyet egy olyan magán tőkebefektető igényelne, aki egy bank részére saját tőkét bocsát rendelkezésre. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőkét a mérlegben saját tőkeként kimutatják, annak saját tőkekénti felügyeleti elismerését megtagadják, vagy amennyiben az a támogatási tevékenységek fedezésére szolgál, mégsem áll rendelkezésre az üzleti tevékenység kiterjesztés céljából. A tőke azonban nem csak felügyeleti szempontból bír jelentőséggel. Mivel az a hitelintézet hitelezői számára legalább felelősségi célokra rendelkezésre áll (ún. felelősségi funkció), annak gazdasági funkcióját nem lehet a kezességgel vagy a szavatossággal összehasonlítani. A mérlegben kimutatott saját tőke mértéke a bank hitelezői számára felvilágosítást nyújt annak fizetőképességéről, és így olyan feltételekre gyakorol hatást, amelyek mellett a bank idegen tőkét tud felvenni. A tőke ún. felelősségi funkciójáért járó, a piacon szokásos díjat azon díj alapján kell kiszámolni, amelyet egy magán garancianyújtó egy a BayernLB-hez hasonló nagyságú és hasonló kockázati stratégiával rendelkező hitelintézettől kért volna.

| (124) | A bajor tartomány 1994. december 31-i hatállyal egy 3 798 millió DEM maradékértékű és 1995. december 31-i hatállyal egy 1 219 millió DEM maradékértékű kamat nélküli és alacsony kamatozású hitelt ruházott át a BayernLB-re. A szakértői vélemény a támogatási eszközök készpénzértékét az első átruházás vonatkozásában 655,7 millió DEM-re, a második átruházás vonatkozásában 542,1 millió DEM-re értékelte. Összesen így egy 1,197 milliárd DEM értékű céltartalékot képeztek, amely a BayernLB mérlegében saját tőkeként tüntettek fel. |
| --- | --- |

(124)

A bajor tartomány 1994. december 31-i hatállyal egy 3 798 millió DEM maradékértékű és 1995. december 31-i hatállyal egy 1 219 millió DEM maradékértékű kamat nélküli és alacsony kamatozású hitelt ruházott át a BayernLB-re. A szakértői vélemény a támogatási eszközök készpénzértékét az első átruházás vonatkozásában 655,7 millió DEM-re, a második átruházás vonatkozásában 542,1 millió DEM-re értékelte. Összesen így egy 1,197 milliárd DEM értékű céltartalékot képeztek, amely a BayernLB mérlegében saját tőkeként tüntettek fel.

| (125) | A BAKred az összesen 1,197 milliárd DEM értékű, mindkét átruházás időpontjában értékelt és a mérlegben saját tőkeként feltüntetett készpénzértéket teljességében felügyeletileg tőkealapként ismerte el (39). Németország tájékoztatása szerint a BayernLB céltartalékban összesített támogatási eszközei ezen kívül a versenyképesség fedezésére is rendelkezésre álltak (40). A WestLB-ügytől eltérően itt nem tervezték, hogy a céltartalékot részben a hitelintézet támogatási ügyleteinek fedezésére használják. Így ebben az esetben nem vetődik fel az a kérdés, hogy a mérlegben a saját tőkeként feltüntetett céltartalék egy részét esetlegesen felelősségi célokra használják fel. A céltartalék felügyeletileg elismert értéke így nem szolgálhat alapul a rendelkezésre bocsátott tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetendő megfelelő díj megállapításához. |
| --- | --- |

(125)

A BAKred az összesen 1,197 milliárd DEM értékű, mindkét átruházás időpontjában értékelt és a mérlegben saját tőkeként feltüntetett készpénzértéket teljességében felügyeletileg tőkealapként ismerte el (39). Németország tájékoztatása szerint a BayernLB céltartalékban összesített támogatási eszközei ezen kívül a versenyképesség fedezésére is rendelkezésre álltak (40). A WestLB-ügytől eltérően itt nem tervezték, hogy a céltartalékot részben a hitelintézet támogatási ügyleteinek fedezésére használják. Így ebben az esetben nem vetődik fel az a kérdés, hogy a mérlegben a saját tőkeként feltüntetett céltartalék egy részét esetlegesen felelősségi célokra használják fel. A céltartalék felügyeletileg elismert értéke így nem szolgálhat alapul a rendelkezésre bocsátott tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetendő megfelelő díj megállapításához.

| (126) | A Bizottság elismeri, hogy a céltartalék készpénzértéke 1998-ban és 1999-ben a BAKred által elismert 1,197 milliárd DEM alá csökkent, és így ezekben az években a céltartalék nem a BAKred által elismert teljes összegben állt rendelkezésre az üzleti tevékenység fedezésére. A tartomány által a céleszközök hiteleiért vállalt szavatosság révén legalább a céleszközökben összefoglalt hitelkövetelések visszakerülése biztosított volt. A készpénzérték elmaradása azonban többek között akkor is felléphetett, ha a visszakerült forrásokat ismét lakásépítés támogatására használták fel, amelyről az átruházási szerződés szerint egyedül a bajor tartomány dönthetett. Nem kötöttek olyan megállapodást, amelyben a tartomány biztosítja, hogy a bevont eszközök értéke nem esik egy meghatározott készpénzérték alá. 1998-ban és 1999-ben, amikor a készpénzérték az ingadozások miatt a BAKred által meghatározott érték alá esett, csak a csökkent készpénzértéket kell számítási alapul venni. Erről a felek a 2004. szeptember 24-én átadott megállapodásban is megegyeztek (41). |
| --- | --- |

(126)

A Bizottság elismeri, hogy a céltartalék készpénzértéke 1998-ban és 1999-ben a BAKred által elismert 1,197 milliárd DEM alá csökkent, és így ezekben az években a céltartalék nem a BAKred által elismert teljes összegben állt rendelkezésre az üzleti tevékenység fedezésére. A tartomány által a céleszközök hiteleiért vállalt szavatosság révén legalább a céleszközökben összefoglalt hitelkövetelések visszakerülése biztosított volt. A készpénzérték elmaradása azonban többek között akkor is felléphetett, ha a visszakerült forrásokat ismét lakásépítés támogatására használták fel, amelyről az átruházási szerződés szerint egyedül a bajor tartomány dönthetett. Nem kötöttek olyan megállapodást, amelyben a tartomány biztosítja, hogy a bevont eszközök értéke nem esik egy meghatározott készpénzérték alá. 1998-ban és 1999-ben, amikor a készpénzérték az ingadozások miatt a BAKred által meghatározott érték alá esett, csak a csökkent készpénzértéket kell számítási alapul venni. Erről a felek a 2004. szeptember 24-én átadott megállapodásban is megegyeztek (41).

| (127) | A Bizottság ismételten megerősíti, hogy a megfelelő díj meghatározása során nem lehet arról szó, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét ténylegesen milyen mértékben használták fel. Önmagában a tőkében meglévő, az üzleti tevékenység kiterjesztésére szolgáló lehetőség az irányadó. Egy magánbefektető sem elégedne meg a használattól függő díjazással. A Bizottság a BdB véleményét osztja, amely arra mutatott rá, hogy egy piacgazdasági befektető számára – aki viseli a befektetése veszteségének kockázatát – érdektelen, hogy a hitelintézet a bevont tőkét ténylegesen az üzleti tevékenység kiterjesztésére használja-e. A BdB joggal mutat arra rá, hogy egy piacgazdasági befektető számára kizárólag az a döntő, hogy a befektetett összeggel ő saját maga már nem tud gazdálkodni, és így nem tud megfelelő hozamot termelni sem. Ennek következtében az irányadó tőkealap itt megválaszolandó kérdése esetén nem játszik szerepet az, hogy a BayernLB a rendelkezésre bocsátott tőkét csak egyszer, 1996-ban, és a kockázatok fedezésére csak korlátozott mértékben használta fel, ahogyan azt a felek a 2004. szeptember 24-én a Bizottságnak átadott megállapodásukban megállapították. |
| --- | --- |

(127)

A Bizottság ismételten megerősíti, hogy a megfelelő díj meghatározása során nem lehet arról szó, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét ténylegesen milyen mértékben használták fel. Önmagában a tőkében meglévő, az üzleti tevékenység kiterjesztésére szolgáló lehetőség az irányadó. Egy magánbefektető sem elégedne meg a használattól függő díjazással. A Bizottság a BdB véleményét osztja, amely arra mutatott rá, hogy egy piacgazdasági befektető számára – aki viseli a befektetése veszteségének kockázatát – érdektelen, hogy a hitelintézet a bevont tőkét ténylegesen az üzleti tevékenység kiterjesztésére használja-e. A BdB joggal mutat arra rá, hogy egy piacgazdasági befektető számára kizárólag az a döntő, hogy a befektetett összeggel ő saját maga már nem tud gazdálkodni, és így nem tud megfelelő hozamot termelni sem. Ennek következtében az irányadó tőkealap itt megválaszolandó kérdése esetén nem játszik szerepet az, hogy a BayernLB a rendelkezésre bocsátott tőkét csak egyszer, 1996-ban, és a kockázatok fedezésére csak korlátozott mértékben használta fel, ahogyan azt a felek a 2004. szeptember 24-én a Bizottságnak átadott megállapodásukban megállapították.

| (128) | Továbbá, a tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetendő díj meghatározására irányadó időpont az, amikor a BAKred felügyeletileg a céltartalékot alapvető tőkeelemként ismerte el. Németország, a BayernLB és a panaszos tájékoztatása szerint a tőkét csak ezen időponttól kezdve lehetett kockázatok fedezésére használni. |
| --- | --- |

(128)

Továbbá, a tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetendő díj meghatározására irányadó időpont az, amikor a BAKred felügyeletileg a céltartalékot alapvető tőkeelemként ismerte el. Németország, a BayernLB és a panaszos tájékoztatása szerint a tőkét csak ezen időponttól kezdve lehetett kockázatok fedezésére használni.

| (129) | Amióta a tőkét korábban a mérlegben saját tőkeként feltüntették, az legalább felelősségi funkciójával rendelkezett, ahogy az fentebb már említésre került. Ezt a megfelelő díj meghatározása során figyelembe kell venni (42). |
| --- | --- |

(129)

Amióta a tőkét korábban a mérlegben saját tőkeként feltüntették, az legalább felelősségi funkciójával rendelkezett, ahogy az fentebb már említésre került. Ezt a megfelelő díj meghatározása során figyelembe kell venni (42).

ii)   Ténylegesen fizetett díj (díjelemek)

| (130) | A ténylegesen kockázatviselő eszközök fedezésére használt tőkéért fizetett évi 0,6 %-os díj mellett a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kinyilvánított előzetes véleményével ellentétben az évi 0,05 %-os kezességvállalási díjat – amit a BayernLB-nek kellett a bajor tartomány kezességvállalásáért fizetnie – is teljesített díjként ismerte el. |
| --- | --- |

(130)

A ténylegesen kockázatviselő eszközök fedezésére használt tőkéért fizetett évi 0,6 %-os díj mellett a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kinyilvánított előzetes véleményével ellentétben az évi 0,05 %-os kezességvállalási díjat – amit a BayernLB-nek kellett a bajor tartomány kezességvállalásáért fizetnie – is teljesített díjként ismerte el.

| (131) | Németország a Bizottságnál meglévő, a [...] könyvvizsgáló társaság 1994. október 5-i és 1996. április 30-i szakvéleményekre való hivatkozással bizonyította, hogy a kezességvállalás nélkül az átruházott hitelkövetelések készpénzértéke alacsonyabb lett volna, mivel a 7,5 %-ban meghatározott tőkésítési kamatlábat egy kockázati pótlékkal kellett volna ellátni. Ezt a BaFin, Németország által a Bizottság részére benyújtott 2004. szeptember 2-i állásfoglalása is megerősítette. Ezáltal a Bizottság bizonyítottnak látja, hogy a kezességi díj a szavatoló tőke díjazandó üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójával közvetlen összefüggésben áll, és így azt a díj elemének kell tekinteni. |
| --- | --- |

(131)

Németország a Bizottságnál meglévő, a [...] könyvvizsgáló társaság 1994. október 5-i és 1996. április 30-i szakvéleményekre való hivatkozással bizonyította, hogy a kezességvállalás nélkül az átruházott hitelkövetelések készpénzértéke alacsonyabb lett volna, mivel a 7,5 %-ban meghatározott tőkésítési kamatlábat egy kockázati pótlékkal kellett volna ellátni. Ezt a BaFin, Németország által a Bizottság részére benyújtott 2004. szeptember 2-i állásfoglalása is megerősítette. Ezáltal a Bizottság bizonyítottnak látja, hogy a kezességi díj a szavatoló tőke díjazandó üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójával közvetlen összefüggésben áll, és így azt a díj elemének kell tekinteni.

| (132) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban említett további elemek, mint (1) a hitelfelvevőnek a továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetései, (2) a közvetett beruházások kamatai, valamint (3) a részarányos költségviselés tekintetében Németország időközben előadta, hogy ezeket nem lehet a díj elemeinek tekinteni. A Bizottság így nem lát okot arra, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatában foglaltakhoz képest eltérjen: |
| --- | --- |

(132)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban említett további elemek, mint (1) a hitelfelvevőnek a továbbra is a tartományhoz befolyó kamatfizetései, (2) a közvetett beruházások kamatai, valamint (3) a részarányos költségviselés tekintetében Németország időközben előadta, hogy ezeket nem lehet a díj elemeinek tekinteni. A Bizottság így nem lát okot arra, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatában foglaltakhoz képest eltérjen:

| (133) | A hitelfelvevő kamatfizetései: Az átruházási szerződés 2. cikke (1) bekezdésének azon rendelkezése, miszerint az átruházott céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatok az államhoz folynak be, azon tény következménye, hogy a céltartalékot a bank az egyéb eszközeitől elkülönülten kezelni köteles, v.ö. az átruházási szerződés 2. cikkének (3) bekezdésével. Ezáltal az átruházott céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatokat nem lehet a céltartalék mint szavatoló tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért járó díjazásként értelmezni. Az átruházási szerződés 2. cikkének (1) bekezdése sokkal inkább az átruházott támogatási eszközöknek a céltartaléktörvény 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szociális rendeltetésének a következménye. A céltartaléktörvény 1. cikkének (2) bekezdése szerint biztosítani kell, hogy az átruházott támogatási eszközöket – ugyanúgy, mint korábban – a szociális lakásépítés céljaira használják fel. Eszerint a céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatokat a rendeltetés szerint kizárólag a szociális lakásépítés intézkedéseire lehet felhasználni. Azon tény, hogy e kamatok az államhoz folynak be, ezáltal kizárólag a támogatási eszközök szociális rendeltetésének kizárólagos kifejeződése és utólag nem lehet a BayernLB által fizetett díjként értékelni. |
| --- | --- |

(133)

A hitelfelvevő kamatfizetései: Az átruházási szerződés 2. cikke (1) bekezdésének azon rendelkezése, miszerint az átruházott céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatok az államhoz folynak be, azon tény következménye, hogy a céltartalékot a bank az egyéb eszközeitől elkülönülten kezelni köteles, v.ö. az átruházási szerződés 2. cikkének (3) bekezdésével. Ezáltal az átruházott céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatokat nem lehet a céltartalék mint szavatoló tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért járó díjazásként értelmezni. Az átruházási szerződés 2. cikkének (1) bekezdése sokkal inkább az átruházott támogatási eszközöknek a céltartaléktörvény 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szociális rendeltetésének a következménye. A céltartaléktörvény 1. cikkének (2) bekezdése szerint biztosítani kell, hogy az átruházott támogatási eszközöket – ugyanúgy, mint korábban – a szociális lakásépítés céljaira használják fel. Eszerint a céltartalék követeléseire vonatkozó jövőbeni és jelenlegi kamatokat a rendeltetés szerint kizárólag a szociális lakásépítés intézkedéseire lehet felhasználni. Azon tény, hogy e kamatok az államhoz folynak be, ezáltal kizárólag a támogatási eszközök szociális rendeltetésének kizárólagos kifejeződése és utólag nem lehet a BayernLB által fizetett díjként értékelni.

| (134) | Közvetett beruházások kamatai: A közvetett beruházásoknak az átruházási szerződés 2. cikke (1) bekezdésének negyedik és ötödik mondatában meghatározott kamatfizetését nem lehet a szavatoló tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetett díjnak tekinteni. Mivel bármely olyan visszatérítést, amely a meglévő szociális rendeltetés alapján a céltartalékba folyik vissza, kedvezményes kamatozású hitelként a bajor tartomány irányelvei és követelményei szerint célzottan a szociális lakásépítésre kell felhasználni (43). Németország tájékoztatása szerint a BayernLB a hiteljogoknak csak a tőkeelemével rendelkezik (a szavatoló tőke biztosítéki funkciója), a szavatoló tőke hasznosítási és értékbeli funkciójának a szociális rendeltetés teljesítésére szerződésszerűen teljes körűen a bajor tartománynál kell maradnia (44). Mivel ezen eljárás éppen a szavatoló tőkének a biztosítéki funkciójáért fizetett megfelelő díjról szól, egy esetlegesen a hasznosításért fizetendő díjat nem lehet a biztosítéki funkcióért fizetendő díjba beleszámítani. |
| --- | --- |

(134)

Közvetett beruházások kamatai: A közvetett beruházásoknak az átruházási szerződés 2. cikke (1) bekezdésének negyedik és ötödik mondatában meghatározott kamatfizetését nem lehet a szavatoló tőke üzleti tevékenység kiterjesztési funkciójáért fizetett díjnak tekinteni. Mivel bármely olyan visszatérítést, amely a meglévő szociális rendeltetés alapján a céltartalékba folyik vissza, kedvezményes kamatozású hitelként a bajor tartomány irányelvei és követelményei szerint célzottan a szociális lakásépítésre kell felhasználni (43). Németország tájékoztatása szerint a BayernLB a hiteljogoknak csak a tőkeelemével rendelkezik (a szavatoló tőke biztosítéki funkciója), a szavatoló tőke hasznosítási és értékbeli funkciójának a szociális rendeltetés teljesítésére szerződésszerűen teljes körűen a bajor tartománynál kell maradnia (44). Mivel ezen eljárás éppen a szavatoló tőkének a biztosítéki funkciójáért fizetett megfelelő díjról szól, egy esetlegesen a hasznosításért fizetendő díjat nem lehet a biztosítéki funkcióért fizetendő díjba beleszámítani.

| (135) | Részarányos költségviselés: A céltartalék átruházásáért a tartománynak fizetendő kezelési költség-hozzájárulás sem más, mint az átruházási szerződés 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározott, a befektetett eszközöknek a bank egyéb eszközeitől való elválasztása elvének egy további kiterjesztése. Azon tény, hogy az államnak a hitelfelvevők által fizetett kezelési költség-hozzájárulás egy része továbbra is visszafolyik, a továbbra is fennálló rendeltetés és bevont eszközök azzal kapcsolatos eszközönkénti elválasztásának kifejeződése. Ezt sem lehet utólagosan a BayernLB részéről fizetendő díjként értékelni. |
| --- | --- |

(135)

Részarányos költségviselés: A céltartalék átruházásáért a tartománynak fizetendő kezelési költség-hozzájárulás sem más, mint az átruházási szerződés 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározott, a befektetett eszközöknek a bank egyéb eszközeitől való elválasztása elvének egy további kiterjesztése. Azon tény, hogy az államnak a hitelfelvevők által fizetett kezelési költség-hozzájárulás egy része továbbra is visszafolyik, a továbbra is fennálló rendeltetés és bevont eszközök azzal kapcsolatos eszközönkénti elválasztásának kifejeződése. Ezt sem lehet utólagosan a BayernLB részéről fizetendő díjként értékelni.

e)   Összehasonlítás más szavatolótőke-eszközökkel

| (136) | A fentebb elmondottaknak megfelelően, a piacon szokásos díj meghatározására szolgáló kiindulópont az a díj, amelyet egy olyan piacgazdasági befektető kérne, aki egy bank részére saját tőkét bocsát rendelkezésre. |
| --- | --- |

(136)

A fentebb elmondottaknak megfelelően, a piacon szokásos díj meghatározására szolgáló kiindulópont az a díj, amelyet egy olyan piacgazdasági befektető kérne, aki egy bank részére saját tőkét bocsát rendelkezésre.

| (137) | Ebben az esetben nem vitás, hogy a BayernLB-re átruházott támogatási eszközöket más tranzakciókkal nem lehet összehasonlítani. Amennyiben a tranzakció egyes aspektusok tekintetében bizonyos eszközökre hasonlítana, ezekhez az eszközökhöz képest is annyi különbség merülne fel, hogy bármilyen összehasonlítás csak korlátozottan lenne érvényes. Ezért a WestLB-ügyben követett eljárásnak megfelelően a megfelelő díjat csak úgy lehet meghatározni, hogy az eszközátruházást különböző piacon szokásos sajáttőke-elemekkel hasonlítják össze, hogy egy összehasonlítással meghatározzák azt az eszközt, amelyikre az a legjobban hasonlít, és amelyik ezért a díj megállapításánál irányadónak tekinthető. |
| --- | --- |

(137)

Ebben az esetben nem vitás, hogy a BayernLB-re átruházott támogatási eszközöket más tranzakciókkal nem lehet összehasonlítani. Amennyiben a tranzakció egyes aspektusok tekintetében bizonyos eszközökre hasonlítana, ezekhez az eszközökhöz képest is annyi különbség merülne fel, hogy bármilyen összehasonlítás csak korlátozottan lenne érvényes. Ezért a WestLB-ügyben követett eljárásnak megfelelően a megfelelő díjat csak úgy lehet meghatározni, hogy az eszközátruházást különböző piacon szokásos sajáttőke-elemekkel hasonlítják össze, hogy egy összehasonlítással meghatározzák azt az eszközt, amelyikre az a legjobban hasonlít, és amelyik ezért a díj megállapításánál irányadónak tekinthető.

| (138) | Németország, a BayernLB és a panaszos egyetértenek abban, hogy a céltartalékban összefogott támogatási eszközök önmagukban sem a jegyzett tőkével, sem a csendestársi betétekkel nem hasonlíthatók össze. A céltartalékot a BAKred alapvető tőkeelemként (elfogadható tőkék első csoportja) ismerte el, és ezért az csak olyan sajáttőke-elemekkel hasonlítható össze, amelyeket Németországban 1994-ben és 1995-ben alapvető tőkeelemként ismertek el. Ezek – Németország tájékoztatása szerint – 1994-ben és 1995-ben csak egy bank jegyzett tőkéje, a tartalékok és a csendestársi betétek voltak, amelyek a német bankjogi törvény 10. cikke (4) bekezdésének megfeleltek. |
| --- | --- |

(138)

Németország, a BayernLB és a panaszos egyetértenek abban, hogy a céltartalékban összefogott támogatási eszközök önmagukban sem a jegyzett tőkével, sem a csendestársi betétekkel nem hasonlíthatók össze. A céltartalékot a BAKred alapvető tőkeelemként (elfogadható tőkék első csoportja) ismerte el, és ezért az csak olyan sajáttőke-elemekkel hasonlítható össze, amelyeket Németországban 1994-ben és 1995-ben alapvető tőkeelemként ismertek el. Ezek – Németország tájékoztatása szerint – 1994-ben és 1995-ben csak egy bank jegyzett tőkéje, a tartalékok és a csendestársi betétek voltak, amelyek a német bankjogi törvény 10. cikke (4) bekezdésének megfeleltek.

| (139) | A Bizottság elfogadja az eljárásban résztvevők álláspontját. Már a WestLB-ügyben 1999-ben hozott 2000/392/EK határozatában nyilvánvalóvá tette, hogy az esetlegesen alapvető tőkeelemként elismert Wfa-eszközöknek azon hibrid tőkeelemekkel való összehasonlítása, amelyeket csak kiegészítő tőkeként ismertek el – mint például az elsőbbségi jogok és a szavazati joggal nem rendelkező elsőbbségi jogot biztosító részvények – az átruházott tőke megfelelő díjának meghatározásakor nem szolgálhattak alapul. Az alapvető tőkeelem egy vállalkozás számára nagyobb hasznot jelent, mivel azáltal kiegészítő saját tőkét (például elsőbbségi jogot) tud ugyanolyan értékben bevonni, hogy ezáltal bővítse a sajáttőke-alapját. A tőkealapként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke magasabb kockázatviselése, amely ezen eszközök alapvetően magasabb szokásos piaci díjában is megmutatkozik. Az ún. kiegészítő tőkével való összehasonlíthatóság – amelyet csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység kiterjesztésére felhasználni – ezért már előre kizárható. |
| --- | --- |

(139)

A Bizottság elfogadja az eljárásban résztvevők álláspontját. Már a WestLB-ügyben 1999-ben hozott 2000/392/EK határozatában nyilvánvalóvá tette, hogy az esetlegesen alapvető tőkeelemként elismert Wfa-eszközöknek azon hibrid tőkeelemekkel való összehasonlítása, amelyeket csak kiegészítő tőkeként ismertek el – mint például az elsőbbségi jogok és a szavazati joggal nem rendelkező elsőbbségi jogot biztosító részvények – az átruházott tőke megfelelő díjának meghatározásakor nem szolgálhattak alapul. Az alapvető tőkeelem egy vállalkozás számára nagyobb hasznot jelent, mivel azáltal kiegészítő saját tőkét (például elsőbbségi jogot) tud ugyanolyan értékben bevonni, hogy ezáltal bővítse a sajáttőke-alapját. A tőkealapként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke magasabb kockázatviselése, amely ezen eszközök alapvetően magasabb szokásos piaci díjában is megmutatkozik. Az ún. kiegészítő tőkével való összehasonlíthatóság – amelyet csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység kiterjesztésére felhasználni – ezért már előre kizárható.

| (140) | A Bizottság továbbra is azon a véleményen van, hogy a Németország és a BayernLB által tett összehasonlítás a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerinti csendestársi betétekkel, illetve a bajor megtakarítási bankok és más intézményi befektetők csendestársi betéteivel, amelyeket a bank 1991. óta kapott, nem alkalmas arra, hogy a céltartalékért fizetendő díj meghatározásának alapjául szolgáljon. A céltartalék átruházását legalább egy, a BayernLB-be történt jegyzett tőke-befektetéssel kell összehasonlítani. |
| --- | --- |

(140)

A Bizottság továbbra is azon a véleményen van, hogy a Németország és a BayernLB által tett összehasonlítás a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerinti csendestársi betétekkel, illetve a bajor megtakarítási bankok és más intézményi befektetők csendestársi betéteivel, amelyeket a bank 1991. óta kapott, nem alkalmas arra, hogy a céltartalékért fizetendő díj meghatározásának alapjául szolgáljon. A céltartalék átruházását legalább egy, a BayernLB-be történt jegyzett tőke-befektetéssel kell összehasonlítani.

| (141) | A Bizottság számára lényeges szempont, hogy – bár a BayernLB mindkét átruházás időpontjában már rendelkezett jelentős mennyiségű csendestársi betéttel, és a sajáttőke-felhalmozás ezekkel az eszközökkel történő módja gyakorlatává vált – a támogatási eszközök átruházására épp nem csendestársi betét formájában került sor, hanem tartalékképzés útján. A BAKred is a Bizottság számára meglévő bizonyítékok alapján a céltartalékot nem a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerinti csendestársi betétként, hanem a német bankjogi törvény 10. cikke (2) bekezdése első mondatának ötödik pontja és (3) bekezdésének második mondata szerinti tartalékként ismerte el. Mindkettő arra mutat rá, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke inkább jegyzett tőkének, semmint csendestársi betétnek minősült. |
| --- | --- |

(141)

A Bizottság számára lényeges szempont, hogy – bár a BayernLB mindkét átruházás időpontjában már rendelkezett jelentős mennyiségű csendestársi betéttel, és a sajáttőke-felhalmozás ezekkel az eszközökkel történő módja gyakorlatává vált – a támogatási eszközök átruházására épp nem csendestársi betét formájában került sor, hanem tartalékképzés útján. A BAKred is a Bizottság számára meglévő bizonyítékok alapján a céltartalékot nem a német bankjogi törvény 10. cikkének (4) bekezdése szerinti csendestársi betétként, hanem a német bankjogi törvény 10. cikke (2) bekezdése első mondatának ötödik pontja és (3) bekezdésének második mondata szerinti tartalékként ismerte el. Mindkettő arra mutat rá, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke inkább jegyzett tőkének, semmint csendestársi betétnek minősült.

| (142) | Továbbá igaz az, hogy a BayernLB céltartaléka egyes olyan elemeket mutat fel, amelyek tipikusan inkább a csendestársi betétekre jellemzők (45). A Bizottság mégis azt a véleményt képviseli, hogy azon kockázat, hogy a befektetett tőkét fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén legalább részben fedezetként használták volna fel, összességében nem maradt el egy jegyzett tőke-befektetéstől. |
| --- | --- |

(142)

Továbbá igaz az, hogy a BayernLB céltartaléka egyes olyan elemeket mutat fel, amelyek tipikusan inkább a csendestársi betétekre jellemzők (45). A Bizottság mégis azt a véleményt képviseli, hogy azon kockázat, hogy a befektetett tőkét fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén legalább részben fedezetként használták volna fel, összességében nem maradt el egy jegyzett tőke-befektetéstől.

| (143) | A Bizottság nem tudja elfogadni Németország azon véleményét, hogy a veszteségek kockázata egy jegyzett tőke-befektetéssel szemben csekélyebb volt, mert a BayernLB már a céltartalék befektetését megelőzően jelentős saját tőkével rendelkezett, és így egyáltalán nem szorult tőkére. Habár a céltartalékot ténylegesen csak egy alkalommal és csak rövid időre terhelték meg kockázattal. Az, hogy a bank a tőkét fedezetként nem fogja felhasználni, az itt javasolt előzetes szemszögből nem nyilvánvaló. Ellenkezőleg, a céltartaléktörvény tervezetének indoklásában – amint azt végül a Bajor Tartományi Gyűlés el is fogadta – kifejezetten a tőkebefektetés megindoklására adták elő, hogy a Bayerische Landesbank nemzeti és nemzetközi versenyképességét az eredményes üzleti tevékenység folytatásának biztosítása érdekében saját tőke-felhalmozással kell megerősíteni. A bajor állami minisztérium előzetes tervezeteiben és belső feljegyzéseiben az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetővé tétele az átruházás kifejezett céljaként került megjelölésre. Németország ezen kívül elsimerte, hogy 1994-ben és 1995-ben az első és a második tranzakció során megvolt az a szándék, hogy az átruházott céltartalékot kockázati elemekkel terheljék meg (46). Egy olyan piacgazdasági befektető, aki ilyen körülmények között tőkét bocsátott volna rendelkezésre, a teljes díjhoz ragaszkodott volna, mert ő az egész veszteség kockázatát viseli, míg a bank a teljes tőkével – csakúgy, mint az egyéb tőkével –, szabad gazdasági számításai és becslései szerint vesz részt a versenyben. |
| --- | --- |

(143)

A Bizottság nem tudja elfogadni Németország azon véleményét, hogy a veszteségek kockázata egy jegyzett tőke-befektetéssel szemben csekélyebb volt, mert a BayernLB már a céltartalék befektetését megelőzően jelentős saját tőkével rendelkezett, és így egyáltalán nem szorult tőkére. Habár a céltartalékot ténylegesen csak egy alkalommal és csak rövid időre terhelték meg kockázattal. Az, hogy a bank a tőkét fedezetként nem fogja felhasználni, az itt javasolt előzetes szemszögből nem nyilvánvaló. Ellenkezőleg, a céltartaléktörvény tervezetének indoklásában – amint azt végül a Bajor Tartományi Gyűlés el is fogadta – kifejezetten a tőkebefektetés megindoklására adták elő, hogy a Bayerische Landesbank nemzeti és nemzetközi versenyképességét az eredményes üzleti tevékenység folytatásának biztosítása érdekében saját tőke-felhalmozással kell megerősíteni. A bajor állami minisztérium előzetes tervezeteiben és belső feljegyzéseiben az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetővé tétele az átruházás kifejezett céljaként került megjelölésre. Németország ezen kívül elsimerte, hogy 1994-ben és 1995-ben az első és a második tranzakció során megvolt az a szándék, hogy az átruházott céltartalékot kockázati elemekkel terheljék meg (46). Egy olyan piacgazdasági befektető, aki ilyen körülmények között tőkét bocsátott volna rendelkezésre, a teljes díjhoz ragaszkodott volna, mert ő az egész veszteség kockázatát viseli, míg a bank a teljes tőkével – csakúgy, mint az egyéb tőkével –, szabad gazdasági számításai és becslései szerint vesz részt a versenyben.

| (144) | Németország és a BayernLB szerint egyetértés jött létre atekintetben, hogy a BayernLB a kereskedelmi üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez szükséges tőkét az intézményi befektetők csendestársi betéteiből fedezi, azonban azt meg kell állapítani, hogy e szándék megfelelő megnyilvánulása sem az átruházási szerződés szabályaiból, sem az átruházásra vonatkozó törvényből nem tűnik ki. Egy magánbefektető ezért nem bízott volna abban, hogy a tőkét nem terhelik meg. Az, hogy abban megegyezés jött létre, hogy a BayernLB a céltartalékot csak az egyéb meglévő saját tőke felhasználását követően terheli meg kockázattal, nem áll e kockázati elemzéssel ellentétben, figyelembe véve, hogy minden esetben megvolt annak a szándéka, hogy a tőkét kockázattal terheljék meg. A Bizottság álláspontja szerint egyik szempont sem indokolja azt, hogy a fizetésképtelenség/felszámolás kockázata kevesebb lenne, mint a jegyzett tőke esetében. |
| --- | --- |

(144)

Németország és a BayernLB szerint egyetértés jött létre atekintetben, hogy a BayernLB a kereskedelmi üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez szükséges tőkét az intézményi befektetők csendestársi betéteiből fedezi, azonban azt meg kell állapítani, hogy e szándék megfelelő megnyilvánulása sem az átruházási szerződés szabályaiból, sem az átruházásra vonatkozó törvényből nem tűnik ki. Egy magánbefektető ezért nem bízott volna abban, hogy a tőkét nem terhelik meg. Az, hogy abban megegyezés jött létre, hogy a BayernLB a céltartalékot csak az egyéb meglévő saját tőke felhasználását követően terheli meg kockázattal, nem áll e kockázati elemzéssel ellentétben, figyelembe véve, hogy minden esetben megvolt annak a szándéka, hogy a tőkét kockázattal terheljék meg. A Bizottság álláspontja szerint egyik szempont sem indokolja azt, hogy a fizetésképtelenség/felszámolás kockázata kevesebb lenne, mint a jegyzett tőke esetében.

| (145) | Az, hogy a Sparkassenverband Bayern mint második részvényes a bajor tartomány és a Bayerische Sparkassenverband között 1994. december 15-én létrejött szerződés 2. cikke szerint köteles volt a Bayern LB veszteségeinek felerészben történő viselésére, amennyiben a céltartalék azok következtében felaprózódik vagy a BayernLB hitelezői a veszteségek fedezésére igénybe veszik azokat, nem szüntette meg annak a kockázatát, hogy a céltartalék a fizetésképtelenség vagy a felszámolás esetében legalább részben elvész, mert azt követően a céltartalékot csak részarányosan kell feltölteni. Ezen kívül a tőke hasznosíthatósága a BayernLB számára a részvényesek közötti megállapodás révén nem csökkent, így ez a körülmény a BayernLB által összességében fizetendő díjat nem csökkentheti. Az sem történhetett volna meg, hogy a BayernLB egyáltalán semmit sem fizetett volna, ha a Sparkassenverband Bayern a bajor tartománnyal szemben a teljes veszteség viselésére lett volna köteles. Egy ilyen megállapodás minden esetben a belső viszonyban a Sparkassenverband Bayern-nek a bajor tartomány által történő megváltásához vezetne a kiegészítő kockázat átvállalása révén, amelyről azonban nem született megállapodás és amely jelen eljárásban nem játszik szerepet. |
| --- | --- |

(145)

Az, hogy a Sparkassenverband Bayern mint második részvényes a bajor tartomány és a Bayerische Sparkassenverband között 1994. december 15-én létrejött szerződés 2. cikke szerint köteles volt a Bayern LB veszteségeinek felerészben történő viselésére, amennyiben a céltartalék azok következtében felaprózódik vagy a BayernLB hitelezői a veszteségek fedezésére igénybe veszik azokat, nem szüntette meg annak a kockázatát, hogy a céltartalék a fizetésképtelenség vagy a felszámolás esetében legalább részben elvész, mert azt követően a céltartalékot csak részarányosan kell feltölteni. Ezen kívül a tőke hasznosíthatósága a BayernLB számára a részvényesek közötti megállapodás révén nem csökkent, így ez a körülmény a BayernLB által összességében fizetendő díjat nem csökkentheti. Az sem történhetett volna meg, hogy a BayernLB egyáltalán semmit sem fizetett volna, ha a Sparkassenverband Bayern a bajor tartománnyal szemben a teljes veszteség viselésére lett volna köteles. Egy ilyen megállapodás minden esetben a belső viszonyban a Sparkassenverband Bayern-nek a bajor tartomány által történő megváltásához vezetne a kiegészítő kockázat átvállalása révén, amelyről azonban nem született megállapodás és amely jelen eljárásban nem játszik szerepet.

| (146) | Végül az sem győzte meg a Bizottságot, hogy ebben az esetben az átruházás időpontjában a céltartalék az össztőkének kb. 8 %-át tette ki, és így a veszteség kockázata lényegesebben kisebb volt, mint a WestLB esetében, ahol a Wfa-eszköz a bank saját tőkéjének majd 50 %-át tette ki. A WestLB-ügyben azonban a tőkebevonás nagy mennyisége csupán alátámasztotta, és nem pedig eldöntötte, hogy az a jegyzett tőkéhez hasonlít. A Bizottság egy teljes körű vizsgálat során a WestLB-határozatban is arra az eredményre jutott, hogy a megítélendő tranzakció egy jegyzett tőke-befektetésen túl mutatott. |
| --- | --- |

(146)

Végül az sem győzte meg a Bizottságot, hogy ebben az esetben az átruházás időpontjában a céltartalék az össztőkének kb. 8 %-át tette ki, és így a veszteség kockázata lényegesebben kisebb volt, mint a WestLB esetében, ahol a Wfa-eszköz a bank saját tőkéjének majd 50 %-át tette ki. A WestLB-ügyben azonban a tőkebevonás nagy mennyisége csupán alátámasztotta, és nem pedig eldöntötte, hogy az a jegyzett tőkéhez hasonlít. A Bizottság egy teljes körű vizsgálat során a WestLB-határozatban is arra az eredményre jutott, hogy a megítélendő tranzakció egy jegyzett tőke-befektetésen túl mutatott.

| (147) | Az említett szempontok alapján, különösen azon kockázat elemzése alapján, amellyel egy befektető az ebben az esetben megítélendő tranzakciót végez, a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a céltartalékért fizetendő megfelelő díj meghatározásánál kiindulópontként a BayernLB rendelkezésére bocsátott jegyzett tőkéért fizetendő díj szolgál. A felek a 2004. szeptember 24-én a Bizottságnak átadott megállapodásban is a díjra vonatkozó javaslatok tekintetében egy jegyzett tőkéhez való hasonlóságból indultak ki. |
| --- | --- |

(147)

Az említett szempontok alapján, különösen azon kockázat elemzése alapján, amellyel egy befektető az ebben az esetben megítélendő tranzakciót végez, a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a céltartalékért fizetendő megfelelő díj meghatározásánál kiindulópontként a BayernLB rendelkezésére bocsátott jegyzett tőkéért fizetendő díj szolgál. A felek a 2004. szeptember 24-én a Bizottságnak átadott megállapodásban is a díjra vonatkozó javaslatok tekintetében egy jegyzett tőkéhez való hasonlóságból indultak ki.

f)   Likviditási hátrányok

| (148) | Németország és a BayernLB érvelését a likviditási hátrányok tekintetében alapvetően el lehet fogadni. Egy „normális”, bankba történő tőkebevonás azt likviditással és egy olyan sajáttőke-alappal látja el, amely felügyeleti okokból annak üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez szükséges. Annak érdekében, hogy a bank a tőkét teljes mértékben kihasználja, azaz hogy a 100 %-ban kockázattal lefedett eszközeit 12,5-tel megnövelje (azaz a 100-at a 8 %-os szolvenciamutatóval osztva), 11,5-szer kell a pénzpiacon refinanszírozást végeznie. Egyszerűbben: a bank egyéb költségeinek (például a kezelési költségek) levonása után az erre a tőkére 12,5-szer megkapott és 11,5-szer kifizetett kamatok különbsége adja a saját tőke nyereségét (47). Mivel a BayernLB támogatási eszközei likviditást nem nyújtanak – mivel az átruházott támogatási eszközök és a támogatási eszközök valamennyi bevétele törvényileg a lakásépítés támogatására szolgál –, a BayernLB-nek a tőkeösszeg értékében pótlólagos finanszírozási költségei keletkeztek a szükséges források pénzpiacon történő felvételekor a pótlólagos saját tőkével megnyílt üzleti lehetőségek teljes kihasználása, azaz a kockázattal terhelt eszközöknek a tőkeösszeg 12,5-szeresével való kibővítése (illetve a meglévő eszközöknek az így történő megtartása) érdekében (48). E pótlólagos költségek miatt, amelyek egy likvid saját tőke befektetése esetén nem keletkeznek, a megfelelő ellenérték meghatározása során kedvezményt kell alkalmazni. Egy piacgazdasági befektető nem várhatja el, hogy ugyanolyan ellenértéket kapjon, mint készpénzbefektetés esetében. |
| --- | --- |

(148)

Németország és a BayernLB érvelését a likviditási hátrányok tekintetében alapvetően el lehet fogadni. Egy „normális”, bankba történő tőkebevonás azt likviditással és egy olyan sajáttőke-alappal látja el, amely felügyeleti okokból annak üzleti tevékenységének kiterjesztéséhez szükséges. Annak érdekében, hogy a bank a tőkét teljes mértékben kihasználja, azaz hogy a 100 %-ban kockázattal lefedett eszközeit 12,5-tel megnövelje (azaz a 100-at a 8 %-os szolvenciamutatóval osztva), 11,5-szer kell a pénzpiacon refinanszírozást végeznie. Egyszerűbben: a bank egyéb költségeinek (például a kezelési költségek) levonása után az erre a tőkére 12,5-szer megkapott és 11,5-szer kifizetett kamatok különbsége adja a saját tőke nyereségét (47). Mivel a BayernLB támogatási eszközei likviditást nem nyújtanak – mivel az átruházott támogatási eszközök és a támogatási eszközök valamennyi bevétele törvényileg a lakásépítés támogatására szolgál –, a BayernLB-nek a tőkeösszeg értékében pótlólagos finanszírozási költségei keletkeztek a szükséges források pénzpiacon történő felvételekor a pótlólagos saját tőkével megnyílt üzleti lehetőségek teljes kihasználása, azaz a kockázattal terhelt eszközöknek a tőkeösszeg 12,5-szeresével való kibővítése (illetve a meglévő eszközöknek az így történő megtartása) érdekében (48). E pótlólagos költségek miatt, amelyek egy likvid saját tőke befektetése esetén nem keletkeznek, a megfelelő ellenérték meghatározása során kedvezményt kell alkalmazni. Egy piacgazdasági befektető nem várhatja el, hogy ugyanolyan ellenértéket kapjon, mint készpénzbefektetés esetében.

| (149) | A Bizottság azt a véleményt képviseli, hogy a teljes refinanszírozási kamatlábat nem lehet figyelembe venni. A refinanszírozási költségek működési költségnek minősülnek és így csökkentik az adóköteles bevételt. A bank nettó eredményét nem a pótlólagosan fizetett költségek csökkentik. E működési költségek egy részét a csökkentett társasági adóval lehet kiegyenlíteni. Csak a nettó működési költségeket kell az átruházott tőke különleges jellemzőjéből fakadóan a BayernLB-re háruló pótlólagos teherként figyelembe venni. Összességében tehát a Bizottság elismeri, hogy a BayernLB-nek a „refinanszírozási költségek mínusz társasági adó” értékben pótlólagos „likviditási költségei” keletkeztek (49). |
| --- | --- |

(149)

A Bizottság azt a véleményt képviseli, hogy a teljes refinanszírozási kamatlábat nem lehet figyelembe venni. A refinanszírozási költségek működési költségnek minősülnek és így csökkentik az adóköteles bevételt. A bank nettó eredményét nem a pótlólagosan fizetett költségek csökkentik. E működési költségek egy részét a csökkentett társasági adóval lehet kiegyenlíteni. Csak a nettó működési költségeket kell az átruházott tőke különleges jellemzőjéből fakadóan a BayernLB-re háruló pótlólagos teherként figyelembe venni. Összességében tehát a Bizottság elismeri, hogy a BayernLB-nek a „refinanszírozási költségek mínusz társasági adó” értékben pótlólagos „likviditási költségei” keletkeztek (49).

| (150) | A Bizottság nem fogadja el Németország érvelését atekintetében sem, hogy egy magánbefektető azon tény alapján, hogy a BayernLB-be befektetett tőkeösszeg a saját tőkének csak 8 %-át tette ki, és nem majd 50 %-ot, mint a WestLB esetében, nem tudná csupán a nettó refinanszírozási költségeket levonni. Ezen érvelés nem meggyőző. A döntő csupán az, hogy a BayernLB a refinanszírozási költségeket működési költségként tudná az adóban elszámolni, és így olyan előnyhöz jutna, amely a rendelkezésre bocsátott tőke mennyiségétől függetlenül az európai jog támogatásokra vonatkozó része szempontjából nem vehető figyelembe. |
| --- | --- |

(150)

A Bizottság nem fogadja el Németország érvelését atekintetében sem, hogy egy magánbefektető azon tény alapján, hogy a BayernLB-be befektetett tőkeösszeg a saját tőkének csak 8 %-át tette ki, és nem majd 50 %-ot, mint a WestLB esetében, nem tudná csupán a nettó refinanszírozási költségeket levonni. Ezen érvelés nem meggyőző. A döntő csupán az, hogy a BayernLB a refinanszírozási költségeket működési költségként tudná az adóban elszámolni, és így olyan előnyhöz jutna, amely a rendelkezésre bocsátott tőke mennyiségétől függetlenül az európai jog támogatásokra vonatkozó része szempontjából nem vehető figyelembe.

g)   Az 1,197 milliárd DEM összegért fizetendő megfelelő díj

| (151) | Az 1,197 milliárd DEM összegért fizetendő megfelelő díjat kétség kívül különböző módszerek alapján lehet meghatározni. Amint az alább kifejtésre kerül, a rendelkezésre bocsátott jegyzett tőkéért fizetendő díj meghatározására szolgáló valamennyi kiszámítási mód ugyanazon alapelveken alapul. Ezen alapelvek szerint a Bizottság a számítást két lépésben végzi el: először meghatározzák a minimális díjat, amelyet egy befektető egy (feltételezett) a BayernLB-be történő jegyzett tőke befektetésért várna. Ezt követően megvizsgálják, hogy a piacon a kérdéses tranzakció sajátosságai alapján megállapodtak volna-e jutalékban vagy kedvezményben, és, hogy – adott esetben – a Bizottság meg tudja-e állapítani annak mértékét. |
| --- | --- |

(151)

Az 1,197 milliárd DEM összegért fizetendő megfelelő díjat kétség kívül különböző módszerek alapján lehet meghatározni. Amint az alább kifejtésre kerül, a rendelkezésre bocsátott jegyzett tőkéért fizetendő díj meghatározására szolgáló valamennyi kiszámítási mód ugyanazon alapelveken alapul. Ezen alapelvek szerint a Bizottság a számítást két lépésben végzi el: először meghatározzák a minimális díjat, amelyet egy befektető egy (feltételezett) a BayernLB-be történő jegyzett tőke befektetésért várna. Ezt követően megvizsgálják, hogy a piacon a kérdéses tranzakció sajátosságai alapján megállapodtak volna-e jutalékban vagy kedvezményben, és, hogy – adott esetben – a Bizottság meg tudja-e állapítani annak mértékét.

i)   A BayernLB-be történő jegyzett tőke-beruházásért várható minimális díj meghatározása

| (152) | Egy befektetés várható hozama és a befektetés kockázata egy piacgazdasági befektető befektetési döntésének lényegi meghatározói. Ezen elemek nagyságának meghatározása érdekében a befektető valamennyi rendelkezésre álló cég- és piaci információt figyelembe vesz. Eközben a történeti átlaghozamokra támaszkodik, amelyek általában véve a vállalkozás jövőben várható teljesítőképessége vonatkozásában is eligazítást adnak, valamint –többek között – figyelembe veszi a vállalkozásnak a befektetés időtartamára vonatkozó üzleti tervének vizsgálati eredményeit, a vállalkozásvezetési stratégiát vagy annak minőségét, vagy az érintett gazdasági ágazat viszonylagos kilátásait. |
| --- | --- |

(152)

Egy befektetés várható hozama és a befektetés kockázata egy piacgazdasági befektető befektetési döntésének lényegi meghatározói. Ezen elemek nagyságának meghatározása érdekében a befektető valamennyi rendelkezésre álló cég- és piaci információt figyelembe vesz. Eközben a történeti átlaghozamokra támaszkodik, amelyek általában véve a vállalkozás jövőben várható teljesítőképessége vonatkozásában is eligazítást adnak, valamint –többek között – figyelembe veszi a vállalkozásnak a befektetés időtartamára vonatkozó üzleti tervének vizsgálati eredményeit, a vállalkozásvezetési stratégiát vagy annak minőségét, vagy az érintett gazdasági ágazat viszonylagos kilátásait.

| (153) | Egy piacgazdasági befektető csak abban az esetben fektet be, ha az a tőke hozzá viszonyított legjobb alternatív felhasználási módjával összehasonlítva magasabb hozamot, illetve kisebb kockázatot tesz lehetővé. Ennek megfelelően egy befektető nem fektet be olyan vállalkozásba, amelynek a hozamvárakozásai alul maradnak más, hasonló kockázati profillal rendelkező vállalkozások átlagos hozamvárakozásainak. Ebben az esetben feltételezhető, hogy a tervezett befektetéssel párhuzamosan elegendő olyan alternatíva létezik, amelyek ugyanolyan kockázat mellett magasabb hozamvárakozást ígérnek. |
| --- | --- |

(153)

Egy piacgazdasági befektető csak abban az esetben fektet be, ha az a tőke hozzá viszonyított legjobb alternatív felhasználási módjával összehasonlítva magasabb hozamot, illetve kisebb kockázatot tesz lehetővé. Ennek megfelelően egy befektető nem fektet be olyan vállalkozásba, amelynek a hozamvárakozásai alul maradnak más, hasonló kockázati profillal rendelkező vállalkozások átlagos hozamvárakozásainak. Ebben az esetben feltételezhető, hogy a tervezett befektetéssel párhuzamosan elegendő olyan alternatíva létezik, amelyek ugyanolyan kockázat mellett magasabb hozamvárakozást ígérnek.

| (154) | Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális díj meghatározására. Ezek a finanszírozási megközelítés számos variációjától kezdődően egészen a CAPM-módszerig terjednek. A különböző megközelítések bemutatása céljából ésszerűnek tűnik két különböző elem között különbséget tenni: ez a kockázat nélküli hozam és a projektspecifikus kockázati jutalék:
  egy kockázattal rendelkező befektetés megfelelő minimális hozama
  =
  kockázat nélküli alaparány + a kockázattal rendelkező befektetés kockázati jutaléka.
  Egy kockázattal rendelkező befektetés megfelelő minimális hozama tehát a kockázat nélküli alaparány és a befektetés kockázatának átvételéért járó pótlólagos kockázati jutalék összegével írható le. |
| --- | --- |

(154)

Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális díj meghatározására. Ezek a finanszírozási megközelítés számos variációjától kezdődően egészen a CAPM-módszerig terjednek. A különböző megközelítések bemutatása céljából ésszerűnek tűnik két különböző elem között különbséget tenni: ez a kockázat nélküli hozam és a projektspecifikus kockázati jutalék:

egy kockázattal rendelkező befektetés megfelelő minimális hozama

=

kockázat nélküli alaparány + a kockázattal rendelkező befektetés kockázati jutaléka.

Egy kockázattal rendelkező befektetés megfelelő minimális hozama tehát a kockázat nélküli alaparány és a befektetés kockázatának átvételéért járó pótlólagos kockázati jutalék összegével írható le.

| (155) | Bármely hozam meghatározásának alapja a kockázat nélküli befektetési forma létezése egy elfogadható kockázat nélküli hozammal. Rendszerint az állami kibocsátók meghatározott kamatozású értékpapírjait használják a kockázat nélküli alaparány meghatározására (például egy ilyen értékpapíron alapuló index). Mivel azok hasonlóan alacsony kockázattal rendelkező befektetési formákat testesítenek meg. A különböző módszerek közötti különbségek a kockázati jutalék megállapításához kapcsolódnak:






  — | Finanszírozási megközelítés: egy befektető elvárt sajáttőke-hozama a tőkehasználó bank nézőpontjából jövőbeni finanszírozási költséget testesít meg. E megközelítés esetében azon történeti sajáttőke-költségeket határozzák meg, amelyek a kérdéses bankkal összehasonlítható bankoknál fordulnak elő. A történeti tőkeköltségek számtani átlagát aztán összehasonlítják a jövőbeni várható sajáttőke-költségekkel és a befektető hozamelvárásával. |
| --- | --- | --- |

(155)

Bármely hozam meghatározásának alapja a kockázat nélküli befektetési forma létezése egy elfogadható kockázat nélküli hozammal. Rendszerint az állami kibocsátók meghatározott kamatozású értékpapírjait használják a kockázat nélküli alaparány meghatározására (például egy ilyen értékpapíron alapuló index). Mivel azok hasonlóan alacsony kockázattal rendelkező befektetési formákat testesítenek meg. A különböző módszerek közötti különbségek a kockázati jutalék megállapításához kapcsolódnak:

—

Finanszírozási megközelítés: egy befektető elvárt sajáttőke-hozama a tőkehasználó bank nézőpontjából jövőbeni finanszírozási költséget testesít meg. E megközelítés esetében azon történeti sajáttőke-költségeket határozzák meg, amelyek a kérdéses bankkal összehasonlítható bankoknál fordulnak elő. A történeti tőkeköltségek számtani átlagát aztán összehasonlítják a jövőbeni várható sajáttőke-költségekkel és a befektető hozamelvárásával.

| — | A Compound Annual Growth Rate szerinti finanszírozási megközelítés: e megközelítés középpontjában a számtani helyett a mértani középértéket (Compound Annual Growth Rate) használják. |
| --- | --- |

—

A Compound Annual Growth Rate szerinti finanszírozási megközelítés: e megközelítés középpontjában a számtani helyett a mértani középértéket (Compound Annual Growth Rate) használják.

| — | Capital Asset Pricing Model (CAPM): A CAPM a modern pénzgazdaság legismertebb és leggyakrabban felállított modellje, amellyel egy befektető által elvárható hozam az alábbi formula szerint határozható meg: |
| --- | --- |

—

Capital Asset Pricing Model (CAPM): A CAPM a modern pénzgazdaság legismertebb és leggyakrabban felállított modellje, amellyel egy befektető által elvárható hozam az alábbi formula szerint határozható meg:

minimális hozam

=

kockázat nélküli alaparány + (piaci kockázati jutalék × béta)

A sajáttőke-befektetés kockázati jutaléka a piaci kockázati jutalékának és a béta-értékének a szorzatából adódik (piaci kockázati jutalék × béta). A béta-értékkel egy vállalkozás valamennyi vállalkozás összkockázatához mért viszonylagos kockázatát határozzák meg.

| (156) | A CAPM a tőzsdén jegyzett nagyobb vállalkozásokba történő befektetések hozamainak kiszámítására használt uralkodó módszer. Mivel a BayernLB nem tőzsdén jegyzett vállalkozás, a béta-értékének közvetlen meghatározása nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy becsült béta-értékalapján lehetséges. |
| --- | --- |

(156)

A CAPM a tőzsdén jegyzett nagyobb vállalkozásokba történő befektetések hozamainak kiszámítására használt uralkodó módszer. Mivel a BayernLB nem tőzsdén jegyzett vállalkozás, a béta-értékének közvetlen meghatározása nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy becsült béta-értékalapján lehetséges.

| (157) | A 2003. július 29-i észrevételeiben a BdB a CAPM-módszer alkalmazásával arra a következtetésre jutott, hogy a BayernLB-be történő jegyzett tőke-befektetésért elvárható minimális díj összege a lakáshitel-követelések 1994. december 31-i átruházásakor évi 13,34 %-nak és 1995. december 31-i átruházásakor évi 12,87 %-nak felel meg. Németország alapvetően nem értett egyet a CAPM-módszer alkalmazásával. Ezen kívül szerinte a BdB egy túl magas béta-értékből indult ki és helytelenül jutott a kockázat nélküli alapkamatlábhoz. A 4,6 %-os piaci kockázati jutalékot is túl magasnak találta. A BdB-nek helyesen a CAPM-módszer alapján a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-befektetésért egyértelműen alacsonyabb minimális díjat kellett volna megállapítania. A piacinak megfelelő díjazásról szóló megállapodásuk alapján a bajor tartomány, a BayernLB és a BdB arra az eredményre jutott, hogy az első átruházásért egy 9,87 %-os, a második átruházásért egy 8,00 %-os minimális díjazás lenne a megfelelő. |
| --- | --- |

(157)

A 2003. július 29-i észrevételeiben a BdB a CAPM-módszer alkalmazásával arra a következtetésre jutott, hogy a BayernLB-be történő jegyzett tőke-befektetésért elvárható minimális díj összege a lakáshitel-követelések 1994. december 31-i átruházásakor évi 13,34 %-nak és 1995. december 31-i átruházásakor évi 12,87 %-nak felel meg. Németország alapvetően nem értett egyet a CAPM-módszer alkalmazásával. Ezen kívül szerinte a BdB egy túl magas béta-értékből indult ki és helytelenül jutott a kockázat nélküli alapkamatlábhoz. A 4,6 %-os piaci kockázati jutalékot is túl magasnak találta. A BdB-nek helyesen a CAPM-módszer alapján a BayernLB-be történő feltételezett jegyzett tőke-befektetésért egyértelműen alacsonyabb minimális díjat kellett volna megállapítania. A piacinak megfelelő díjazásról szóló megállapodásuk alapján a bajor tartomány, a BayernLB és a BdB arra az eredményre jutott, hogy az első átruházásért egy 9,87 %-os, a második átruházásért egy 8,00 %-os minimális díjazás lenne a megfelelő.

| (158) | A felek a számításaikat a CAPM-módszerre alapozták. Ennek során kockázat nélküli alapkamatlábnak 7,50 %-ot (1994. december 31.) és 6,10 %-ot (1995. december 31.) állapítottak meg. E kamatlábak megállapítása annak elfogadásán alapult, hogy a céltartalékot folyamatosan a BayernLB rendelkezésére kellett volna bocsátani. A felek ezért eltekintettek egy meghatározott befektetési időszakra vonatkozó (például az állami hitelek 10 éves hozama), a piacon a befektetés időpontjában kockázat nélkülinek tekintett hozam alkalmazásától, mivel egy ilyen megközelítés a visszabefektetési kockázatot – azaz azon kockázatot, hogy a befektetési időszakot követően nem lehet a kockázat nélküli kamatláb értékében újra befektetni – figyelmen kívül hagyná. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot akkor veszik a leginkább figyelembe, ha egy „Total Return Index”-et használnak. Ezért a felek a Deutsche Börse AG által meghatározott REX10 Performance Indexet használták, amely a Német Szövetségi Köztársaság kölcsöneibe fektetett befektetési teljesítmény eredményét tíz éves időtartamra vonatkozóan mutatja meg. Az ebben az esetben használt indexsor a REX10 Performance Index mindenkori évzáró értékét tartalmazza 1970-től kezdődően. Így a felek a hozamot évenként határozták meg, ami azt a trendet tükrözi, amelyet az alapul vett REX10 Performance Index 1970-től 1994-ig, illetve 1970-től 1995-ig tartó időszakban állapított meg, és így a fent említett 7,50 %-os (1994. december 31.) és 6,10 %-os (1995. december 31.) kockázat nélküli alapkamatlábakhoz jutottak. |
| --- | --- |

(158)

A felek a számításaikat a CAPM-módszerre alapozták. Ennek során kockázat nélküli alapkamatlábnak 7,50 %-ot (1994. december 31.) és 6,10 %-ot (1995. december 31.) állapítottak meg. E kamatlábak megállapítása annak elfogadásán alapult, hogy a céltartalékot folyamatosan a BayernLB rendelkezésére kellett volna bocsátani. A felek ezért eltekintettek egy meghatározott befektetési időszakra vonatkozó (például az állami hitelek 10 éves hozama), a piacon a befektetés időpontjában kockázat nélkülinek tekintett hozam alkalmazásától, mivel egy ilyen megközelítés a visszabefektetési kockázatot – azaz azon kockázatot, hogy a befektetési időszakot követően nem lehet a kockázat nélküli kamatláb értékében újra befektetni – figyelmen kívül hagyná. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot akkor veszik a leginkább figyelembe, ha egy „Total Return Index”-et használnak. Ezért a felek a Deutsche Börse AG által meghatározott REX10 Performance Indexet használták, amely a Német Szövetségi Köztársaság kölcsöneibe fektetett befektetési teljesítmény eredményét tíz éves időtartamra vonatkozóan mutatja meg. Az ebben az esetben használt indexsor a REX10 Performance Index mindenkori évzáró értékét tartalmazza 1970-től kezdődően. Így a felek a hozamot évenként határozták meg, ami azt a trendet tükrözi, amelyet az alapul vett REX10 Performance Index 1970-től 1994-ig, illetve 1970-től 1995-ig tartó időszakban állapított meg, és így a fent említett 7,50 %-os (1994. december 31.) és 6,10 %-os (1995. december 31.) kockázat nélküli alapkamatlábakhoz jutottak.

| (159) | Mivel a betétet a BayernLB részére valójában folyamatosan kellett volna rendelkezésre bocsátani, a kockázat nélküli alapkamatláb meghatározásának módja jelen különös esetben megfelelőnek tűnik. A REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrást testesít meg. A meghatározott kockázat nélküli alapkamatlábak így indokoltnak tűnnek. |
| --- | --- |

(159)

Mivel a betétet a BayernLB részére valójában folyamatosan kellett volna rendelkezésre bocsátani, a kockázat nélküli alapkamatláb meghatározásának módja jelen különös esetben megfelelőnek tűnik. A REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrást testesít meg. A meghatározott kockázat nélküli alapkamatlábak így indokoltnak tűnnek.

| (160) | A béta-értékek becslése – 0,593 (1994. december 31.) és 0,475 (1995. december 31.) – a [...] Bizottságnál meglévő szakértői véleménye alapján történt valamennyi, Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet ún. kiigazított béta-értékei szerint. E tanulmány alapján és a BayernLB üzleti stratégiájának figyelembe vételével e béta-értékek megfelelőnek tekinthetők. |
| --- | --- |

(160)

A béta-értékek becslése – 0,593 (1994. december 31.) és 0,475 (1995. december 31.) – a [...] Bizottságnál meglévő szakértői véleménye alapján történt valamennyi, Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet ún. kiigazított béta-értékei szerint. E tanulmány alapján és a BayernLB üzleti stratégiájának figyelembe vételével e béta-értékek megfelelőnek tekinthetők.

| (161) | Továbbá – a Bizottság szerint – a 4,0 %-os piaci kockázati jutalék is elfogadható. Már a WestLB-ügyben is többször tárgyalták az ún. hosszú távú általános piaci kockázati jutalékot, tehát a szokásos részvényportfolióra és az állami hitelekre vonatkozó hosszú távú általános hozam közötti különbséget. Az eljáráshoz készített szakértői véleményben a módszer, az időszak és az adatbázis szerint 3 % és 5 % közötti kamatlábat határoztak meg. A BdB részére készített szakértői vélemény 3,16 %-os és 5 %-os, egy másik, a WestLB részére ugyanezen eljáráshoz készített szakértői vélemény 4,5 %-os és 5 %-os, és a Lehman Brothers, amelyet szintén a WestLB bízott meg, 4 %-os kamatlábbal számolt. Emiatt a Bizottság ebben az esetben nem látja indokoltnak, hogy a megállapodásban alkalmazott piaci kockázati jutaléktól eltérjen. A CAPM-módszerből kiindulva a Bizottság véleménye szerint nincs kétség atekintetben, hogy a felek által meghatározott minimális díjazás ebben az esetben megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(161)

Továbbá – a Bizottság szerint – a 4,0 %-os piaci kockázati jutalék is elfogadható. Már a WestLB-ügyben is többször tárgyalták az ún. hosszú távú általános piaci kockázati jutalékot, tehát a szokásos részvényportfolióra és az állami hitelekre vonatkozó hosszú távú általános hozam közötti különbséget. Az eljáráshoz készített szakértői véleményben a módszer, az időszak és az adatbázis szerint 3 % és 5 % közötti kamatlábat határoztak meg. A BdB részére készített szakértői vélemény 3,16 %-os és 5 %-os, egy másik, a WestLB részére ugyanezen eljáráshoz készített szakértői vélemény 4,5 %-os és 5 %-os, és a Lehman Brothers, amelyet szintén a WestLB bízott meg, 4 %-os kamatlábbal számolt. Emiatt a Bizottság ebben az esetben nem látja indokoltnak, hogy a megállapodásban alkalmazott piaci kockázati jutaléktól eltérjen. A CAPM-módszerből kiindulva a Bizottság véleménye szerint nincs kétség atekintetben, hogy a felek által meghatározott minimális díjazás ebben az esetben megfelelőnek tekinthető.

| (162) | A Bizottság nem rendelkezik bizonyítékkal arra vonatkozóan, hogy a felek által egy feltételezett jegyzett tőke-befektetéssel kapcsolatban meghatározott minimális díj ebben az esetben egy piaci tesztnek nem felelne meg. A Bizottság ezért a céltartalék első átruházásáért megfelelő díjat (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően számítandó) évi 9,87 %-ban, a második átruházásáért megfelelő díjat évi 8,00 %-ban határozza meg. |
| --- | --- |

(162)

A Bizottság nem rendelkezik bizonyítékkal arra vonatkozóan, hogy a felek által egy feltételezett jegyzett tőke-befektetéssel kapcsolatban meghatározott minimális díj ebben az esetben egy piaci tesztnek nem felelne meg. A Bizottság ezért a céltartalék első átruházásáért megfelelő díjat (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően számítandó) évi 9,87 %-ban, a második átruházásáért megfelelő díjat évi 8,00 %-ban határozza meg.

ii)   Hozamkedvezmény a likviditás elmaradása miatt

| (163) | Németország szerint a BayernLB tényleges refinanszírozási költségei 1994 második félévében és így az első átruházás időpontjában átlagosan 7,71 %-ot, 1995 második félévében és így a második átruházás időpontjában 6,78 %-ot tettek ki. A felek a megállapodásban a bruttó refinanszírozási költségek legkisebb értékeként 1994. december 31-ére (első átruházás) az általuk meghatározott hosszú távú kockázat nélküli alapkamatláb 7,50 %-át és 1995. december 31-ére (második átruházás) annak 6,10 %-át határozták meg. Ezen kívül a felek megállapodtak egy 50 %-os átalány-adóarány elfogadásáról (50). Ennek megfelelően a felek az első átruházásra vonatkozóan 3,75 %-os és a második átruházásra vonatkozóan 3,05 %-os nettó refinanszírozási arányra és azzal egy megfelelő likviditási kedvezményre jutottak. |
| --- | --- |

(163)

Németország szerint a BayernLB tényleges refinanszírozási költségei 1994 második félévében és így az első átruházás időpontjában átlagosan 7,71 %-ot, 1995 második félévében és így a második átruházás időpontjában 6,78 %-ot tettek ki. A felek a megállapodásban a bruttó refinanszírozási költségek legkisebb értékeként 1994. december 31-ére (első átruházás) az általuk meghatározott hosszú távú kockázat nélküli alapkamatláb 7,50 %-át és 1995. december 31-ére (második átruházás) annak 6,10 %-át határozták meg. Ezen kívül a felek megállapodtak egy 50 %-os átalány-adóarány elfogadásáról (50). Ennek megfelelően a felek az első átruházásra vonatkozóan 3,75 %-os és a második átruházásra vonatkozóan 3,05 %-os nettó refinanszírozási arányra és azzal egy megfelelő likviditási kedvezményre jutottak.

| (164) | E megállapodás és azon tény alapján, hogy az említett összegek a Németország által már korábban említett keretbe estek, a Bizottság nem látja indokoltnak, hogy ezeket jogellenesnek tekintse, és ezáltal ezen összegeket az állami támogatás elemeinek meghatározása alapjává teszi. |
| --- | --- |

(164)

E megállapodás és azon tény alapján, hogy az említett összegek a Németország által már korábban említett keretbe estek, a Bizottság nem látja indokoltnak, hogy ezeket jogellenesnek tekintse, és ezáltal ezen összegeket az állami támogatás elemeinek meghatározása alapjává teszi.

iii)   Hozamjutalék az átruházás sajátosságai miatt

| (165) | A gyakorlatban egy díj meghatározásakor azon atipikus körülményeket, amelyek az adott vállalkozásba történő rendes jegyzett tőke-befektetéstől eltérnek, általában megfelelő jutalékkal vagy kedvezménnyel veszik figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a sajátosságoknak megfelelően – különösen a céltartalék átruházása konkrét kockázati profiljának megfelelően – megalapozott-e az előzőekben meghatározott (az első átruházás tekintetében) 9,87 %-os és (a második átruházás tekintetében) 8 %-os azon minimális díj hozzáigazítása, amelyet egy magánbefektető a BayernLB-be történő (feltételes) jegyzett tőke-befektetés esetén várna el, és erre vonatkozóan a Bizottság egy megfelelően meghatározott mennyiséget meg tud-e állapítani. Ezen összefüggésben három szempontot kell megvizsgálni: először az új társasági részvények és az azzal kapcsolatos szavazati jogok kiadásának elmaradását, másodszor az eszközátruházás rendkívüli mennyiségét, és harmadszor a befektetés hiányzó piacképességét. |
| --- | --- |

(165)

A gyakorlatban egy díj meghatározásakor azon atipikus körülményeket, amelyek az adott vállalkozásba történő rendes jegyzett tőke-befektetéstől eltérnek, általában megfelelő jutalékkal vagy kedvezménnyel veszik figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a sajátosságoknak megfelelően – különösen a céltartalék átruházása konkrét kockázati profiljának megfelelően – megalapozott-e az előzőekben meghatározott (az első átruházás tekintetében) 9,87 %-os és (a második átruházás tekintetében) 8 %-os azon minimális díj hozzáigazítása, amelyet egy magánbefektető a BayernLB-be történő (feltételes) jegyzett tőke-befektetés esetén várna el, és erre vonatkozóan a Bizottság egy megfelelően meghatározott mennyiséget meg tud-e állapítani. Ezen összefüggésben három szempontot kell megvizsgálni: először az új társasági részvények és az azzal kapcsolatos szavazati jogok kiadásának elmaradását, másodszor az eszközátruházás rendkívüli mennyiségét, és harmadszor a befektetés hiányzó piacképességét.

| (166) | A tartomány a befektetés kapcsán nem jutott pótlólagos szavazati jogokhoz, és ezt más részvényesek összehasonlító befektetésével sem egyenlítették ki. A szavazati jogról való lemondással a befektető elengedi annak lehetőségét, hogy a bank üzletvezetését a határozataival befolyásolja. Annak ellensúlyozására azonban, hogy magasabb veszteségi kockázatot visel, anélkül, hogy ezzel szemben nagyobb befolyással rendelkezne a vállalkozásra, egy piacgazdasági befektető (még a kockázat más részvényesekkel kötött belső megállapodásokkal történő csökkentése esetén is) magasabb díjat követelne. Az elsőbbségi jogokat biztosító részvényekre vonatkozó, a törzsrészvényekéhez képest megemelt díjból kiindulva, a Bizottság ebben az esetben legalább (a társasági adót követően) évi 0,3 %-os jutalékot tart indokoltnak. A megállapodásban részes felek is egy évi 0,3 %-os jutalékot tartanak indokoltnak az új szavazati jogokban való részesülés elmaradása miatt. |
| --- | --- |

(166)

A tartomány a befektetés kapcsán nem jutott pótlólagos szavazati jogokhoz, és ezt más részvényesek összehasonlító befektetésével sem egyenlítették ki. A szavazati jogról való lemondással a befektető elengedi annak lehetőségét, hogy a bank üzletvezetését a határozataival befolyásolja. Annak ellensúlyozására azonban, hogy magasabb veszteségi kockázatot visel, anélkül, hogy ezzel szemben nagyobb befolyással rendelkezne a vállalkozásra, egy piacgazdasági befektető (még a kockázat más részvényesekkel kötött belső megállapodásokkal történő csökkentése esetén is) magasabb díjat követelne. Az elsőbbségi jogokat biztosító részvényekre vonatkozó, a törzsrészvényekéhez képest megemelt díjból kiindulva, a Bizottság ebben az esetben legalább (a társasági adót követően) évi 0,3 %-os jutalékot tart indokoltnak. A megállapodásban részes felek is egy évi 0,3 %-os jutalékot tartanak indokoltnak az új szavazati jogokban való részesülés elmaradása miatt.

| (167) | Az átruházott eszközök mennyisége és annak a BayernLB-re gyakorolt hatása a szolvenciamutató-irányelv nézőpontjából a Bizottság szerint nem támasztja alá egy jutalék felszámolását. A céltartalék befektetésével a BayernLB alapvető tőkeelemei másként emelkedtek, mint a többi Landesbank esetében, ahol az alapvető tőkeelemek megkétszereződtek, míg itt ez mindössze 8 %-os volt. Ezen túlmenően még a legnagyobb német általános bankok egyikébe történő, 1,197 milliárd DEM értékű jegyzett tőke-befektetés sem esik a rendes üzleti dimenzión kívülre, éppen az európai hitelintézeteknek a szolvenciamutató-irányelv miatti különleges tőkeszükséglete miatt. A Bizottság ezért nem tartja valószínűnek, hogy egy piacgazdasági befektető a befektetett tőke abszolút és relatív nagyságáért jutalékot kért volna. A Bizottság ezzel a BayernLB vonatkozásában eltekint attól, hogy az eszközátruházás mértéke kapcsán jutalékot számítson fel. A megállapodás is abból indul ki, hogy az átruházott eszközök mennyisége miatt nem kell jutalékot felszámolni. |
| --- | --- |

(167)

Az átruházott eszközök mennyisége és annak a BayernLB-re gyakorolt hatása a szolvenciamutató-irányelv nézőpontjából a Bizottság szerint nem támasztja alá egy jutalék felszámolását. A céltartalék befektetésével a BayernLB alapvető tőkeelemei másként emelkedtek, mint a többi Landesbank esetében, ahol az alapvető tőkeelemek megkétszereződtek, míg itt ez mindössze 8 %-os volt. Ezen túlmenően még a legnagyobb német általános bankok egyikébe történő, 1,197 milliárd DEM értékű jegyzett tőke-befektetés sem esik a rendes üzleti dimenzión kívülre, éppen az európai hitelintézeteknek a szolvenciamutató-irányelv miatti különleges tőkeszükséglete miatt. A Bizottság ezért nem tartja valószínűnek, hogy egy piacgazdasági befektető a befektetett tőke abszolút és relatív nagyságáért jutalékot kért volna. A Bizottság ezzel a BayernLB vonatkozásában eltekint attól, hogy az eszközátruházás mértéke kapcsán jutalékot számítson fel. A megállapodás is abból indul ki, hogy az átruházott eszközök mennyisége miatt nem kell jutalékot felszámolni.

| (168) | Végül, utalni kell az eszközök piacképességének hiányára, azaz annak a lehetőségnek a hiányára, hogy a befektetett tőkét bármikor kivonhassák a vállalkozásból. Egy tőkebefektető rendszerint egy tőkeelemet a piacon harmadik személynek el tud adni, és ezáltal be tudja fejezni a befektetést. Egy rendes jegyzett tőke-befektetés az alábbiak szerint történik: a befektető a mérleg eszköz oldalán eszközöket visz be (legyen ez aktív pénzbeli vagy vagyoni betét). Ennek a követelések oldalon rendszerint a befektető javára fennálló kereskedelmi részesedés felel meg, például egy részvénytársaság esetében részvények. Ezeket a részvényeket el tudja adni harmadik személyek részére. Bár nem tudja az eredetileg bevitt eszközértékeket ismét kivonni. Most az már a társaság saját tőkéjének a része, és azok felett már nem rendelkezik. Azonban a részvény eladásával – a tőzsdei árfolyamnak megfelelően – megvalósíthatja annak gazdasági értékét. A tőkebetétje ezáltal lesz helyettesíthető. A céltartalék átruházásának különleges körülményei miatt a tartomány nem élhet ezzel a lehetőséggel. Mégsem látja a Bizottság indokoltnak a további jutalék felszámolását. Bár a tartománynak nem volt lehetősége a betét forgalomképességéből adódó gazdasági ellenérték megvalósítására, mindenesetre megvolt és alapvetően jelenleg is megvan annak a lehetősége, hogy a céltartalékot egy törvénnyel ismét kivonja a BayernLB-ből, és – adott esetben más intézményekbe történő befektetéssel – magasabb hozamot érjen el. Ebben az esetben is abból indul ki a BdB, a bajor tartomány és a BayernLB közötti megállapodás, hogy az eszközök hiányzó helyettesíthetősége miatt nem kell jutalékot felszámolni. |
| --- | --- |

(168)

Végül, utalni kell az eszközök piacképességének hiányára, azaz annak a lehetőségnek a hiányára, hogy a befektetett tőkét bármikor kivonhassák a vállalkozásból. Egy tőkebefektető rendszerint egy tőkeelemet a piacon harmadik személynek el tud adni, és ezáltal be tudja fejezni a befektetést. Egy rendes jegyzett tőke-befektetés az alábbiak szerint történik: a befektető a mérleg eszköz oldalán eszközöket visz be (legyen ez aktív pénzbeli vagy vagyoni betét). Ennek a követelések oldalon rendszerint a befektető javára fennálló kereskedelmi részesedés felel meg, például egy részvénytársaság esetében részvények. Ezeket a részvényeket el tudja adni harmadik személyek részére. Bár nem tudja az eredetileg bevitt eszközértékeket ismét kivonni. Most az már a társaság saját tőkéjének a része, és azok felett már nem rendelkezik. Azonban a részvény eladásával – a tőzsdei árfolyamnak megfelelően – megvalósíthatja annak gazdasági értékét. A tőkebetétje ezáltal lesz helyettesíthető. A céltartalék átruházásának különleges körülményei miatt a tartomány nem élhet ezzel a lehetőséggel. Mégsem látja a Bizottság indokoltnak a további jutalék felszámolását. Bár a tartománynak nem volt lehetősége a betét forgalomképességéből adódó gazdasági ellenérték megvalósítására, mindenesetre megvolt és alapvetően jelenleg is megvan annak a lehetősége, hogy a céltartalékot egy törvénnyel ismét kivonja a BayernLB-ből, és – adott esetben más intézményekbe történő befektetéssel – magasabb hozamot érjen el. Ebben az esetben is abból indul ki a BdB, a bajor tartomány és a BayernLB közötti megállapodás, hogy az eszközök hiányzó helyettesíthetősége miatt nem kell jutalékot felszámolni.

| (169) | A Bizottság ennek megfelelően összesen egy évi (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) 0,3 %-os hozamjutalékot tart indokoltnak a pótlólagos szavazati jogokról történő lemondásért. |
| --- | --- |

(169)

A Bizottság ennek megfelelően összesen egy évi (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) 0,3 %-os hozamjutalékot tart indokoltnak a pótlólagos szavazati jogokról történő lemondásért.

iv)   A díj változatlanul hagyása egy átalánydíjban való megállapodás miatt

| (170) | Részvények esetén a díj közvetlenül a vállalkozás eredményétől függ, és leginkább osztalék formájában és a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben testesül meg (például kifejezett részvényárfolyam-emelkedésben). A tartomány átalánydíjban részesül, amelynek mértékében a díj mindkét elemének egy „normális” tőkebefektetés esetén kifejezésre kellene jutnia. Azzal lehetne érvelni, hogy a meghatározott díj, amelyet a tartomány a BayernLB eredményeihez közvetlenül kapcsolódó díj helyett kap, azt az előnyt hordozza magában, amely indokolja díj csökkentését. Az, hogy egy ilyen meghatározott díj ténylegesen kedvezőbb, mint egy változó, nyereségfüggő díj, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben ezek romlanak, az átalánydíj a befektető szempontjából előnyössé válik, amennyiben ezek javulnak, az hátrányossá válik. A tényleges fejlődést azonban nem lehet a befektetési döntés hátrányos megítélésére használni. A díj átalányjellege nem olyan módon részesíti előnyben a befektetőt, mintha ő a díj csökkentésével egyetértett volna. Ennek figyelembevételével a Bizottság azt a véleményt képviseli, hogy a díjat ezen okból nem kell csökkenteni. |
| --- | --- |

(170)

Részvények esetén a díj közvetlenül a vállalkozás eredményétől függ, és leginkább osztalék formájában és a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben testesül meg (például kifejezett részvényárfolyam-emelkedésben). A tartomány átalánydíjban részesül, amelynek mértékében a díj mindkét elemének egy „normális” tőkebefektetés esetén kifejezésre kellene jutnia. Azzal lehetne érvelni, hogy a meghatározott díj, amelyet a tartomány a BayernLB eredményeihez közvetlenül kapcsolódó díj helyett kap, azt az előnyt hordozza magában, amely indokolja díj csökkentését. Az, hogy egy ilyen meghatározott díj ténylegesen kedvezőbb, mint egy változó, nyereségfüggő díj, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben ezek romlanak, az átalánydíj a befektető szempontjából előnyössé válik, amennyiben ezek javulnak, az hátrányossá válik. A tényleges fejlődést azonban nem lehet a befektetési döntés hátrányos megítélésére használni. A díj átalányjellege nem olyan módon részesíti előnyben a befektetőt, mintha ő a díj csökkentésével egyetértett volna. Ennek figyelembevételével a Bizottság azt a véleményt képviseli, hogy a díjat ezen okból nem kell csökkenteni.

v)   Összdíjazás

| (171) | Mindezen elgondolás alapján és a panaszos BdB-vel, a bajor tartománnyal és a BayernLB-vel egyetértésben a Bizottság azt állapította meg, hogy a kérdéses tőke első átruházásáért a megfelelő díj (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) évi 6,42 %, ami az alábbiakból tevődik össze: 9,87 % normál hozam a kérdéses befektetésért, hozzáadva ehhez 0,3 %-ot a tranzakció sajátosságai miatt, levonva ebből 3,75 %-ot a finanszírozási költségek miatt, amelyek a BayernLB-nél az átruházott eszközök likviditásának hiányából keletkeztek. A második átruházásért a Bizottság szerint (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) évi 5,28 % díjat kell fizetni, azaz 8 % normál hozamot plusz 0,3 % pótlékot, mínusz 3,05 % a rendelkezésre bocsátott tőke likviditásának hiánya miatt. |
| --- | --- |

(171)

Mindezen elgondolás alapján és a panaszos BdB-vel, a bajor tartománnyal és a BayernLB-vel egyetértésben a Bizottság azt állapította meg, hogy a kérdéses tőke első átruházásáért a megfelelő díj (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) évi 6,42 %, ami az alábbiakból tevődik össze: 9,87 % normál hozam a kérdéses befektetésért, hozzáadva ehhez 0,3 %-ot a tranzakció sajátosságai miatt, levonva ebből 3,75 %-ot a finanszírozási költségek miatt, amelyek a BayernLB-nél az átruházott eszközök likviditásának hiányából keletkeztek. A második átruházásért a Bizottság szerint (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) évi 5,28 % díjat kell fizetni, azaz 8 % normál hozamot plusz 0,3 % pótlékot, mínusz 3,05 % a rendelkezésre bocsátott tőke likviditásának hiánya miatt.

vi)   Az 1,197 milliárd DEM értékű tőke minimális díjának meghatározása a BAKred által történt elismerés időpontjáig

| (172) | Amint az már bemutatásra került, az 1,197 milliárd DEM értékű céltartalék a BayernLB számára már anyagi értékkel rendelkezett, mielőtt azt a BAKred a német bankjogi törvény szerint alapvető tőkeelemként ismerte volna el, mivel mindkét átruházást már a befektetést megelőzően a mérlegben saját tőkeként tüntették fel. A gazdasági funkcióját így a kezességgel vagy felelősséggel lehet összehasonlítani. Egy ilyen kockázat elkerülése érdekében egy piacgazdasági befektető ezért megfelelő díjat kérne. |
| --- | --- |

(172)

Amint az már bemutatásra került, az 1,197 milliárd DEM értékű céltartalék a BayernLB számára már anyagi értékkel rendelkezett, mielőtt azt a BAKred a német bankjogi törvény szerint alapvető tőkeelemként ismerte volna el, mivel mindkét átruházást már a befektetést megelőzően a mérlegben saját tőkeként tüntették fel. A gazdasági funkcióját így a kezességgel vagy felelősséggel lehet összehasonlítani. Egy ilyen kockázat elkerülése érdekében egy piacgazdasági befektető ezért megfelelő díjat kérne.

| (173) | Németország – amint azt a WestLB-ügyben a Bizottság is elismerte (51) – a felelősségi funkcióért a BayernLB részére fizetendő évi 0,3 %-os, adókat megelőző díjat kiindulási arányként megfelelőnek tartja. Azok az okok azonban, amelyeket a határozatban a kiindulási arány emelése szempontjából meghatározóak voltak, Németország véleménye szerint nem helytállóak. A WestLB-ügyben az említett (adókat megelőző) évi 0,3 %-os arányon felül egy további 0,3 %-os pótdíjat állapítottak meg, mert a) a banki kezességek rendszerint bizonyos tranzakciókkal vannak kapcsolatban és határidősek (ami a WestLB esetében nem így volt) és b) a WestLB rendelkezésére bocsátott több, mint 3,4 milliárd DEM összeg meghaladja azokat, amelyeket rendesen az ilyen banki kezességekkel fedeznek. |
| --- | --- |

(173)

Németország – amint azt a WestLB-ügyben a Bizottság is elismerte (51) – a felelősségi funkcióért a BayernLB részére fizetendő évi 0,3 %-os, adókat megelőző díjat kiindulási arányként megfelelőnek tartja. Azok az okok azonban, amelyeket a határozatban a kiindulási arány emelése szempontjából meghatározóak voltak, Németország véleménye szerint nem helytállóak. A WestLB-ügyben az említett (adókat megelőző) évi 0,3 %-os arányon felül egy további 0,3 %-os pótdíjat állapítottak meg, mert a) a banki kezességek rendszerint bizonyos tranzakciókkal vannak kapcsolatban és határidősek (ami a WestLB esetében nem így volt) és b) a WestLB rendelkezésére bocsátott több, mint 3,4 milliárd DEM összeg meghaladja azokat, amelyeket rendesen az ilyen banki kezességekkel fedeznek.

| (174) | A WestLB és a BayernLB közötti alapvető összehasonlítás lehetősége szerint, valamint egyéb jelzők hiánya miatt a Bizottság abból indul ki, hogy ezen arány azon díjnak felel meg, amelyet a BayernLB-nek az 1990-es évek elején a számára biztosított banki kezesség átvállalásáért a piacon fizetnie kellett volna. A bizottság ezenkívül egyetért Németországgal abban, hogy a BayernLB-re átruházott összeg jelentősen alacsonyabb, mint a WestLB esetében, és ezért itt a WestLB-határozatban említett második ok nem helytálló. Annak ellenére, hogy a BayernLB esetén a felelősségi funkció nem volt határidős és nem is kapcsolódott egyéb tranzakcióhoz. A határozott idejűség ténylegesen mégis abból adódott, hogy a BAKred általi alapvető tőkeelemként történő elismeréssel a teljes összeg alkalmassá vált az üzleti tevékenység kiterjesztése céljára. Így külön kezességi díjat nem kellett fizetni. A felelősségi funkcióért fizetendő díjat az üzleti tevékenység kiterjesztési funkciója magában foglalta. Az önálló felelősségi funkció már kezdettől fogva korlátozott volt, amely a BayernLB-ügyet megkülönbözteti a WestLB-ügytől.
  A Bizottság ezért a BayernLB esetében – a WestLB-től eltérően – nem tartja indokoltnak a jutalékot, és ezért egy (adókat megelőző) évi 0,3 %-os arányt állapít meg a tőke felelősségi funkciójáért fizetendő megfelelő díjként a tőke 1994. december 31-i, illetve 1995. december 31-i mérlegben történő bevonásától kezdődően így egy 0,15 % a BAKred általi elismerésig tartó időszakra (52). Egy adózást követő figyelembevétel egy évi 0,15 %-os díjat eredményez, tekintettel arra, hogy abban az időpontban 50 % volt a társasági adó (53). A felek is adózást követő 0,15 %-os arányt határoztak meg a megállapodáshoz csatolt, a támogatási elem kiszámításához használt táblázatban. |
| --- | --- |

(174)

A WestLB és a BayernLB közötti alapvető összehasonlítás lehetősége szerint, valamint egyéb jelzők hiánya miatt a Bizottság abból indul ki, hogy ezen arány azon díjnak felel meg, amelyet a BayernLB-nek az 1990-es évek elején a számára biztosított banki kezesség átvállalásáért a piacon fizetnie kellett volna. A bizottság ezenkívül egyetért Németországgal abban, hogy a BayernLB-re átruházott összeg jelentősen alacsonyabb, mint a WestLB esetében, és ezért itt a WestLB-határozatban említett második ok nem helytálló. Annak ellenére, hogy a BayernLB esetén a felelősségi funkció nem volt határidős és nem is kapcsolódott egyéb tranzakcióhoz. A határozott idejűség ténylegesen mégis abból adódott, hogy a BAKred általi alapvető tőkeelemként történő elismeréssel a teljes összeg alkalmassá vált az üzleti tevékenység kiterjesztése céljára. Így külön kezességi díjat nem kellett fizetni. A felelősségi funkcióért fizetendő díjat az üzleti tevékenység kiterjesztési funkciója magában foglalta. Az önálló felelősségi funkció már kezdettől fogva korlátozott volt, amely a BayernLB-ügyet megkülönbözteti a WestLB-ügytől.

A Bizottság ezért a BayernLB esetében – a WestLB-től eltérően – nem tartja indokoltnak a jutalékot, és ezért egy (adókat megelőző) évi 0,3 %-os arányt állapít meg a tőke felelősségi funkciójáért fizetendő megfelelő díjként a tőke 1994. december 31-i, illetve 1995. december 31-i mérlegben történő bevonásától kezdődően így egy 0,15 % a BAKred általi elismerésig tartó időszakra (52). Egy adózást követő figyelembevétel egy évi 0,15 %-os díjat eredményez, tekintettel arra, hogy abban az időpontban 50 % volt a társasági adó (53). A felek is adózást követő 0,15 %-os arányt határoztak meg a megállapodáshoz csatolt, a támogatási elem kiszámításához használt táblázatban.

h)   A 2004. március 5-i alapszabálymódosítás

| (175) | Németország azzal érvelt, hogy 2004. március 5-i hatállyal a Bayerische Landesbank alapszabályát módosították, amelynek az újonnan beiktatott 2. cikke szerint az 1994. december 31-én, illetve az 1995. december 31-én a Bayerische Landesbankra átruházott céltartalék a saját tőke funkciójának sérelme nélkül a bank számára többé nem szolgál az üzleti tevékenységének fedezése céljára. |
| --- | --- |

(175)

Németország azzal érvelt, hogy 2004. március 5-i hatállyal a Bayerische Landesbank alapszabályát módosították, amelynek az újonnan beiktatott 2. cikke szerint az 1994. december 31-én, illetve az 1995. december 31-én a Bayerische Landesbankra átruházott céltartalék a saját tőke funkciójának sérelme nélkül a bank számára többé nem szolgál az üzleti tevékenységének fedezése céljára.

| (176) | Ezáltal a rendelkezés hatálybalépésének időpontjától a bank számára tilos volt a céltartaléknak az üzleti tevékenységéből származó kockázat fedezésére történő felhasználása. A céltartalék üzleti tevékenység kiterjesztési funkciója ebből következően kizárt. Így csak a tőke felelősségi funkciója marad. |
| --- | --- |

(176)

Ezáltal a rendelkezés hatálybalépésének időpontjától a bank számára tilos volt a céltartaléknak az üzleti tevékenységéből származó kockázat fedezésére történő felhasználása. A céltartalék üzleti tevékenység kiterjesztési funkciója ebből következően kizárt. Így csak a tőke felelősségi funkciója marad.

| (177) | A felelősségi funkciót Németország tájékoztatása szerint és a tartomány és a BayernLB közötti, a Bizottságnál lévő megállapodás szerint évi (adókat követő) 0,3 %-os felelősségi jutalékkal díjazták. Németország egy hasonló tranzakcióra vonatkozó díjazási szabály bemutatása alapján előadja, hogy itt egy a piacon szokásos díjról van szó, amelyet a BayernLB-nek ma egy, a részére nyújtott kezesség átvállalásáért a piacon fizetnie kellene. Németország megállapította, hogy a BayernLB esetében a céltartalékért fizetendő díjat adózási szempontból a nyereség felhasználásaként sorolták be, tehát azt nem lehet működési költségként levonni, és ezért a díjat az adókat követően kell kifizetni. |
| --- | --- |

(177)

A felelősségi funkciót Németország tájékoztatása szerint és a tartomány és a BayernLB közötti, a Bizottságnál lévő megállapodás szerint évi (adókat követő) 0,3 %-os felelősségi jutalékkal díjazták. Németország egy hasonló tranzakcióra vonatkozó díjazási szabály bemutatása alapján előadja, hogy itt egy a piacon szokásos díjról van szó, amelyet a BayernLB-nek ma egy, a részére nyújtott kezesség átvállalásáért a piacon fizetnie kellene. Németország megállapította, hogy a BayernLB esetében a céltartalékért fizetendő díjat adózási szempontból a nyereség felhasználásaként sorolták be, tehát azt nem lehet működési költségként levonni, és ezért a díjat az adókat követően kell kifizetni.

| (178) | A Bizottság egyetért Németországgal abban, hogy egy adókat követő évi 0,3 %-os jutalék megfelelő aránynak tekinthető. A Bizottság ebben az esetben a megítélendő tranzakció vonatkozásában egy adókat megelőző évi 0,3 %-os kiindulási arányból indul ki. Nem látja jelét annak, hogy az adókat megelőző évi 0,3 %-os kiindulási arány – amint az a 2000/392/EK WestLB-határozatban és ebben az esetben is a rendelkezésre bocsátott tőke BAKred általi alapvető tőkelemként történő elismeréséig a megfelelő díjként meghatározásra került – az elmúlt évek során megváltozott volna. Németország sem adott elő ennek vonatkozásában ellenvéleményt. Ezen túl legalább (54) azon körülmény alapján, hogy a BayernLB-nek a tőke tartósan és határidő nélkül a rendelkezésére áll felelősségi célokra, a WestLB-határozat módszerének megfelelően egy adókat megelőző évi 0,15 % jutalék jogosnak minősül. Mindenesetre figyelembe kell venni, hogy a társasági adóarányok 2004-ben lényegesen alacsonyabbak, mint azok a kilencvenes években voltak (55). Egy adózást követő szemlélet ennek következtében arra az eredményre vezet, hogy a választott, az adókat követő 0,3 %-os díjazási szabály a Bizottság részéről megfelelőként elfogadható. |
| --- | --- |

(178)

A Bizottság egyetért Németországgal abban, hogy egy adókat követő évi 0,3 %-os jutalék megfelelő aránynak tekinthető. A Bizottság ebben az esetben a megítélendő tranzakció vonatkozásában egy adókat megelőző évi 0,3 %-os kiindulási arányból indul ki. Nem látja jelét annak, hogy az adókat megelőző évi 0,3 %-os kiindulási arány – amint az a 2000/392/EK WestLB-határozatban és ebben az esetben is a rendelkezésre bocsátott tőke BAKred általi alapvető tőkelemként történő elismeréséig a megfelelő díjként meghatározásra került – az elmúlt évek során megváltozott volna. Németország sem adott elő ennek vonatkozásában ellenvéleményt. Ezen túl legalább (54) azon körülmény alapján, hogy a BayernLB-nek a tőke tartósan és határidő nélkül a rendelkezésére áll felelősségi célokra, a WestLB-határozat módszerének megfelelően egy adókat megelőző évi 0,15 % jutalék jogosnak minősül. Mindenesetre figyelembe kell venni, hogy a társasági adóarányok 2004-ben lényegesen alacsonyabbak, mint azok a kilencvenes években voltak (55). Egy adózást követő szemlélet ennek következtében arra az eredményre vezet, hogy a választott, az adókat követő 0,3 %-os díjazási szabály a Bizottság részéről megfelelőként elfogadható.

| (179) | A Bizottság ezzel bizonyítottnak tekinti, hogy a céltartaléknak a bankban történő, új szabályok szerinti megtartása a vizsgált állami támogatás meglétének az alapszabály hatálybalépésének időpontjával, 2004. március 5-i hatállyal történő befejezését jelentette, és ezért a Bizottság által megfelelőnek ítélt, (az első átruházás esetében) adókat követő évi 6,42 %-os és (a második átruházás esetében) adókat követő évi 5,25 %-os díjat csak e napig kell megfizetni. |
| --- | --- |

(179)

A Bizottság ezzel bizonyítottnak tekinti, hogy a céltartaléknak a bankban történő, új szabályok szerinti megtartása a vizsgált állami támogatás meglétének az alapszabály hatálybalépésének időpontjával, 2004. március 5-i hatállyal történő befejezését jelentette, és ezért a Bizottság által megfelelőnek ítélt, (az első átruházás esetében) adókat követő évi 6,42 %-os és (a második átruházás esetében) adókat követő évi 5,25 %-os díjat csak e napig kell megfizetni.

i)   A támogatási elem

| (180) | A fenti számítások szerint a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a BayernLB által a céltartalékért fizetendő díj, amelyet a BAKred a készpénzértékének megfelelő összegben ismert el alapvető tőkelemként, az első átruházás esetében (1994. december 31.) évi 6,42 % és a második átruházás esetében (1995. december 31.) évi 5,25 %, mindkettő a BAKred által alapvető tőkeelemként történő elismerése szerinti hónap végétől számítva (a 655 millió DEM összeg tekintetében 1996. május 31-től és a teljes, 1,197 milliárd DEM összeg tekintetében 1996. december 31-től). A díj kiszámításának alapja a céltartaléknak a BAKred által alapvető tőkeelemként elismert teljes készpénzértéke (céltartalék). Az 1998. és 1999. év tekintetében, amelyekben a készpénzérték ténylegesen a BAKred által elismert összeg alá esett az ingadozások miatt, csak a csökkentett készpénzértéket kell számítási alapként venni. |
| --- | --- |

(180)

A fenti számítások szerint a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a BayernLB által a céltartalékért fizetendő díj, amelyet a BAKred a készpénzértékének megfelelő összegben ismert el alapvető tőkelemként, az első átruházás esetében (1994. december 31.) évi 6,42 % és a második átruházás esetében (1995. december 31.) évi 5,25 %, mindkettő a BAKred által alapvető tőkeelemként történő elismerése szerinti hónap végétől számítva (a 655 millió DEM összeg tekintetében 1996. május 31-től és a teljes, 1,197 milliárd DEM összeg tekintetében 1996. december 31-től). A díj kiszámításának alapja a céltartaléknak a BAKred által alapvető tőkeelemként elismert teljes készpénzértéke (céltartalék). Az 1998. és 1999. év tekintetében, amelyekben a készpénzérték ténylegesen a BAKred által elismert összeg alá esett az ingadozások miatt, csak a csökkentett készpénzértéket kell számítási alapként venni.

| (181) | Ezt a díjat a BAKred általi elismerés időpontjától kezdődően az állami támogatás megvalósulásának 2004. március 5-én történő megszűnéséig kell fizetni. |
| --- | --- |

(181)

Ezt a díjat a BAKred általi elismerés időpontjától kezdődően az állami támogatás megvalósulásának 2004. március 5-én történő megszűnéséig kell fizetni.

| (182) | Ezen kívül a Bizottság a piaci viszonyoknak megfelelőnek tartja az adókat követő évi 0,15 %-os díjat a céltartalék azon összegéért, amelyet a mérlegben már saját tőkeként mutattak ki, de amelyet a BAKred eredeti szavatoló tőkeként még nem ismert el, azaz az első átruházás elismeréséig 655 millió DEM értékre 1996. május 8-án és a második átruházás elismeréséig 542 millió DEM értékre 1996. december 20-án. |
| --- | --- |

(182)

Ezen kívül a Bizottság a piaci viszonyoknak megfelelőnek tartja az adókat követő évi 0,15 %-os díjat a céltartalék azon összegéért, amelyet a mérlegben már saját tőkeként mutattak ki, de amelyet a BAKred eredeti szavatoló tőkeként még nem ismert el, azaz az első átruházás elismeréséig 655 millió DEM értékre 1996. május 8-án és a második átruházás elismeréséig 542 millió DEM értékre 1996. december 20-án.

| (183) | A BayernLB jelenleg egy (adókat követő) évi 0,6 %-os díjat fizet egyedül arra az összegre, amelyet ténylegesen kockázattal rendelkező eszközök fedezésére használt fel. E díjat egyetlen egyszer fizették meg 1996-ban 7 000 DEM értékben. A Bizottság ezen felül elfogadja a BayernLB által fizetett kezességvállalási díjat a tartomány részére fizetett pótlólagos díjként (lásd fent 131. pont). |
| --- | --- |

(183)

A BayernLB jelenleg egy (adókat követő) évi 0,6 %-os díjat fizet egyedül arra az összegre, amelyet ténylegesen kockázattal rendelkező eszközök fedezésére használt fel. E díjat egyetlen egyszer fizették meg 1996-ban 7 000 DEM értékben. A Bizottság ezen felül elfogadja a BayernLB által fizetett kezességvállalási díjat a tartomány részére fizetett pótlólagos díjként (lásd fent 131. pont).

| (184) | A támogatási elemet a tényleges kifizetések és azon kifizetések közötti különbségnek kell tekinteni, amelyek a piaci feltételeknek megfelelnek. A támogatási elem a támogatás jogosultjának a teljesítendő díj esedékességének napján rendelkezésére állt. Ez az átruházási szerződéseknek megfelelően a mindenkori releváns üzleti év mérlege megállapításának időpontja. |
| --- | --- |

(184)

A támogatási elemet a tényleges kifizetések és azon kifizetések közötti különbségnek kell tekinteni, amelyek a piaci feltételeknek megfelelnek. A támogatási elem a támogatás jogosultjának a teljesítendő díj esedékességének napján rendelkezésére állt. Ez az átruházási szerződéseknek megfelelően a mindenkori releváns üzleti év mérlege megállapításának időpontja.

| (185) | 2. táblázat: A támogatási elem kiszámítása: | | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Első átruházás |
| 1 | felelősségi célokra rendelkezésre álló (tól-ig): | 01.01.-12.31. | 01.01.-05.31. | | | | | | | | |
| 2 | felelősségi célokra rendelkezésre álló (DEM): | 655 000 000 | 655 000 000 | | | | | | | | |
| 3 | üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (tól-ig): | | 06.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-03.05. |
| 4 | üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (DEM): | | 655 000 000 | 655 000 000 | [...] | [...] | 655 000 000 | 655 000 000 | 655 000 000 | 655 000 000 | 655 000 000 |
| | | | | | | | | | | | |
| | Második átruházás | | | | | | | | | | |
| 5 | felelősségi célokra rendelkezésre álló (tól-ig): | | 01.01.-12.31. | | | | | | | | |
| 6 | felelősségi célokra rendelkezésre álló (DEM): | | 542 000 000 | | | | | | | | |
| 7 | üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (tól-ig): | | | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-12.31. | 01.01.-03.05. |
| 8 | üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (DEM): | | | 542 000 000 | [...] | [...] | 542 000 000 | 542 000 000 | 542 000 000 | 542 000 000 | 542 000 000 |
| | A támogatási elem meghatározása | | | | | | | | | | |
| 9 | Adózást követő 0,15 %-os díj a 2.-ra vonatkozóan (DEM) | 982 500 | 408 033 | | | | | | | | |
| 10 | Adózást követő 6,42 %-os díj a 4.-re vonatkozóan (DEM) | | 24 587 197 | 42 051 000 | [...] | [...] | 42 051 000 | 42 051 000 | 42 051 000 | 42 051 000 | 7 468 074 |
| | Összérték: az első átruházásért fizetett díj (DEM) | 982 500 | 24 995 230 | 42 051 000 | [...] | [...] | 42 051 000 | 42 051 000 | 42 051 000 | 42 051 000 | 7 468 074 |
| 11 | Adózást követő 0,15 %-os díj a 6.-ra vonatkozóan (DEM) | | 813 000 | | | | | | | | |
| 12 | Adózást követő 5,25 %-os díj a 8.-ra vonatkozóan (DEM) | | | 28 455 000 | [...] | [...] | 28 455 000 | 28 455 000 | 28 455 000 | 28 455 000 | 5 053 484 |
| | Összérték: a második átruházásért fizetett díj (DEM) | 0 | 813 000 | 28 455 000 | [...] | [...] | 28 455 000 | 28 455 000 | 28 455 000 | 28 455 000 | 5 053 484 |
| 13 | A díjak összege (DEM) | 982 500 | 25 808 230 | 70 506 000 | [...] | [...] | 70 506 000 | 70 506 000 | 70 506 000 | 70 506 000 | 12 521 557 |
| 14 | már megfizetett díj (DEM) | 1 722 080 | 2 249 846 | 2 217 376 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | |
| ebből: kezességvállalási díj *) (adózást követően) DEM-ben megadva | 1 722 080 | 2 242 846 | 2 217 376 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | |
| ebből: felelősségi jutalék (adózást követően) DEM-ben megadva | | 7 000 | | | | | | | | |
| 15 | Támogatási elem (13 – 14) – DEM | - 739 580 | 23 558 383 | 68 288 624 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 16 | A támogatási elemek éréke – DEM | | | | | | | | | | 509,453,993 |
| | A támogatási elemek értéke – euró-ellenérték | | | | | | | | | | 260,479,690 |
| 1999. január 1-jétől a DEM-et 1,95583-as árfolyamon átszámítják euróra. Az adatokat ennek megfelelően euróba kell átszámolni.
  Az 1998-as és 1999-es készpénzérték-csökkenéseket mindkét átruházáshoz a készpénzértékek átalányviszonyához rendelték hozzá. |

(185)

2. táblázat: A támogatási elem kiszámítása:

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

Első átruházás

1

felelősségi célokra rendelkezésre álló (tól-ig):

01.01.-12.31.

01.01.-05.31.

2

felelősségi célokra rendelkezésre álló (DEM):

655 000 000

655 000 000

3

üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (tól-ig):

06.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-03.05.

4

üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (DEM):

655 000 000

655 000 000

[...]

[...]

655 000 000

655 000 000

655 000 000

655 000 000

655 000 000

Második átruházás

5

felelősségi célokra rendelkezésre álló (tól-ig):

01.01.-12.31.

6

felelősségi célokra rendelkezésre álló (DEM):

542 000 000

7

üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (tól-ig):

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-12.31.

01.01.-03.05.

8

üzleti tevékenység kiterjesztésére rendelkezésre álló (DEM):

542 000 000

[...]

[...]

542 000 000

542 000 000

542 000 000

542 000 000

542 000 000

A támogatási elem meghatározása

9

Adózást követő 0,15 %-os díj a 2.-ra vonatkozóan (DEM)

982 500

408 033

10

Adózást követő 6,42 %-os díj a 4.-re vonatkozóan (DEM)

24 587 197

42 051 000

[...]

[...]

42 051 000

42 051 000

42 051 000

42 051 000

7 468 074

Összérték: az első átruházásért fizetett díj (DEM)

982 500

24 995 230

42 051 000

[...]

[...]

42 051 000

42 051 000

42 051 000

42 051 000

7 468 074

11

Adózást követő 0,15 %-os díj a 6.-ra vonatkozóan (DEM)

813 000

12

Adózást követő 5,25 %-os díj a 8.-ra vonatkozóan (DEM)

28 455 000

[...]

[...]

28 455 000

28 455 000

28 455 000

28 455 000

5 053 484

Összérték: a második átruházásért fizetett díj (DEM)

0

813 000

28 455 000

[...]

[...]

28 455 000

28 455 000

28 455 000

28 455 000

5 053 484

13

A díjak összege (DEM)

982 500

25 808 230

70 506 000

[...]

[...]

70 506 000

70 506 000

70 506 000

70 506 000

12 521 557

14

már megfizetett díj (DEM)

1 722 080

2 249 846

2 217 376

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

ebből: kezességvállalási díj *) (adózást követően) DEM-ben megadva

1 722 080

2 242 846

2 217 376

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

ebből: felelősségi jutalék (adózást követően) DEM-ben megadva

7 000

15

Támogatási elem (13 – 14) – DEM

- 739 580

23 558 383

68 288 624

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

16

A támogatási elemek éréke – DEM

509,453,993

A támogatási elemek értéke – euró-ellenérték

260,479,690

1999. január 1-jétől a DEM-et 1,95583-as árfolyamon átszámítják euróra. Az adatokat ennek megfelelően euróba kell átszámolni.

Az 1998-as és 1999-es készpénzérték-csökkenéseket mindkét átruházáshoz a készpénzértékek átalányviszonyához rendelték hozzá.

1.3.   A VERSENY TORZÍTÁSA ÉS A TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI KERESKEDELEM AKADÁLYOZTATÁSA

| (186) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzpiacok integrációja révén a banki tevékenységnek a Közösségben nőtt a versenytorzítás iránti érzékenysége. Ez a fejlődés mostanában a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó kereskedelmi akadályokat leépítő gazdasági és pénzügyi unió következtében erősödik. |
| --- | --- |

(186)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzpiacok integrációja révén a banki tevékenységnek a Közösségben nőtt a versenytorzítás iránti érzékenysége. Ez a fejlődés mostanában a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó kereskedelmi akadályokat leépítő gazdasági és pénzügyi unió következtében erősödik.

| (187) | A kedvezményben részesített BayernLB mind a regionális, mind a nemzetközi bankpiacon tevékenységet folytat. A BayernLB általános üzleti, központi megtakarítási és állami, önkormányzati banknak tekinthető. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére a BayernLB semmiképpen sem tekinthető helyi vagy regionális banknak. |
| --- | --- |

(187)

A kedvezményben részesített BayernLB mind a regionális, mind a nemzetközi bankpiacon tevékenységet folytat. A BayernLB általános üzleti, központi megtakarítási és állami, önkormányzati banknak tekinthető. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére a BayernLB semmiképpen sem tekinthető helyi vagy regionális banknak.

| (188) | Ezáltal egyértelműen megmutatkozik, hogy a BayernLB más európai bankokkal Németországon kívüli és – mivel a Németországon kívüli bankok Németországban is tevékenyek – Németországon belül a banki szolgáltatások területén versenyben áll. |
| --- | --- |

(188)

Ezáltal egyértelműen megmutatkozik, hogy a BayernLB más európai bankokkal Németországon kívüli és – mivel a Németországon kívüli bankok Németországban is tevékenyek – Németországon belül a banki szolgáltatások területén versenyben áll.

| (189) | Arra is rá kell mutatni, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és annak banki tevékenysége között szoros kapcsolat áll fenn. Csak egy megfelelő, elismert saját tőkével tud egy bank dolgozni és a kereskedelmi tevékenységét kiterjeszteni. Mivel a BayernLB-t szolvenciacélokra egy állami intézkedéssel ilyen saját tőkével látták el, a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták. |
| --- | --- |

(189)

Arra is rá kell mutatni, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és annak banki tevékenysége között szoros kapcsolat áll fenn. Csak egy megfelelő, elismert saját tőkével tud egy bank dolgozni és a kereskedelmi tevékenységét kiterjeszteni. Mivel a BayernLB-t szolvenciacélokra egy állami intézkedéssel ilyen saját tőkével látták el, a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták.

| (190) | Ezért nyilvánvaló, hogy a BayernLB-nek nyújtott támogatás a versenyt torzítja és a tagállamok közötti kereskedelmet hátrányosan befolyásolja. |
| --- | --- |

(190)

Ezért nyilvánvaló, hogy a BayernLB-nek nyújtott támogatás a versenyt torzítja és a tagállamok közötti kereskedelmet hátrányosan befolyásolja.

1.4.   EREDMÉNY

| (191) | E megállapítások alapján megállapítható, hogy a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének valamennyi feltétele megvalósult. A megállapított évi 0,6 %-os díj, valamint az évi 0,05 %-os fizetendő kezességátvállalási díj közötti, és (az első átruházás tekintetében) évi 6,42 %-os és (a második átruházás tekintetében) évi 5,25 %-os, az átruházott eszközökért (mindkettő a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) fizetendő megfelelő díj közötti különbség, amelyet a BayernLB 2004. március 5-ig az üzleti tevékenységének fedezésére használhatott, valamint (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) a kezességhez hasonló eszközök egy részére vonatkozó évi 0,15 % a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. |
| --- | --- |

(191)

E megállapítások alapján megállapítható, hogy a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének valamennyi feltétele megvalósult. A megállapított évi 0,6 %-os díj, valamint az évi 0,05 %-os fizetendő kezességátvállalási díj közötti, és (az első átruházás tekintetében) évi 6,42 %-os és (a második átruházás tekintetében) évi 5,25 %-os, az átruházott eszközökért (mindkettő a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) fizetendő megfelelő díj közötti különbség, amelyet a BayernLB 2004. március 5-ig az üzleti tevékenységének fedezésére használhatott, valamint (a társasági adót követően és a befektetési adót megelőzően) a kezességhez hasonló eszközök egy részére vonatkozó évi 0,15 % a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.

2.   A KÖZÖS PIACCAL VALÓ ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉG

| (192) | Meg kell vizsgálni továbbá, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető-e. A Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételt megállapító szabálya sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem is egyes felhasználóknak nyújtják. Nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat állítanak ezzel helyre, és nem a Németország felosztásából adódó gazdasági hátrányokat ellensúlyozzák így. |
| --- | --- |

(192)

Meg kell vizsgálni továbbá, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető-e. A Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételt megállapító szabálya sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem is egyes felhasználóknak nyújtják. Nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat állítanak ezzel helyre, és nem a Németország felosztásából adódó gazdasági hátrányokat ellensúlyozzák így.

| (193) | Mivel a támogatás nem rendelkezik regionális célkitűzéssel – azt nem rendkívül alacsony életszínvonallal vagy jelentős alulfoglalkoztatottsággal rendelkező térségek támogatására és nem is bizonyos gazdasági térségek fejlődésének támogatására rendelték –, nem érvényes a Szerződésnek sem a regionális tényezőkről szóló 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja. A támogatással semmilyen közös európai érdeket nem támogattak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megtartása éppen ilyen kevéssé célja a támogatásnak. |
| --- | --- |

(193)

Mivel a támogatás nem rendelkezik regionális célkitűzéssel – azt nem rendkívül alacsony életszínvonallal vagy jelentős alulfoglalkoztatottsággal rendelkező térségek támogatására és nem is bizonyos gazdasági térségek fejlődésének támogatására rendelték –, nem érvényes a Szerződésnek sem a regionális tényezőkről szóló 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja. A támogatással semmilyen közös európai érdeket nem támogattak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megtartása éppen ilyen kevéssé célja a támogatásnak.

| (194) | Mivel a BayernLB gazdasági túlélése nem forgott kockán az intézkedés bevezetésekor, nem adódik ebből azon kérdés, hogy Németországban egyetlen olyan nagy hitelintézet, mint a BayernLB összeomlása a bankszektor általános válságához vezetett volna, ami megalapozhatná a támogatásnak a német gazdasági élet jelentős zavarának megszüntetéséhez szükséges jogszerűségét a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján |
| --- | --- |

(194)

Mivel a BayernLB gazdasági túlélése nem forgott kockán az intézkedés bevezetésekor, nem adódik ebből azon kérdés, hogy Németországban egyetlen olyan nagy hitelintézet, mint a BayernLB összeomlása a bankszektor általános válságához vezetett volna, ami megalapozhatná a támogatásnak a német gazdasági élet jelentős zavarának megszüntetéséhez szükséges jogszerűségét a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján

| (195) | A Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők, amennyiben azok bizonyos gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően érvényes lehet a bankszektorban elvégzett szerkezetátalakítási támogatásokra. Azonban ebben az esetben e kivételt megállapító szabály nem alkalmazható. A BayernLB nem volt nehézséggel küzdő vállalkozás, amely nyereségességének újra megszerzését állami támogatásokkal kellett volna elősegíteni. |
| --- | --- |

(195)

A Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők, amennyiben azok bizonyos gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően érvényes lehet a bankszektorban elvégzett szerkezetátalakítási támogatásokra. Azonban ebben az esetben e kivételt megállapító szabály nem alkalmazható. A BayernLB nem volt nehézséggel küzdő vállalkozás, amely nyereségességének újra megszerzését állami támogatásokkal kellett volna elősegíteni.

| (196) | A Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos szerződéses körülmények között megengedi az állami támogatás nyújtását, alapvetően szintén érvényes a pénzügyi szolgáltatások ágazatára. A Bizottság ezt az „Általános gazdasági érdekű szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében megerősítette (56). Az alaki követelményeket ebben az esetben nem teljesítették: sem azon feladatokat, amelyeket a BayernLB az általános gazdasági érdekű szolgáltatások biztosításáért tesz, sem azon költségeket, amelyek e tevékenységből adódnak, nem adták meg pontosan. Az azonban egyértelmű, hogy az átruházást azért hajtották végre, hogy a BayernLB-t olyan helyzetbe hozzák, hogy az az új, szavatoló tőkére vonatkozó feltételeknek megfeleljen, és anélkül, hogy az bármilyen általános gazdasági érdeket szolgált volna. Ezért ebben az esetben ez a kivételt meghatározó rendelkezés nem alkalmazható. |
| --- | --- |

(196)

A Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos szerződéses körülmények között megengedi az állami támogatás nyújtását, alapvetően szintén érvényes a pénzügyi szolgáltatások ágazatára. A Bizottság ezt az „Általános gazdasági érdekű szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében megerősítette (56). Az alaki követelményeket ebben az esetben nem teljesítették: sem azon feladatokat, amelyeket a BayernLB az általános gazdasági érdekű szolgáltatások biztosításáért tesz, sem azon költségeket, amelyek e tevékenységből adódnak, nem adták meg pontosan. Az azonban egyértelmű, hogy az átruházást azért hajtották végre, hogy a BayernLB-t olyan helyzetbe hozzák, hogy az az új, szavatoló tőkére vonatkozó feltételeknek megfeleljen, és anélkül, hogy az bármilyen általános gazdasági érdeket szolgált volna. Ezért ebben az esetben ez a kivételt meghatározó rendelkezés nem alkalmazható.

| (197) | Mivel a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás nyújtásának alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, e támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek. |
| --- | --- |

(197)

Mivel a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás nyújtásának alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, e támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek.

3.   NEM MÁR MEGLÉVŐ TÁMOGATÁS

| (198) | Németország érvelésével ellentétben a tőkebefektetést már meglévő, „intézményi felelősséggel” (Anstaltslast) és „szavatoló felelősséggel” (Gewährträgerhaftung) fedezett állami támogatásnak sem lehet tekintetni, hanem sokkal inkább új támogatásként kell kezelni. |
| --- | --- |

(198)

Németország érvelésével ellentétben a tőkebefektetést már meglévő, „intézményi felelősséggel” (Anstaltslast) és „szavatoló felelősséggel” (Gewährträgerhaftung) fedezett állami támogatásnak sem lehet tekintetni, hanem sokkal inkább új támogatásként kell kezelni.

| (199) | A Gewährträgerhaftung a hitelezőkkel szemben arra az esetre nyújtott felelősség, ha a bank eszközei nem elegendőek a hitelezők kielégítésére, de itt ez nem valósult meg. A tőkebefektetés sem a Landesbank hitelezőinek kielégítésére, sem a Landesbank eszközeinek feltöltésére nem szolgált. |
| --- | --- |

(199)

A Gewährträgerhaftung a hitelezőkkel szemben arra az esetre nyújtott felelősség, ha a bank eszközei nem elegendőek a hitelezők kielégítésére, de itt ez nem valósult meg. A tőkebefektetés sem a Landesbank hitelezőinek kielégítésére, sem a Landesbank eszközeinek feltöltésére nem szolgált.

| (200) | Az Anstaltslast sem alkalmazható. Az Anstaltslast arra kötelezi a szavatolót, a bajor tartományt, hogy a BayernLB-t olyan eszközökkel lássa el, amelyek a BayernLB rendes működéséhez szükségesek, amennyiben a tartomány annak fenntartását határozza el. A BayernLB azonban a tőkebevonás időpontjában nem volt abban a helyzetben, hogy a rendes működés – elegendő saját tőke hiányában – többé már nem lett volna lehetséges. A tőkebevonás tehát a Landesbank rendes működéséhez nem volt szükséges. A tőkebevonás sokkal inkább a törvényi magyarázatnak megfelelően annak érdekében történt, hogy a Landesbankot képessé tegyék „az eredményes üzleti tevékenységének folytatására” az alapvető tőkeelem-/saját tőkearányokra vonatkozó előírások 1993. június 30-án történt szigorítása miatt. A Landesbank ezért a tartomány mint (rész)tulajdonos tudatos gazdasági számításának megfelelően kiszámíthatta a jövőbeni esélyeit a piaci versenyre vonatkozóan. A tartomány mint (rész)tulajdonos ilyen rendes gazdasági döntésére az Anstaltslast „veszélyhelyzeti szabálya” nem alkalmazható. A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésén és a 88. cikkének (1) bekezdésén kívüli egyéb alkalmazható, az állami támogatásokra vonatkozó, meglévő szabályozás hiányában a tőkebevonást a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdés és a 88. cikkének (3) bekezdése szerinti új támogatásként kell értékelni, és ennek megfelelően kell megvizsgálni. |
| --- | --- |

(200)

Az Anstaltslast sem alkalmazható. Az Anstaltslast arra kötelezi a szavatolót, a bajor tartományt, hogy a BayernLB-t olyan eszközökkel lássa el, amelyek a BayernLB rendes működéséhez szükségesek, amennyiben a tartomány annak fenntartását határozza el. A BayernLB azonban a tőkebevonás időpontjában nem volt abban a helyzetben, hogy a rendes működés – elegendő saját tőke hiányában – többé már nem lett volna lehetséges. A tőkebevonás tehát a Landesbank rendes működéséhez nem volt szükséges. A tőkebevonás sokkal inkább a törvényi magyarázatnak megfelelően annak érdekében történt, hogy a Landesbankot képessé tegyék „az eredményes üzleti tevékenységének folytatására” az alapvető tőkeelem-/saját tőkearányokra vonatkozó előírások 1993. június 30-án történt szigorítása miatt. A Landesbank ezért a tartomány mint (rész)tulajdonos tudatos gazdasági számításának megfelelően kiszámíthatta a jövőbeni esélyeit a piaci versenyre vonatkozóan. A tartomány mint (rész)tulajdonos ilyen rendes gazdasági döntésére az Anstaltslast „veszélyhelyzeti szabálya” nem alkalmazható. A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésén és a 88. cikkének (1) bekezdésén kívüli egyéb alkalmazható, az állami támogatásokra vonatkozó, meglévő szabályozás hiányában a tőkebevonást a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdés és a 88. cikkének (3) bekezdése szerinti új támogatásként kell értékelni, és ennek megfelelően kell megvizsgálni.

X.   KÖVETKEZTETÉS

| (201) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésébe ütközően, jogellenesen nyújtotta. |
| --- | --- |

(201)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésébe ütközően, jogellenesen nyújtotta.

| (202) | A támogatást nem lehet sem a 87. cikk (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés más rendelkezése alapján összeegyeztethetőnek tekinteni. Ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani, és a jogellenes intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie - |
| --- | --- |

(202)

A támogatást nem lehet sem a 87. cikk (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés más rendelkezése alapján összeegyeztethetőnek tekinteni. Ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani, és a jogellenes intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie -

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az állami támogatás, amelyet Németország 260 479 690 EUR összegben 1994. december 31-től2004. március 5-ig a Bayerische Landesbank – Girozentrale részére nyújtott, a közös piaccal összeegyeztethetetlen.

2. cikk

Németország minden szükséges intézkedést meghoz az 1. cikkben említett, jogszerűtlenül a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott támogatás visszakövetelése érdekében.

3. cikk

A visszakövetelést késedelem nélkül és a nemzeti jog által meghatározott eljárásnak megfelelően kell megvalósítani, amennyiben ez lehetővé teszi a határozat azonnali és hatékony végrehajtását.

A visszatérítendő támogatásra kamatot kell fizetni, attól a naptól kezdve, amikortól az a kedvezményezett rendelkezésére állt, egészen a visszafizetés napjáig.

A kamatot a 794/2004/EK bizottsági rendelet V. fejezetének rendelkezései (57) alapján kell kiszámítani.

4. cikk

Németország az e határozat közzétételétől számított két hónapon belül a határozat mellékletében található űrlap felhasználásával tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy milyen intézkedéseket tett annak végrehajtása érdekében.

5. cikk

E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2004. október 20.

A Bizottság részéről

Mario MONTI

A Bizottság tagja

---

(1)  HL C 81., 2003.4.4., 13. o.

1

(2)  HL C 140, 1998.5.5., 9. o. (az eljárás megindításáról szóló határozat).

2

(3)  HL L 150., 2000.6.23., 1. o.; Németország (C-376/99. sz. ügy), Észak-Rajna-Vesztfália (T-233/99. sz. ügy) és a WestLB (T-228/99. sz. ügy) fellebbezést nyújtott be; a Bizottság a Szerződés megsértése miatt indított eljárást (C-209/00. sz. ügy).

3

(4)  A T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet, EBHT 2003, II-435. o.

4

(5)  Norddeutsche Landesbank: HL C 81., 2003.4.4., 2. o.; Bayerische Landesbank: HL C 81., 2003.4.4., 13. o.; Hamburgische Landesbank: HL C 81., 2003.4.4., 24. o.; Landesbank Hessen-Thüringen: HL C 73., 2003.3.26., 3. o.; és Landesbank Schleswig-Holstein: HL C 76., 2003.3.28., 2. o.

5

(6)  A Bayerische Landesbank – Girozentrale létrehozásáról szóló törvény 1. cikke.

6

(7)  Bajor Közlöny (Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt) 1994/18. szám, 602. o.

7

(8)  Bajor Tartományi Gyűlés (Bayerischer Landtag), 12. ülésszak, 1994. június 7-i 12/15851. számú dokumentum.

8

(9)  Bajor Tartományi Gyűlés (Bayerischer Landtag), 12. ülésszak, 1994. június 7-i 12/15851. számú dokumentum.

9

(10)  A bajor tartomány és a Bayerische Landesbank Girozentrale között 1994. december 15-én létrejött átruházási szerződés.

10

(11)  A bajor tartomány és a Bayerische Landesbank Girozentrale között 1995. december 28-i a második átruházásra vonatkozóan létrejött átruházási szerződés, amely teljes egészében az 1994. december 15-i átruházási szerződés szabályain alapul.

11

(12)  HL L 386., 1989.12.30., hatályon kívül helyezte és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv, HL L 126., 2000.5.26.

12

(13)  HL L 124., 1989.5.5., hatályonkívül helyezte és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv, HL L 126., 2000.5.26.

13

(14)  Az szolvenciamutató-irányelvet követően a hitelintézeteknek a szavatoló tőkéjüket a kockázati tőkealap legalább 8 %-ában kellett meghatározniuk, míg a korábbi német szabályozás 5,6 %-os arányt állapított meg; ez az arány egy annál szűkebb szavatolótőke-fogalmon alapult, mint amelyik az szavatolótőke-irányelv hatálybalépése óta hatályban volt.

14

(15)  Bizalmas adat

15

(16)  Ma Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht („BaFin”)

16

(17)  A BAKred 1996. december 20-i levele.

17

(18)  Németország előterjesztése szerint ez hosszabb átlagos futamidő esetén az eredetinél alacsonyabb, és rövidebb átlagos futamidő esetén magasabb készpénzértékhez vezethetett. Amikor a tényleges készpénzérték a BAKred által elismert 1,197 milliárd DEM összeget túllépte, a különbözetet a készpénzérték ingadozásából eredő kockázat fedezetére szolgáló tartalékként könyvelték el.

18

(19)  Az, hogy a felügyeletileg felső határértékként elsmert 1,197 milliárd DEM összegű értéket a [...] DEM összeggel történt csökkenéssel csak [...] DEM összeggel lépték túl, egyedül arra a körülményre vezethető vissza, hogy a készpénzérték 1997-ben ezt a határértéket túllépte.

19

(20)  Az 1994. december 15-i átruházási szerződés 4. cikkének (3) bekezdése.

20

(21)  Az 1994. december 15-i átruházási szerződés 4. cikkének (1) bekezdése.

21

(22)  Az 1994. december 15-i átruházási szerződés 2. cikkének (1) bekezdése.

22

(23)  Lásd a bajor tartomány vagyonkezelői követeléseinek a Bayerische Landesbank Girozentrale szavatoló tőkéjébe történő átruházása útján történő céltartalék létrehozásáról szóló 1994. július 23-i törvénynek a kezességet szabályozó 3. cikkéhez fűzött indoklását (Bajor Tartományi Gyűlés 12/15851 számú dokument).

23

(24)  Németország kifejti továbbá, hogy a kezesség nélkül a eszközt a német bankjogi törvény első elve szerint 100 %-osan értékelték volna és alapvetően 8 % szavatoló tőkével kellett volna fedezni. A hitelkövetelések ugyyanis nem tartották be a törvény értelmében az ingatlanhitelek szerinti értékelésre vonatkozó különleges követelményeket. Ennek megfelelően az átruházott hitelmennyiséget csaknem 400 millió DEM szavatoló tőkével kellett fedezni, és így az elismert összeget csaknem 400 millió DEM értékre csökkentették volna.

24

(25)  Ezek összege 1995 végén – a második átruházás időpontjakor – a Bizottság információi szerint már 1,1 milliárd DEM volt.

25

(26)  Egyebekben a felszámolás során egy kockázati vagy felelősségi jutalékot fizettek volna elsősorban a veszteségek kockázata miatt. Ebben az esetben a tőke visszavonhatatlanul elveszett volna. Egy folyamatos (rész)veszteség esetében – tehát a felszámoláson kívül – mindig megvan annak az esélye, hogy a szavatoló tőkét nyereséggel fel lehet tölteni.

26

(27)  Az infláció hatásainak kiküszöbölése érdekében minden átruházási időszak vonatkozásában meg kell állapítani az inflációvárakozások figyelembe vétele nélküli hosszú távú állami hitelek hozamarányát. A hosszú távú kockázat nélküli alapkamat megállapításához a 3,60 %-os mértékű hosszú távú átlagos inflációvárakozás becsült értékét hozzá kell adni a vizsgál tidőszak „valódi alapkamatához”.

27

(28)  A BdB – összehasonlítás céljából – a Capital Asset Pricing Model (CAPM) elméleti béta-értékeit is felsorolja, amelyek a BdB megállapítása szerint az empirikusan megállapítottaktól alig térnek el.

28

(29)  Bajor Tartományi Gyűlés, 12. ülésszak, 1994. július 7-i 12/15851 számú dokumentum

29

(30)  A T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott ítélet, EBHT 2003, II-435. o.

30

(31)  A Bizottság közleménye a tagállamoknak: A Szerződés 92. és 93. cikkének és a feldolgozó iparban lévő közvállalkozásokról szóló, 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének alkalmazása, HL C 307., 1993.11.13., 3. o., lásd 11. pont. Habár ezen irányelv kifejezetten a feldolgozóiparról szól, az elv kétségkívül ugyanúgy érvényes valamennyi más gazdasági ágazatra. Ami a pénzügyi szolgáltatásokat illeti, azt a Bizottság számos határozatban, például a Crédit Lyonnais-ügyben (HL L 221., 1998.8.8., 28. o.) és a GAN-ügyben (HL L 78., 1998.3.16., 1. o.) erősítette meg.

31

(32)  A közjogi szervezetek részesedése vállalkozások tőkéjében – a Bizottság álláspontja, Bull. EK 9-1984, 93-95. o.

32

(33)  A T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott, 2003. május 6-i ítélet, EBHT 2003, II-435. o., 206. és az azt követő pontok.

33

(34)  Az Elsőfokú Bíróságnak a T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott 2003. május 6-i ítélete, EBHT 2003, II-435. o., 241. és 314. pont.

34

(35)  Az Elsőfokú Bíróságnak a T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott 2003. május 6-i ítélete, EBHT 2003, II-435. o., 320., 335. pont.

35

(36)  Ezt sem a törvényből, sem az alapszabályból nem lehet levezetni. Abból csak az derül ki, hogy a „jegyzett tőkét” mindkét részvényesnek, illetve – a Sparkassenverband oldláról – a megtakarítási bankoknak kell a részesedés arányában feltölteni.

36

(37)  A T-296/97. sz. ügyben hozott, 2000. december 12-i ítélet.

37

(38)  A T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott, 2003. május 6-i ítélet, EBHT 2003, II-435. o., 316. pont.

38

(39)  Ez az eset abban különbözik a WestLB-ügytől, hogy a támogatott lakáshiteleszközöknek a megállapított, és a mérlegben saját tőkeként feltüntetett készpénzértékének egy részét ismerték csak el felügyeletileg saját tőkeként.

39

(40)  Ezen kívül – amennyiben a céltartalék készpénzértéke túllépte a felügyeletileg elismert értéket – a különbözetet felelősségi díjként passziválták, és így a BayernLB saját tőkéje sem kereskedelmileg, sem felügyeletileg nem növekedett.

40

(41)  Németország ezen kívül az eljárás során azt az álláspontot képviselte, hogy a BAKred által elismert készpénzértéken 25 %-os biztonsági ráhagyást kell végrehajtani. Az esetlegesen a készpénzérték csökkenéséhez vezető, említett okokon túlmenően, a tartomány támogatási politikájának megváltozása – a hiteltámogatástól kezdve a támogatási programokig – a készpénzérték csökkenéséhez vezethetett. Ezáltal a bank biztonsági okból nem fedezhette a teljes összeggel az üzleti tevékenységét. A Bizottság szembehelyezkedett ezen indoklással, és arra az eredményre jutott, hogy a bank és a tartomány közötti szoros együttműködési viszony alapján a készpénzérték drasztikus csökkenése nem valószínűsíthető. Ezért – e háttérrel együtt –indokoltnak látszik, hogy csak a tényleges készpénzérték-csökkenéseket vegyék figyelembe.

41

(42)  Ennek során a felelősségi funkció tekintetében nem a mindenkori üzleti év december 31-ét, a mérleg megállapításának időpontját kell figylembe venni. Sokkal inkább a tényleges átruházást. Abból kell kiindulni, hogy egy bank a hitelezőit legalább a nagyobb tőkemozgásokról értesíti. A Bizottság véleménye szerint már a tényleges mérleghatékonyság előidézi a felelősségi funkciót.

42

(43)  Németország 2001. július 3-i levele, 9. o.

43

(44)  Németország 2001. július 3-i levele, 10. o.

44

(45)  Például egy ún. visszafizetési igényről való megállapodás azokra az esetekre, ha a felelősségi jutalék elmarad egy üzleti évben, mert azáltal mérleghiány keletkezne (lásd az átruházási szerződés 3. cikkét).

45

(46)  Németország 2001. július 3-i levele, 11. o.

46

(47)  A valóságban a helyzet természetesen komplikáltabb, például a mérlegen kívüli tételek, az eszközök különböző mértékű kockázata vagy kockázat nélküli tételek miatt. Ez azonban az elgondolás lényegén nem változtat.

47

(48)  A helyzet ugyanaz marad, ha figyelembe veszik annak a lehetőségét, hogy a sajáttőke-alap értékében kiegészítő saját tőkét lehet bevonni (a sajáttőke-alap 12,5-es faktora helyett 25-ös faktor).

48

(49)  Megerősíti az Elsőfokú Bíróságnak a T-228/99. sz. és a T-233/99. sz. Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság összevont ügyekben hozott, 2003. május 6-i ítélete, ,EBHT 2003, II-435. o., 321-331. pont.

49

(50)  A német kormány által benyújtott dokumentumok szerint 1995-ben és 1996-ban a társasági adó 42 % volt, amelyhez még egy 7,5 %-os szolidaritási pótlék is járult (tehát összesen 49,5 %). Az összesített adóarány 1998-ban 47,5 % volt. Az összesített adóarány csak 2001. óta 30,5 %.

50

(51)  A 2000/392/EK határozat.

51

(52)  A fentebb elmondottak alapján a felelősségi funkcó nem a mérleg december 31-i megállapításának időpontjától függ. Sokkal inkább minősül a tényleges bevonás irányadónak (lásd a 41. pontot).

52

(53)  Lásd a fenti 49. pontot.

53

(54)  A Bizottság tudatában van annak, hogy a felelősségi célokra rendelkezésre álló összeg mértéke, amelyet a 2000/392/EK WestLB-határozatban mint az emelést megalalpozó további okot jelöltek meg, a BayernLB esetében alacsonyabb, és ezáltal kisebb jelentőséggel is bír.

54

(55)  A német kormány által benyújtott dokumentumok alapján a társasági adó 1995-ben és 1996-ban 42 %-ot tett ki, amelyhez a 7,5 %-os szolidaritási pótlék jött hozzá (tehát összesen 49,5 %.) Az összadóarány 1998-ban 47,5 % volt. 2001-től az összadóarány már csak 30,5 %.

55

(56)  E jelentést 1998. november 23-án benyújtották a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak, de nyilvánosságra még nem hozták. A Versenyjogi Főigazgatóságon megtalálható, ugyanúgy, mint a Bizottság internetes honlapján.

56

(57)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

57

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszakövetelendő összeg kiszámítása

| 1.1. | Adja meg a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes állami támogatás összegének részletezését:








  A fizetés időpontja (1) | A támogatás összege (2) | Pénznem | A kedvezményezett |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Adja meg a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes állami támogatás összegének részletezését:

A fizetés időpontja (1)

A támogatás összege (2)

Pénznem

A kedvezményezett

Észrevételek:

| 1.2. | Részletesen határozza meg, hogy hogyan számították ki a visszakövetelendő támogatás után fizetendő kamatot. |
| --- | --- |

1.2.

Részletesen határozza meg, hogy hogyan számították ki a visszakövetelendő támogatás után fizetendő kamatot.

2.   A támogatás visszakövetelése tekintetében már meghozott vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Írja le részletesen, milyen intézkedéseket hoztak és milyen intézkedéseket terveznek az állami támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Azt is adja meg, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedések állnak rendelkezésre a visszakövetelés végrehajtására. Jelölje meg adott esetben a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját. |
| --- | --- |

2.1.

Írja le részletesen, milyen intézkedéseket hoztak és milyen intézkedéseket terveznek az állami támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Azt is adja meg, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedések állnak rendelkezésre a visszakövetelés végrehajtására. Jelölje meg adott esetben a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját.

| 2.2. | Mikorra fejeződik be a támogatás visszakövetelése? |
| --- | --- |

2.2.

Mikorra fejeződik be a támogatás visszakövetelése?

3.   Már megvalósult visszakövetelés

| 3.1. | Adja meg a kedvezményezettől már visszakövetelt állami támogatás összegének részletezését:








  Időpont (3) | A visszatérített támogatás összege | Pénznem | A kedvezményezett |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Adja meg a kedvezményezettől már visszakövetelt állami támogatás összegének részletezését:

Időpont (3)

A visszatérített támogatás összege

Pénznem

A kedvezményezett

| 3.2. | Mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban részletezett támogatási összegek visszafizetésének tanúsítványait. |
| --- | --- |

3.2.

Mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban részletezett támogatási összegek visszafizetésének tanúsítványait.

---

(1)

| (°) | Azon időpont, amikor az állami támogatást vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből vagy juttatásból áll, külön sorokat kell használni). |
| --- | --- |

(°)

Azon időpont, amikor az állami támogatást vagy annak egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből vagy juttatásból áll, külön sorokat kell használni).

(2)  Az állami támogatás azon összege, amelyet a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak (bruttó támogatási érték).

(3)

| (°) | Azon időpont, amikor az állami támogatást visszafizették |
| --- | --- |

(°)

Azon időpont, amikor az állami támogatást visszafizették

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/110 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/110

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2004. október 10.

a Németország által a Hamburgische Landesbank – Girozentrale, jelenleg HSH Nordbank AG számára nyújtott támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3928. számú dokumentummal történt)

(Csak a német szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/740/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérték a tagállamot és a többi érdekeltet, hogy észrevételeiket az említett rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg (1), és ezen észrevételekre figyelemmel,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | Az eljárás tárgya a Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (a továbbiakban: WK) részvényeinek Hamburg Szabad és Hanza-város (a továbbiakban: FHH) által történő átruházása a Hamburgische Landesbank – Girozentrale (Hamburgi Tartományi Bank, a továbbiakban: HLB) részére. Az eljárás összefügg hat további, a Landesbankok, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (Nyugatnémet Tartományi Bank, a továbbiakban: WestLB) részére történt átruházások miatt Németország ellen indult eljárással. |
| --- | --- |

(1)

Az eljárás tárgya a Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (a továbbiakban: WK) részvényeinek Hamburg Szabad és Hanza-város (a továbbiakban: FHH) által történő átruházása a Hamburgische Landesbank – Girozentrale (Hamburgi Tartományi Bank, a továbbiakban: HLB) részére. Az eljárás összefügg hat további, a Landesbankok, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (Nyugatnémet Tartományi Bank, a továbbiakban: WestLB) részére történt átruházások miatt Németország ellen indult eljárással.

| (2) | A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával a WestLB-nél történt tőkeemelésnek, továbbá más szövetségi tartományok tartományi bankjaival kapcsolatban a saját tőke hasonló emelésének a körülményeire és okaira vonatkozóan. Németország 1993 márciusában és szeptemberében válaszlevelet, valamint – a Bizottság további, 1993. november 10-i és december 13-i kérdéseire – 1994 márciusában kiegészítő információkat küldött. Németország válaszlevelei a WestLB részére történő WfA-átruházásra vonatkozó adatok mellett hasonló alsó-szászországi, berlini és schleswig-holsteini átruházásokat is említenek. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával a WestLB-nél történt tőkeemelésnek, továbbá más szövetségi tartományok tartományi bankjaival kapcsolatban a saját tőke hasonló emelésének a körülményeire és okaira vonatkozóan. Németország 1993 márciusában és szeptemberében válaszlevelet, valamint – a Bizottság további, 1993. november 10-i és december 13-i kérdéseire – 1994 márciusában kiegészítő információkat küldött. Németország válaszlevelei a WestLB részére történő WfA-átruházásra vonatkozó adatok mellett hasonló alsó-szászországi, berlini és schleswig-holsteini átruházásokat is említenek.

| (3) | 1994. május 31-i és 1994. december 21-i levelében a németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. (Német Bankszövetség, a továbbiakban: BdB) többek között arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az FHH 1986. január 1-jei és 1993. január 1-jei hatállyal közvetlenül vagy közvetve WK-részvényeket ruházott át a HLB-re. A HLB saját tőkéjének ehhez kapcsolódó emelésében a BdB a verseny annak javára történő torzítását látta, mivel egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellentételezésről nem született megállapodás. |
| --- | --- |

(3)

1994. május 31-i és 1994. december 21-i levelében a németországi székhelyű magánbankokat képviselő Bundesverband deutscher Banken e.V. (Német Bankszövetség, a továbbiakban: BdB) többek között arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az FHH 1986. január 1-jei és 1993. január 1-jei hatállyal közvetlenül vagy közvetve WK-részvényeket ruházott át a HLB-re. A HLB saját tőkéjének ehhez kapcsolódó emelésében a BdB a verseny annak javára történő torzítását látta, mivel egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellentételezésről nem született megállapodás.

| (4) | Ezért az említett második levelében a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (a jelenlegi 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen. A panasz ezenkívül az észak-rajna-vesztfáliai, alsó-szászországi, schleswig-holsteini, berlini és bajorországi, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein (a továbbiakban: LSH), a Landesbank Berlin, illetve a Bayerische Landesbank részére történt hasonló vagyonátruházásokra is kiterjedt. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank külön is csatlakozott a szövetségük által benyújtott panaszhoz. |
| --- | --- |

(4)

Ezért az említett második levelében a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (a jelenlegi 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen. A panasz ezenkívül az észak-rajna-vesztfáliai, alsó-szászországi, schleswig-holsteini, berlini és bajorországi, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Landesbank Schleswig-Holstein (a továbbiakban: LSH), a Landesbank Berlin, illetve a Bayerische Landesbank részére történt hasonló vagyonátruházásokra is kiterjedt. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében több bank külön is csatlakozott a szövetségük által benyújtott panaszhoz.

| (5) | A Bizottság először a WestLB részére történt vagyonátruházást vizsgálta meg. A 2000/392/EK határozattal (2) végül 1999-ben a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatási intézkedésnek nyilvánította a fizetett ellentételezés és a szokásos piaci hozam közötti különbséget, és elrendelte a támogatás visszakövetelését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletével (3) az ellentételezés mértékének kiszámítása esetében két elem nem kielégítő indokoltsága miatt hatályon kívül helyezte, egyebekben azonban teljes terjedelmében megerősítette. A jelen határozattal egyidejűleg a Bizottság egy új határozatot hoz a WestLB-ről, amelyben figyelembe veszi a Bíróság kritikáját. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság először a WestLB részére történt vagyonátruházást vizsgálta meg. A 2000/392/EK határozattal (2) végül 1999-ben a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatási intézkedésnek nyilvánította a fizetett ellentételezés és a szokásos piaci hozam közötti különbséget, és elrendelte a támogatás visszakövetelését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletével (3) az ellentételezés mértékének kiszámítása esetében két elem nem kielégítő indokoltsága miatt hatályon kívül helyezte, egyebekben azonban teljes terjedelmében megerősítette. A jelen határozattal egyidejűleg a Bizottság egy új határozatot hoz a WestLB-ről, amelyben figyelembe veszi a Bíróság kritikáját.

| (6) | 1999. szeptember 1-jén a Bizottság felvilágosítást kért Németországtól a többi tartományi bank, köztük a HLB részére történt egyes vagyonátruházásokról. Németország 1999. december 8-i levelében küldött a WK HLB részére történt átruházására vonatkozóan információkat, amelyeket 2001. január 22-i levelével egészített ki. |
| --- | --- |

(6)

1999. szeptember 1-jén a Bizottság felvilágosítást kért Németországtól a többi tartományi bank, köztük a HLB részére történt egyes vagyonátruházásokról. Németország 1999. december 8-i levelében küldött a WK HLB részére történt átruházására vonatkozóan információkat, amelyeket 2001. január 22-i levelével egészített ki.

| (7) | 2002. november 13-i levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárásnak a támogatás miatt való megindítására vonatkozó határozatáról. |
| --- | --- |

(7)

2002. november 13-i levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárásnak a támogatás miatt való megindítására vonatkozó határozatáról.

| (8) | A kérelmezett és engedélyezett határidő-hosszabbításokat követően Németország 2003. április 14-i és 2003. május 15-i levelében benyújtotta észrevételeit, valamint kiegészítő információkkal szolgált. A német hatóságok képviselőivel 2003. június 26-án tartott tanácskozáson további kérdéseket vitattak meg. A Bizottság újabb felvilágosításkérését követően Németország 2003. augusztus 29-én kiegészítő információkkal szolgált. |
| --- | --- |

(8)

A kérelmezett és engedélyezett határidő-hosszabbításokat követően Németország 2003. április 14-i és 2003. május 15-i levelében benyújtotta észrevételeit, valamint kiegészítő információkkal szolgált. A német hatóságok képviselőivel 2003. június 26-án tartott tanácskozáson további kérdéseket vitattak meg. A Bizottság újabb felvilágosításkérését követően Németország 2003. augusztus 29-én kiegészítő információkkal szolgált.

| (9) | A Bizottságnak az eljárás megindítására vonatkozó határozatát 2003. április 4-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (4), hogy a többi érdekeltnek lehetőséget biztosítsanak véleményük kifejtésére. Ezt követően a Bizottság megkapta a BdB észrevételeit, amelyeket véleménynyilvánítás céljából továbbított Németországnak. 2003. október 30-án Németország megküldte észrevételeit a BdB fejtegetéseivel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(9)

A Bizottságnak az eljárás megindítására vonatkozó határozatát 2003. április 4-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (4), hogy a többi érdekeltnek lehetőséget biztosítsanak véleményük kifejtésére. Ezt követően a Bizottság megkapta a BdB észrevételeit, amelyeket véleménynyilvánítás céljából továbbított Németországnak. 2003. október 30-án Németország megküldte észrevételeit a BdB fejtegetéseivel kapcsolatban.

| (10) | 2004. április 7-i levelében a Bizottság valamennyi tartományi banki eljárásra vonatkozóan további információkat kért Németországtól, és erre 2004. június 1-jén és 2-án, valamint 2004. június 28-án kapott választ. 2004. október 1-jén Németország frissítette az adatokat, valamint kiegészítő információkat küldött. |
| --- | --- |

(10)

2004. április 7-i levelében a Bizottság valamennyi tartományi banki eljárásra vonatkozóan további információkat kért Németországtól, és erre 2004. június 1-jén és 2-án, valamint 2004. június 28-án kapott választ. 2004. október 1-jén Németország frissítette az adatokat, valamint kiegészítő információkat küldött.

| (11) | A HLB-nek az LSH-val 2003. június 2-án HSH Nordbankká történt egyesülése során a HLB WK-részvényeit visszaruházták az FHH-ra. |
| --- | --- |

(11)

A HLB-nek az LSH-val 2003. június 2-án HSH Nordbankká történt egyesülése során a HLB WK-részvényeit visszaruházták az FHH-ra.

| (12) | 2004. július 19-én a BdB, Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLB mint panaszosok előzetes megegyezést küldtek az átruházott vagyon méltányos ellentételezéséről. Véleményük szerint ezt az ellentételezést kellett volna a Bizottság határozatának alapjául venni. E megegyezés végleges szövegváltozatát a Bizottság 2004. október 13-án kapta meg. A BdB, az FHH és a HLB-ből és a Landesbank Schleswig-Holsteinból 2003-ban létrejött HSH Nordbank 2004. szeptember 29-én szintén eljuttatott egy előzetes megegyezést az átruházott célvagyon méltányos ellentételezéséről. Az ezt követő időszakban az említett érdekeltektől, valamint Németországtól több levél is érkezett a Bizottsághoz. A HLB-nek történő célvagyon-átruházásra vonatkozó megegyezés végleges szövegváltozatát 2004. október 14-én kapta meg a Bizottság. |
| --- | --- |

(12)

2004. július 19-én a BdB, Észak-Rajna-Vesztfália és a WestLB mint panaszosok előzetes megegyezést küldtek az átruházott vagyon méltányos ellentételezéséről. Véleményük szerint ezt az ellentételezést kellett volna a Bizottság határozatának alapjául venni. E megegyezés végleges szövegváltozatát a Bizottság 2004. október 13-án kapta meg. A BdB, az FHH és a HLB-ből és a Landesbank Schleswig-Holsteinból 2003-ban létrejött HSH Nordbank 2004. szeptember 29-én szintén eljuttatott egy előzetes megegyezést az átruházott célvagyon méltányos ellentételezéséről. Az ezt követő időszakban az említett érdekeltektől, valamint Németországtól több levél is érkezett a Bizottsághoz. A HLB-nek történő célvagyon-átruházásra vonatkozó megegyezés végleges szövegváltozatát 2004. október 14-én kapta meg a Bizottság.

II.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES ISMERTETÉSE

| (13) | Az átruházás időpontjában a HLB közintézet volt, amelyet 1938-ban hoztak létre egy rendelettel. A rendelet helyébe 1993-ban a Hamburgische Landesbank – Girozentraléról szóló törvény (Gesetz über die Hamburgische Landesbank – Girozentrale) lépett, amelyet a Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (a továbbiakban: LSH) (5) részére történt részleges eladással összefüggésben 1997-ben kiegészítettek. Eddig az időpontig az FHH kizárólagos részvénytulajdonosa, valamint működtetője és hitelezője volt a HLB-nek. 1997-ben az FHH mellett az LSH is tulajdonosa lett a HLB-nek. Mindketten 49,5 %-os részesedéssel rendelkeztek a HLB-ben. Emellett a HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (a továbbiakban: HLB-BG), amelyet az FHH és annak holdingtársasága, a Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (a továbbiakban: HGV) ellenőriz, 1 % tényleges részvénnyel rendelkezett egy atipikus csendestársaság révén. |
| --- | --- |

(13)

Az átruházás időpontjában a HLB közintézet volt, amelyet 1938-ban hoztak létre egy rendelettel. A rendelet helyébe 1993-ban a Hamburgische Landesbank – Girozentraléról szóló törvény (Gesetz über die Hamburgische Landesbank – Girozentrale) lépett, amelyet a Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (a továbbiakban: LSH) (5) részére történt részleges eladással összefüggésben 1997-ben kiegészítettek. Eddig az időpontig az FHH kizárólagos részvénytulajdonosa, valamint működtetője és hitelezője volt a HLB-nek. 1997-ben az FHH mellett az LSH is tulajdonosa lett a HLB-nek. Mindketten 49,5 %-os részesedéssel rendelkeztek a HLB-ben. Emellett a HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (a továbbiakban: HLB-BG), amelyet az FHH és annak holdingtársasága, a Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (a továbbiakban: HGV) ellenőriz, 1 % tényleges részvénnyel rendelkezett egy atipikus csendestársaság révén.

| (14) | 2003. június 2-án (adó és mérleg szempontjából 2003. január 1-jén) a HLB és az LSH összeolvadásából létrejött a HSH Nordbank AG. Tulajdonosai az FHH bő 35 %-kal, Schleswig-Holstein tartomány szűk 20 %-kal, a WestLB szűk 27 %-kal és a Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein bő 18 %-kal. Mintegy 180 milliárd EUR-s mérlegfőösszegével és összesen körülbelül 4 500 alkalmazottjával az egyesült bank ma Németország nagyobb hitelintézetei közé tartozik. |
| --- | --- |

(14)

2003. június 2-án (adó és mérleg szempontjából 2003. január 1-jén) a HLB és az LSH összeolvadásából létrejött a HSH Nordbank AG. Tulajdonosai az FHH bő 35 %-kal, Schleswig-Holstein tartomány szűk 20 %-kal, a WestLB szűk 27 %-kal és a Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein bő 18 %-kal. Mintegy 180 milliárd EUR-s mérlegfőösszegével és összesen körülbelül 4 500 alkalmazottjával az egyesült bank ma Németország nagyobb hitelintézetei közé tartozik.

| (15) | A két átruházás idején a HLB 36,5 milliárd DEM (1986), illetve szűk 60 milliárd DEM (1992) mérlegfőösszeggel rendelkezett. 2002-ben, a HSH Nordbankká történő egyesülést megelőző utolsó évben a HLB összevont mérlegének összege szűk 93 milliárd EUR (konszern), valamint sajáttőke-aránya 11 % volt. Ugyanabban az évben a konszern 2 700 alkalmazottat foglalkoztatott. |
| --- | --- |

(15)

A két átruházás idején a HLB 36,5 milliárd DEM (1986), illetve szűk 60 milliárd DEM (1992) mérlegfőösszeggel rendelkezett. 2002-ben, a HSH Nordbankká történő egyesülést megelőző utolsó évben a HLB összevont mérlegének összege szűk 93 milliárd EUR (konszern), valamint sajáttőke-aránya 11 % volt. Ugyanabban az évben a konszern 2 700 alkalmazottat foglalkoztatott.

| (16) | Állami bankként a HLB az FHH, valamint közjogi és magánjogi jogi személyei bankjellegű ügyleteit látta el. Kereskedelmi bankként a HLB elsősorban a hajózás és az ingatlanok finanszírozása, a céges és a magán ügyfelek ügyletei, valamint a nemzetközi tőkepiaci ügyletek terén tevékenykedett. A hajózás finanszírozása terén a HSH Nordbank saját adatai szerint ma világszerte a vezető szolgáltató. |
| --- | --- |

(16)

Állami bankként a HLB az FHH, valamint közjogi és magánjogi jogi személyei bankjellegű ügyleteit látta el. Kereskedelmi bankként a HLB elsősorban a hajózás és az ingatlanok finanszírozása, a céges és a magán ügyfelek ügyletei, valamint a nemzetközi tőkepiaci ügyletek terén tevékenykedett. A hajózás finanszírozása terén a HSH Nordbank saját adatai szerint ma világszerte a vezető szolgáltató.

| (17) | A Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt működtetésének módosításáról szóló 1986. július 1-jei törvény („Gesetzes zur Änderung der Trägerschaft der Hamburgischen Wohnungsbaukreditanstalt”) 1. cikkével az FHH 1986. január 1-jei hatállyal átruházta a WK alap- és különtőkéjének 24 %-át a HLB-re. Az FHH és a HLB között 1986. július 10-én létrejött átruházási szerződés szerint erre az átruházásra tőkeemelésként került sor. |
| --- | --- |

(17)

A Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt működtetésének módosításáról szóló 1986. július 1-jei törvény („Gesetzes zur Änderung der Trägerschaft der Hamburgischen Wohnungsbaukreditanstalt”) 1. cikkével az FHH 1986. január 1-jei hatállyal átruházta a WK alap- és különtőkéjének 24 %-át a HLB-re. Az FHH és a HLB között 1986. július 10-én létrejött átruházási szerződés szerint erre az átruházásra tőkeemelésként került sor.

| (18) | A Hamburgische Landesbank – Girozentrale tőkéjének megerősítéséről szóló 1992. december 22-i törvénnyel („Gesetz zur Verstärkung des Kapitals der Hamburgischen Landesbank – Girozentrale”) az FHH 1993. január 1-jei hatállyal átruházta a WK részvényeinek további 38 %-át a HGV-re, valamint a fennmaradó részvényeket, további 38 %-ot közvetlenül a HLB-re. Az FHH- Holding HGV ezzel szemben egy tipikus csendes betét formájában vállalt részesedést a HLB rá átruházott részvényeinek 19,86 %-ával. Ezzel a Németország által szolgáltatott információk szerint az FHH a WK-részvényeinek összesen 81,86 %-át részben közvetlenül, részben közvetve bevitte a HLB-be. |
| --- | --- |

(18)

A Hamburgische Landesbank – Girozentrale tőkéjének megerősítéséről szóló 1992. december 22-i törvénnyel („Gesetz zur Verstärkung des Kapitals der Hamburgischen Landesbank – Girozentrale”) az FHH 1993. január 1-jei hatállyal átruházta a WK részvényeinek további 38 %-át a HGV-re, valamint a fennmaradó részvényeket, további 38 %-ot közvetlenül a HLB-re. Az FHH- Holding HGV ezzel szemben egy tipikus csendes betét formájában vállalt részesedést a HLB rá átruházott részvényeinek 19,86 %-ával. Ezzel a Németország által szolgáltatott információk szerint az FHH a WK-részvényeinek összesen 81,86 %-át részben közvetlenül, részben közvetve bevitte a HLB-be.

| (19) | Az 1992. december 22-i átruházási szerződés továbbá vételi opcióról rendelkezett. Eszerint az FHH bármikor kérhette a tartományi banktól a közvetlenül bevitt WK-részvények átruházását a maga vagy egy általa megnevezett harmadik fél részére. Ez magában foglalta az 1986-ban bevitt részvények viszontátruházásának jogát is, amelyről egy 1992. december 22-i, úgynevezett „sideletter” rendelkezett. Viszontátruházás esetén a WK-részvények ellenértékét a viszontátruházást megelőző üzleti évet értékelő szakvélemény alapján kell megfizetni. Az 1992. december 22-i szerződésnek egy 1997. április 21-i toldalékában úgy határoztak, hogy a rejtett tartalékoknak a WK támogatási rendszere átalakításával elért növekedése viszontátruházás esetén ne a HLB-nél, hanem az FHH-nál jelentkezzen. |
| --- | --- |

(19)

Az 1992. december 22-i átruházási szerződés továbbá vételi opcióról rendelkezett. Eszerint az FHH bármikor kérhette a tartományi banktól a közvetlenül bevitt WK-részvények átruházását a maga vagy egy általa megnevezett harmadik fél részére. Ez magában foglalta az 1986-ban bevitt részvények viszontátruházásának jogát is, amelyről egy 1992. december 22-i, úgynevezett „sideletter” rendelkezett. Viszontátruházás esetén a WK-részvények ellenértékét a viszontátruházást megelőző üzleti évet értékelő szakvélemény alapján kell megfizetni. Az 1992. december 22-i szerződésnek egy 1997. április 21-i toldalékában úgy határoztak, hogy a rejtett tartalékoknak a WK támogatási rendszere átalakításával elért növekedése viszontátruházás esetén ne a HLB-nél, hanem az FHH-nál jelentkezzen.

| (20) | A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (6) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (7) (a továbbiakban: szavatolótőke-irányelv) alapján, amelyeknek megfelelően a hitelekről szóló törvényt (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) kiegészítették, a bankoknak kockázati alapon súlyozott aktíváik 8 %-os arányában kell rendelkezniük szavatoló tőkével. Ebből legalább 4 százalékpontnak az úgynevezett alapvető tőkeelemeket kell képviselnie (1. osztályú tőke), amely a tőke olyan elemeit foglalja magában, amelyek korlátlanul és közvetlenül a hitelintézet rendelkezésére állnak a kockázat vagy a veszteségek fedezése céljából, amint ilyen helyzet adódik. Az alapvető tőkeelemek a bank saját forrásokkal való felruházása szempontjából felügyeleti jogi értelemben döntő jelentőséggel rendelkeznek, mert a kiegészítő tőkét (2. osztályú tőke) csak az alapvető tőkeelemek mértékéig ismerik el egy bank kockázatos ügyleteinek fedezésére. |
| --- | --- |

(20)

A hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (6) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek szavatoló tőkéjéről szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (7) (a továbbiakban: szavatolótőke-irányelv) alapján, amelyeknek megfelelően a hitelekről szóló törvényt (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) kiegészítették, a bankoknak kockázati alapon súlyozott aktíváik 8 %-os arányában kell rendelkezniük szavatoló tőkével. Ebből legalább 4 százalékpontnak az úgynevezett alapvető tőkeelemeket kell képviselnie (1. osztályú tőke), amely a tőke olyan elemeit foglalja magában, amelyek korlátlanul és közvetlenül a hitelintézet rendelkezésére állnak a kockázat vagy a veszteségek fedezése céljából, amint ilyen helyzet adódik. Az alapvető tőkeelemek a bank saját forrásokkal való felruházása szempontjából felügyeleti jogi értelemben döntő jelentőséggel rendelkeznek, mert a kiegészítő tőkét (2. osztályú tőke) csak az alapvető tőkeelemek mértékéig ismerik el egy bank kockázatos ügyleteinek fedezésére.

| (21) | 1993. július 30-ig kellett a német bankoknak szavatolótőke-felszereltségüket a szolvencia-irányelv és a szavatolótőke-irányelv szerinti új követelményekhez igazítaniuk (8). Már a szolvencia-irányelv német jogba való átültetése előtt sok tartományi bank gyengén volt szavatoló tőkével ellátva. Az érintett hitelintézetek számára ezért sürgetően szükséges volt, hogy megerősítsék sajáttőke-bázisukat annak érdekében, hogy megakadályozhassák vállalati expanziójuk korlátozását vagy legalább megtarthassák meglévő üzleti volumenüket. A feszült költségvetési helyzet miatt azonban az állami részvénytulajdonosok nem tudtak új tőkét bevinni, másrészt azonban privatizálni és a kiegészítő tőkét a tőkepiacon keresztül finanszírozni sem akartak. Így az állami bankok úgy döntöttek, hogy vagyon- és tőkeátruházásokat hajtanak végre, a WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália tartomány Wohnungsbauförderungsanstaltjának (a továbbiakban: WfA) vagyonát, a HLB esetében az említett WK-részvényeket, amelyeket a tőketartalékba, illetve a HLB csendes betétjébe továbbítottak. |
| --- | --- |

(21)

1993. július 30-ig kellett a német bankoknak szavatolótőke-felszereltségüket a szolvencia-irányelv és a szavatolótőke-irányelv szerinti új követelményekhez igazítaniuk (8). Már a szolvencia-irányelv német jogba való átültetése előtt sok tartományi bank gyengén volt szavatoló tőkével ellátva. Az érintett hitelintézetek számára ezért sürgetően szükséges volt, hogy megerősítsék sajáttőke-bázisukat annak érdekében, hogy megakadályozhassák vállalati expanziójuk korlátozását vagy legalább megtarthassák meglévő üzleti volumenüket. A feszült költségvetési helyzet miatt azonban az állami részvénytulajdonosok nem tudtak új tőkét bevinni, másrészt azonban privatizálni és a kiegészítő tőkét a tőkepiacon keresztül finanszírozni sem akartak. Így az állami bankok úgy döntöttek, hogy vagyon- és tőkeátruházásokat hajtanak végre, a WestLB esetében Észak-Rajna-Vesztfália tartomány Wohnungsbauförderungsanstaltjának (a továbbiakban: WfA) vagyonát, a HLB esetében az említett WK-részvényeket, amelyeket a tőketartalékba, illetve a HLB csendes betétjébe továbbítottak.

| (22) | Az átruházásokat a tőkeigénnyel, illetve a tőkével való ellátottságnak a HLB üzleti kiszélesítését célzó javításával indokolták. A WK részvényeinek átruházása ezt elősegítette, anélkül, hogy szükség lett volna az FHH költségvetéséből kiegészítő tőkefelhasználásra. |
| --- | --- |

(22)

Az átruházásokat a tőkeigénnyel, illetve a tőkével való ellátottságnak a HLB üzleti kiszélesítését célzó javításával indokolták. A WK részvényeinek átruházása ezt elősegítette, anélkül, hogy szükség lett volna az FHH költségvetéséből kiegészítő tőkefelhasználásra.

| (23) | Az üzlet bővülése már a 80-as években folyamatosan növekvő tőkeigényt eredményezett. A rendelkezésre álló információk szerint a bank ezért a mérlegnyereség egy részét rendszeresen a kamatozó törzstőkéhez juttatta. Mivel azonban ez nyilvánvalóan nem volt elegendő, az FHH már 1986-ban a WK-részvények 24 %-ának (212,160 millió DEM) a HLB-re ruházása mellett döntött. A 90-es évek elején aztán a hitelekről szóló törvény (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) 4. novellájára tekintettel a HLB saját tőkéjének további emelése vált sürgetően szükségessé, mivel különben a HLB az új tőkehányadokon kívül maradt volna. |
| --- | --- |

(23)

Az üzlet bővülése már a 80-as években folyamatosan növekvő tőkeigényt eredményezett. A rendelkezésre álló információk szerint a bank ezért a mérlegnyereség egy részét rendszeresen a kamatozó törzstőkéhez juttatta. Mivel azonban ez nyilvánvalóan nem volt elegendő, az FHH már 1986-ban a WK-részvények 24 %-ának (212,160 millió DEM) a HLB-re ruházása mellett döntött. A 90-es évek elején aztán a hitelekről szóló törvény (Kreditwesengesetz, a továbbiakban: KWG) 4. novellájára tekintettel a HLB saját tőkéjének további emelése vált sürgetően szükségessé, mivel különben a HLB az új tőkehányadokon kívül maradt volna.

| (24) | Mivel ebben az időpontban az FHH sem rendelkezett megfelelő likvid költségvetési eszközökkel, a nem pénzbeli tőkebefektetés mellett döntött, és 1993. január 1-jén a WK-részvények 57,68 %-át (959,362 millió DEM) közvetlenül és a HGV-n keresztül a HLB-be vitte be. |
| --- | --- |

(24)

Mivel ebben az időpontban az FHH sem rendelkezett megfelelő likvid költségvetési eszközökkel, a nem pénzbeli tőkebefektetés mellett döntött, és 1993. január 1-jén a WK-részvények 57,68 %-át (959,362 millió DEM) közvetlenül és a HGV-n keresztül a HLB-be vitte be.

| (25) | Az átruházások összértékét 1 171,522 millió DEM-ben adták meg. Ebből 212,160 millió DEM-et a nyílt tartalékokba tettek 1986-ban (a WK-részvények 24 %-a), 659,362 millió DEM-et a nyílt tartalékokba tettek 1993-ban (a WK-részvények 38 %-a) és ugyanabban az évben 300 millió DEM a HGV csendes betétjére jutott (a WK 19,86 %-a). A számítás két gazdasági ellenőrző társaságnak a WK értékmegállapítására irányuló 1986. és 1993. évi szakvéleményén alapult. Az 1 171,522 millió DEM teljes összeget 1993-ban és az azt követő években felvették a mérlegbe. |
| --- | --- |

(25)

Az átruházások összértékét 1 171,522 millió DEM-ben adták meg. Ebből 212,160 millió DEM-et a nyílt tartalékokba tettek 1986-ban (a WK-részvények 24 %-a), 659,362 millió DEM-et a nyílt tartalékokba tettek 1993-ban (a WK-részvények 38 %-a) és ugyanabban az évben 300 millió DEM a HGV csendes betétjére jutott (a WK 19,86 %-a). A számítás két gazdasági ellenőrző társaságnak a WK értékmegállapítására irányuló 1986. és 1993. évi szakvéleményén alapult. Az 1 171,522 millió DEM teljes összeget 1993-ban és az azt követő években felvették a mérlegbe.

| (26) | A Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (Szövetségi Hitelfelügyeleti Hivatal, a továbbiakban: BAKred) az 1986. évre a 212,160 millió DEM tőkeösszeget elismerte. A további, 1993. évi átruházások utáni teljes tőkemegállapítás tekintetében a BAKred először nem felelt meg a HLB vonatkozó kérelmének, mert – a WK értéktartó részesedésként való elismerése érdekében – az volt a véleménye, hogy a HLB-t fel kellett volna hatalmazni a WK felszámolására. A WK-törvény 1997-i módosítását követően, amely a részvénytulajdonosoknak egy részvénytulajdonos (akár a HLB) kérésére meghozott felszámolási határozatáról rendelkezett, ez a probléma megszűnt, és a teljes értéket a HLB szavatoló tőkéjeként (haftendes Eigenkapital) ismerték el. |
| --- | --- |

(26)

A Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (Szövetségi Hitelfelügyeleti Hivatal, a továbbiakban: BAKred) az 1986. évre a 212,160 millió DEM tőkeösszeget elismerte. A további, 1993. évi átruházások utáni teljes tőkemegállapítás tekintetében a BAKred először nem felelt meg a HLB vonatkozó kérelmének, mert – a WK értéktartó részesedésként való elismerése érdekében – az volt a véleménye, hogy a HLB-t fel kellett volna hatalmazni a WK felszámolására. A WK-törvény 1997-i módosítását követően, amely a részvénytulajdonosoknak egy részvénytulajdonos (akár a HLB) kérésére meghozott felszámolási határozatáról rendelkezett, ez a probléma megszűnt, és a teljes értéket a HLB szavatoló tőkéjeként (haftendes Eigenkapital) ismerték el.

| (27) | Németország állítása szerint a HLB a két átruházási időpontot követően jelentősen kiterjesztette üzleti tevékenységét: az 1986-1999 közötti időszakban a mérlegösszeg az 1986. évi 36,5 milliárd DEM-ről bő 145 milliárd DEM-re nőtt 1999-re. |
| --- | --- |

(27)

Németország állítása szerint a HLB a két átruházási időpontot követően jelentősen kiterjesztette üzleti tevékenységét: az 1986-1999 közötti időszakban a mérlegösszeg az 1986. évi 36,5 milliárd DEM-ről bő 145 milliárd DEM-re nőtt 1999-re.

| (28) | A közölt információk szerint az FHH az 1986. január 1-jével bevitt részvényekért (24 %-nak megfelelő 212,160 millió DEM) nem kapott ellentételezést. Az 1993. január 1-jével a HLB-re közvetlenül átruházott részvényekért (38 %-nak megfelelő 659,362 millió DEM) szintén nem egyeztek meg ellentételezésben, azonban a HGV a betétért [...] (9) millió DEM-et kapott a HLB-től. |
| --- | --- |

(28)

A közölt információk szerint az FHH az 1986. január 1-jével bevitt részvényekért (24 %-nak megfelelő 212,160 millió DEM) nem kapott ellentételezést. Az 1993. január 1-jével a HLB-re közvetlenül átruházott részvényekért (38 %-nak megfelelő 659,362 millió DEM) szintén nem egyeztek meg ellentételezésben, azonban a HGV a betétért [...] (9) millió DEM-et kapott a HLB-től.

| (29) | Megegyeztek, hogy a HGV a betétjéért [...] nyereségrészesedést kap, legfeljebb azonban 10 %-ot évente. A megküldött információk szerint e megegyezés óta 1992. december 23-tól1993. január 1-ig [...] millió DEM-et fizetett a HLB. |
| --- | --- |

(29)

Megegyeztek, hogy a HGV a betétjéért [...] nyereségrészesedést kap, legfeljebb azonban 10 %-ot évente. A megküldött információk szerint e megegyezés óta 1992. december 23-tól1993. január 1-ig [...] millió DEM-et fizetett a HLB.

| (30) | További ellentételezésekről nem született megegyezés. Németország azonban úgy nyilatkozott, hogy az FHH mint a HLB kizárólagos részvénytulajdonosa 1997-ig megkapta az alapszabályban rögzített évi legmagasabb, 6 %-os osztalékot (10). Ezenkívül a HLB a maga által kigazdálkodott tartalékokat rendszeresen kamatozó törzstőkévé alakította (Németország szerint ingyenes részvények kiadásához hasonlóan), ami a közölt adatok szerint bő [...] % adózás utáni tényleges kamatozáshoz (és egy megfelelő áramláshoz) vezetett a ténylegesen a tag által befizetett tőkére, ami által a HLB a legmagasabb tényleges kamatozással rendelkező tartományi bank. |
| --- | --- |

(30)

További ellentételezésekről nem született megegyezés. Németország azonban úgy nyilatkozott, hogy az FHH mint a HLB kizárólagos részvénytulajdonosa 1997-ig megkapta az alapszabályban rögzített évi legmagasabb, 6 %-os osztalékot (10). Ezenkívül a HLB a maga által kigazdálkodott tartalékokat rendszeresen kamatozó törzstőkévé alakította (Németország szerint ingyenes részvények kiadásához hasonlóan), ami a közölt adatok szerint bő [...] % adózás utáni tényleges kamatozáshoz (és egy megfelelő áramláshoz) vezetett a ténylegesen a tag által befizetett tőkére, ami által a HLB a legmagasabb tényleges kamatozással rendelkező tartományi bank.

III.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (31) | Az eljárás megindításakor 2002. november 13-án a Bizottság kifejtette, hogy a források FHH által a HLB javára történt rendelkezésre bocsátását a piacgazdasági finanszírozó alapelve alapján kell vizsgálni. Ez az alapelv kimondja, hogy egy állami finanszírozó forrásjuttatása esetén sem lehet jelen támogatási elem, ha ezeket a forrásokat olyan feltételek mellett bocsátották rendelkezésre, amelyek mellett egy rendes piacgazdasági körülmények között működő magánfinanszírozó is kész lenne egy magánvállalkozásnak forrásokat átengedni (11) (a továbbiakban: szokásos piaci feltételek). |
| --- | --- |

(31)

Az eljárás megindításakor 2002. november 13-án a Bizottság kifejtette, hogy a források FHH által a HLB javára történt rendelkezésre bocsátását a piacgazdasági finanszírozó alapelve alapján kell vizsgálni. Ez az alapelv kimondja, hogy egy állami finanszírozó forrásjuttatása esetén sem lehet jelen támogatási elem, ha ezeket a forrásokat olyan feltételek mellett bocsátották rendelkezésre, amelyek mellett egy rendes piacgazdasági körülmények között működő magánfinanszírozó is kész lenne egy magánvállalkozásnak forrásokat átengedni (11) (a továbbiakban: szokásos piaci feltételek).

| (32) | Egy hitelintézet számára egy a WK-részvények szóban forgó átruházásával létrehozott szélesebb sajátforrásbázis gazdasági haszna az azzal együttjáró nagyobb hitelnyújtási képességben és az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetőségében rejlik. Amennyiben ezt a szélesebb sajátforrás-bázist a szokásos piaci feltételeknél kedvezőbb feltételek mellett bocsátja rendelkezésre az állami finanszírozó, állami forrásokból történő kedvezményezést lehet megállapítani. |
| --- | --- |

(32)

Egy hitelintézet számára egy a WK-részvények szóban forgó átruházásával létrehozott szélesebb sajátforrásbázis gazdasági haszna az azzal együttjáró nagyobb hitelnyújtási képességben és az üzleti tevékenység kiterjesztésének lehetőségében rejlik. Amennyiben ezt a szélesebb sajátforrás-bázist a szokásos piaci feltételeknél kedvezőbb feltételek mellett bocsátja rendelkezésre az állami finanszírozó, állami forrásokból történő kedvezményezést lehet megállapítani.

| (33) | Ezért a Bizottság előzetes vizsgálatnak vetette alá azt a kérdést, hogy vajon a szóban forgó forrásokat a szokásos piaci feltételek mellett bocsátották-e az FHH rendelkezésére. Rendes piaci feltételek mellett a tőkebevitelért egy, a tőkebevitel értékének, funkciójának és a vállalt kockázatnak megfelelő ellentételezés várható. |
| --- | --- |

(33)

Ezért a Bizottság előzetes vizsgálatnak vetette alá azt a kérdést, hogy vajon a szóban forgó forrásokat a szokásos piaci feltételek mellett bocsátották-e az FHH rendelkezésére. Rendes piaci feltételek mellett a tőkebevitelért egy, a tőkebevitel értékének, funkciójának és a vállalt kockázatnak megfelelő ellentételezés várható.

| (34) | Az akkoriban a rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság kétségbe vonta, hogy az FHH és holdingtársasága, a HGV által kapott ellentételezés a piaci viszonyoknak megfelelt volna. A kifizetett [...] millió DEM összegű [...] ellentételezés az átruházott eszközök összességére vonatkoztatva mintegy [3 % alatt]-nak felelt meg. Mivel a két átruházási időpontban még a tízéves állampapírok, tehát a kockázatmentes befektetések forgalmi nyeresége is legalább 6 % és 7 % volt, a tőke rendelkezésre bocsátása esetében aligha lehet rendes piaci feltételekből kiindulni. Még az ügylet sajátosságait, így az átruházott források hiányzó likviditási karakterét figyelembe véve sem lehet az FHH, illetve a HGV által kapott ellentételezést szokásos piaci kamatozásnak tekinteni. |
| --- | --- |

(34)

Az akkoriban a rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság kétségbe vonta, hogy az FHH és holdingtársasága, a HGV által kapott ellentételezés a piaci viszonyoknak megfelelt volna. A kifizetett [...] millió DEM összegű [...] ellentételezés az átruházott eszközök összességére vonatkoztatva mintegy [3 % alatt]-nak felelt meg. Mivel a két átruházási időpontban még a tízéves állampapírok, tehát a kockázatmentes befektetések forgalmi nyeresége is legalább 6 % és 7 % volt, a tőke rendelkezésre bocsátása esetében aligha lehet rendes piaci feltételekből kiindulni. Még az ügylet sajátosságait, így az átruházott források hiányzó likviditási karakterét figyelembe véve sem lehet az FHH, illetve a HGV által kapott ellentételezést szokásos piaci kamatozásnak tekinteni.

| (35) | Ugyanakkor Németország kifejtette, hogy a HLB az átruházás időpontjában egy gazdaságilag egészséges vállalkozás volt, amelynek értéke évről évre emelkedett. Így a hozamot részben osztalékként kifizették az FHH-nak, részben nyereségtartalékként a HLB tőkeállományába áramoltatták, amelynek értéke így emelkedett, és az akkori kizárólagos tag, az FHH hasznára vált. Az LSH számára történt részvényeladás (49 %) alkalmából készült szakvélemény alapján a [...] határnapon [...] millió DEM jövedelemértéket állapítottak meg a HLB-nél, amely belső számítások szerint 1985. december 31-én [...] millió DEM-et, 1992. december 31-én [...] millió DEM-et tett ki, így 1986 és 1992 között évi átlagos [...] %-os, 1993 és 1996 között [...] %-os értéknövekedés volt tapasztalható, amelyet az 1997-ig kizárólagos részvénytulajdonos FHH teljes egészében a maga javára könyvelhetett el, és az LSH-nak történt eladás során részben realizálhatott is. Mivel azonban a további, például a WK-részvények bevitelére visszavezethető osztalék- és értéknövekedésre vonatkozó adatok és számítások hiányoztak, a Bizottság erre vonatkozóan nem foglalhatott állást. |
| --- | --- |

(35)

Ugyanakkor Németország kifejtette, hogy a HLB az átruházás időpontjában egy gazdaságilag egészséges vállalkozás volt, amelynek értéke évről évre emelkedett. Így a hozamot részben osztalékként kifizették az FHH-nak, részben nyereségtartalékként a HLB tőkeállományába áramoltatták, amelynek értéke így emelkedett, és az akkori kizárólagos tag, az FHH hasznára vált. Az LSH számára történt részvényeladás (49 %) alkalmából készült szakvélemény alapján a [...] határnapon [...] millió DEM jövedelemértéket állapítottak meg a HLB-nél, amely belső számítások szerint 1985. december 31-én [...] millió DEM-et, 1992. december 31-én [...] millió DEM-et tett ki, így 1986 és 1992 között évi átlagos [...] %-os, 1993 és 1996 között [...] %-os értéknövekedés volt tapasztalható, amelyet az 1997-ig kizárólagos részvénytulajdonos FHH teljes egészében a maga javára könyvelhetett el, és az LSH-nak történt eladás során részben realizálhatott is. Mivel azonban a további, például a WK-részvények bevitelére visszavezethető osztalék- és értéknövekedésre vonatkozó adatok és számítások hiányoztak, a Bizottság erre vonatkozóan nem foglalhatott állást.

| (36) | Az elérhető információk alapján a Bizottságnak tehát komoly kételyei vannak arra vonatkozóan, hogy azok a feltételek, amelyek mellett az FHH a nyilvánvalóan teljes mértékben szavatoló tőkebázisként a HLB rendelkezésére állt forrásokat átruházta, megfelelnek-e a piacon szokásos feltételeknek. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a HLB állami forrásokon keresztül valószínűleg kedvezményben részesült. |
| --- | --- |

(36)

Az elérhető információk alapján a Bizottságnak tehát komoly kételyei vannak arra vonatkozóan, hogy azok a feltételek, amelyek mellett az FHH a nyilvánvalóan teljes mértékben szavatoló tőkebázisként a HLB rendelkezésére állt forrásokat átruházta, megfelelnek-e a piacon szokásos feltételeknek. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a HLB állami forrásokon keresztül valószínűleg kedvezményben részesült.

| (37) | Az ellentételezés kiszámítására vonatkozóan a Bizottság kifejtette, hogy ebben a stádiumban és az eset különleges körülményeire figyelemmel az 1999. július 8-i WestLB-határozat alapjául szolgáló módszert akarja alkalmazni. |
| --- | --- |

(37)

Az ellentételezés kiszámítására vonatkozóan a Bizottság kifejtette, hogy ebben a stádiumban és az eset különleges körülményeire figyelemmel az 1999. július 8-i WestLB-határozat alapjául szolgáló módszert akarja alkalmazni.

| (38) | Mivel a HLB regionális, nemzeti és nemzetközi szinten is tevékenykedik, és mivel a Közösségben a pénzügyi szolgáltató szektor fokozódó integrációja folytán a különböző tagállamok pénzintézetei között erős verseny folyik, egy állami kedvezmény esetén a verseny torzulásából és az államközi kereskedelem korlátozásából lehetett kiindulni. Ezért a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó intézkedések az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett támogatások, amelyek a közös piaccal való összeegyeztethetőségük tekintetében kétségre adnak okot, mivel ebben a helyzetben nem tűnik alkalmazhatónak az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében, valamint az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett egyik kivételes rendelkezés sem. |
| --- | --- |

(38)

Mivel a HLB regionális, nemzeti és nemzetközi szinten is tevékenykedik, és mivel a Közösségben a pénzügyi szolgáltató szektor fokozódó integrációja folytán a különböző tagállamok pénzintézetei között erős verseny folyik, egy állami kedvezmény esetén a verseny torzulásából és az államközi kereskedelem korlátozásából lehetett kiindulni. Ezért a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó intézkedések az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett támogatások, amelyek a közös piaccal való összeegyeztethetőségük tekintetében kétségre adnak okot, mivel ebben a helyzetben nem tűnik alkalmazhatónak az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében, valamint az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett egyik kivételes rendelkezés sem.

| (39) | A Bizottság ideiglenes következtetése keretében és az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (12) 1. cikkének b) pontjával összhangban abból indult ki, hogy az intézkedés vonatkozásában adott esetben egy új, és nem egy létező támogatásról van szó, miközben utalt az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdésére. Az eljárás megindítását a Bizottság újabb intézkedésének tekintette, amely a 15. cikk (2) bekezdése értelmében megszakítja a jogvesztő határidőt, és megerősíti a korábbi intézkedéseket, beleértve a Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i, 1993. december 13-i és 1999. szeptember 1-jei leveleit, valamint a WestLB-ügyben az eljárást megindító határozatot (13) és a Landesbank Berlin ügyében az eljárást megindító, a HLB-hez eljuttatott határozatot (14). |
| --- | --- |

(39)

A Bizottság ideiglenes következtetése keretében és az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (12) 1. cikkének b) pontjával összhangban abból indult ki, hogy az intézkedés vonatkozásában adott esetben egy új, és nem egy létező támogatásról van szó, miközben utalt az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdésére. Az eljárás megindítását a Bizottság újabb intézkedésének tekintette, amely a 15. cikk (2) bekezdése értelmében megszakítja a jogvesztő határidőt, és megerősíti a korábbi intézkedéseket, beleértve a Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i, 1993. december 13-i és 1999. szeptember 1-jei leveleit, valamint a WestLB-ügyben az eljárást megindító határozatot (13) és a Landesbank Berlin ügyében az eljárást megindító, a HLB-hez eljuttatott határozatot (14).

IV.   NÉMETORSZÁG ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (40) | Állásfoglalásában Németország megismételte azon véleményét, hogy a WK tőkéje 24 %-nak 1986. január 1-jei, HLB-re történt átruházása (a tartalékokba betett érték: 212,160 millió DEM) a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint nem követelhető vissza jogellenes támogatásként, mert az átruházás tekintetében 1996. január 1-jén lejárt a tízéves határidő. |
| --- | --- |

(40)

Állásfoglalásában Németország megismételte azon véleményét, hogy a WK tőkéje 24 %-nak 1986. január 1-jei, HLB-re történt átruházása (a tartalékokba betett érték: 212,160 millió DEM) a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint nem követelhető vissza jogellenes támogatásként, mert az átruházás tekintetében 1996. január 1-jén lejárt a tízéves határidő.

| (41) | Ez az átruházás (a továbbiakban: 1986. évi átruházás) jogilag és gazdaságilag önálló folyamat, amelyet külön kell választani az 1993. évi átruházásoktól. Amennyiben Németország előzőleg „egységes befektetési akaratról” beszélt, amint azt a Bizottság az eljárás megnyitásakor megjegyezte, az kizárólag az 1993. évi eseményekre vonatkozott. A Németország által az 1999 decemberi levélben említett, 1992. december 22-i„sideletter” is csak annyiban hivatkozott az 1986. évi eseményre, amennyiben a részvények vonatkozásában az FHH 1986. évi és 1993. évi viszontátruházási joga említésre került. Továbbá Németország azon állítása, hogy a közvetlenül fizetett, [...] millió DEM összegű ellentételezés évente mintegy [3 %-nál kevesebb]-nek felel meg ezt az összeget az összes átruházás összegére vetítve, pusztán az illusztráció céljára szolgált. Ez azonban nem változtat azon a tényen, hogy az 1986. évi átruházás jogilag és szakmailag egy teljesen külön folyamat. |
| --- | --- |

(41)

Ez az átruházás (a továbbiakban: 1986. évi átruházás) jogilag és gazdaságilag önálló folyamat, amelyet külön kell választani az 1993. évi átruházásoktól. Amennyiben Németország előzőleg „egységes befektetési akaratról” beszélt, amint azt a Bizottság az eljárás megnyitásakor megjegyezte, az kizárólag az 1993. évi eseményekre vonatkozott. A Németország által az 1999 decemberi levélben említett, 1992. december 22-i„sideletter” is csak annyiban hivatkozott az 1986. évi eseményre, amennyiben a részvények vonatkozásában az FHH 1986. évi és 1993. évi viszontátruházási joga említésre került. Továbbá Németország azon állítása, hogy a közvetlenül fizetett, [...] millió DEM összegű ellentételezés évente mintegy [3 %-nál kevesebb]-nek felel meg ezt az összeget az összes átruházás összegére vetítve, pusztán az illusztráció céljára szolgált. Ez azonban nem változtat azon a tényen, hogy az 1986. évi átruházás jogilag és szakmailag egy teljesen külön folyamat.

| (42) | Ha azonban az 1986. évi átruházást külön kell választani az 1993. évi átruházásoktól, csak egy bizottsági intézkedés szakíthatja meg a jogvesztő határidőt 1996. január 1. előtt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében. A Bizottság 1999. szeptember 1. előtti, felvilágosítást kérő levelei azonban általános jellegűek voltak, még csak nem is említették a HLB-t, így nem tettek eleget azoknak a követelményeknek, amelyeket a konkrétság tekintetében a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti megszakító intézkedéssel szemben támasztani lehet. Németország ezzel összefüggésben megemlítette az Elsőfokú Bíróság 2003. április 10-i T-369/00. számú ítéletét a Département du Loiret kontra Bizottság ügyben (15) (a továbbiakban: Scott-ügy). Ebben az ítéletben a Bíróság megállapította, hogy a Bizottság levele, amelyben egy esetleges támogatási tényállásról felvilágosítást kér, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében a jogvesztő határidőt megszakító intézkedés lehet. Az érintett levél azonban egy olyan felvilágosításkérés volt, amely kifejezetten és konkrétan egy olyan földingatlanra vonatkozott, amelyet előnyös feltételek mellett adtak el a Scott S.A. társaságnak. A Bizottság ezzel a levéllel kifejezetten arra utalt, hogy megvizsgálják a szóban forgó támogatás jogszerűségét, és adott esetben a támogatást vissza kell fizetni. Németország véleménye szerint a Bíróság ezzel meghatározta azokat a minimális követelményeket, amelyeknek egy felvilágosítást kérő levélnek meg kell felelnie ahhoz, hogy a jogvesztő határidőt megszakító intézkedésnek lehessen tekinteni. |
| --- | --- |

(42)

Ha azonban az 1986. évi átruházást külön kell választani az 1993. évi átruházásoktól, csak egy bizottsági intézkedés szakíthatja meg a jogvesztő határidőt 1996. január 1. előtt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében. A Bizottság 1999. szeptember 1. előtti, felvilágosítást kérő levelei azonban általános jellegűek voltak, még csak nem is említették a HLB-t, így nem tettek eleget azoknak a követelményeknek, amelyeket a konkrétság tekintetében a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti megszakító intézkedéssel szemben támasztani lehet. Németország ezzel összefüggésben megemlítette az Elsőfokú Bíróság 2003. április 10-i T-369/00. számú ítéletét a Département du Loiret kontra Bizottság ügyben (15) (a továbbiakban: Scott-ügy). Ebben az ítéletben a Bíróság megállapította, hogy a Bizottság levele, amelyben egy esetleges támogatási tényállásról felvilágosítást kér, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében a jogvesztő határidőt megszakító intézkedés lehet. Az érintett levél azonban egy olyan felvilágosításkérés volt, amely kifejezetten és konkrétan egy olyan földingatlanra vonatkozott, amelyet előnyös feltételek mellett adtak el a Scott S.A. társaságnak. A Bizottság ezzel a levéllel kifejezetten arra utalt, hogy megvizsgálják a szóban forgó támogatás jogszerűségét, és adott esetben a támogatást vissza kell fizetni. Németország véleménye szerint a Bíróság ezzel meghatározta azokat a minimális követelményeket, amelyeknek egy felvilágosítást kérő levélnek meg kell felelnie ahhoz, hogy a jogvesztő határidőt megszakító intézkedésnek lehessen tekinteni.

| (43) | A jelenlegi esetben a Bizottság az eljárás megindítása alkalmával általa említett, Németországnak címzett, 1993. január 12-i, 1993. november 10-i és 1993. december 13-i, felvilágosításkérései távolról sem feleltek meg ezeknek a követelményeknek. Ezek a levelek pusztán a Westdeutsche Landesbankra és a más tartományi bankok részére történő esetleges hasonló átruházásokra vonatkozó általános kérdésre vonatkoztak. A HLB-t vagy az FHH-t ezekben a levelekben nem említették. Németország szerint a jogvesztő határidő kifogása az 1986. évi folyamat vizsgálatának útjában áll. |
| --- | --- |

(43)

A jelenlegi esetben a Bizottság az eljárás megindítása alkalmával általa említett, Németországnak címzett, 1993. január 12-i, 1993. november 10-i és 1993. december 13-i, felvilágosításkérései távolról sem feleltek meg ezeknek a követelményeknek. Ezek a levelek pusztán a Westdeutsche Landesbankra és a más tartományi bankok részére történő esetleges hasonló átruházásokra vonatkozó általános kérdésre vonatkoztak. A HLB-t vagy az FHH-t ezekben a levelekben nem említették. Németország szerint a jogvesztő határidő kifogása az 1986. évi folyamat vizsgálatának útjában áll.

| (44) | Ami a tőkebevitel gazdasági megítélését illeti, Németország megerősítette, hogy az 1986-ban és 1993-ban bevitt WK-részvények teljes értéke 1 171,522 millió DEM értékben változatlanul a HLB rendelkezésére állt saját tőkeként. A bevitt tőkét soha nem kötötték le meghatározott célra, és használatára sem vonatkozott korlátozás. |
| --- | --- |

(44)

Ami a tőkebevitel gazdasági megítélését illeti, Németország megerősítette, hogy az 1986-ban és 1993-ban bevitt WK-részvények teljes értéke 1 171,522 millió DEM értékben változatlanul a HLB rendelkezésére állt saját tőkeként. A bevitt tőkét soha nem kötötték le meghatározott célra, és használatára sem vonatkozott korlátozás.

| (45) | Ebben az összefüggésben figyelembe kell venni, hogy az 1986-ban átruházott tőkét akkortól kezdve szavatoló saját tőkének ismerte el a BAKred. A teljes összeget, ideértve az 1993. évi mintegy 959 millió DEM-es (38 % közvetlenül átruházott WK-részvény, amelyet 659,362 millió DEM-mel a HLB nyílt tartalékaiba tettek, és 19,86 % közvetve, a HGV-n keresztül bevitt WK-részvény, amelyet csendes betétként 300 millió DEM értékben vittek be a HLB-be) átruházást is, azonban csak 1997-ben ismerte el a szavatoló saját tőkeként. Ez azon múlott, hogy a WK-törvényt csak 1997. június 25-én módosították, és a HLB-nek csak ettől kezdve volt joga részvénytulajdonosként a WK feloszlatására és felszámolására. |
| --- | --- |

(45)

Ebben az összefüggésben figyelembe kell venni, hogy az 1986-ban átruházott tőkét akkortól kezdve szavatoló saját tőkének ismerte el a BAKred. A teljes összeget, ideértve az 1993. évi mintegy 959 millió DEM-es (38 % közvetlenül átruházott WK-részvény, amelyet 659,362 millió DEM-mel a HLB nyílt tartalékaiba tettek, és 19,86 % közvetve, a HGV-n keresztül bevitt WK-részvény, amelyet csendes betétként 300 millió DEM értékben vittek be a HLB-be) átruházást is, azonban csak 1997-ben ismerte el a szavatoló saját tőkeként. Ez azon múlott, hogy a WK-törvényt csak 1997. június 25-én módosították, és a HLB-nek csak ettől kezdve volt joga részvénytulajdonosként a WK feloszlatására és felszámolására.

| (46) | Németország közölte, hogy a HLB-nek ezért visszamenőlegesen csak 1997. január 1-jétől álltak az átruházott eszközök teljes mértékben a rendelkezésére. Mint Németország később tudatta, ennek ellenére a HLB már ezt az időpontot megelőzően használta a tőketartalék egy részét, mégpedig 1993-ban – kerekítve – 183 millió DEM, 1994-ben több mint 436 millió DEM és 1995-ben 255 millió DEM, míg 1996-ban 208 millió DEM értékben (lásd a 183. szélzetszám alatti táblázatot). A tőketartalék többi eszközét nem igazolták, és nem ismerték el szavatoló tőkeként. Csak 1997. január 1-jétől állt a 659,4 millió DEM-es összeg teljes egészében rendelkezésre, míg a WK ki nem vált az LSH és a HSH Nordbank 2003. június 2-i egyesülése alkalmából. A csendes betét szintén teljes mértékben rendelkezésre állt szavatoló tőkeként 300 millió DEM értékben 1997-től eddig az időpontig. 1997 előtt ezek az eszközök nem voltak igazolva, és nem ismerték el alapvető tőkeelemként. |
| --- | --- |

(46)

Németország közölte, hogy a HLB-nek ezért visszamenőlegesen csak 1997. január 1-jétől álltak az átruházott eszközök teljes mértékben a rendelkezésére. Mint Németország később tudatta, ennek ellenére a HLB már ezt az időpontot megelőzően használta a tőketartalék egy részét, mégpedig 1993-ban – kerekítve – 183 millió DEM, 1994-ben több mint 436 millió DEM és 1995-ben 255 millió DEM, míg 1996-ban 208 millió DEM értékben (lásd a 183. szélzetszám alatti táblázatot). A tőketartalék többi eszközét nem igazolták, és nem ismerték el szavatoló tőkeként. Csak 1997. január 1-jétől állt a 659,4 millió DEM-es összeg teljes egészében rendelkezésre, míg a WK ki nem vált az LSH és a HSH Nordbank 2003. június 2-i egyesülése alkalmából. A csendes betét szintén teljes mértékben rendelkezésre állt szavatoló tőkeként 300 millió DEM értékben 1997-től eddig az időpontig. 1997 előtt ezek az eszközök nem voltak igazolva, és nem ismerték el alapvető tőkeelemként.

| (47) | Ami az ellentételezést illeti, a csendes betétre a maximumként meghatározott összeget, [...] millió DEM-et [...] fizettek, [legfeljebb 10 %] megfelelően. A 659 millió DEM tőketartalékra nem fizettek ellentételezést. |
| --- | --- |

(47)

Ami az ellentételezést illeti, a csendes betétre a maximumként meghatározott összeget, [...] millió DEM-et [...] fizettek, [legfeljebb 10 %] megfelelően. A 659 millió DEM tőketartalékra nem fizettek ellentételezést.

| (48) | Németország azonban ismét kijelentette, hogy nem csak a megegyezésben rögzített, a csendes betét utáni közvetlen kamatfizetés tekintendő az ellentételezés részének. Először is figyelembe kell venni a kizárólagos részvénytulajdonos FHH-nak kifizetett osztalékot, mert a HLB-ből kigazdálkodott nyereséget szükségszerűen szintén az FHH által átruházott forrásokra kell visszavezetni. Így az FHH kizárólagos részvénytulajdonosként 1997-ig az alapszabályban meghatározott legmagasabb, 6 %-os osztalékot kapta, és 1997-től változó, de növekvő osztalékot kapott törzstőkehányada után. Az 1985. évi [...] millió EUR-ról ez az osztalék 1996-ra, amikor az FHH még kizárólagos tulajdonos volt, [...] millió EUR-ra emelkedett. 1997-ben az FHH már csak 50,5 %-os részesedésére [...] millió osztalékot kapott, amely 2001-ig [...] millió EUR-ra nőtt. |
| --- | --- |

(48)

Németország azonban ismét kijelentette, hogy nem csak a megegyezésben rögzített, a csendes betét utáni közvetlen kamatfizetés tekintendő az ellentételezés részének. Először is figyelembe kell venni a kizárólagos részvénytulajdonos FHH-nak kifizetett osztalékot, mert a HLB-ből kigazdálkodott nyereséget szükségszerűen szintén az FHH által átruházott forrásokra kell visszavezetni. Így az FHH kizárólagos részvénytulajdonosként 1997-ig az alapszabályban meghatározott legmagasabb, 6 %-os osztalékot kapta, és 1997-től változó, de növekvő osztalékot kapott törzstőkehányada után. Az 1985. évi [...] millió EUR-ról ez az osztalék 1996-ra, amikor az FHH még kizárólagos tulajdonos volt, [...] millió EUR-ra emelkedett. 1997-ben az FHH már csak 50,5 %-os részesedésére [...] millió osztalékot kapott, amely 2001-ig [...] millió EUR-ra nőtt.

| (49) | Ezenkívül a HLB által kigazdálkodott tartalékokat egyrészt rendszeresen alaptőkévé alakították. Az alaptőke az 1985-ös 228,3 millió EUR-ról 1997-re 250,9 millió EUR-ra emelkedett, és azóta változatlan. Másrészt 1985 óta folyamatosan emelkedett a nyereségtartalék, mégpedig az 1985-ös 93,1 millió EUR-ról 2001-re 321,8 millió EUR-ra. Mindez jelentős hozamnövekedésre utal. |
| --- | --- |

(49)

Ezenkívül a HLB által kigazdálkodott tartalékokat egyrészt rendszeresen alaptőkévé alakították. Az alaptőke az 1985-ös 228,3 millió EUR-ról 1997-re 250,9 millió EUR-ra emelkedett, és azóta változatlan. Másrészt 1985 óta folyamatosan emelkedett a nyereségtartalék, mégpedig az 1985-ös 93,1 millió EUR-ról 2001-re 321,8 millió EUR-ra. Mindez jelentős hozamnövekedésre utal.

| (50) | Figyelembe kell venni továbbá az értéknövekedéseket, amelyeket a bevitt tőkével értek el, és kizárólag az FHH számlájára írandók. Mintegy [...] % illetve [...] % értéknövekedésről van szó, amely kizárólag a WK-részvények átruházására vezethető vissza. Németország a jövedelemérték-módszeren alapuló pontosabb számításokat nyújtott be állásfoglalásában. Eszerint a HLB értéke 1985 és 1992 között [...] millió DEM-mel, illetve évente közel [...] millió DEM-mel növekedett, amely az 1986-ban bevitt WK-részvényekre vetítve [...] % tőkehozamot jelent. 1992 és 1995 között a társaság értéke évente [...] millió DEM-mel növekedett, amely az 1993. január 1-jén bevitt WK-részvényekre vetítve évi [...] %-nak felel meg. Ez ismét azt támasztja alá, hogy minden tényezőt figyelembe véve az FHH méltányos tőkehozamot ért el. |
| --- | --- |

(50)

Figyelembe kell venni továbbá az értéknövekedéseket, amelyeket a bevitt tőkével értek el, és kizárólag az FHH számlájára írandók. Mintegy [...] % illetve [...] % értéknövekedésről van szó, amely kizárólag a WK-részvények átruházására vezethető vissza. Németország a jövedelemérték-módszeren alapuló pontosabb számításokat nyújtott be állásfoglalásában. Eszerint a HLB értéke 1985 és 1992 között [...] millió DEM-mel, illetve évente közel [...] millió DEM-mel növekedett, amely az 1986-ban bevitt WK-részvényekre vetítve [...] % tőkehozamot jelent. 1992 és 1995 között a társaság értéke évente [...] millió DEM-mel növekedett, amely az 1993. január 1-jén bevitt WK-részvényekre vetítve évi [...] %-nak felel meg. Ez ismét azt támasztja alá, hogy minden tényezőt figyelembe véve az FHH méltányos tőkehozamot ért el.

| (51) | Végül az FHH már a két befektetési időpontban méltányos tőkehozamra számíthatott. A HLB 1985 végén, illetve 1992 végén olyan gazdasági társaság volt, amely – példálózva – 1985-ben bő 19 %, 1989-90-ben bő 8-9 %, 1992-ben bő 12 % adózás előtti sajáttőkehozammal rendelkezett. Összehasonlításképpen Németország öt német kereskedelmi bank saját maga által megállapított sajáttőkehozamát is benyújtotta, amelyből véleménye szerint kiderült, hogy a HLB az 1980 és 1992 közötti években nem, vagy ha mégis, akkor az egyes években mintegy 1-6 %-kal (adózás előtt), illetve 1-4 % (adózás után) maradt el az öt másik intézet éves átlagától. Ezzel kijelenthető, hogy a HLB nem marad el a többi kereskedelmi banktól. |
| --- | --- |

(51)

Végül az FHH már a két befektetési időpontban méltányos tőkehozamra számíthatott. A HLB 1985 végén, illetve 1992 végén olyan gazdasági társaság volt, amely – példálózva – 1985-ben bő 19 %, 1989-90-ben bő 8-9 %, 1992-ben bő 12 % adózás előtti sajáttőkehozammal rendelkezett. Összehasonlításképpen Németország öt német kereskedelmi bank saját maga által megállapított sajáttőkehozamát is benyújtotta, amelyből véleménye szerint kiderült, hogy a HLB az 1980 és 1992 közötti években nem, vagy ha mégis, akkor az egyes években mintegy 1-6 %-kal (adózás előtt), illetve 1-4 % (adózás után) maradt el az öt másik intézet éves átlagától. Ezzel kijelenthető, hogy a HLB nem marad el a többi kereskedelmi banktól.

| (52) | Egyebekben Németország azt a véleményt képviselte, hogy az eszközök hiányzó likviditása miatt történt átruházások egy nem pénzbeli betétre hasonlítanak. Egy hozamszámításnál különbséget kell tenni nem pénzbeli és pénzbeli betét között; a különbség az üzlet kiterjesztését szolgáló hitelnyújtás refinanszírozási költségeivel indokolható, illetve a betét készpénz ellenértékét nem lehet közvetlenül befektetni. A megküldött számítások szerint a kamatos különbség az 1986-ban bevitt tőke esetében a pénzbeli betéthez képest hitelnyújtáskor mintegy 7,6 %, a hasznot hozó, kockázatmentes befektetés esetén pedig mintegy 6,8 %. Az 1993. január 1-jei bevitel esetében a különbség 8,3 % hitelnyújtáskor és 7,36 % kockázatmentes befektetéskor. A bruttóhozamra vonatkoztatva ez a hipotetikusan készpénzben befektetett és a ténylegesen bevitt nem likvid tőke esetében 6 %-os (1986), illetve 6,6 %-os (1993) különbséget jelent. Ezt a hátrányt egy piacgazdasági szabályok szerint működő finanszírozónak is figyelembe kell vennie ellentételezése méltányossága kapcsán. |
| --- | --- |

(52)

Egyebekben Németország azt a véleményt képviselte, hogy az eszközök hiányzó likviditása miatt történt átruházások egy nem pénzbeli betétre hasonlítanak. Egy hozamszámításnál különbséget kell tenni nem pénzbeli és pénzbeli betét között; a különbség az üzlet kiterjesztését szolgáló hitelnyújtás refinanszírozási költségeivel indokolható, illetve a betét készpénz ellenértékét nem lehet közvetlenül befektetni. A megküldött számítások szerint a kamatos különbség az 1986-ban bevitt tőke esetében a pénzbeli betéthez képest hitelnyújtáskor mintegy 7,6 %, a hasznot hozó, kockázatmentes befektetés esetén pedig mintegy 6,8 %. Az 1993. január 1-jei bevitel esetében a különbség 8,3 % hitelnyújtáskor és 7,36 % kockázatmentes befektetéskor. A bruttóhozamra vonatkoztatva ez a hipotetikusan készpénzben befektetett és a ténylegesen bevitt nem likvid tőke esetében 6 %-os (1986), illetve 6,6 %-os (1993) különbséget jelent. Ezt a hátrányt egy piacgazdasági szabályok szerint működő finanszírozónak is figyelembe kell vennie ellentételezése méltányossága kapcsán.

V.   A BDB ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (53) | A BdB a ténylegesen szolgáltatott ellentételezést nem találja elégségesnek. Az 1986. január 1-jén bevitt WK-részvényekre egyáltalán állapítottak meg ellentételezést, az 1993-ban bevitt részvényekre pusztán a csendes betét kamatozását állapították meg. Az összesen bevitt tőkére vonatkozóan ez évente kevesebb, mint 3 %-nak felel meg, így semmiképpen sem tekinthető a piacon szokásosnak. Az FHH méltányos ellentételezésre vonatkozó igénye nem szűnik meg azért, mert az a HLB kizárólagos tulajdonosa volt. Legalább egy átlagos hozamra vonatkozó elvárásról van szó, amelyet a kereskedelmi bankok is rendszeresen kikötnek, amikor leányvállalataikat felszerelik. |
| --- | --- |

(53)

A BdB a ténylegesen szolgáltatott ellentételezést nem találja elégségesnek. Az 1986. január 1-jén bevitt WK-részvényekre egyáltalán állapítottak meg ellentételezést, az 1993-ban bevitt részvényekre pusztán a csendes betét kamatozását állapították meg. Az összesen bevitt tőkére vonatkozóan ez évente kevesebb, mint 3 %-nak felel meg, így semmiképpen sem tekinthető a piacon szokásosnak. Az FHH méltányos ellentételezésre vonatkozó igénye nem szűnik meg azért, mert az a HLB kizárólagos tulajdonosa volt. Legalább egy átlagos hozamra vonatkozó elvárásról van szó, amelyet a kereskedelmi bankok is rendszeresen kikötnek, amikor leányvállalataikat felszerelik.

| (54) | Bár az helytálló, hogy ez a hozamelvárás nem jutott kifejezésre egy fix kamat megállapításában, mert a hozam a leányvállalat osztalékfizetése útján és a jövedelem- és az azzal együttjáró értéknövekedése útján is visszaáramolhat az anyavállalathoz. A szokásos piaci hozamelvárás mégis egy fix kamatozás kikötését indokolja. |
| --- | --- |

(54)

Bár az helytálló, hogy ez a hozamelvárás nem jutott kifejezésre egy fix kamat megállapításában, mert a hozam a leányvállalat osztalékfizetése útján és a jövedelem- és az azzal együttjáró értéknövekedése útján is visszaáramolhat az anyavállalathoz. A szokásos piaci hozamelvárás mégis egy fix kamatozás kikötését indokolja.

| (55) | Az FHH-nak a piacgazdasági szabályok szerint tevékenykedő finanszírozóként tehát a piacon szokásos hozamot kellett volna elvárnia a HLB-től. Ebből azonban az FHH semmiképpen sem indulhatott ki. |
| --- | --- |

(55)

Az FHH-nak a piacgazdasági szabályok szerint tevékenykedő finanszírozóként tehát a piacon szokásos hozamot kellett volna elvárnia a HLB-től. Ebből azonban az FHH semmiképpen sem indulhatott ki.

| (56) | Egy 1985. december 17-én a polgársághoz intézett szenátusi közlemény szerint már az 1986. január 1-jei átruházáskor nyilvánvalóan átlag alatti, 0,3-0,5 millió DEM-es (a BdB szerint megfelelően 0,1-0,2 %) hozammal számoltak. Mivel az osztalékfizetésre csak az üzleti tevékenység tényleges kiterjesztését követően kerülhetett sor, az első években az FHH nyilvánvalóan semmiféle ellentételezésben nem részesült. Az FHH számára ténylegesen kifizetett osztalékot sem kell figyelembe venni, mert egy magánfinanszírozó ilyen körülmények között évi fix ellentételezést kért volna. Éppígy nem vehetők figyelembe az alaptőkévé alakított tartalékok és nyereségek sem. |
| --- | --- |

(56)

Egy 1985. december 17-én a polgársághoz intézett szenátusi közlemény szerint már az 1986. január 1-jei átruházáskor nyilvánvalóan átlag alatti, 0,3-0,5 millió DEM-es (a BdB szerint megfelelően 0,1-0,2 %) hozammal számoltak. Mivel az osztalékfizetésre csak az üzleti tevékenység tényleges kiterjesztését követően kerülhetett sor, az első években az FHH nyilvánvalóan semmiféle ellentételezésben nem részesült. Az FHH számára ténylegesen kifizetett osztalékot sem kell figyelembe venni, mert egy magánfinanszírozó ilyen körülmények között évi fix ellentételezést kért volna. Éppígy nem vehetők figyelembe az alaptőkévé alakított tartalékok és nyereségek sem.

| (57) | Az egyébként adott körülmények között várt értéknövekedés realizálásával sem lehet itt számolni, mert a HLB-ben való részesedéssel nem lehetett kereskedni. Ezenkívül a részvények nem estek folyamatos értékmeghatározás alá. A részvények 49,5 %-ának az 1997. évi eladása az LSH-nak nem jelenti a támogatási elem megszüntetését. Az eladásra a befektetési időpontot követően került sor, ezért az ellentételezési elvárások tekintetében teljesen jelentéktelen volt. A támogatási jog szerinti megítélés esetén arról van szó, hogy egy esemény a szokásos gazdasági feltételek mellett ment-e végbe. |
| --- | --- |

(57)

Az egyébként adott körülmények között várt értéknövekedés realizálásával sem lehet itt számolni, mert a HLB-ben való részesedéssel nem lehetett kereskedni. Ezenkívül a részvények nem estek folyamatos értékmeghatározás alá. A részvények 49,5 %-ának az 1997. évi eladása az LSH-nak nem jelenti a támogatási elem megszüntetését. Az eladásra a befektetési időpontot követően került sor, ezért az ellentételezési elvárások tekintetében teljesen jelentéktelen volt. A támogatási jog szerinti megítélés esetén arról van szó, hogy egy esemény a szokásos gazdasági feltételek mellett ment-e végbe.

| (58) | Mindebből az következik, hogy egy magánfinanszírozó ezek között a körülmények között csak akkor fektetett volna be, ha rövid idő alatt bevételre vagy tőkére tehetett volna szert, vagy meghatározott osztalék, vagy változó tőkehozam formájában. Egy magánfinanszírozó egy ilyen szituációban vélhetőleg meghatározott kamatokat szedne. Emellett szól az a körülmény is, hogy az FHH-t nem illette meg a WK viszontátruházása ellenszolgáltatás nélkül – könyvértéken. |
| --- | --- |

(58)

Mindebből az következik, hogy egy magánfinanszírozó ezek között a körülmények között csak akkor fektetett volna be, ha rövid idő alatt bevételre vagy tőkére tehetett volna szert, vagy meghatározott osztalék, vagy változó tőkehozam formájában. Egy magánfinanszírozó egy ilyen szituációban vélhetőleg meghatározott kamatokat szedne. Emellett szól az a körülmény is, hogy az FHH-t nem illette meg a WK viszontátruházása ellenszolgáltatás nélkül – könyvértéken.

| (59) | A piacon szokásos ellentételezés kiszámítása során a BdB először abból indult ki, hogy az átruházott eszközöket törzstőkeként kell visszatéríteni, mert a bankfelügyeleti jog szerint elismert alapvető tőkeelemek. A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke esetében a méltányos hozam kiszámításakor mindig egy kockázatmentes hozamból és egy kockázati prémiumból kell kiindulni, azaz a „kockázatos befektetés várt hozama = kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati prémiuma” alapelvnek megfelelően kell eljárni. |
| --- | --- |

(59)

A piacon szokásos ellentételezés kiszámítása során a BdB először abból indult ki, hogy az átruházott eszközöket törzstőkeként kell visszatéríteni, mert a bankfelügyeleti jog szerint elismert alapvető tőkeelemek. A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke esetében a méltányos hozam kiszámításakor mindig egy kockázatmentes hozamból és egy kockázati prémiumból kell kiindulni, azaz a „kockázatos befektetés várt hozama = kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati prémiuma” alapelvnek megfelelően kell eljárni.

| (60) | A minimális ellentételezés kiszámítását a BdB az úgynevezett Capital Asset Pricing Models (a továbbiakban: CAPM) alapján végezte, amely a várt egyéni kockázati prémiumot az úgynevezett béta érték (az egyéni kockázati prémium statisztikailag mért eltérése az általános hosszú távú piaci kockázati prémiumtól) segítségével számítja ki. |
| --- | --- |

(60)

A minimális ellentételezés kiszámítását a BdB az úgynevezett Capital Asset Pricing Models (a továbbiakban: CAPM) alapján végezte, amely a várt egyéni kockázati prémiumot az úgynevezett béta érték (az egyéni kockázati prémium statisztikailag mért eltérése az általános hosszú távú piaci kockázati prémiumtól) segítségével számítja ki.

| (61) | A kockázatmentes hozam kiszámításához a BdB a hosszú távú államkölcsönök hozamát vette alapul, mivel azok esetében állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjairól van szó a legcsekélyebb kockázattal vagy kockázat nélkül (16). |
| --- | --- |

(61)

A kockázatmentes hozam kiszámításához a BdB a hosszú távú államkölcsönök hozamát vette alapul, mivel azok esetében állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjairól van szó a legcsekélyebb kockázattal vagy kockázat nélkül (16).

| (62) | A kockázati prémium levezetéséhez a BdB először az úgynevezett általános piaci kockázati prémiumot számítja ki, tehát a piacon szokásos részvényportfolió hosszú távú átlaghozamának és a kockázatmentes hozamnak (államkölcsön) a különbségét. 2003. június 25-i állásfoglalásában egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati prémiumot vett alapul. |
| --- | --- |

(62)

A kockázati prémium levezetéséhez a BdB először az úgynevezett általános piaci kockázati prémiumot számítja ki, tehát a piacon szokásos részvényportfolió hosszú távú átlaghozamának és a kockázatmentes hozamnak (államkölcsön) a különbségét. 2003. június 25-i állásfoglalásában egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati prémiumot vett alapul.

| (63) | A béta értékeket a BdB saját adatai szerint, összehasonlítható bankok szúrópróba jellegű történeti adat-mintavételezése alapján becsülte meg. A BdB végül arra az eredményre jutott, hogy a béta értékek valamennyi tartományi bank esetében és valamennyi megfigyelt időszakban nagyobbak egynél, ami azt jelenti, hogy a BdB a kockázati prémiumot a tartományi bankokba történő befektetések esetében statisztikailag nagyobbnak tartja, mint a piaci kockázati prémiumot. |
| --- | --- |

(63)

A béta értékeket a BdB saját adatai szerint, összehasonlítható bankok szúrópróba jellegű történeti adat-mintavételezése alapján becsülte meg. A BdB végül arra az eredményre jutott, hogy a béta értékek valamennyi tartományi bank esetében és valamennyi megfigyelt időszakban nagyobbak egynél, ami azt jelenti, hogy a BdB a kockázati prémiumot a tartományi bankokba történő befektetések esetében statisztikailag nagyobbnak tartja, mint a piaci kockázati prémiumot.

| (64) | 8,05 %-os (1985 decembere az 1986. évi átruházásra vonatkozóan) és 5,90 %-os (1992 decembere az 1993. évi átruházásra vonatkozóan) kockázatmentes alapkamatláb és a HLB esetében 1,1660 (első időpont), valamint 1,0836 (második időpont) béta tényező alapul vételével a BdB az 1986. január 1-jével bevitt részvények esetében 13,41 %-os, az 1993. január 1-jével bevitt részvények esetében 10,88 %-os várt minimális ellentételezést kapott. |
| --- | --- |

(64)

8,05 %-os (1985 decembere az 1986. évi átruházásra vonatkozóan) és 5,90 %-os (1992 decembere az 1993. évi átruházásra vonatkozóan) kockázatmentes alapkamatláb és a HLB esetében 1,1660 (első időpont), valamint 1,0836 (második időpont) béta tényező alapul vételével a BdB az 1986. január 1-jével bevitt részvények esetében 13,41 %-os, az 1993. január 1-jével bevitt részvények esetében 10,88 %-os várt minimális ellentételezést kapott.

| (65) | A BdB továbbá megállapította, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban a minimális ellentételezésből a WfA-vagyon hiányzó likviditása miatt levont hányadot az Elsőfokú Bíróság megerősítette. Így nincs oka annak, hogy ettől a módszertől eltérjenek ebben az ügyben, és itt is végre kell hajtani egy likviditási csökkentést. A hiányzó likviditás miatti levonás mértéke a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségekhez igazodik (a bruttó refinanszírozási költségek a fizetendő vállalkozási adóval csökkentve). |
| --- | --- |

(65)

A BdB továbbá megállapította, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban a minimális ellentételezésből a WfA-vagyon hiányzó likviditása miatt levont hányadot az Elsőfokú Bíróság megerősítette. Így nincs oka annak, hogy ettől a módszertől eltérjenek ebben az ügyben, és itt is végre kell hajtani egy likviditási csökkentést. A hiányzó likviditás miatti levonás mértéke a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségekhez igazodik (a bruttó refinanszírozási költségek a fizetendő vállalkozási adóval csökkentve).

| (66) | Ezenkívül a BdB azt az álláspontot képviselte, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban alkalmazott felárat (ott 1,5 %), amelyet az Elsőfokú Bíróság megerősített, a HLB esetében szintén alkalmazni kell. Ha más tartományi bankok esetében is előfordulnának a rendes törzstőkebefektetéssel szemben kockázatnövelő tényezőként ható körülmények, mint a részben rendkívül magas vagyonátruházási volumen, az új társasági részvények elmaradó kiadása és az ahhoz kapcsolódó lemondás a kiegészítő szavazati jogról, valamint a befektetés hiányzó helyettesíthetősége, akkor a BdB véleménye szerint itt is indokolt a felár. |
| --- | --- |

(66)

Ezenkívül a BdB azt az álláspontot képviselte, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban alkalmazott felárat (ott 1,5 %), amelyet az Elsőfokú Bíróság megerősített, a HLB esetében szintén alkalmazni kell. Ha más tartományi bankok esetében is előfordulnának a rendes törzstőkebefektetéssel szemben kockázatnövelő tényezőként ható körülmények, mint a részben rendkívül magas vagyonátruházási volumen, az új társasági részvények elmaradó kiadása és az ahhoz kapcsolódó lemondás a kiegészítő szavazati jogról, valamint a befektetés hiányzó helyettesíthetősége, akkor a BdB véleménye szerint itt is indokolt a felár.

| (67) | Egy így számított szokásos piaci hozam helyett az FHH az 1986. évi átruházásra semmilyen ellentételezést nem állapított meg és nem kapott, és az 1993. évi átruházásra egy túl csekélyet. Az utolsó bevitel esetében, amelyet felügyeleti jogilag csak 1997-ben ismertek el alapvető tőkeelemként, a HLB 1993 óta évi nyereségrészesedést fizetett, amely egy garantált 7 %-os díjazásból és egy változó részből tevődött össze (fix 0,5 %-os kamatláb a mérleg szerinti nyereség osztaléka után) tevődött össze. Ennek tényleges mértéke azonban nem ismert a BdB számára. A törzstőkével összehasonlítva azonban az ellentételezés túl csekélynek tűnik. Az ellentételezést továbbá a HGV-nek fizették, amely ugyan az FHH holdingtársasága, de gazdaságilag egy önálló egység, míg az FHH-nak közvetlenül semmi sem jutott. A többi részvénynek a tőketartalékba való beviteléért nem állapítottak meg ellentételezést. |
| --- | --- |

(67)

Egy így számított szokásos piaci hozam helyett az FHH az 1986. évi átruházásra semmilyen ellentételezést nem állapított meg és nem kapott, és az 1993. évi átruházásra egy túl csekélyet. Az utolsó bevitel esetében, amelyet felügyeleti jogilag csak 1997-ben ismertek el alapvető tőkeelemként, a HLB 1993 óta évi nyereségrészesedést fizetett, amely egy garantált 7 %-os díjazásból és egy változó részből tevődött össze (fix 0,5 %-os kamatláb a mérleg szerinti nyereség osztaléka után) tevődött össze. Ennek tényleges mértéke azonban nem ismert a BdB számára. A törzstőkével összehasonlítva azonban az ellentételezés túl csekélynek tűnik. Az ellentételezést továbbá a HGV-nek fizették, amely ugyan az FHH holdingtársasága, de gazdaságilag egy önálló egység, míg az FHH-nak közvetlenül semmi sem jutott. A többi részvénynek a tőketartalékba való beviteléért nem állapítottak meg ellentételezést.

| (68) | A részvények 1993. január 1-jei átruházása tekintetében a jogvesztő határidőt a Bizottság megszakította az 1999. szeptember 1-jei felvilágosításkéréssel és a 2002. november 13-i eljárásmegindító határozattal. Az 1986. január 1-jei bevitel vonatkozásában a BdB a folytatólagos cselekmény jogi alakzatára támaszkodik az elévülés elutasításakor. Ennek megfelelője megtalálható a klasszikus versenyjogi ítélkezésben is. Az összefüggő cselekmények feltételei fennállnak itt, mert valamennyi átruházás összefüggésben állt a tőkeerősítés és az üzleti tevékenység kiterjesztése egységes koncepciójával, és ugyanazt a mintát követték. Az 1993. január 1-jei átruházás az új szolvenciaszabályok alapján sem választható külön. Az 1986-os és 1993-as átruházásokat tehát egységes tőkeintézkedésnek kell tekinteni, a támogatást pedig úgy kell tekinteni, hogy a teljes nyújtására csak 1993. január 1-jén került sor. |
| --- | --- |

(68)

A részvények 1993. január 1-jei átruházása tekintetében a jogvesztő határidőt a Bizottság megszakította az 1999. szeptember 1-jei felvilágosításkéréssel és a 2002. november 13-i eljárásmegindító határozattal. Az 1986. január 1-jei bevitel vonatkozásában a BdB a folytatólagos cselekmény jogi alakzatára támaszkodik az elévülés elutasításakor. Ennek megfelelője megtalálható a klasszikus versenyjogi ítélkezésben is. Az összefüggő cselekmények feltételei fennállnak itt, mert valamennyi átruházás összefüggésben állt a tőkeerősítés és az üzleti tevékenység kiterjesztése egységes koncepciójával, és ugyanazt a mintát követték. Az 1993. január 1-jei átruházás az új szolvenciaszabályok alapján sem választható külön. Az 1986-os és 1993-as átruházásokat tehát egységes tőkeintézkedésnek kell tekinteni, a támogatást pedig úgy kell tekinteni, hogy a teljes nyújtására csak 1993. január 1-jén került sor.

| (69) | Ezért az is jelentéktelen, hogy a Bizottság 1993. évi, felvilágosítást kérő levelei megszakíthatták-e a jogvesztő határidőt. A BdB ugyanakkor megállapítja, hogy ezt a határidőt a HLB-nek nyújtott támogatás javára csak akkor lehetett volna megszakítani, ha ezek a levelek erre a támogatásra is kitértek volna. Mivel végezetül a BdB nem ismeri e levelek pontos tartalmát, azokra vonatkozóan nem tud állást foglalni. |
| --- | --- |

(69)

Ezért az is jelentéktelen, hogy a Bizottság 1993. évi, felvilágosítást kérő levelei megszakíthatták-e a jogvesztő határidőt. A BdB ugyanakkor megállapítja, hogy ezt a határidőt a HLB-nek nyújtott támogatás javára csak akkor lehetett volna megszakítani, ha ezek a levelek erre a támogatásra is kitértek volna. Mivel végezetül a BdB nem ismeri e levelek pontos tartalmát, azokra vonatkozóan nem tud állást foglalni.

VI.   NÉMETORSZÁG REAKCIÓJA A BDB ÁLLÁSFOGLALÁSÁRA

| (70) | Németország először kifejtette, hogy a BdB tévesen értelmezte az Elsőfokú Bíróság WestLB-re vonatkozó, 2003. március 6-i ítéletét (a továbbiakban: WestLB-ítélet). A BdB nyilvánvalóan úgy véli, hogy az ítélet egyértelműen kimondta, hogy a tőkebevitel útján történő értéknövekedés nem minősül szokásos piaci hozamnak. Erre vonatkozóan azonban a Bíróság nem nyilatkozott határozati jelentőséggel. A Bíróság kimondta, hogy egy magánfinanszírozó rendes körülmények között nem elégszik meg egy veszteségminimalizációval vagy korlátozott hozammal, akkor sem, ha a társaság törzstőkéjéből részesedik már, nem tért azonban ki egy olyan hozam támogatási jogi megítélésére, amely nem fíx kamatozásból áll, hanem például a társaság értékének növekedéséből. |
| --- | --- |

(70)

Németország először kifejtette, hogy a BdB tévesen értelmezte az Elsőfokú Bíróság WestLB-re vonatkozó, 2003. március 6-i ítéletét (a továbbiakban: WestLB-ítélet). A BdB nyilvánvalóan úgy véli, hogy az ítélet egyértelműen kimondta, hogy a tőkebevitel útján történő értéknövekedés nem minősül szokásos piaci hozamnak. Erre vonatkozóan azonban a Bíróság nem nyilatkozott határozati jelentőséggel. A Bíróság kimondta, hogy egy magánfinanszírozó rendes körülmények között nem elégszik meg egy veszteségminimalizációval vagy korlátozott hozammal, akkor sem, ha a társaság törzstőkéjéből részesedik már, nem tért azonban ki egy olyan hozam támogatási jogi megítélésére, amely nem fíx kamatozásból áll, hanem például a társaság értékének növekedéséből.

| (71) | A BdB ezt láthatóan maga is beismeri, amikor rátér a kereskedelmi bankoknak a leányvállalatokba való tőkebevitelére, és kimondja, hogy ilyenkor a hozamelvárás nem egy fix kamat megállapításában fejeződik ki, hanem osztalékban és jövedelem-, valamint azzal együttjáró értéknövekedésben. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a BdB a HLB értéknövekedésének általa kétségbe vont realizálhatósága tekintetében félreérti a tényeket, mert a részvények 49,5 %-a a BdB előadásával ellentétben azért nem volt eladható, mivel azokat 1997-ben átruházták az LSH-ra. |
| --- | --- |

(71)

A BdB ezt láthatóan maga is beismeri, amikor rátér a kereskedelmi bankoknak a leányvállalatokba való tőkebevitelére, és kimondja, hogy ilyenkor a hozamelvárás nem egy fix kamat megállapításában fejeződik ki, hanem osztalékban és jövedelem-, valamint azzal együttjáró értéknövekedésben. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a BdB a HLB értéknövekedésének általa kétségbe vont realizálhatósága tekintetében félreérti a tényeket, mert a részvények 49,5 %-a a BdB előadásával ellentétben azért nem volt eladható, mivel azokat 1997-ben átruházták az LSH-ra.

| (72) | A BdB által az úgynevezett CAPM alapján kiszámított 13,41 %-os (1986. évi átruházás), illetve 10,88 %-os (teljes 1993. évi átruházás) minimális hozam nem helytálló. Egyrészt a CAPM felhasználása alapvetően kétséges, és a BdB általi alkalmazása különös kételyeket ébreszt. Így a BdB többek között a piaci portfoliót a CDAX-ban lévő német részvényekre korlátozta, a paramétereket részben múltbeli adatok alapján becsülte meg, anélkül, hogy ellenőrizte volna azok érvényességét a befektetés szempontjából lényeges időszakra, a piaci kockázati prémiumot egy kizárólag a német részvények 1954 és 1988 közötti átlaghozamáról szóló tanulmányból vezette le, és a béta tényezők számításához a CDAX bankokat ugyanolyan üzleti és kockázati profillal rendelkező vállalkozásként vonta be. Így szinte valamennyi, a CAPM-hoz szükséges tényezőt tévesen becsülték meg, és túlbecsülték a szóban forgó ügyletek szokásos piaci minimális hozamát. |
| --- | --- |

(72)

A BdB által az úgynevezett CAPM alapján kiszámított 13,41 %-os (1986. évi átruházás), illetve 10,88 %-os (teljes 1993. évi átruházás) minimális hozam nem helytálló. Egyrészt a CAPM felhasználása alapvetően kétséges, és a BdB általi alkalmazása különös kételyeket ébreszt. Így a BdB többek között a piaci portfoliót a CDAX-ban lévő német részvényekre korlátozta, a paramétereket részben múltbeli adatok alapján becsülte meg, anélkül, hogy ellenőrizte volna azok érvényességét a befektetés szempontjából lényeges időszakra, a piaci kockázati prémiumot egy kizárólag a német részvények 1954 és 1988 közötti átlaghozamáról szóló tanulmányból vezette le, és a béta tényezők számításához a CDAX bankokat ugyanolyan üzleti és kockázati profillal rendelkező vállalkozásként vonta be. Így szinte valamennyi, a CAPM-hoz szükséges tényezőt tévesen becsülték meg, és túlbecsülték a szóban forgó ügyletek szokásos piaci minimális hozamát.

| (73) | Ezenkívül a BdB az ügyletek különlegességére vonatkozó felárat a 2000/392/EK határozatban említett követelmények egyszerű átvételével indokolta, anélkül azonban, hogy elvégzett volna egy, a WestLB-ítéletben kritizálthoz hasonló kvantifikációt. A hiányzó likviditás miatt továbbá a teljes refinanszírozási hányadot felárként kell alkalmazni, mivel az egyáltalán nem helyénvaló, hogy a BdB által előadott adócsökkentési hatást likviditási felárként a méltányos hozammal elszámolják. Ez egy alapvetően hibás elgondoláson nyugszik. A várt hozamnak a befektető szintjén semmi köze a vállalkozás szintjén jelentkező mérlegszerű adóhatásokhoz. |
| --- | --- |

(73)

Ezenkívül a BdB az ügyletek különlegességére vonatkozó felárat a 2000/392/EK határozatban említett követelmények egyszerű átvételével indokolta, anélkül azonban, hogy elvégzett volna egy, a WestLB-ítéletben kritizálthoz hasonló kvantifikációt. A hiányzó likviditás miatt továbbá a teljes refinanszírozási hányadot felárként kell alkalmazni, mivel az egyáltalán nem helyénvaló, hogy a BdB által előadott adócsökkentési hatást likviditási felárként a méltányos hozammal elszámolják. Ez egy alapvetően hibás elgondoláson nyugszik. A várt hozamnak a befektető szintjén semmi köze a vállalkozás szintjén jelentkező mérlegszerű adóhatásokhoz.

| (74) | Németország jogi véleménye fenntartása mellett a BdB-számításhoz képest elvégzett egy alternatív számítást a szokásos piaci hozamra vonatkozóan. Ebben Németország csak az 1993-as ügyletre tért ki, mivel az 1986. évi átruházás elévült. |
| --- | --- |

(74)

Németország jogi véleménye fenntartása mellett a BdB-számításhoz képest elvégzett egy alternatív számítást a szokásos piaci hozamra vonatkozóan. Ebben Németország csak az 1993-as ügyletre tért ki, mivel az 1986. évi átruházás elévült.

| (75) | Németország azt a véleményt képviselte, hogy a két bevitt nem pénzbeli betétre vonatkozóan kockázatiprofil-elemzést kell először végezni. Eszerint először a csendes betétet kell összehasonlítani hasonlóan hosszú futamidejű betétekkel (16 év). A tőketartalék vonatkozásában, tekintettel a kockázati profilra, mint például az intézeti teher révén fizetésképtelenség esetén alig meglévő felelősség, az FHH 100-os tulajdonosi helyzete miatt a szavazati jogok lényegtelensége, a veszteségben való részvétel, az osztalékfizetés iránti igény és a futamidő, a legjobb egy határozatlan idejű csendes betét összehasonlíthatóságából kiindulni. Ezen az alapon fogta össze Németország a két eszközt az ellentételezés kiszámítása céljából a BdB-állásfoglalásra adott válaszában, a teljes beviteli csomagban azonban azok részvényeit határozott idejű és határozatlan idejű betétek alapján súlyozta. A refinanszírozási költségek teljes levonása mellett Németország így a teljes bevitelre vonatkozóan 1,48 %-os méltányos ellentételezést állapított meg. |
| --- | --- |

(75)

Németország azt a véleményt képviselte, hogy a két bevitt nem pénzbeli betétre vonatkozóan kockázatiprofil-elemzést kell először végezni. Eszerint először a csendes betétet kell összehasonlítani hasonlóan hosszú futamidejű betétekkel (16 év). A tőketartalék vonatkozásában, tekintettel a kockázati profilra, mint például az intézeti teher révén fizetésképtelenség esetén alig meglévő felelősség, az FHH 100-os tulajdonosi helyzete miatt a szavazati jogok lényegtelensége, a veszteségben való részvétel, az osztalékfizetés iránti igény és a futamidő, a legjobb egy határozatlan idejű csendes betét összehasonlíthatóságából kiindulni. Ezen az alapon fogta össze Németország a két eszközt az ellentételezés kiszámítása céljából a BdB-állásfoglalásra adott válaszában, a teljes beviteli csomagban azonban azok részvényeit határozott idejű és határozatlan idejű betétek alapján súlyozta. A refinanszírozási költségek teljes levonása mellett Németország így a teljes bevitelre vonatkozóan 1,48 %-os méltányos ellentételezést állapított meg.

| (76) | Jogi véleménye fenntartása mellett Németország válaszában kiszámította a tőketartalék hozamát a CAPM alapján is. 3 %-os piaci kockázati prémium és a HLB 0,7861-os béta értéke alapul vételével a tőketartalék felhalmozódására 9,74 %-os hipotetikus minimális hozam jött ki készpénzbetétre, amelyből azonban a hiányzó likviditás miatt még le kell vonni a teljes refinanszírozási költséget, hogy így valóban a szokásos piaci minimális hozamot tükröző 2,36 % jöjjön ki. A csendes betétek esetében Németország – ezeknek az eszközöknek a másodlagos piacon való kereskedelme hiányában – nem a CAPM-ot használta, hanem a hasonló finanszírozási eszközökkel való összehasonlítást. Ez alapján, a teljes refinanszírozási költség levonásával 1,29 %-is felár jött ki a HLB-betéttel öszehasonlítható határozatlan idejű csendes betétekre. Összefoglalva és súlyozva 2,08 %-os teljes ellentételezés jött ki. |
| --- | --- |

(76)

Jogi véleménye fenntartása mellett Németország válaszában kiszámította a tőketartalék hozamát a CAPM alapján is. 3 %-os piaci kockázati prémium és a HLB 0,7861-os béta értéke alapul vételével a tőketartalék felhalmozódására 9,74 %-os hipotetikus minimális hozam jött ki készpénzbetétre, amelyből azonban a hiányzó likviditás miatt még le kell vonni a teljes refinanszírozási költséget, hogy így valóban a szokásos piaci minimális hozamot tükröző 2,36 % jöjjön ki. A csendes betétek esetében Németország – ezeknek az eszközöknek a másodlagos piacon való kereskedelme hiányában – nem a CAPM-ot használta, hanem a hasonló finanszírozási eszközökkel való összehasonlítást. Ez alapján, a teljes refinanszírozási költség levonásával 1,29 %-is felár jött ki a HLB-betéttel öszehasonlítható határozatlan idejű csendes betétekre. Összefoglalva és súlyozva 2,08 %-os teljes ellentételezés jött ki.

| (77) | A két ügylet közötti kapcsolat miatt a BdB szerint nem meglévő elévülés kapcsán Németország megismételte a korábban állásfoglalásában felsorolt kifogásait, és ismét megállapította, hogy az 1986-os esemény jogilag és ténylegesen is egy az 1993-astól különálló ügylet volt, amint azt az eredetileg megküldött, és később pótolt dokumentumok is alátámasztották. Egyebekben a BdB által említett folytatólagos cselekmény jogintézményét időközben a BGH büntetőbírái is vitatják, a folytatólagosság öszefüggésének konstrukciója az európai kartelljogban, amelyet egy a bűnüldözési és végrehajtási elévülésről szóló irányelv rendez explicit módon, nem adaptálható a más tényállásokat érintő támogatási jogban, valamint a 659/1999/EK rendelet nem is ismeri a folytatólagosság öszefüggésének konstrukcióját. |
| --- | --- |

(77)

A két ügylet közötti kapcsolat miatt a BdB szerint nem meglévő elévülés kapcsán Németország megismételte a korábban állásfoglalásában felsorolt kifogásait, és ismét megállapította, hogy az 1986-os esemény jogilag és ténylegesen is egy az 1993-astól különálló ügylet volt, amint azt az eredetileg megküldött, és később pótolt dokumentumok is alátámasztották. Egyebekben a BdB által említett folytatólagos cselekmény jogintézményét időközben a BGH büntetőbírái is vitatják, a folytatólagosság öszefüggésének konstrukciója az európai kartelljogban, amelyet egy a bűnüldözési és végrehajtási elévülésről szóló irányelv rendez explicit módon, nem adaptálható a más tényállásokat érintő támogatási jogban, valamint a 659/1999/EK rendelet nem is ismeri a folytatólagosság öszefüggésének konstrukcióját.

VII.   MEGÁLLAPODÁS A BDB, AZ FHH ÉS A HSH NORDBANK KÖZÖTT

| (78) | 2004. október 8-án eljutottak a Bizottsághoz a panaszos BdB, az FHH és az LSH-ból és a HLB-ből 2003-ban létrejött HSH Nordbank közötti megegyezés eredményei. A megállapodás feleinek továbbra is fennálló alapvető jogi véleményeinek sérelme nélkül a felek megegyeztek egy alapvető módszerben az öszehasonlító közvetlen, fix ellentételezésnek számító hozam kiszámítására vonatkozóan. A WK-részvények 38 %-ának tőketartalékba történő, mintegy 959,4 millió DEM értékű 1993-as átruházása tekintetében méltányos ellentételezési összegben állapodtak meg. A WK-részvények 19,86 %-ának csendes betétbe történő, 300 millió DEM értékű, szintén 1993. január 1-jei közvetett bevitele tekintetében ugyan meg tudtak egyezni egy fix ellentételezési mérték alapvető kiinduló értékében, azonban a pontos számításban nem, elsősorban a hiányzó likviditás miatti felár vonatkozásában (lásd a 81- 203. széljegyzet). A felek kérik a Bizottságot, hogy határozatában vegye figyelembe a megegyezés eredményeit. A megegyezés nem érinti az 1986. évi átruházást; a felek úgy nyilatkoztak, hogy a Bizottságnak az ezen átruházás elévülésére vonatkozó lezáró határozatának nem mondanak ellent. |
| --- | --- |

(78)

2004. október 8-án eljutottak a Bizottsághoz a panaszos BdB, az FHH és az LSH-ból és a HLB-ből 2003-ban létrejött HSH Nordbank közötti megegyezés eredményei. A megállapodás feleinek továbbra is fennálló alapvető jogi véleményeinek sérelme nélkül a felek megegyeztek egy alapvető módszerben az öszehasonlító közvetlen, fix ellentételezésnek számító hozam kiszámítására vonatkozóan. A WK-részvények 38 %-ának tőketartalékba történő, mintegy 959,4 millió DEM értékű 1993-as átruházása tekintetében méltányos ellentételezési összegben állapodtak meg. A WK-részvények 19,86 %-ának csendes betétbe történő, 300 millió DEM értékű, szintén 1993. január 1-jei közvetett bevitele tekintetében ugyan meg tudtak egyezni egy fix ellentételezési mérték alapvető kiinduló értékében, azonban a pontos számításban nem, elsősorban a hiányzó likviditás miatti felár vonatkozásában (lásd a 81- 203. széljegyzet). A felek kérik a Bizottságot, hogy határozatában vegye figyelembe a megegyezés eredményeit. A megegyezés nem érinti az 1986. évi átruházást; a felek úgy nyilatkoztak, hogy a Bizottságnak az ezen átruházás elévülésére vonatkozó lezáró határozatának nem mondanak ellent.

| (79) | A felek a CAPM alapján először meghatároztak a tőketartalékba (mintegy 959 millió DEM) történő bevitelre egy a piacon szokásos minimális ellentételezést. Egy 7,23 %-os kockázatmentes kamatláb, egy 4 %-os általános piaci kockázati prémium és egy 0,74-es béta érték alapul vételével e megegyezés szerint a tőketartalékba bevitt részvények méltányos minimális ellentételezése 10,19 %. Az FHH kizárólagos tulajdonosi mivolta miatt nem állapítottak meg további felárat (így például a hiányzó szavazati jogokra). Végül a tőke hiányzó likviditása miatt 3,62 %-os levonást határoztak meg (a kockázatmentes kamatláb alapján bruttó refinanszírozási költségként, amelyből mintegy 50 % társasági adó, valamint a szolidaritási pótlék a nettó refinanszírozási költség megállapítása céljából). Eredményül méltányos ellentételezésként a 6,57 %-os mértéket kapták. |
| --- | --- |

(79)

A felek a CAPM alapján először meghatároztak a tőketartalékba (mintegy 959 millió DEM) történő bevitelre egy a piacon szokásos minimális ellentételezést. Egy 7,23 %-os kockázatmentes kamatláb, egy 4 %-os általános piaci kockázati prémium és egy 0,74-es béta érték alapul vételével e megegyezés szerint a tőketartalékba bevitt részvények méltányos minimális ellentételezése 10,19 %. Az FHH kizárólagos tulajdonosi mivolta miatt nem állapítottak meg további felárat (így például a hiányzó szavazati jogokra). Végül a tőke hiányzó likviditása miatt 3,62 %-os levonást határoztak meg (a kockázatmentes kamatláb alapján bruttó refinanszírozási költségként, amelyből mintegy 50 % társasági adó, valamint a szolidaritási pótlék a nettó refinanszírozási költség megállapítása céljából). Eredményül méltányos ellentételezésként a 6,57 %-os mértéket kapták.

| (80) | A 300 millió DEM-nek a csendes betétbe való bevitele tekintetében a HSH Nordbank és az FHH 129 bázispontos ellentételezési árfolyam-különbözetet számított ki, mivel a bruttó refinanszírozási költségeket le kellett vonni. A BdB itt is a CAPM szerinti számítást részesítette előnyben, és erre a különleges ügyletre, amely ugyanabban az időpontban jött létre, egy alacsonyabb béta tényező (0,32) és 3,62 % adózás utáni likviditási levonás (nettó refinanszírozási költség) alkalmazása mellett méltányos ellentételezésként 4,89 %-ot állapított meg. |
| --- | --- |

(80)

A 300 millió DEM-nek a csendes betétbe való bevitele tekintetében a HSH Nordbank és az FHH 129 bázispontos ellentételezési árfolyam-különbözetet számított ki, mivel a bruttó refinanszírozási költségeket le kellett vonni. A BdB itt is a CAPM szerinti számítást részesítette előnyben, és erre a különleges ügyletre, amely ugyanabban az időpontban jött létre, egy alacsonyabb béta tényező (0,32) és 3,62 % adózás utáni likviditási levonás (nettó refinanszírozási költség) alkalmazása mellett méltányos ellentételezésként 4,89 %-ot állapított meg.

VIII.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

1.   AZ ELÉVÜLÉS ALAPVETŐ KÉRDÉSE

| (81) | Németország azon a véleményen volt, hogy a 24 % tőkerész 1986. január 1-jei átruházása tekintetében, amely a LB tőkéjét 212,160 millió DEM-mel növelte meg, amennyiben az támogatás lenne, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkében megállapított tízéves jogvesztő határidő lejárt. A Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i és 1993. december 13-i felvilágosításkérései, tehát az 1996. január 1-jét megelőzőek általános jellegűek voltak, ezért nem az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti intézkedések, amelyek a jogvesztő határidőt megszakíthatták volna. |
| --- | --- |

(81)

Németország azon a véleményen volt, hogy a 24 % tőkerész 1986. január 1-jei átruházása tekintetében, amely a LB tőkéjét 212,160 millió DEM-mel növelte meg, amennyiben az támogatás lenne, a 659/1999/EK rendelet 15. cikkében megállapított tízéves jogvesztő határidő lejárt. A Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i és 1993. december 13-i felvilágosításkérései, tehát az 1996. január 1-jét megelőzőek általános jellegűek voltak, ezért nem az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti intézkedések, amelyek a jogvesztő határidőt megszakíthatták volna.

| (82) | A tényállás pontos vizsgálata után a Bizottság csatlakozik ehhez a véleményhez, és az 1986. január 1-jei átruházást nem vonja újabb támogatási jogi vizsgálat alá. |
| --- | --- |

(82)

A tényállás pontos vizsgálata után a Bizottság csatlakozik ehhez a véleményhez, és az 1986. január 1-jei átruházást nem vonja újabb támogatási jogi vizsgálat alá.

| (83) | Meg kell állapítani, hogy az 1999. április 16-án hatályba lépett 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése, amely a jogellenes támogatások visszatéríttetésére határidőt szab meg, minden, a rendelet hatálybalépését követően hozott intézkedésre vonatkozik, amellyel egy támogatást véglegesen visszatéríttetnek, akkor is, ha a támogatást a hatálybalépés előtt nyújtották (17). A tízéves határidő, amelyen belül a Bizottság visszatéríttetheti a jogellenes támogatásokat, azon a napon kezdődik, amelyen a támogatást nyújtották, akkor is, ha abban az időpontban a rendelet nem volt hatályos (18). |
| --- | --- |

(83)

Meg kell állapítani, hogy az 1999. április 16-án hatályba lépett 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése, amely a jogellenes támogatások visszatéríttetésére határidőt szab meg, minden, a rendelet hatálybalépését követően hozott intézkedésre vonatkozik, amellyel egy támogatást véglegesen visszatéríttetnek, akkor is, ha a támogatást a hatálybalépés előtt nyújtották (17). A tízéves határidő, amelyen belül a Bizottság visszatéríttetheti a jogellenes támogatásokat, azon a napon kezdődik, amelyen a támogatást nyújtották, akkor is, ha abban az időpontban a rendelet nem volt hatályos (18).

| (84) | Az 1986. január 1-jei átruházás egyszeri, nem visszatérő állami intézkedés volt. Abban különbözik az állami programoktól, hogy azok ismétlődő intézkedésekről, így például évenkénti támogatásokról vagy fiskális könnyítésekről rendelkeznek. Az 1986 évi bevitel ezen túl semmilyen jogi vagy tényleges összefüggésben nem áll az 1993. évi átruházással. A Németország által egy 1999 decemberi levélben említett és később utólag benyújtott, 1992. december 22-i„sideletter” sem beszél a két átruházás egységes befektetési szándékáról, amint korábban előadták. Ez a sideletter pusztán az 1993-as átruházásra vonatkozik, és ebből a célból átveszi az 1986-os átruházás egy bizonyos szabályozását további részvények 1993. január 1-jén sorra kerülő átruházására, nevezetesen azt a jogot, hogy az FHH a WK-részvények átruházását kérhesse. |
| --- | --- |

(84)

Az 1986. január 1-jei átruházás egyszeri, nem visszatérő állami intézkedés volt. Abban különbözik az állami programoktól, hogy azok ismétlődő intézkedésekről, így például évenkénti támogatásokról vagy fiskális könnyítésekről rendelkeznek. Az 1986 évi bevitel ezen túl semmilyen jogi vagy tényleges összefüggésben nem áll az 1993. évi átruházással. A Németország által egy 1999 decemberi levélben említett és később utólag benyújtott, 1992. december 22-i„sideletter” sem beszél a két átruházás egységes befektetési szándékáról, amint korábban előadták. Ez a sideletter pusztán az 1993-as átruházásra vonatkozik, és ebből a célból átveszi az 1986-os átruházás egy bizonyos szabályozását további részvények 1993. január 1-jén sorra kerülő átruházására, nevezetesen azt a jogot, hogy az FHH a WK-részvények átruházását kérhesse.

| (85) | Az FHH 1986. január 1-jei átruházása a jogellenes – amennyiben jogellenes – támogatás időpontja. A fent ábrázolt körülmények között átruházott eszközök révén a HLB-nek e helyütt tárgyalt, lehetséges gazdasági előnye származott. Az eszközök 1986. január 1-jétől álltak a HLB rendelkezésére; a BAKred 1986-ra ismerte el azokat. Ennek értelmében a tízéves jogvesztő határidő 1996. január 1-jén jár le. |
| --- | --- |

(85)

Az FHH 1986. január 1-jei átruházása a jogellenes – amennyiben jogellenes – támogatás időpontja. A fent ábrázolt körülmények között átruházott eszközök révén a HLB-nek e helyütt tárgyalt, lehetséges gazdasági előnye származott. Az eszközök 1986. január 1-jétől álltak a HLB rendelkezésére; a BAKred 1986-ra ismerte el azokat. Ennek értelmében a tízéves jogvesztő határidő 1996. január 1-jén jár le.

| (86) | Ezt a tízéves jogvesztő határidőt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam jogellenes támogatással kapcsolatos minden intézkedése megszakítja. A Scottítéletben az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy az említett rendelet hatálybalépése előtt benyújtott megkeresés a Bizottság részéről, egy pontosan meghatározott, lehetséges támogatási intézkedésről való információk vonatkozásában, a tízéves jogvesztő határidőt nem szakította ugyan meg, de ilyen hatás tulajdonítható majd neki, amennyiben a Bizottság a rendelet hatálybalépése után felhatalmazásait a szóban forgó támogatás visszatéríttetése érdekében gyakorolja majd (19). |
| --- | --- |

(86)

Ezt a tízéves jogvesztő határidőt a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam jogellenes támogatással kapcsolatos minden intézkedése megszakítja. A Scottítéletben az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy az említett rendelet hatálybalépése előtt benyújtott megkeresés a Bizottság részéről, egy pontosan meghatározott, lehetséges támogatási intézkedésről való információk vonatkozásában, a tízéves jogvesztő határidőt nem szakította ugyan meg, de ilyen hatás tulajdonítható majd neki, amennyiben a Bizottság a rendelet hatálybalépése után felhatalmazásait a szóban forgó támogatás visszatéríttetése érdekében gyakorolja majd (19).

| (87) | Jelen esetben a Bizottság 1996. január 1. előtti felvilágosításkérő megkeresései egy tízéves határidő megszüntetésére irányuló intézkedés iránt támasztott követelményeknek nem felelnek meg, mert nem a jogellenes támogatásra vonatkozó intézkedések, ahogyan azt az 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése meghatározza. |
| --- | --- |

(87)

Jelen esetben a Bizottság 1996. január 1. előtti felvilágosításkérő megkeresései egy tízéves határidő megszüntetésére irányuló intézkedés iránt támasztott követelményeknek nem felelnek meg, mert nem a jogellenes támogatásra vonatkozó intézkedések, ahogyan azt az 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése meghatározza.

| (88) | Az 1999. szeptember 1.-én megtörtént információs megkeresésig a Bizottság semmilyen Németországnak szóló iratban sem tett fel kérdéseket a hamburgi átruházási folyamatokkal kapcsolatban, és sem az FHH, sem a HLB nevét nem említi. A három, 1993-ból származó irat kizárólag a WfA WestLB-re történő átruházására vonatkozik; ezen felül az iratok mindössze általános kérdéseket tartalmaznak további lehetséges átruházásokat illetően, más tartományok tartományi bankjainál. Az 1993. november 10.-én kelt információs megkeresés a WestLB-re vonatkozó kérdéseken felül csupán Berlin, Schleswig-Holstein és Alsó-szászország tartományokat említi. A BdB ugyan minden (két 1994-es és 1995. január 3-i) írásában felhívja a figyelmet az FHH és a HLB átruházásaira. Erre a Bizottság első alkalommal azonban csak 1999. szeptember 1-jén reagált, és kért információkat a hamburgi folyamatokról. |
| --- | --- |

(88)

Az 1999. szeptember 1.-én megtörtént információs megkeresésig a Bizottság semmilyen Németországnak szóló iratban sem tett fel kérdéseket a hamburgi átruházási folyamatokkal kapcsolatban, és sem az FHH, sem a HLB nevét nem említi. A három, 1993-ból származó irat kizárólag a WfA WestLB-re történő átruházására vonatkozik; ezen felül az iratok mindössze általános kérdéseket tartalmaznak további lehetséges átruházásokat illetően, más tartományok tartományi bankjainál. Az 1993. november 10.-én kelt információs megkeresés a WestLB-re vonatkozó kérdéseken felül csupán Berlin, Schleswig-Holstein és Alsó-szászország tartományokat említi. A BdB ugyan minden (két 1994-es és 1995. január 3-i) írásában felhívja a figyelmet az FHH és a HLB átruházásaira. Erre a Bizottság első alkalommal azonban csak 1999. szeptember 1-jén reagált, és kért információkat a hamburgi folyamatokról.

| (89) | Így a tízéves visszatéríttetési határidő (1996. január 1.) lejárta előtt a Bizottság részéről nem volt kilátásban vizsgálat a HLB átruházására vonatkozóan. A WestLb-re vonatkozó levelezés, valamint a más tartományokban zajló, lehetséges folyamatokra irányuló általános kérdések nem helyettesíthetnek egy konkrétan ismert, lehetséges támogatásra irányuló információs megkeresést. Különben már az általános, tízévente elküldött Bizottsági körlevél is megszüntethetné a határidőt, és értelmetlenné tenne mindennemű határidőt. |
| --- | --- |

(89)

Így a tízéves visszatéríttetési határidő (1996. január 1.) lejárta előtt a Bizottság részéről nem volt kilátásban vizsgálat a HLB átruházására vonatkozóan. A WestLb-re vonatkozó levelezés, valamint a más tartományokban zajló, lehetséges folyamatokra irányuló általános kérdések nem helyettesíthetnek egy konkrétan ismert, lehetséges támogatásra irányuló információs megkeresést. Különben már az általános, tízévente elküldött Bizottsági körlevél is megszüntethetné a határidőt, és értelmetlenné tenne mindennemű határidőt.

| (90) | A Bizottság meglátása szerint Németország és a HLB az 1986. évi átruházás különleges körülményei miatt jogbiztonságra és bizalomvédelemre hivatkozhat, még akkor is, ha az átruházás nem az EK-Szerződés 88. cikke szerint történt. Figyelembe kell venni, hogy a támogatási jognak és a támogatási ellenőrzés gyakorlatának fejlődése ebben az időpontban még nem volt minden részletében olyan előrehaladott állapotban, mint ahogyan az a 90-es évek óta fennáll. Ez különösen az állami vállalattulajdonosok tőkejuttatásaira igaz, továbbá a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvére, melyet csupán a HLB első átruházása után dolgoztak ki, és vizsgáltak a gyakorlatban. Ezért ebben az időpontban a német hivatalok és a HLB, aki 1986-ban kettő, 100 %-ban tulajdonában lévő vállalkozás részvényeit ruházta át, nem tudtak egy lehetséges állami támogatás fennállásából és az ebből kifolyólag szükséges bejelentésből kiindulni. |
| --- | --- |

(90)

A Bizottság meglátása szerint Németország és a HLB az 1986. évi átruházás különleges körülményei miatt jogbiztonságra és bizalomvédelemre hivatkozhat, még akkor is, ha az átruházás nem az EK-Szerződés 88. cikke szerint történt. Figyelembe kell venni, hogy a támogatási jognak és a támogatási ellenőrzés gyakorlatának fejlődése ebben az időpontban még nem volt minden részletében olyan előrehaladott állapotban, mint ahogyan az a 90-es évek óta fennáll. Ez különösen az állami vállalattulajdonosok tőkejuttatásaira igaz, továbbá a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvére, melyet csupán a HLB első átruházása után dolgoztak ki, és vizsgáltak a gyakorlatban. Ezért ebben az időpontban a német hivatalok és a HLB, aki 1986-ban kettő, 100 %-ban tulajdonában lévő vállalkozás részvényeit ruházta át, nem tudtak egy lehetséges állami támogatás fennállásából és az ebből kifolyólag szükséges bejelentésből kiindulni.

| (91) | Így a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése alapján a tízéves határidőt lejártnak tekinti. Az 1986. január 1-jén, a WK részvényeinek 24 %-ban történt HLB-re való átruházásával esetleg összefüggő támogatás vonatkozásában lehetséges, hogy az említett rendelet 15. cikkének (3) bekezdése értelmében támogatásnak tekinthető. Az alábbiak kizárólag az 1993. január 1-jén történt átruházásokra vonatkoznak. |
| --- | --- |

(91)

Így a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése alapján a tízéves határidőt lejártnak tekinti. Az 1986. január 1-jén, a WK részvényeinek 24 %-ban történt HLB-re való átruházásával esetleg összefüggő támogatás vonatkozásában lehetséges, hogy az említett rendelet 15. cikkének (3) bekezdése értelmében támogatásnak tekinthető. Az alábbiak kizárólag az 1993. január 1-jén történt átruházásokra vonatkoznak.

2.   AZ EK-SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN VETT ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (92) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alapján, amennyiben az EK-Szerződés mást nem ír elő, az állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatások, melyek egyes vállalkozások vagy termelési ágazatok kedvezményekben való részesítésével a versenyt torzítják, vagy annak lehetőségét magukban hordozzák, összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, amennyiben a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolják. |
| --- | --- |

(92)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alapján, amennyiben az EK-Szerződés mást nem ír elő, az állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatások, melyek egyes vállalkozások vagy termelési ágazatok kedvezményekben való részesítésével a versenyt torzítják, vagy annak lehetőségét magukban hordozzák, összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, amennyiben a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolják.

2.1.   Állami eszközök és egy vállalkozás kedvezményekben való részesítése

| (93) | Amint az előbbiekben kifejtésre került, 1993. január 1.-én az FHH tulajdonában levő összesen nagyjából 58 % WK részvény közvetlenül, vagy közvetetten (csendes betét a HGV-n keresztül) a HLB javára átruházásra került. Az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami eszközökről van szó. |
| --- | --- |

(93)

Amint az előbbiekben kifejtésre került, 1993. január 1.-én az FHH tulajdonában levő összesen nagyjából 58 % WK részvény közvetlenül, vagy közvetetten (csendes betét a HGV-n keresztül) a HLB javára átruházásra került. Az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami eszközökről van szó.

| (94) | A nagyobb saját eszköz alap gazdasági haszna a nagyobb hitelnyújtási kapacitásban és az azzal együtt járó lehetőségben rejlik, hogy az üzleti tevékenységet bővíteni lehet. Amennyiben egy vállalat számára további saját tőkét biztosítanak, a piaci feltételeknél kedvezőbb módon, úgy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében kedvezmények nyújtása áll fenn. Jelen kérdés megvizsgálására a Bizottság „a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság számos jogalkalmazásban fogadta el és fejlesztette tovább; különösképp az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6.-án meghozott ítéletében bír ez jelen eset vonatkozásában jelentőséggel (20). |
| --- | --- |

(94)

A nagyobb saját eszköz alap gazdasági haszna a nagyobb hitelnyújtási kapacitásban és az azzal együtt járó lehetőségben rejlik, hogy az üzleti tevékenységet bővíteni lehet. Amennyiben egy vállalat számára további saját tőkét biztosítanak, a piaci feltételeknél kedvezőbb módon, úgy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében kedvezmények nyújtása áll fenn. Jelen kérdés megvizsgálására a Bizottság „a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság számos jogalkalmazásban fogadta el és fejlesztette tovább; különösképp az Elsőfokú Bíróság 2003. március 6.-án meghozott ítéletében bír ez jelen eset vonatkozásában jelentőséggel (20).

a)   A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve

| (95) | A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve értelmében nem tekinthető állami támogatásnak, ha a tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátják rendelkezésre, „melyek esetében egy magánfinanszírozó is hajlandó, (aki rendes piacgazdasági körülmények között cselekszik) egy magánvállalkozás számára eszközöket átadni” (21). Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára ellenben akkor elfogadhatatlan egy pénzügyi intézkedés, ha (mint ahogyan azt meg kell vizsgálni) az átadott eszközökért várt illetve megegyezett ellentételezés elmarad a piacon egy hasonló befektetésért fizetett ellentételezéstől. |
| --- | --- |

(95)

A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve értelmében nem tekinthető állami támogatásnak, ha a tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátják rendelkezésre, „melyek esetében egy magánfinanszírozó is hajlandó, (aki rendes piacgazdasági körülmények között cselekszik) egy magánvállalkozás számára eszközöket átadni” (21). Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára ellenben akkor elfogadhatatlan egy pénzügyi intézkedés, ha (mint ahogyan azt meg kell vizsgálni) az átadott eszközökért várt illetve megegyezett ellentételezés elmarad a piacon egy hasonló befektetésért fizetett ellentételezéstől.

| (96) | A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve egyformán alkalmazható minden állami vállalatra, mégpedig attól függetlenül, hogy nyereségesen vagy veszteségesen működnek. A Bizottság ezen álláspontját az Elsőfokú Bíróság WestLB-re vonatkozó ítéletével igazolta (22). |
| --- | --- |

(96)

A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve egyformán alkalmazható minden állami vállalatra, mégpedig attól függetlenül, hogy nyereségesen vagy veszteségesen működnek. A Bizottság ezen álláspontját az Elsőfokú Bíróság WestLB-re vonatkozó ítéletével igazolta (22).

| (97) | A Bizottság egy eset megítélését azokra az adatokra kell, hogy alapozza, melyek a kérdéses pénzügyi intézkedésről a finanszírozó számára a döntés időpontjában rendelkezésre álltak. A jelen esetben megítélendő átruházást 1992. végén az illetékes állami hivatalok határozták el, és 1993. január 1.-én hatályba lépett. Így a Bizottságnak a tranzakciót az akkor rendelkezésre álló adatok és az akkori gazdasági és piaci körülmények alapján kell megítélnie. Az ebben a határozatban a későbbi évekre vonatkozóan leírt adatok csak az illusztráció kedvéért szerepelnek. |
| --- | --- |

(97)

A Bizottság egy eset megítélését azokra az adatokra kell, hogy alapozza, melyek a kérdéses pénzügyi intézkedésről a finanszírozó számára a döntés időpontjában rendelkezésre álltak. A jelen esetben megítélendő átruházást 1992. végén az illetékes állami hivatalok határozták el, és 1993. január 1.-én hatályba lépett. Így a Bizottságnak a tranzakciót az akkor rendelkezésre álló adatok és az akkori gazdasági és piaci körülmények alapján kell megítélnie. Az ebben a határozatban a későbbi évekre vonatkozóan leírt adatok csak az illusztráció kedvéért szerepelnek.

| (98) | Amennyiben egy állami részvénytulajdonos úgy dönt, hogy a bank irányába történő tőkejuttatás azért indokolt, hogy megfeleljen a saját tőke követelményeknek, akkor felmerül a kérdés, hogy a különleges körülmények, melyek között a tőkét rendelkezésre bocsátják, egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára elfogadhatók-e. Amennyiben azért van szükség a tőkeintézkedésre, hogy meg lehessen felelni a fizetőképességi követelményeknek, akkor egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó hajlandó lenne megtenni ezt az intézkedést, a már megvalósított befektetés értékének megőrzése érdekében. Azonban ragaszkodna az újabb tőkejuttatásból származó megfelelő hozamhoz, a kockázati profil figyelembevétele mellett. |
| --- | --- |

(98)

Amennyiben egy állami részvénytulajdonos úgy dönt, hogy a bank irányába történő tőkejuttatás azért indokolt, hogy megfeleljen a saját tőke követelményeknek, akkor felmerül a kérdés, hogy a különleges körülmények, melyek között a tőkét rendelkezésre bocsátják, egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára elfogadhatók-e. Amennyiben azért van szükség a tőkeintézkedésre, hogy meg lehessen felelni a fizetőképességi követelményeknek, akkor egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó hajlandó lenne megtenni ezt az intézkedést, a már megvalósított befektetés értékének megőrzése érdekében. Azonban ragaszkodna az újabb tőkejuttatásból származó megfelelő hozamhoz, a kockázati profil figyelembevétele mellett.

| (99) | Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó, amennyiben már rendelkezik részvényekkel egy vállalkozásban, a vállalton kívüli egyéb befektetési lehetőségeket is meg fogja vizsgálni. Rendszerint csak akkor fog további finanszírozásokat kezdeményezni az állami vállalkozás irányában, ha a további eszközökért megfelelő hozamot várhat. Tisztán a veszteségcsökkentést vagy a kérdéses eszközök az előzőeknél jobb kihasználását abban a kérdéskörben alapvetően nem kell figyelembe venni, hogy egy tőkejuttatás állami támogatásnak minősül-e. Ehelyett egy részvénytulajdonos tőkebevitele is – bármely okból történjen is – azon mérhető, hogy a befektető a kiegészítő eszközök esetében rendes hozammal számolhat-e egy megfelelő időszakon belül. |
| --- | --- |

(99)

Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó, amennyiben már rendelkezik részvényekkel egy vállalkozásban, a vállalton kívüli egyéb befektetési lehetőségeket is meg fogja vizsgálni. Rendszerint csak akkor fog további finanszírozásokat kezdeményezni az állami vállalkozás irányában, ha a további eszközökért megfelelő hozamot várhat. Tisztán a veszteségcsökkentést vagy a kérdéses eszközök az előzőeknél jobb kihasználását abban a kérdéskörben alapvetően nem kell figyelembe venni, hogy egy tőkejuttatás állami támogatásnak minősül-e. Ehelyett egy részvénytulajdonos tőkebevitele is – bármely okból történjen is – azon mérhető, hogy a befektető a kiegészítő eszközök esetében rendes hozammal számolhat-e egy megfelelő időszakon belül.

| (100) | A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének ilyetén értelmezését, melyet a Bizottság már a 2000/392/EK határozatában követett (23), a Bíróság nem kifogásolta. A Bíróságot is ugyanaz a megfontolás vezette, hogy egy magánfinanszírozó, aki már tulajdonos a vállalkozás törzstőkéjében, rendes esetben nem elégszik meg azzal, ha befektetése nem veszteséges, vagy csak korlátozott nyereséget termel. Sokkal inkább folyamatosan megfelelő hozamot szeretne elérni befektetéseivel a fennálló körülmények mérlegelése és rövid, közép- és hosszú távú érdekei alapján (24). |
| --- | --- |

(100)

A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének ilyetén értelmezését, melyet a Bizottság már a 2000/392/EK határozatában követett (23), a Bíróság nem kifogásolta. A Bíróságot is ugyanaz a megfontolás vezette, hogy egy magánfinanszírozó, aki már tulajdonos a vállalkozás törzstőkéjében, rendes esetben nem elégszik meg azzal, ha befektetése nem veszteséges, vagy csak korlátozott nyereséget termel. Sokkal inkább folyamatosan megfelelő hozamot szeretne elérni befektetéseivel a fennálló körülmények mérlegelése és rövid, közép- és hosszú távú érdekei alapján (24).

| (101) | A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve szerint tehát a kulcskérdés jelen vizsgálatban az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó azt a tőkét, mely olyan tulajdonságokkal rendelkezik, mint az FHH támogatási vagyona, ugyanazon körülmények között átruházta volna-e, különös tekintettel a befektetés várható hozamára. |
| --- | --- |

(101)

A piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve szerint tehát a kulcskérdés jelen vizsgálatban az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó azt a tőkét, mely olyan tulajdonságokkal rendelkezik, mint az FHH támogatási vagyona, ugyanazon körülmények között átruházta volna-e, különös tekintettel a befektetés várható hozamára.

b)   Az EK-Szerződés 295. cikke

| (102) | Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdoni rend a tagállamokban érintetlen marad. Ez azonban nem igazolja a Szerződés versenyszabályai ellen elkövetett cselekvéseket. |
| --- | --- |

(102)

Az EK-Szerződés 295. cikke értelmében a tulajdoni rend a tagállamokban érintetlen marad. Ez azonban nem igazolja a Szerződés versenyszabályai ellen elkövetett cselekvéseket.

| (103) | Németország azt nyilatkozta, hogy az átruházott eszközöket másképp nem lehetett volna nyereségesen felhasználni, csak egy hasonló állami intézménybe történő befektetés volt működőképes. Ezért az átruházás kereskedelmi okokból a vagyon legésszerűbb felhasználási módja volt. Így az átruházás bármilyen ellentételezése, tehát az átruházott vagyon minden további hozama elegendő arra, hogy az átruházás a „piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének” vonatkozásában elfogadható legyen. |
| --- | --- |

(103)

Németország azt nyilatkozta, hogy az átruházott eszközöket másképp nem lehetett volna nyereségesen felhasználni, csak egy hasonló állami intézménybe történő befektetés volt működőképes. Ezért az átruházás kereskedelmi okokból a vagyon legésszerűbb felhasználási módja volt. Így az átruházás bármilyen ellentételezése, tehát az átruházott vagyon minden további hozama elegendő arra, hogy az átruházás a „piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének” vonatkozásában elfogadható legyen.

| (104) | Ez az érvelés nem elfogadható. Igaz lehet ugyan, hogy a legésszerűbb hasznosítás a HLB-be történő átruházás volt és a bank ebből származó lehetősége arra, hogy a tőkét fizetőképességi célokra használja. Amennyiben azonban állami pénzeket és más eszközállományokat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piaci szabályok alkalmazandók. Ez annyit tesz, hogy amint az állam úgy dönt, hogy állami célokra szánt vagyont kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért olyan ellentételezést kell kérnie, mely megfelel a piacon szokásos juttatásnak. |
| --- | --- |

(104)

Ez az érvelés nem elfogadható. Igaz lehet ugyan, hogy a legésszerűbb hasznosítás a HLB-be történő átruházás volt és a bank ebből származó lehetősége arra, hogy a tőkét fizetőképességi célokra használja. Amennyiben azonban állami pénzeket és más eszközállományokat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekre használnak fel, a piaci szabályok alkalmazandók. Ez annyit tesz, hogy amint az állam úgy dönt, hogy állami célokra szánt vagyont kereskedelmileg (is) hasznosít, ezért olyan ellentételezést kell kérnie, mely megfelel a piacon szokásos juttatásnak.

c)   Tulajdonosi struktúra

| (105) | Jelen vizsgálat kulcskérdése az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő, az állami szektor közigazgatási intézményeihez hasonló méretű finanszírozó, aki rendes piaci viszonyok között tevékenykedik, a megfelelő körülmények között motiválható lett volna-e a kérdéses tőkejuttatásra, mint ahogyan azt az Elsőfokú Bíróság, utalva az eddigi ítélethozatalra, a WestLB ítéletben kifejtette (25). Végeredményben, ahogyan a Bíróság – továbbra is utalva más ítéletekre – kifejtette: „egy állami finanszírozó és egy magánfinanszírozó viselkedését kell összehasonlítani, arra való tekintettel, hogy egy magánfinanszírozó a kérdéses folyamatban, az adott időpontban rendelkezésére álló információk és várható fejlemények ismeretében miként viselkedett volna” (26). Ezzel egyértelművé vált, hogy a vizsgálat során a befektetés időpontja és a befektetőnek ebben az időpontban ésszerűen – tehát megbízható alapokon nyugvó – információira alapozott várakozása a legfontosabb. Ezek lényegében a valószínű hozamra vonatkoznak. |
| --- | --- |

(105)

Jelen vizsgálat kulcskérdése az, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő, az állami szektor közigazgatási intézményeihez hasonló méretű finanszírozó, aki rendes piaci viszonyok között tevékenykedik, a megfelelő körülmények között motiválható lett volna-e a kérdéses tőkejuttatásra, mint ahogyan azt az Elsőfokú Bíróság, utalva az eddigi ítélethozatalra, a WestLB ítéletben kifejtette (25). Végeredményben, ahogyan a Bíróság – továbbra is utalva más ítéletekre – kifejtette: „egy állami finanszírozó és egy magánfinanszírozó viselkedését kell összehasonlítani, arra való tekintettel, hogy egy magánfinanszírozó a kérdéses folyamatban, az adott időpontban rendelkezésére álló információk és várható fejlemények ismeretében miként viselkedett volna” (26). Ezzel egyértelművé vált, hogy a vizsgálat során a befektetés időpontja és a befektetőnek ebben az időpontban ésszerűen – tehát megbízható alapokon nyugvó – információira alapozott várakozása a legfontosabb. Ezek lényegében a valószínű hozamra vonatkoznak.

| (106) | Az FHH kizárólagos tulajdonosa volt a HLB-nek. Még ha ez a tény lehetővé is tenné, hogy a kötötten megegyezett ellentételezésről lemondjon – [...] millió DEM-nek megfelelő [...] [maximum 10 %] a csendes betétre -, az FHH tulajdonjogát jelen esetben nem lehet a csekély közvetlen ellentételezés indoklására felhasználni. |
| --- | --- |

(106)

Az FHH kizárólagos tulajdonosa volt a HLB-nek. Még ha ez a tény lehetővé is tenné, hogy a kötötten megegyezett ellentételezésről lemondjon – [...] millió DEM-nek megfelelő [...] [maximum 10 %] a csendes betétre -, az FHH tulajdonjogát jelen esetben nem lehet a csekély közvetlen ellentételezés indoklására felhasználni.

| (107) | Az FHH tulajdonjogára történő hivatkozás azt feltételezné, hogy rendelkezésre állt egy kielégítő üzleti terv, egy értékbecslés vagy egy, a kérdéses befektetés várható hozamáról készített értékelés. |
| --- | --- |

(107)

Az FHH tulajdonjogára történő hivatkozás azt feltételezné, hogy rendelkezésre állt egy kielégítő üzleti terv, egy értékbecslés vagy egy, a kérdéses befektetés várható hozamáról készített értékelés.

| (108) | Ez jelen esetben nem áll fenn. A befektetés időpontjában sem üzleti terv, sem értékbecslés, sem pedig egyéb tanulmány nem készült a kérdéses befektetés várható hozamáról. Ezért a Bizottságnak – a megegyezett, közvetlen ellentételezésen kívül – nincs a birtokában terhelhető és mennyiségileg megfelelő bizonyíték az FHH részéről annak idején várt hozamról. |
| --- | --- |

(108)

Ez jelen esetben nem áll fenn. A befektetés időpontjában sem üzleti terv, sem értékbecslés, sem pedig egyéb tanulmány nem készült a kérdéses befektetés várható hozamáról. Ezért a Bizottságnak – a megegyezett, közvetlen ellentételezésen kívül – nincs a birtokában terhelhető és mennyiségileg megfelelő bizonyíték az FHH részéről annak idején várt hozamról.

| (109) | Németország azt nyilatkozta, hogy a HLB által önállóan realizált tartalékokat, melyek rendszeresen átkerültek az alaptőkébe, valamint az FHH (mint kizárólagos tulajdonos) felé történt osztalékfizetéseket is figyelembe kell venni, mivel a HLB által termelt nyereség szükségszerűen visszavezethető az FHH-tól átruházott eszközökre is. Továbbá az értéknövekedéseket is figyelembe kell venni, melyek a befolyt tőke révén kerültek megszerzésre, és a részvények eladásával az LSH felé, 1997-ben realizálódtak is. |
| --- | --- |

(109)

Németország azt nyilatkozta, hogy a HLB által önállóan realizált tartalékokat, melyek rendszeresen átkerültek az alaptőkébe, valamint az FHH (mint kizárólagos tulajdonos) felé történt osztalékfizetéseket is figyelembe kell venni, mivel a HLB által termelt nyereség szükségszerűen visszavezethető az FHH-tól átruházott eszközökre is. Továbbá az értéknövekedéseket is figyelembe kell venni, melyek a befolyt tőke révén kerültek megszerzésre, és a részvények eladásával az LSH felé, 1997-ben realizálódtak is.

| (110) | Azonban a befektetés után történt osztalékfizetést és értéknövekedést a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve szerint, aki a számára a befektetés időpontjában rendelkezésre álló információk alapján vagy egy megfelelő hozamot vár, vagy ezekben megállapodik, nem lehet figyelembe venni. Így a nem kezdettől fogva kiszámítható osztalékfizetések vagy értéknövekedések nem lehetnek meghatározóak. Az a kérdés sem döntő, hogy egy értéknövekedés az eladás révén bevételhez vezet, vagy sem. Az osztalékot pedig az alaptőkére fizetik és nem a tartalékokra, még ha ezek részvényenként hozzá is járulnak a nyereségfokozáshoz. |
| --- | --- |

(110)

Azonban a befektetés után történt osztalékfizetést és értéknövekedést a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelve szerint, aki a számára a befektetés időpontjában rendelkezésre álló információk alapján vagy egy megfelelő hozamot vár, vagy ezekben megállapodik, nem lehet figyelembe venni. Így a nem kezdettől fogva kiszámítható osztalékfizetések vagy értéknövekedések nem lehetnek meghatározóak. Az a kérdés sem döntő, hogy egy értéknövekedés az eladás révén bevételhez vezet, vagy sem. Az osztalékot pedig az alaptőkére fizetik és nem a tartalékokra, még ha ezek részvényenként hozzá is járulnak a nyereségfokozáshoz.

| (111) | A Bizottság ezért úgy véli, hogy jelen esetben a megfelelő hozamot olyan közvetlen ellentételezésre alapozva kell megállapítani, melyet egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó követelt volna. |
| --- | --- |

(111)

A Bizottság ezért úgy véli, hogy jelen esetben a megfelelő hozamot olyan közvetlen ellentételezésre alapozva kell megállapítani, melyet egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó követelt volna.

d)   A HLB tőketartalékába történt 659,4 millió DEM átruházásának ellentételezése és ellentételezési elemei

| (112) | Amint a WestLb esetében alkalmazásra került, és ahogyan az Elsőfokú Bíróság jóváhagyta, az átruházott vagyont teljes értékét ellentételezni kell. Az ellentételezés az átruházott vagyon egyes részei esetében eltérő lehet. A méltányos ellentételezés megállapításához különbséget kell tenni a tőketartalék egyes részei között az alapján, hogy milyen haszonnal bírtak a HLB számára. |
| --- | --- |

(112)

Amint a WestLb esetében alkalmazásra került, és ahogyan az Elsőfokú Bíróság jóváhagyta, az átruházott vagyont teljes értékét ellentételezni kell. Az ellentételezés az átruházott vagyon egyes részei esetében eltérő lehet. A méltányos ellentételezés megállapításához különbséget kell tenni a tőketartalék egyes részei között az alapján, hogy milyen haszonnal bírtak a HLB számára.

| (113) | Az átruházott és a mérlegbe épített részvények értéke 1993. január 1-je óta állandóan 659,4 millió DEM volt. Azonban a BAKred általi elismerés előtti összeg nem volt teljes egészében saját tőkeként hasznosítható. Az 1997. január 1-jén történt saját tőkének való elismerésig a BAKred a hasznosítást csak a mindenkor érvényes fizetőképességi előírások betartásához szükséges mértékig tűrte el. Így a HLB 1993-tól 1996-ig a tartalék részeit a következő mértékben tudta hasznosítani: 182,5 millió DEM (1993), több mint 435,6 millió DEM (1994) és 255,1 millió DEM (1995) 451,1 (1996). 1997-től a felügyeleti jog szerint megkövetelt, állandó [...] millió DEM értékű saját tőketartalék igazolása miatt mindössze [...] millió DEM összeget lehetett 2003 májusáig teljes mértékben hasznosítani. A felelős saját tőke megfelelő hozamának releváns hivatkozási alapjáról a 183. szélzetszámban található táblázat nyújt felvilágosítást. |
| --- | --- |

(113)

Az átruházott és a mérlegbe épített részvények értéke 1993. január 1-je óta állandóan 659,4 millió DEM volt. Azonban a BAKred általi elismerés előtti összeg nem volt teljes egészében saját tőkeként hasznosítható. Az 1997. január 1-jén történt saját tőkének való elismerésig a BAKred a hasznosítást csak a mindenkor érvényes fizetőképességi előírások betartásához szükséges mértékig tűrte el. Így a HLB 1993-tól 1996-ig a tartalék részeit a következő mértékben tudta hasznosítani: 182,5 millió DEM (1993), több mint 435,6 millió DEM (1994) és 255,1 millió DEM (1995) 451,1 (1996). 1997-től a felügyeleti jog szerint megkövetelt, állandó [...] millió DEM értékű saját tőketartalék igazolása miatt mindössze [...] millió DEM összeget lehetett 2003 májusáig teljes mértékben hasznosítani. A felelős saját tőke megfelelő hozamának releváns hivatkozási alapjáról a 183. szélzetszámban található táblázat nyújt felvilágosítást.

| (114) | Az 1997.-ig nem hasznosított, illetve attól kezdve már nem hasznosítható tartalékösszegeket (ld. a táblázatot a 183. szélzetszámnál) ugyan nem lehetett az üzleti tevékenység bővítésére fordítani, azonban mégis hasznára váltak a HLB-nek, mivel a mérlegben felmutatott saját tőke mértéke a bank hitelezőinek a bank megbízhatóságáról ad információt és így kihatással van azokra a körülményekre, melyeknek megfelelően a bank idegen tőkét vehet fel. A hitelező és rating-ügynökségek a bank teljes gazdasági és anyagi helyzetét veszik figyelembe. Ezeket az összegeket ugyan nem lehetett minden évben az üzleti tevékenység bővítésére felhasználni, azonban mivel növelte a bank megbecsülését a hitelezők szemében, így a tőke gazdasági funkciója ebben a tekintetben legalább egy garanciával összevethető. |
| --- | --- |

(114)

Az 1997.-ig nem hasznosított, illetve attól kezdve már nem hasznosítható tartalékösszegeket (ld. a táblázatot a 183. szélzetszámnál) ugyan nem lehetett az üzleti tevékenység bővítésére fordítani, azonban mégis hasznára váltak a HLB-nek, mivel a mérlegben felmutatott saját tőke mértéke a bank hitelezőinek a bank megbízhatóságáról ad információt és így kihatással van azokra a körülményekre, melyeknek megfelelően a bank idegen tőkét vehet fel. A hitelező és rating-ügynökségek a bank teljes gazdasági és anyagi helyzetét veszik figyelembe. Ezeket az összegeket ugyan nem lehetett minden évben az üzleti tevékenység bővítésére felhasználni, azonban mivel növelte a bank megbecsülését a hitelezők szemében, így a tőke gazdasági funkciója ebben a tekintetben legalább egy garanciával összevethető.

| (115) | Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó a gazdasági hasznosság miatt is ellentételezést kért volna ezekért az eszközökért. |
| --- | --- |

(115)

Egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó a gazdasági hasznosság miatt is ellentételezést kért volna ezekért az eszközökért.

| (116) | A különböző gazdasági minőségű pénzberuházásokra különböző hozamokat kell alkalmazni. Annak megvizsgálására tehát, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára egy beruházás elfogadható-e, a kérdéses tőkeintézkedés különleges gazdasági jellegéből kell kiindulni, valamint abból, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke értéke mekkora volt a HLB számára. |
| --- | --- |

(116)

A különböző gazdasági minőségű pénzberuházásokra különböző hozamokat kell alkalmazni. Annak megvizsgálására tehát, hogy egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó számára egy beruházás elfogadható-e, a kérdéses tőkeintézkedés különleges gazdasági jellegéből kell kiindulni, valamint abból, hogy a rendelkezésre bocsátott tőke értéke mekkora volt a HLB számára.

| (117) | A Bizottság azon a véleményen van, hogy a tőketartalékba történt átruházás, melyet legkésőbb 1997-ben alapvető tőkeelemnek ismert el a BAKred, a fizetőképesség hiányától eltekintve, leginkább törzstőke befektetésre hasonlít. |
| --- | --- |

(117)

A Bizottság azon a véleményen van, hogy a tőketartalékba történt átruházás, melyet legkésőbb 1997-ben alapvető tőkeelemnek ismert el a BAKred, a fizetőképesség hiányától eltekintve, leginkább törzstőke befektetésre hasonlít.

| (118) | A panaszos osztja ezt a nézetet. Németország a tőketartalékot a kockázati profil miatt összehasonlította egy csendes betéttel. Közös megegyezésük során a felek a méltányos ellentételezés kiszámítására a törzstőke hasonlóságát szögezték le kiindulópontnak. |
| --- | --- |

(118)

A panaszos osztja ezt a nézetet. Németország a tőketartalékot a kockázati profil miatt összehasonlította egy csendes betéttel. Közös megegyezésük során a felek a méltányos ellentételezés kiszámítására a törzstőke hasonlóságát szögezték le kiindulópontnak.

| (119) | Mivel a BAKred alapvető tőkeelemnek (1. osztályú tőke) ismerte el a céltartalékot, ezért csak olyan saját tőke eszközökkel lehet összehasonlítani, melyeket Németországban, az átruházás évében alapvető tőkeelemnek ismertek el. A Bizottság információi szerint ezek 1992-ben mindössze a következők voltak: egy bank alap- vagy törzstőkéje, valamint azok a tartalékok és csendes betétek, melyek a KWG 10. cikke (4) bekezdésében előírt különleges követelményeknek megfelelnek. |
| --- | --- |

(119)

Mivel a BAKred alapvető tőkeelemnek (1. osztályú tőke) ismerte el a céltartalékot, ezért csak olyan saját tőke eszközökkel lehet összehasonlítani, melyeket Németországban, az átruházás évében alapvető tőkeelemnek ismertek el. A Bizottság információi szerint ezek 1992-ben mindössze a következők voltak: egy bank alap- vagy törzstőkéje, valamint azok a tartalékok és csendes betétek, melyek a KWG 10. cikke (4) bekezdésében előírt különleges követelményeknek megfelelnek.

| (120) | A Bizottság már a 2000/392/EK határozatában egyértelművé tette, hogy a szintén alapvető tőkeelemnek elismert WfA vagyon összehasonlítása olyan hibrid tőkeeszközökkel, melyek csupán kiegészítő tőkének voltak elismerve (mint például nyereségrészesedési jegyek és szavazati jog nélküli részvények), nem szolgálhat alapjául az átruházott tőke méltányos ellentételezésének meghatározására (27). Az alapvető tőkeelemek egy vállalat számára nagyobb haszonnal bírnak, mivel ezáltal azzal egyenértékű mennyiségű saját forrásokat (pl.: nyereségrészesedési jegyeket) tud beszerezni, hogy ezáltal a saját forrás alapot bővítse. A saját forrás alapként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke növelt kockázatexpozíciója, mely rendszerint ezen eszközök szokásos piaci ellentételezésének növekedésével jár. Úgynevezett kiegészítő eszközökkel történő összehasonlíthatóság, melyeket csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység kiterjesztésére használni, ezért elejétől fogva kizárható. |
| --- | --- |

(120)

A Bizottság már a 2000/392/EK határozatában egyértelművé tette, hogy a szintén alapvető tőkeelemnek elismert WfA vagyon összehasonlítása olyan hibrid tőkeeszközökkel, melyek csupán kiegészítő tőkének voltak elismerve (mint például nyereségrészesedési jegyek és szavazati jog nélküli részvények), nem szolgálhat alapjául az átruházott tőke méltányos ellentételezésének meghatározására (27). Az alapvető tőkeelemek egy vállalat számára nagyobb haszonnal bírnak, mivel ezáltal azzal egyenértékű mennyiségű saját forrásokat (pl.: nyereségrészesedési jegyeket) tud beszerezni, hogy ezáltal a saját forrás alapot bővítse. A saját forrás alapként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke növelt kockázatexpozíciója, mely rendszerint ezen eszközök szokásos piaci ellentételezésének növekedésével jár. Úgynevezett kiegészítő eszközökkel történő összehasonlíthatóság, melyeket csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység kiterjesztésére használni, ezért elejétől fogva kizárható.

| (121) | A Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország és a HLB által kivitelezett, csendes betétekkel történő összehasonlítás nem alkalmas arra, hogy alapjául szolgáljon a tőketartalék méltányos ellentételezésének meghatározására. A részvények átruházása sokkal inkább a HLB felé történt törzstőke befektetéssel hasonlítható össze. |
| --- | --- |

(121)

A Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország és a HLB által kivitelezett, csendes betétekkel történő összehasonlítás nem alkalmas arra, hogy alapjául szolgáljon a tőketartalék méltányos ellentételezésének meghatározására. A részvények átruházása sokkal inkább a HLB felé történt törzstőke befektetéssel hasonlítható össze.

| (122) | A Bizottság számára jelentős szempont, hogy a támogatási vagyon átruházása nem a csendes betét jogi formájának, hanem egy tartalék képzésének megfelelően történt. Ezen felül igaz ugyan, hogy a tőketartalék felmutat néhány olyan jegyet, melyek inkább csendes betétek esetében jellemzőek. A Bizottság mégis azon a véleményen van, hogy annak a kockázata sem maradt el összességében egy törzstőke befektetés mögött, hogy az átruházott tőkét fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén legalább részben annak fedezésére használták fel. |
| --- | --- |

(122)

A Bizottság számára jelentős szempont, hogy a támogatási vagyon átruházása nem a csendes betét jogi formájának, hanem egy tartalék képzésének megfelelően történt. Ezen felül igaz ugyan, hogy a tőketartalék felmutat néhány olyan jegyet, melyek inkább csendes betétek esetében jellemzőek. A Bizottság mégis azon a véleményen van, hogy annak a kockázata sem maradt el összességében egy törzstőke befektetés mögött, hogy az átruházott tőkét fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén legalább részben annak fedezésére használták fel.

| (123) | A felsorolt szempontok alapján, különös tekintettel a kockázat elemzésére, melyet egy befektető a jelen, megítélendő tranzakcióval vállalt, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a HLB számára átruházott tőketartalék méltányos ellentételezésének meghatározása esetében a kiindulópont a rendelkezésre bocsátott törzstőke. |
| --- | --- |

(123)

A felsorolt szempontok alapján, különös tekintettel a kockázat elemzésére, melyet egy befektető a jelen, megítélendő tranzakcióval vállalt, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a HLB számára átruházott tőketartalék méltányos ellentételezésének meghatározása esetében a kiindulópont a rendelkezésre bocsátott törzstőke.

| (124) | Németország úgy véli, hogy a WK részvények átruházása a hiányos fizetőképesség, és az ez által fennálló újrafinanszírozási költségek miatt leginkább egy tárgyi tőkeberuházáshoz hasonlítható. Ahogyan azt Németország eredeti állásfoglalásában leszögezte, ez a bruttó hozamra vonatkoztatva nagyjából 6,6 %-os különbséget jelent a készpénzben befektetett tőkével összevetve. Ezt a hátrányt egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozónak is figyelembe kell vennie ellentételezésének megfelelősége vonatkozásában. |
| --- | --- |

(124)

Németország úgy véli, hogy a WK részvények átruházása a hiányos fizetőképesség, és az ez által fennálló újrafinanszírozási költségek miatt leginkább egy tárgyi tőkeberuházáshoz hasonlítható. Ahogyan azt Németország eredeti állásfoglalásában leszögezte, ez a bruttó hozamra vonatkoztatva nagyjából 6,6 %-os különbséget jelent a készpénzben befektetett tőkével összevetve. Ezt a hátrányt egy, a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozónak is figyelembe kell vennie ellentételezésének megfelelősége vonatkozásában.

| (125) | A Bizottság szintén azon a véleményen van, hogy a hiányos fizetőképességet figyelembe kell venni. Egy rendes tőkefinanszírozás fizetőképességet és egy saját forrás alapot biztosít a bank számára, mely felügyeleti jogi okokból szükséges a bank üzleti tevékenységének bővítéséhez. Annak érdekében, hogy a tőkét teljes mértékben hasznosítsa, tehát hogy kockázatsúlyozott bevételének 100 %-át 12,5-szeresére bővítse (100 osztva a 8 %-os fizetőképességi együtthatóval) a banknak 11,5-szer kell újrafinanszíroznia magát a tőkepiacokon. Egyszerűsítve: az erre a tőkére 12,5-szer kapott és 11,5-szer fizetett kamatok különbsége (a további költségek levonásával, pl.: adminisztrációs ráfordítások) adja meg a saját tőkére vonatkozó nyereséget (28). |
| --- | --- |

(125)

A Bizottság szintén azon a véleményen van, hogy a hiányos fizetőképességet figyelembe kell venni. Egy rendes tőkefinanszírozás fizetőképességet és egy saját forrás alapot biztosít a bank számára, mely felügyeleti jogi okokból szükséges a bank üzleti tevékenységének bővítéséhez. Annak érdekében, hogy a tőkét teljes mértékben hasznosítsa, tehát hogy kockázatsúlyozott bevételének 100 %-át 12,5-szeresére bővítse (100 osztva a 8 %-os fizetőképességi együtthatóval) a banknak 11,5-szer kell újrafinanszíroznia magát a tőkepiacokon. Egyszerűsítve: az erre a tőkére 12,5-szer kapott és 11,5-szer fizetett kamatok különbsége (a további költségek levonásával, pl.: adminisztrációs ráfordítások) adja meg a saját tőkére vonatkozó nyereséget (28).

| (126) | Mivel a tőke először nem biztosított fizetőképességet a HLB-nek, így a HLB-nél további finanszírozási költségek jelentkeznek a tőkemennyiség értékében, amennyiben a tőkepiacokon veszi fel a szükséges eszközöket, hogy az üzleti lehetőségeit teljes mértékben kihasználhassa, melyek a többlettőke révén adódnak számára, tehát hogy a kockázatsúlyozott vagyonelemeket a tőkeérték 12,5-szeresére bővítse (illetve hogy létező vagyonelemekhez jusson ekkora értékben) (29). Ezen többletköltségek miatt, melyek a likvid formában folyósított saját tőke esetében nem jelentkeznek, a méltányos ellentételezés meghatározása érdekében egy megfelelő diszkontot kell alkalmazni. Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanakkora ellentételezést kapjon, mint készpénztőke folyósításakor. |
| --- | --- |

(126)

Mivel a tőke először nem biztosított fizetőképességet a HLB-nek, így a HLB-nél további finanszírozási költségek jelentkeznek a tőkemennyiség értékében, amennyiben a tőkepiacokon veszi fel a szükséges eszközöket, hogy az üzleti lehetőségeit teljes mértékben kihasználhassa, melyek a többlettőke révén adódnak számára, tehát hogy a kockázatsúlyozott vagyonelemeket a tőkeérték 12,5-szeresére bővítse (illetve hogy létező vagyonelemekhez jusson ekkora értékben) (29). Ezen többletköltségek miatt, melyek a likvid formában folyósított saját tőke esetében nem jelentkeznek, a méltányos ellentételezés meghatározása érdekében egy megfelelő diszkontot kell alkalmazni. Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanakkora ellentételezést kapjon, mint készpénztőke folyósításakor.

| (127) | A Bizottság azon a véleményen van, hogy nem az egész újrafinanszírozási kamatlábat kell felszámolni. Az újrafinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és csökkentik az adóköteles bevételt. A bank nettó eredménye tehát nem a külön fizetett kamatok összegével csökken. Ugyanis e ráfordítások egy részét az alacsonyabb társasági adó kiegyenlíti. Csak a nettó ráfordításokat kell figyelembe venni a HLB külön terhei között az átruházott tőke különleges jellege miatt. Tehát a Bizottság összességében elismeri, hogy a HLB-nek külön „fizetőképességi költségei” jelentkeznek az „újrafinanszírozási költségekből a vállalkozói adó levonásával” egyenértékben. |
| --- | --- |

(127)

A Bizottság azon a véleményen van, hogy nem az egész újrafinanszírozási kamatlábat kell felszámolni. Az újrafinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és csökkentik az adóköteles bevételt. A bank nettó eredménye tehát nem a külön fizetett kamatok összegével csökken. Ugyanis e ráfordítások egy részét az alacsonyabb társasági adó kiegyenlíti. Csak a nettó ráfordításokat kell figyelembe venni a HLB külön terhei között az átruházott tőke különleges jellege miatt. Tehát a Bizottság összességében elismeri, hogy a HLB-nek külön „fizetőképességi költségei” jelentkeznek az „újrafinanszírozási költségekből a vállalkozói adó levonásával” egyenértékben.

| (128) | Közös megegyezésük során a felek szintén a nettó újrafinanszírozási költségeket nevezik meg számításaik alapjául. Ebben meghatároztak a teljes újrafinanszírozási költségre egy hosszú távú, kockázatmentes kamatot 7,23 % értékben (30). Ezen felül a felek megállapodtak abban, hogy elfogadnak egy átalányos, 50 %-os adókulcsot (31). |
| --- | --- |

(128)

Közös megegyezésük során a felek szintén a nettó újrafinanszírozási költségeket nevezik meg számításaik alapjául. Ebben meghatároztak a teljes újrafinanszírozási költségre egy hosszú távú, kockázatmentes kamatot 7,23 % értékben (30). Ezen felül a felek megállapodtak abban, hogy elfogadnak egy átalányos, 50 %-os adókulcsot (31).

| (129) | Egy befektetés várható hozama és a befektetési kockázat egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó befektetési döntésének fontos meghatározói. Annak érdekében, hogy ennek a két elemnek az értékét meghatározhassa, a befektető minden elérhető cég- és piaci információt bevon számításába. Eközben történelmi átlaghozamokra támaszkodik, melyek általában a vállalkozás jövőbeni teljesítőképességét is megvilágítják. Ezen kívül megvizsgálja a vállalkozás befektetési időtartamára érvényes üzleti modelljét, az üzletvezetési stratégiát és az üzletvezetés minőségét, vagy az érintett gazdasági ágazat relatív kilátásait. |
| --- | --- |

(129)

Egy befektetés várható hozama és a befektetési kockázat egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó befektetési döntésének fontos meghatározói. Annak érdekében, hogy ennek a két elemnek az értékét meghatározhassa, a befektető minden elérhető cég- és piaci információt bevon számításába. Eközben történelmi átlaghozamokra támaszkodik, melyek általában a vállalkozás jövőbeni teljesítőképességét is megvilágítják. Ezen kívül megvizsgálja a vállalkozás befektetési időtartamára érvényes üzleti modelljét, az üzletvezetési stratégiát és az üzletvezetés minőségét, vagy az érintett gazdasági ágazat relatív kilátásait.

| (130) | Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó csak akkor fog befektetni, ha a legközelebbi legjobb alternatív tőkefelhasználáshoz képest magasabb hozamot vagy alacsonyabb kockázatot tapasztal. Ennek megfelelően egy befektető nem finanszíroz olyan céget, melynek várható hozama alacsonyabb, mint más, hasonló kockázatprofillal rendelkező vállalkozások átlagos várható hozama. Ebben az esetben feltételezhető, hogy elegendő olyan alternatív lehetőség áll fenn a feltételezett befektetés mellett, mely ugyanakkora kockázat mellett magasabb várható hozamot ígér. |
| --- | --- |

(130)

Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó csak akkor fog befektetni, ha a legközelebbi legjobb alternatív tőkefelhasználáshoz képest magasabb hozamot vagy alacsonyabb kockázatot tapasztal. Ennek megfelelően egy befektető nem finanszíroz olyan céget, melynek várható hozama alacsonyabb, mint más, hasonló kockázatprofillal rendelkező vállalkozások átlagos várható hozama. Ebben az esetben feltételezhető, hogy elegendő olyan alternatív lehetőség áll fenn a feltételezett befektetés mellett, mely ugyanakkora kockázat mellett magasabb várható hozamot ígér.

| (131) | Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális ellentételezés meghatározására. Ez a finanszírozási módszerek különböző formáitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző módszerek ábrázolásának céljából célszerű megkülönböztetni két összetevőt, egy kockázatmentes hozamot és egy projektspecifikus kockázati prémiumot: egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama = kockázatmentes alap + a kockázatterhelt befektetés kockázati prémiuma. Egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama ennek megfelelően a kockázatmentes hozam és a befektetésspecifikus kockázat átvételéért járó kockázati prémium összegével írható le. |
| --- | --- |

(131)

Különböző módszerek léteznek a megfelelő minimális ellentételezés meghatározására. Ez a finanszírozási módszerek különböző formáitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző módszerek ábrázolásának céljából célszerű megkülönböztetni két összetevőt, egy kockázatmentes hozamot és egy projektspecifikus kockázati prémiumot: egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama = kockázatmentes alap + a kockázatterhelt befektetés kockázati prémiuma. Egy kockázatterhelt befektetés megfelelő minimális hozama ennek megfelelően a kockázatmentes hozam és a befektetésspecifikus kockázat átvételéért járó kockázati prémium összegével írható le.

| (132) | Ennek megfelelően minden hozam-meghatározás alapja egy elfogadhatóan kockázatmentes hozammal rendelkező, kiesési kockázattól mentes befektetési forma megléte. Amennyiben relatív alacsony kockázatú befektetési formákról van szó, úgy a kockázatmentes alapkamat meghatározására bevett módon az állami kibocsátók kötött kamatozású értékpapírjainak várható hozamát használják (illetve egy ilyen értékpapírokon alapuló mutatót). A kockázati prémium megállapításában a különböző módszerek eltéréseket mutatnak:






  — | Finanszírozási módszer: Egy befektető várható saját tőke hozama a tőkehasználó bank szempontjából jövőbeni finanszírozási költségeket jelent. Ennél a módszernél először a történelmi saját tőke költségeket határozzák meg, melyek olyan bankoknál léptek fel, melyek a kérdésessel összehasonlíthatóak. A történelmi tőkeköltségek aritmetikus átlagát egyenlővé teszik a várható saját tőke költségekkel és ezáltal a befektető várható hozamkövetelésével. |
| --- | --- | --- |

(132)

Ennek megfelelően minden hozam-meghatározás alapja egy elfogadhatóan kockázatmentes hozammal rendelkező, kiesési kockázattól mentes befektetési forma megléte. Amennyiben relatív alacsony kockázatú befektetési formákról van szó, úgy a kockázatmentes alapkamat meghatározására bevett módon az állami kibocsátók kötött kamatozású értékpapírjainak várható hozamát használják (illetve egy ilyen értékpapírokon alapuló mutatót). A kockázati prémium megállapításában a különböző módszerek eltéréseket mutatnak:

—

Finanszírozási módszer: Egy befektető várható saját tőke hozama a tőkehasználó bank szempontjából jövőbeni finanszírozási költségeket jelent. Ennél a módszernél először a történelmi saját tőke költségeket határozzák meg, melyek olyan bankoknál léptek fel, melyek a kérdésessel összehasonlíthatóak. A történelmi tőkeköltségek aritmetikus átlagát egyenlővé teszik a várható saját tőke költségekkel és ezáltal a befektető várható hozamkövetelésével.

| — | Compound Annual Growth Rate finanszírozási módszer: Ezen módszer középpontjában az aritmetikai középérték helyett a geometriai áll. |
| --- | --- |

—

Compound Annual Growth Rate finanszírozási módszer: Ezen módszer középpontjában az aritmetikai középérték helyett a geometriai áll.

| — | CAPM: A CAPM a modern pénzgazdálkogás legismertebb és leggyakrabban tesztelt modellje, melynek segítségével a befektető által várt hozamot a következő képlettel számítják ki: várt hozam = kockázatmentes kamatláb + piaci kockázati prémium szorozva bétával. A béta tényezővel egy vállalkozás kockázatának mennyiségét állapítják meg minden vállalkozás összes kockázatával összevetve. Az adott befektetés kockázatiprémiuma a piaci kockázati prémium és a béta tényező szorzatából kapható meg. |
| --- | --- |

—

CAPM: A CAPM a modern pénzgazdálkogás legismertebb és leggyakrabban tesztelt modellje, melynek segítségével a befektető által várt hozamot a következő képlettel számítják ki: várt hozam = kockázatmentes kamatláb + piaci kockázati prémium szorozva bétával. A béta tényezővel egy vállalkozás kockázatának mennyiségét állapítják meg minden vállalkozás összes kockázatával összevetve. Az adott befektetés kockázatiprémiuma a piaci kockázati prémium és a béta tényező szorzatából kapható meg.

| (133) | A CAPM a legelterjedtebb módszer a tőzsdén jegyzett nagyvállalatok befektetési hozamának kiszámítására. Mivel a HLB nem tőzsdén jegyzett cég, béta értékének közvetlen levezetése nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy körülbelüli béta érték alapján lehetséges. Németország, mint ahogyan az már kifejtésre került, többek között ezért kritikusan viseltetik a CAPM alkalmazását illetően egy tartományi bank esetében. |
| --- | --- |

(133)

A CAPM a legelterjedtebb módszer a tőzsdén jegyzett nagyvállalatok befektetési hozamának kiszámítására. Mivel a HLB nem tőzsdén jegyzett cég, béta értékének közvetlen levezetése nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak egy körülbelüli béta érték alapján lehetséges. Németország, mint ahogyan az már kifejtésre került, többek között ezért kritikusan viseltetik a CAPM alkalmazását illetően egy tartományi bank esetében.

| (134) | A felek a CAPM-ot fektették le számításaik alapjának. Kockázatmentes alapkamatnak a 7,23 %-os értéket választották. Ezen kamatláb kiszámítása azzal a feltevéssel történt, hogy a HLB célvagyonát tartósan rendelkezésre bocsátják. A felek ezért eltekintettek egy, a lejárati időponthoz kötött, a piacon a beviteli időpontban megfigyelhető, kötött befektetési időre szóló kockázatmentes hozam alkalmazásától (pl.: 10 évre szóló hozamok államkötvények esetében), mivel egy ilyen megközelítés figyelmen kívül hagyná az újra befektetési kockázatot (tehát azt a kockázatot, hogy a befektetési idő lejártával nem történne újabb befektetés a kockázatmentes kamatláb értékében). A felek szerint akkor lehet a legjobban kiszámítani a befektetési kockázatot, ha egy „Total Return Indexet” veszünk alapul. Ezért választották a felek a Deutsche Börse AG által kifejlesztett REX10 Performance Indexet, mely a Német Szövetségi Köztársaság kötvényeiből vonatkoztatott befektetési teljesítményt mutatja meg pontosan tízéves futamidőre. A következőkben használt mutatósor tartalmazza a REX10 Performance Index év végi adatait 1970-től. A felek a hozamot per annum számították ki, a REX10 Performance Indexből számított trendet vették alapul, ahol az 1970 és 1992 közötti adatok szerepeltek, és így jutottak az említett 7,23 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz. |
| --- | --- |

(134)

A felek a CAPM-ot fektették le számításaik alapjának. Kockázatmentes alapkamatnak a 7,23 %-os értéket választották. Ezen kamatláb kiszámítása azzal a feltevéssel történt, hogy a HLB célvagyonát tartósan rendelkezésre bocsátják. A felek ezért eltekintettek egy, a lejárati időponthoz kötött, a piacon a beviteli időpontban megfigyelhető, kötött befektetési időre szóló kockázatmentes hozam alkalmazásától (pl.: 10 évre szóló hozamok államkötvények esetében), mivel egy ilyen megközelítés figyelmen kívül hagyná az újra befektetési kockázatot (tehát azt a kockázatot, hogy a befektetési idő lejártával nem történne újabb befektetés a kockázatmentes kamatláb értékében). A felek szerint akkor lehet a legjobban kiszámítani a befektetési kockázatot, ha egy „Total Return Indexet” veszünk alapul. Ezért választották a felek a Deutsche Börse AG által kifejlesztett REX10 Performance Indexet, mely a Német Szövetségi Köztársaság kötvényeiből vonatkoztatott befektetési teljesítményt mutatja meg pontosan tízéves futamidőre. A következőkben használt mutatósor tartalmazza a REX10 Performance Index év végi adatait 1970-től. A felek a hozamot per annum számították ki, a REX10 Performance Indexből számított trendet vették alapul, ahol az 1970 és 1992 közötti adatok szerepeltek, és így jutottak az említett 7,23 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz.

| (135) | Mivel a HLB betétjét valóban tartósan rendelkezésre kívánták bocsátani, ebben a speciális esetben megfelelőnek tűnik a kockázatmentes alapkamatláb ilyen módszerrel történő kiszámolása. A használt REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrás. A megállapított kockázatmentes alapkamatláb ezért szakszerűnek tekinthető. |
| --- | --- |

(135)

Mivel a HLB betétjét valóban tartósan rendelkezésre kívánták bocsátani, ebben a speciális esetben megfelelőnek tűnik a kockázatmentes alapkamatláb ilyen módszerrel történő kiszámolása. A használt REX10 Performance Index is egy általánosan elismert adatforrás. A megállapított kockázatmentes alapkamatláb ezért szakszerűnek tekinthető.

| (136) | A béta tényező kialakítása 0,74-re a KPMG ajánlására történt, úgynevezett adjusted bétafaktorok alapján, minden Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet számára, mely a Bizottság rendelkezésére áll. Ezen ajánlás alapján és a HLB üzleti irányultságának tekintetében ez a béta tényező megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(136)

A béta tényező kialakítása 0,74-re a KPMG ajánlására történt, úgynevezett adjusted bétafaktorok alapján, minden Németországban a tőzsdén jegyzett hitelintézet számára, mely a Bizottság rendelkezésére áll. Ezen ajánlás alapján és a HLB üzleti irányultságának tekintetében ez a béta tényező megfelelőnek tekinthető.

| (137) | A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázatiprémium is elfogadható. Már abban az eljárásban, mely a 2000/392/EK határozattal végződött, többször tárgyalásra került az úgynevezett általános, hosszú távú piaci rizikóprémium, tehát a hosszú távú átlaghozam szokásos részvény portfolióra számolt és államkötvényre számolt értéke közötti különbség. A megfelelő ajánlásokban az eljárás során a módszertől, az időtartam kiválasztásától és az adatbázistól függően 3-5 %-os sávok kerültek meghatározásra. Így egy ajánlás a BdB számára alternatív módon 3,16 és 5 %-kal számolt, míg egy másik, a WestLB számára ugyanabban az eljárásban készített ajánlás alternatív módon 4,5 és 5 %-al számolt, és a Lehmann Brothers, szintén a WestLB számára 4 %-al számolt. Ennek alapján a Bizottságnak a fennálló ügyben nincs oka, hogy eltérjen a közös megegyezésben alkalmazott piaci kockázati prémiumtól. A CAPM-ből kiindulva a Bizottság véleménye szerint semmi kétség, hogy a felek által megállapított minimális ellentételezés megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(137)

A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázatiprémium is elfogadható. Már abban az eljárásban, mely a 2000/392/EK határozattal végződött, többször tárgyalásra került az úgynevezett általános, hosszú távú piaci rizikóprémium, tehát a hosszú távú átlaghozam szokásos részvény portfolióra számolt és államkötvényre számolt értéke közötti különbség. A megfelelő ajánlásokban az eljárás során a módszertől, az időtartam kiválasztásától és az adatbázistól függően 3-5 %-os sávok kerültek meghatározásra. Így egy ajánlás a BdB számára alternatív módon 3,16 és 5 %-kal számolt, míg egy másik, a WestLB számára ugyanabban az eljárásban készített ajánlás alternatív módon 4,5 és 5 %-al számolt, és a Lehmann Brothers, szintén a WestLB számára 4 %-al számolt. Ennek alapján a Bizottságnak a fennálló ügyben nincs oka, hogy eltérjen a közös megegyezésben alkalmazott piaci kockázati prémiumtól. A CAPM-ből kiindulva a Bizottság véleménye szerint semmi kétség, hogy a felek által megállapított minimális ellentételezés megfelelőnek tekinthető.

| (138) | A Bizottságnak nincs arra nézve kiindulópontja, hogy a felek által egy elméleti törzstőke-befektetésre kidolgozott minimális ellentételezés ne állná ki a piaci tesztelést. Ezért a Bizottság éves szinten 10,19 % értékű megfelelő minimális ellentételezést szab meg (minden esetben a vállalkozói adó után és a befektetői adó előtt). |
| --- | --- |

(138)

A Bizottságnak nincs arra nézve kiindulópontja, hogy a felek által egy elméleti törzstőke-befektetésre kidolgozott minimális ellentételezés ne állná ki a piaci tesztelést. Ezért a Bizottság éves szinten 10,19 % értékű megfelelő minimális ellentételezést szab meg (minden esetben a vállalkozói adó után és a befektetői adó előtt).

| (139) | Ellenőrizni kell, hogy vannak-e okok a minimális ellentételezés kiigazítására. A többi tartományi bank eljárásnak megfelelően a következő három jellegzetességet lehet felsorolni, melyek igazolnak egy ilyen eljárást a tranzakció különlegességeként: egyrészt az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másrészt a vagyonátruházás különleges volumene, harmadrészt a részvény hiányzó működőképessége. |
| --- | --- |

(139)

Ellenőrizni kell, hogy vannak-e okok a minimális ellentételezés kiigazítására. A többi tartományi bank eljárásnak megfelelően a következő három jellegzetességet lehet felsorolni, melyek igazolnak egy ilyen eljárást a tranzakció különlegességeként: egyrészt az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másrészt a vagyonátruházás különleges volumene, harmadrészt a részvény hiányzó működőképessége.

| (140) | Ahogyan a többi eljárás esetében is, a Bizottság a felárakat az utolsó két esetben nem tartja helyénvalónak. Az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása vonatkozásában szintén nem lehetséges a felár kivetése, mivel az FHH már 100 %-ban birtokolja a részvényeket. |
| --- | --- |

(140)

Ahogyan a többi eljárás esetében is, a Bizottság a felárakat az utolsó két esetben nem tartja helyénvalónak. Az új részvények és az ezzel járó szavazati jogok kiadásának elmaradása vonatkozásában szintén nem lehetséges a felár kivetése, mivel az FHH már 100 %-ban birtokolja a részvényeket.

| (141) | Részvények esetében az ellentételezés közvetlenül a vállalkozás eredményeitől függ, és főleg osztalék formájában, valamint a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben jelentkezik (pl.: kifejeződhet ez a részvényárfolyam növekedésében). Az FHH átalányos ellentételezésben részesül, amelyben a szokásos tőkeátruházás ellentételezésének ezen két szempontja érvényre kell, hogy jusson. Érvelhetnénk úgy is, hogy a kötött ellentételezés, amit az FHH egy a HLB teljesítményével közvetlenül összefüggő ellentételezés helyett kap, előnyt jelent, mely helytállóvá tenné az ellentételezés csökkentését. Az, hogy egy kötött ellentételezés valóban előnyösebb-e, mint egy változó, nyereségorientált ellentételezés, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben romlanak az eredmények, úgy a finanszírozó számára az átalány előnyösebb, de amennyiben javulnak, akkor hátrányos. A tényleges fejlődést azonban utólag nem lehet a befektetési döntés megítélésébe bevonni. Mindezek tekintetében a Bizottság azon a véleményen van, hogy az ellentételezés mértékét ebből az okból nem kell csökkenteni. |
| --- | --- |

(141)

Részvények esetében az ellentételezés közvetlenül a vállalkozás eredményeitől függ, és főleg osztalék formájában, valamint a vállalkozás értéknövekedésében való részesedésben jelentkezik (pl.: kifejeződhet ez a részvényárfolyam növekedésében). Az FHH átalányos ellentételezésben részesül, amelyben a szokásos tőkeátruházás ellentételezésének ezen két szempontja érvényre kell, hogy jusson. Érvelhetnénk úgy is, hogy a kötött ellentételezés, amit az FHH egy a HLB teljesítményével közvetlenül összefüggő ellentételezés helyett kap, előnyt jelent, mely helytállóvá tenné az ellentételezés csökkentését. Az, hogy egy kötött ellentételezés valóban előnyösebb-e, mint egy változó, nyereségorientált ellentételezés, a vállalkozás jövőbeni eredményeitől függ. Amennyiben romlanak az eredmények, úgy a finanszírozó számára az átalány előnyösebb, de amennyiben javulnak, akkor hátrányos. A tényleges fejlődést azonban utólag nem lehet a befektetési döntés megítélésébe bevonni. Mindezek tekintetében a Bizottság azon a véleményen van, hogy az ellentételezés mértékét ebből az okból nem kell csökkenteni.

| (142) | Ezen fejtegetések alapján és a panaszos BdB-vel, az FHH-val és a HLB-vel egyetértve a Bizottság arra a következtésre jutott, hogy az 1997-ig használt, illetve azután használható tőketartalékra és felelősségvállalásra a méltányos ellentételezési összeg 6,57 %-ot tenne ki (a vállalkozói adó után), mégpedig 10,19 % normál hozam a befektetésért, 3,62 % levonás a finanszírozási ráfordítás miatt, mely a HLB számára az átruházott vagyon hiányzó fizetőképessége miatt állt elő. |
| --- | --- |

(142)

Ezen fejtegetések alapján és a panaszos BdB-vel, az FHH-val és a HLB-vel egyetértve a Bizottság arra a következtésre jutott, hogy az 1997-ig használt, illetve azután használható tőketartalékra és felelősségvállalásra a méltányos ellentételezési összeg 6,57 %-ot tenne ki (a vállalkozói adó után), mégpedig 10,19 % normál hozam a befektetésért, 3,62 % levonás a finanszírozási ráfordítás miatt, mely a HLB számára az átruházott vagyon hiányzó fizetőképessége miatt állt elő.

| (143) | Mint már kifejtésre került, a sajáttőke-rész, mely 1997-ig nem volt hasznosítható, illetve azután nem volt felhasználható, szintén anyagi értékkel bírt a HLB számára, és gazdasági funkciója kezességhez, vagy garanciához hasonlítható. Ahhoz, hogy ilyen kockázatnak tegye ki magát, egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó méltányos ellentételezést kérne. A BdB, az FHH és a HSH Nordbank közös megegyezése nem szól erről a kérdésről. |
| --- | --- |

(143)

Mint már kifejtésre került, a sajáttőke-rész, mely 1997-ig nem volt hasznosítható, illetve azután nem volt felhasználható, szintén anyagi értékkel bírt a HLB számára, és gazdasági funkciója kezességhez, vagy garanciához hasonlítható. Ahhoz, hogy ilyen kockázatnak tegye ki magát, egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó méltányos ellentételezést kérne. A BdB, az FHH és a HSH Nordbank közös megegyezése nem szól erről a kérdésről.

| (144) | Németország a 2000/392/EK határozatban (32) évi 0,3 %-os ellentételezést tartott megfelelőnek az adózás előtt. Azok az okok, melyek a nevezett határozatban a kiindulási kulcs növelése mellett szólnak, azonban jelen esetben nem helytállóak. A határozat szerint az említett 0,3 %-os kulcsot (adók előtt) évente további 0,3 %-al lehet emelni, mert a kezességek rendszerint kötődnek bizonyos tranzakciókhoz, és határidősek (ami a WestLB esetében nem állt fenn), másrészt a WestLB rendelkezésére bocsátott több mint 3,4 milliárd DEM afölött van, amit szokásos esetben ilyen jellegű banki kezességek fedeznek. |
| --- | --- |

(144)

Németország a 2000/392/EK határozatban (32) évi 0,3 %-os ellentételezést tartott megfelelőnek az adózás előtt. Azok az okok, melyek a nevezett határozatban a kiindulási kulcs növelése mellett szólnak, azonban jelen esetben nem helytállóak. A határozat szerint az említett 0,3 %-os kulcsot (adók előtt) évente további 0,3 %-al lehet emelni, mert a kezességek rendszerint kötődnek bizonyos tranzakciókhoz, és határidősek (ami a WestLB esetében nem állt fenn), másrészt a WestLB rendelkezésére bocsátott több mint 3,4 milliárd DEM afölött van, amit szokásos esetben ilyen jellegű banki kezességek fedeznek.

| (145) | A WestLb és a HLB alapvető összehasonlíthatósága, valamint további kiindulási pontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy a 0,3 %-os kulcs megfelel annak az ellentételezésnek, amit a HLB a ’90-es évek elején egy kezesség vállalásáért a piacon fizetett volna. A Bizottság ezenfelül megállapítja, hogy a szóban forgó tőke összege a HLB esetében jelentősen alacsonyabb, mint a WestLB-nél, és ezért a WestLB határozatban megnevezett második ok nem helytálló. Azonban a HLB-nél sem volt határidős, vagy kötődött egy bizonyos tranzakcióhoz a felelősségi funkció. Másrészt a határidő ténylegesen abból adódott, hogy a BAKred által alapvető tőkeelemnek történő elismerés révén az egész összeg az üzleti tevékenység bővítésére volt hasznosítható. Ezáltal egy külön províziót már nem kellet kifizetni. A felelősségi funkció ellentételezése bennfoglaltatott az üzleti tevékenység bővítésének ellentételezésében. Az kizárólagos felelősségi funkció tényállása ezért elejétől fogva korlátozott volt, ami a HLB esetet megkülönbözteti a WestLb esettől. |
| --- | --- |

(145)

A WestLb és a HLB alapvető összehasonlíthatósága, valamint további kiindulási pontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy a 0,3 %-os kulcs megfelel annak az ellentételezésnek, amit a HLB a ’90-es évek elején egy kezesség vállalásáért a piacon fizetett volna. A Bizottság ezenfelül megállapítja, hogy a szóban forgó tőke összege a HLB esetében jelentősen alacsonyabb, mint a WestLB-nél, és ezért a WestLB határozatban megnevezett második ok nem helytálló. Azonban a HLB-nél sem volt határidős, vagy kötődött egy bizonyos tranzakcióhoz a felelősségi funkció. Másrészt a határidő ténylegesen abból adódott, hogy a BAKred által alapvető tőkeelemnek történő elismerés révén az egész összeg az üzleti tevékenység bővítésére volt hasznosítható. Ezáltal egy külön províziót már nem kellet kifizetni. A felelősségi funkció ellentételezése bennfoglaltatott az üzleti tevékenység bővítésének ellentételezésében. Az kizárólagos felelősségi funkció tényállása ezért elejétől fogva korlátozott volt, ami a HLB esetet megkülönbözteti a WestLb esettől.

| (146) | A Bizottság ezért a WestLB-től eltérően a HLB esetében nem tartja helytállónak a kamatlábemelést, és 0,3 % (adózás előtt) mértékű kulcsot állapít meg méltányos ellentételezésnek a tőke felelősségi funkciójára, annak mérlegbe való bevételének időpontjától (1993. január 1.) a BAKred által történt elismerésig. Egy adó utáni elemzés így az 50 %-os vállalkozói adót alapul véve, az akkori időpontban évi 0,15 %-os kulcsot eredményez. Ezt az adózás utáni évi 0,15 %-os kulcsot a felek közötti egyeztetésben található táblázat a támogatási elem kiszámolásának alapjául vette. |
| --- | --- |

(146)

A Bizottság ezért a WestLB-től eltérően a HLB esetében nem tartja helytállónak a kamatlábemelést, és 0,3 % (adózás előtt) mértékű kulcsot állapít meg méltányos ellentételezésnek a tőke felelősségi funkciójára, annak mérlegbe való bevételének időpontjától (1993. január 1.) a BAKred által történt elismerésig. Egy adó utáni elemzés így az 50 %-os vállalkozói adót alapul véve, az akkori időpontban évi 0,15 %-os kulcsot eredményez. Ezt az adózás utáni évi 0,15 %-os kulcsot a felek közötti egyeztetésben található táblázat a támogatási elem kiszámolásának alapjául vette.

| (147) | Egy garanciaprémium üzemi kiadást jelent a HLB számára, és ezáltal csökkenti az adóztatható nyereséget. Az ellentételezés, amit az FHH felé kell kifizetni, az adózás utáni nyereségből történik. Ezért a 0,3 %-os kulcsot alapvetően az adókulcshoz kell igazítani. Úgy, mint az újrafinanszírozási költségek esetében, a Bizottság 50 %-os, egységes összes adókulccsal számol. A Bizottság ezért a kulcsot adózás után, évente 0,15 %-ban határozza meg. |
| --- | --- |

(147)

Egy garanciaprémium üzemi kiadást jelent a HLB számára, és ezáltal csökkenti az adóztatható nyereséget. Az ellentételezés, amit az FHH felé kell kifizetni, az adózás utáni nyereségből történik. Ezért a 0,3 %-os kulcsot alapvetően az adókulcshoz kell igazítani. Úgy, mint az újrafinanszírozási költségek esetében, a Bizottság 50 %-os, egységes összes adókulccsal számol. A Bizottság ezért a kulcsot adózás után, évente 0,15 %-ban határozza meg.

e)   A csendes betét ellentételezése

| (148) | A csendes betétre folyamatosan évi [...] millió DEM ellentételezést fizettek, [maximum 10 %] a 300 millió DEM összegnek megfelelően. A Bizottság meglátása szerint a megítélésnél nem az a döntő tény, hogy ezek kifizetésre kerültek a HGV felé, mivel ez 100 %-os holdingja volt az FHH-nak és a közvetett utat csak adójogi okokból választották. Az, hogy egy befektető az ellentételezés fogadására egy holdingot alkalmaz, vagy közvetlenül könyveli el, a fennálló eset támogatásjogi vizsgálata szempontjából nem bír jelentőséggel. |
| --- | --- |

(148)

A csendes betétre folyamatosan évi [...] millió DEM ellentételezést fizettek, [maximum 10 %] a 300 millió DEM összegnek megfelelően. A Bizottság meglátása szerint a megítélésnél nem az a döntő tény, hogy ezek kifizetésre kerültek a HGV felé, mivel ez 100 %-os holdingja volt az FHH-nak és a közvetett utat csak adójogi okokból választották. Az, hogy egy befektető az ellentételezés fogadására egy holdingot alkalmaz, vagy közvetlenül könyveli el, a fennálló eset támogatásjogi vizsgálata szempontjából nem bír jelentőséggel.

| (149) | Ennek a csendes betétnek 16 éves volt a futamideje, tehát ez előtt nem lehetett felmondani. Ezáltal a hosszú futamidő ellenére, határidős csendes betétnek számít. |
| --- | --- |

(149)

Ennek a csendes betétnek 16 éves volt a futamideje, tehát ez előtt nem lehetett felmondani. Ezáltal a hosszú futamidő ellenére, határidős csendes betétnek számít.

| (150) | Németország kifejtette, hogy egy 1,29 %-os ellentételezés a más eszközökkel való összehasonlítás alapján és a hiányos fizetőképesség miatt a csendes betétre megfelelő lett volna. A BdB úgy vélte, hogy a tőketartalékokkal szemben ugyan diszkont alkalmazandó, de alapvetően egy törzstőke hasonlóságból, és ezért, mint fent már kifejtésre került, magasabb ellentételezésből kell kiindulni. |
| --- | --- |

(150)

Németország kifejtette, hogy egy 1,29 %-os ellentételezés a más eszközökkel való összehasonlítás alapján és a hiányos fizetőképesség miatt a csendes betétre megfelelő lett volna. A BdB úgy vélte, hogy a tőketartalékokkal szemben ugyan diszkont alkalmazandó, de alapvetően egy törzstőke hasonlóságból, és ezért, mint fent már kifejtésre került, magasabb ellentételezésből kell kiindulni.

| (151) | 1993. január 1-jétől a csendes betét értéke állandóan 300 millió DEM volt. Azonban, mint feljebb kifejtésre került, a BAKred általi elismerés előtt az összeget nem használták saját tőkeként. 1997. január 1-jétől 2003 májusáig a 300 millió DEM értékű összeget teljes mértékben hasznosítani lehetett. A felelős saját tőke megfelelő hozamának releváns hivatkozási alapjáról a 183. szélzetszámban található táblázat nyújt felvilágosítást. |
| --- | --- |

(151)

1993. január 1-jétől a csendes betét értéke állandóan 300 millió DEM volt. Azonban, mint feljebb kifejtésre került, a BAKred általi elismerés előtt az összeget nem használták saját tőkeként. 1997. január 1-jétől 2003 májusáig a 300 millió DEM értékű összeget teljes mértékben hasznosítani lehetett. A felelős saját tőke megfelelő hozamának releváns hivatkozási alapjáról a 183. szélzetszámban található táblázat nyújt felvilágosítást.

| (152) | Az 1997-ig nem használt csendes betétet nem lehetett ugyan az üzleti tevékenység bővítésére használni, mégis hasznára vált a HLB-nek, mivel a mérlegben felmutatott saját tőke mértéke a bank hitelezőinek a bank megbízhatóságáról ad információt, és így kihatással van azokra a körülményekre, melyeknek megfelelően a bank idegen tőkét vehet fel. A hitelező és rating-ügynökségek a bank teljes gazdasági és anyagi helyzetét veszik figyelembe. Ezt az összeget ugyan nem lehetett minden évben az üzleti tevékenység bővítésére felhasználni, azonban mivel növelte a bank megbecsülését a hitelezők szemében, így a tőke gazdasági funkciója ebben a tekintetben legalább egy garanciával összevethető. |
| --- | --- |

(152)

Az 1997-ig nem használt csendes betétet nem lehetett ugyan az üzleti tevékenység bővítésére használni, mégis hasznára vált a HLB-nek, mivel a mérlegben felmutatott saját tőke mértéke a bank hitelezőinek a bank megbízhatóságáról ad információt, és így kihatással van azokra a körülményekre, melyeknek megfelelően a bank idegen tőkét vehet fel. A hitelező és rating-ügynökségek a bank teljes gazdasági és anyagi helyzetét veszik figyelembe. Ezt az összeget ugyan nem lehetett minden évben az üzleti tevékenység bővítésére felhasználni, azonban mivel növelte a bank megbecsülését a hitelezők szemében, így a tőke gazdasági funkciója ebben a tekintetben legalább egy garanciával összevethető.

| (153) | Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó a gazdasági hasznosság miatt is ellentételezést kért volna ezekért az eszközökért. Ezen ellentételezés mértéke a HLB által az üzleti tevékenység kiszélesítésére használható saját tőke résznél alacsonyabb, ugyanúgy, mint a tőketartalék esetében. |
| --- | --- |

(153)

Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó a gazdasági hasznosság miatt is ellentételezést kért volna ezekért az eszközökért. Ezen ellentételezés mértéke a HLB által az üzleti tevékenység kiszélesítésére használható saját tőke résznél alacsonyabb, ugyanúgy, mint a tőketartalék esetében.

| (154) | A 2000/392/EK határozatában szereplő eljárásnak megfelelően a Bizottság a méltányos ellentételezést az átruházott támogatási vagyont illetően annak a HLB számára történő kereskedelmi hasznossága alapján határozza meg. Mint már kifejtésre került, a piacon szokásos ellentételezéshez való csatlakozási pont jelen esetben az az ellentételezés, amit egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó kérne, aki a bank számára ilyen formában saját tőkét bocsátana rendelkezésre. |
| --- | --- |

(154)

A 2000/392/EK határozatában szereplő eljárásnak megfelelően a Bizottság a méltányos ellentételezést az átruházott támogatási vagyont illetően annak a HLB számára történő kereskedelmi hasznossága alapján határozza meg. Mint már kifejtésre került, a piacon szokásos ellentételezéshez való csatlakozási pont jelen esetben az az ellentételezés, amit egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó kérne, aki a bank számára ilyen formában saját tőkét bocsátana rendelkezésre.

| (155) | A BdB nézete szerint törzstőkéhez hasonló befektetésről van szó. Bár a törzstőkével való összehasonlítás ellen szól a felmondhatóság, még ha csak ilyen hosszú idő után is. Mégis, veszteség esetén a csendes betét egyenrangú felelősségvállalással bír, mint a törzstőke. Végeredményben a felmondási lehetőség kockázatcsökkentő hatással bír, így a csendes betétet a törzstőkével szemben alacsony diszkonttal lehet lekötni. Németország ezzel szemben tagadja a törzstőkével való hasonlóságot. Véleménye szerint a tőke egy csendes betét, mely kihatással van az ellentételezés értékére. |
| --- | --- |

(155)

A BdB nézete szerint törzstőkéhez hasonló befektetésről van szó. Bár a törzstőkével való összehasonlítás ellen szól a felmondhatóság, még ha csak ilyen hosszú idő után is. Mégis, veszteség esetén a csendes betét egyenrangú felelősségvállalással bír, mint a törzstőke. Végeredményben a felmondási lehetőség kockázatcsökkentő hatással bír, így a csendes betétet a törzstőkével szemben alacsony diszkonttal lehet lekötni. Németország ezzel szemben tagadja a törzstőkével való hasonlóságot. Véleménye szerint a tőke egy csendes betét, mely kihatással van az ellentételezés értékére.

| (156) | Németország, a BdB és a Bizottság egyetértenek abban, hogy a csendes betét esetében alapvető tőkeelemekről van szó. Mindenesetre a BAKred 1997-től a csendes betétet alapvető tőkeelemnek (1. osztályú tőke) ismerte el, és épp ezért csak olyan saját tőke forrásokkal lehet összehasonlítani, melyeket Németországban, az átruházás évében alapvető tőkeelemnek ismertek el. |
| --- | --- |

(156)

Németország, a BdB és a Bizottság egyetértenek abban, hogy a csendes betét esetében alapvető tőkeelemekről van szó. Mindenesetre a BAKred 1997-től a csendes betétet alapvető tőkeelemnek (1. osztályú tőke) ismerte el, és épp ezért csak olyan saját tőke forrásokkal lehet összehasonlítani, melyeket Németországban, az átruházás évében alapvető tőkeelemnek ismertek el.

| (157) | A Bizottság eddig egyetért az eljárásban részt vevő felek nézetével. A Bizottság már a 2000/392/EK határozatban egyértelművé tette, hogy a szintén alapvető tőkeelemnek elismert WfA-vagyon olyan tőkeeszközökkel történő összehasonlítása, amelyek csupán kiegészítő tőkének voltak elismerve (mint például nyereségrészesedési jegyek és szavazati jog nélküli részvények), nem szolgálhat alapjául az átruházott tőke méltányos ellentételezésének meghatározására (33). Az alapvető tőkeelemek egy társaság számára nagy haszonnal bírnak, mivel ezáltal azzal egyenértékű mennyiségű saját forrásokat (pl.: nyereségrészesedési jegyeket) tud beszerezni, hogy ezáltal a saját forrás alapot bővítse. A saját eszköz forrásként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke növelt kockázatexpozíciója, mely rendszerint ezen eszközök szokásos piaci ellentételezésének növekedésével jár. Úgynevezett kiegészítő eszközökkel történő összehasonlíthatóság, melyeket csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység bővítésére használni, ezért elejétől fogva kizárható. |
| --- | --- |

(157)

A Bizottság eddig egyetért az eljárásban részt vevő felek nézetével. A Bizottság már a 2000/392/EK határozatban egyértelművé tette, hogy a szintén alapvető tőkeelemnek elismert WfA-vagyon olyan tőkeeszközökkel történő összehasonlítása, amelyek csupán kiegészítő tőkének voltak elismerve (mint például nyereségrészesedési jegyek és szavazati jog nélküli részvények), nem szolgálhat alapjául az átruházott tőke méltányos ellentételezésének meghatározására (33). Az alapvető tőkeelemek egy társaság számára nagy haszonnal bírnak, mivel ezáltal azzal egyenértékű mennyiségű saját forrásokat (pl.: nyereségrészesedési jegyeket) tud beszerezni, hogy ezáltal a saját forrás alapot bővítse. A saját eszköz forrásként történő elismerés feltétele a rendelkezésre bocsátott tőke növelt kockázatexpozíciója, mely rendszerint ezen eszközök szokásos piaci ellentételezésének növekedésével jár. Úgynevezett kiegészítő eszközökkel történő összehasonlíthatóság, melyeket csak korlátozott mértékben lehet az üzleti tevékenység bővítésére használni, ezért elejétől fogva kizárható.

| (158) | A Bizottság véleménye szerint a csendes betét a kockázatelemzés szerint egy szokásos típusú csendes betét, és nem törzstőke. A Bizottság e tekintetben Németország érvelése mellett foglal állást. Úgy a szóban forgó csendes betét esetében, mint bármely, a tőkepiacon felvett, határidős csendes betét esetében ezek hamarabb kerülnének visszafizetésre fizetésképtelenség esetén, mint a törzstőke, és a befektető megkapná a fizetésképtelenségi hányadot, míg törzstőke befektetés esetében semmit sem kapna. Amíg a vállalkozás nem termel veszteséget, az FHH a teljes megegyezett ellentételezést megkapja, míg a törzstőkét befektető csupán nyereségrészesedés utáni, tehát jelentősen csökkentett osztalék átvételére jogosult. |
| --- | --- |

(158)

A Bizottság véleménye szerint a csendes betét a kockázatelemzés szerint egy szokásos típusú csendes betét, és nem törzstőke. A Bizottság e tekintetben Németország érvelése mellett foglal állást. Úgy a szóban forgó csendes betét esetében, mint bármely, a tőkepiacon felvett, határidős csendes betét esetében ezek hamarabb kerülnének visszafizetésre fizetésképtelenség esetén, mint a törzstőke, és a befektető megkapná a fizetésképtelenségi hányadot, míg törzstőke befektetés esetében semmit sem kapna. Amíg a vállalkozás nem termel veszteséget, az FHH a teljes megegyezett ellentételezést megkapja, míg a törzstőkét befektető csupán nyereségrészesedés utáni, tehát jelentősen csökkentett osztalék átvételére jogosult.

| (159) | Mint kifejtésre került, a Bizottság a szóban forgó tőkeintézkedést csendes betétnek tekinti. Ezáltal a konkrét ellentételezés piaci helytállóságának vizsgálata szempontjából mérvadó, hogy ez a csendes betétek esetében gazdaságilag és jogilag összehasonlítható tranzakcióknál a piacon szokásos megegyezett ellentételezésnek tekinthető-e. A szóban forgó csendes betét ellentételezése, az FHH és a HLB által használt módszerből kiindulva, határidős és más módon összehasonlítható csendes betétek alapján határozható meg. |
| --- | --- |

(159)

Mint kifejtésre került, a Bizottság a szóban forgó tőkeintézkedést csendes betétnek tekinti. Ezáltal a konkrét ellentételezés piaci helytállóságának vizsgálata szempontjából mérvadó, hogy ez a csendes betétek esetében gazdaságilag és jogilag összehasonlítható tranzakcióknál a piacon szokásos megegyezett ellentételezésnek tekinthető-e. A szóban forgó csendes betét ellentételezése, az FHH és a HLB által használt módszerből kiindulva, határidős és más módon összehasonlítható csendes betétek alapján határozható meg.

| (160) | Németország kifejtette, hogy a ’90-es évek során a tartományi bankok a csendes betéteket egyre inkább saját tőke alapjuk kibővítésére hasznosították. A WK betét keretében a HLB-nél létrejött csendes betét volt valószínűleg az egyik első ilyen jelentősebb volumenű tranzakció a német bankszektorban. |
| --- | --- |

(160)

Németország kifejtette, hogy a ’90-es évek során a tartományi bankok a csendes betéteket egyre inkább saját tőke alapjuk kibővítésére hasznosították. A WK betét keretében a HLB-nél létrejött csendes betét volt valószínűleg az egyik első ilyen jelentősebb volumenű tranzakció a német bankszektorban.

| (161) | Amint azt különböző saját tőke források kockázati profiljának elemzése mutatja, a csendes betétek – hasonló felelősségvállalás esetében – nagy hasonlóságot mutatnak a nyereségrészesedési jegyekkel, azáltal, hogy kötött ellentételezésű betétként lehet kialakítani őket. A bevételező banknak ezen felül még adóbeli előnye is származik, mert a teljesítendő kamatkifizetések nem számítanak nyereség-felhasználásnak, hanem, mint jelen esetben is, egy (adócsökkentő) üzemi kiadást jelentenek. |
| --- | --- |

(161)

Amint azt különböző saját tőke források kockázati profiljának elemzése mutatja, a csendes betétek – hasonló felelősségvállalás esetében – nagy hasonlóságot mutatnak a nyereségrészesedési jegyekkel, azáltal, hogy kötött ellentételezésű betétként lehet kialakítani őket. A bevételező banknak ezen felül még adóbeli előnye is származik, mert a teljesítendő kamatkifizetések nem számítanak nyereség-felhasználásnak, hanem, mint jelen esetben is, egy (adócsökkentő) üzemi kiadást jelentenek.

| (162) | A HLB 1993. január 1-jei csendes betéte a bank első, és majdnem öt évig az egyetlen ilyen jellegű tranzakciója volt, és a HLB nem tud más tartományi bankok időben ehhez közel eső hasonló tranzakcióiról. Ezért a csendes betét megfelelő kockázati prémiumának más csendes betétekből történő közvetlen meghatározása nem lehetséges. Harmadik személyekkel kötött határidős és határidő nélküli csendes betétek hozzáférhető adatai 1997-ből és 1998-ból azonban egy közvetett levezetést lehetővé tesznek, amennyiben mennyiségileg meghatározható a HLB saját tőkéhez hasonlító eszközeinek megfelelő kockázati prémiumának változása 1992 vége és 1997 vége között. Ennek fokmérőjeként a HLB hosszú lejáratú nyereségrészesedési jegyeinél tapasztalt kockázati prémium változás szolgálhat. Ahogyan azt egy rendelkezésre bocsátott áttekintés megmutatja, a HLB nyereségrészesedési jegyei esetében a befektetők által követelt kockázati felár az egyenleg tekintetében ebben az időszakban érzékelhetően növekedett (34). Amennyiben tehát az 1997. végén fennálló piaci körülményeket 1992. december 31-re kivetítjük, úgy az 1992. végére számított kockázati prémium nem kerül alábecslésre (35). Ennek megfelelően az 1992. végére számított csendes betétek kockázati prémiuma i futamidőre a következő képlet alapján határozható meg: kockázati prémium csendes betétek, i, 1992 = swapspread szövetségi kölcsönök, i,1992 + swapspread csendes betétek, i,1997. |
| --- | --- |

(162)

A HLB 1993. január 1-jei csendes betéte a bank első, és majdnem öt évig az egyetlen ilyen jellegű tranzakciója volt, és a HLB nem tud más tartományi bankok időben ehhez közel eső hasonló tranzakcióiról. Ezért a csendes betét megfelelő kockázati prémiumának más csendes betétekből történő közvetlen meghatározása nem lehetséges. Harmadik személyekkel kötött határidős és határidő nélküli csendes betétek hozzáférhető adatai 1997-ből és 1998-ból azonban egy közvetett levezetést lehetővé tesznek, amennyiben mennyiségileg meghatározható a HLB saját tőkéhez hasonlító eszközeinek megfelelő kockázati prémiumának változása 1992 vége és 1997 vége között. Ennek fokmérőjeként a HLB hosszú lejáratú nyereségrészesedési jegyeinél tapasztalt kockázati prémium változás szolgálhat. Ahogyan azt egy rendelkezésre bocsátott áttekintés megmutatja, a HLB nyereségrészesedési jegyei esetében a befektetők által követelt kockázati felár az egyenleg tekintetében ebben az időszakban érzékelhetően növekedett (34). Amennyiben tehát az 1997. végén fennálló piaci körülményeket 1992. december 31-re kivetítjük, úgy az 1992. végére számított kockázati prémium nem kerül alábecslésre (35). Ennek megfelelően az 1992. végére számított csendes betétek kockázati prémiuma i futamidőre a következő képlet alapján határozható meg: kockázati prémium csendes betétek, i, 1992 = swapspread szövetségi kölcsönök, i,1992 + swapspread csendes betétek, i,1997.

| (163) | Az 1997 decemberében és 1998 februárjában gyűjtött piaci adatok szerint, valamint a kötött csendes betétek kamatlábai alapján a 16 évre lekötött csendes betétekre nagyjából 1,25 % értékű felár adódik a swapokhoz képest. Átvezetve az 1992. december 31-i (swapspread 0,04 % szövetségi kölcsönre) piaci adatokra ezáltal a 16 évre lekötött csendes betét megfelelő kockázati prémiuma 0,04 % + 1,25 % = 1,29 %. |
| --- | --- |

(163)

Az 1997 decemberében és 1998 februárjában gyűjtött piaci adatok szerint, valamint a kötött csendes betétek kamatlábai alapján a 16 évre lekötött csendes betétekre nagyjából 1,25 % értékű felár adódik a swapokhoz képest. Átvezetve az 1992. december 31-i (swapspread 0,04 % szövetségi kölcsönre) piaci adatokra ezáltal a 16 évre lekötött csendes betét megfelelő kockázati prémiuma 0,04 % + 1,25 % = 1,29 %.

| (164) | Alternatív módon a megfelelő kockázati prémiumot más, hasonló kockázati profilú pénzügyi eszközök kondíciói alapján is le lehet vezetni, ami bevett gyakorlatnak számít. A határidős csendes betétek rizikóprofiljuk szempontjából a nyereségrészesedési jegyek és a nem határidős csendes betétek között helyezkednek el. Kockázati prémiumuk tehát alapvetően a nyereségrészesedési jegyek prémiuma fölött, de a nem határidős csendes betétek prémiuma alatt kell, hogy legyen. Míg a nem határidős csendes betétek összehasonlító adatai csupán 1999 októberéből állnak rendelkezésre, addig a nyereségrészesedési jegyek piaci adatai már a ’90-es évek elejétől hozzáférhetőek, mivel ezeket az eszközöket már egy bizonyos ideje tőzsdére bocsátották és kereskedtek velük. Emellett a Lehman Brothers WestLB-re kiállított ajánlásában is szerepelnek 1991 december közepéből adatok a német bankok nyereségrészesedési jegyeinek kockázati prémiumára vonatkozóan (36). |
| --- | --- |

(164)

Alternatív módon a megfelelő kockázati prémiumot más, hasonló kockázati profilú pénzügyi eszközök kondíciói alapján is le lehet vezetni, ami bevett gyakorlatnak számít. A határidős csendes betétek rizikóprofiljuk szempontjából a nyereségrészesedési jegyek és a nem határidős csendes betétek között helyezkednek el. Kockázati prémiumuk tehát alapvetően a nyereségrészesedési jegyek prémiuma fölött, de a nem határidős csendes betétek prémiuma alatt kell, hogy legyen. Míg a nem határidős csendes betétek összehasonlító adatai csupán 1999 októberéből állnak rendelkezésre, addig a nyereségrészesedési jegyek piaci adatai már a ’90-es évek elejétől hozzáférhetőek, mivel ezeket az eszközöket már egy bizonyos ideje tőzsdére bocsátották és kereskedtek velük. Emellett a Lehman Brothers WestLB-re kiállított ajánlásában is szerepelnek 1991 december közepéből adatok a német bankok nyereségrészesedési jegyeinek kockázati prémiumára vonatkozóan (36).

| (165) | Annak érdekében, hogy a HLB 1992 végén aktuális nyereségrészesedési jegyeinek kondícióiból a határidős csendes betétek megfelelő kockázati prémiumára következtetni lehessen, a két eszköz közötti megfelelő hozamfelár megbecslésére lenne szükség. A hiányos adatok miatt itt is csak az 1997 végén/1998 elején fennálló piaci körülmények alapján lehet kiindulni és a befektetők akkori kockázatbecslését kell megfeleltetni a HLB-re 1992 végére. A csendes betét 1992 végére megfelelő kockázati prémiumát ezek szerint a következő képlettel lehet meghatározni: kockázati prémium csendes betét, i,1992 = nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiuma i,1992 + spread csendes betétek /nyereségrészesedési jegyek, i,1997. |
| --- | --- |

(165)

Annak érdekében, hogy a HLB 1992 végén aktuális nyereségrészesedési jegyeinek kondícióiból a határidős csendes betétek megfelelő kockázati prémiumára következtetni lehessen, a két eszköz közötti megfelelő hozamfelár megbecslésére lenne szükség. A hiányos adatok miatt itt is csak az 1997 végén/1998 elején fennálló piaci körülmények alapján lehet kiindulni és a befektetők akkori kockázatbecslését kell megfeleltetni a HLB-re 1992 végére. A csendes betét 1992 végére megfelelő kockázati prémiumát ezek szerint a következő képlettel lehet meghatározni: kockázati prémium csendes betét, i,1992 = nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiuma i,1992 + spread csendes betétek /nyereségrészesedési jegyek, i,1997.

| (166) | Az 1997 decemberi és 1998 februári piaci adatok szerint a 16 éves futamidejű csendes betétekre 1997 végére egy 0,35 és 0,40 % közötti felár adódik a 10 éves HLB nyereségrészesedési jegyekre. Az 1992. december 31-re vetített piaci adatok alapján (8 éves HLB nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiuma 0,91 %) a 16 éves futamidejű csendes betétek megfelelő kockázati prémiuma 1,26 és 1,31 % között van. Amennyiben a Lehman Brothers ajánlás 1991 végére alkalmazott 10 éves nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiumát vesszük figyelembe (0,90 %) (37), akkor hasonló értékeket kapunk. |
| --- | --- |

(166)

Az 1997 decemberi és 1998 februári piaci adatok szerint a 16 éves futamidejű csendes betétekre 1997 végére egy 0,35 és 0,40 % közötti felár adódik a 10 éves HLB nyereségrészesedési jegyekre. Az 1992. december 31-re vetített piaci adatok alapján (8 éves HLB nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiuma 0,91 %) a 16 éves futamidejű csendes betétek megfelelő kockázati prémiuma 1,26 és 1,31 % között van. Amennyiben a Lehman Brothers ajánlás 1991 végére alkalmazott 10 éves nyereségrészesedési jegyek kockázati prémiumát vesszük figyelembe (0,90 %) (37), akkor hasonló értékeket kapunk.

| (167) | A Németország által közölt adatok alapján – mindkét módszer szerint- hozzávetőleg 1,26 %-tól 1,31 %-ig terjedő sáv adódik. Az alapul szolgáló adatokat a nyereségrészesedési jegyek kibocsátásáról és a betétekről átadták a Bizottságnak. A Bizottság továbbá rendelkezik a kérdéses években érvényes kockázatmentes kamatlábak áttekintésével a szövetségi kölcsönök esetében, továbbá rendelkezésre állnak a csendes betétek érvényes szövetségi swapsreadjei és a releváns spreadek. Ennek alapján a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a Németország által közölt 1,29 %-os sáv határozottan elfogadható. |
| --- | --- |

(167)

A Németország által közölt adatok alapján – mindkét módszer szerint- hozzávetőleg 1,26 %-tól 1,31 %-ig terjedő sáv adódik. Az alapul szolgáló adatokat a nyereségrészesedési jegyek kibocsátásáról és a betétekről átadták a Bizottságnak. A Bizottság továbbá rendelkezik a kérdéses években érvényes kockázatmentes kamatlábak áttekintésével a szövetségi kölcsönök esetében, továbbá rendelkezésre állnak a csendes betétek érvényes szövetségi swapsreadjei és a releváns spreadek. Ennek alapján a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a Németország által közölt 1,29 %-os sáv határozottan elfogadható.

| (168) | A Bizottság véleménye szerint a kérdéses csendes betét piaci megfelelőségének támogatási jogi megítélése céljából folytatott piaci elemzéstől el lehet tekinteni. Elegendő, ha a Bizottság a tendenciák alapján meggyőződött arról, hogy a megegyezett ellentételezés a piacon szokásos keretek között történt. |
| --- | --- |

(168)

A Bizottság véleménye szerint a kérdéses csendes betét piaci megfelelőségének támogatási jogi megítélése céljából folytatott piaci elemzéstől el lehet tekinteni. Elegendő, ha a Bizottság a tendenciák alapján meggyőződött arról, hogy a megegyezett ellentételezés a piacon szokásos keretek között történt.

| (169) | Németország és a BdB eddig megegyező érvei elfogadhatóak a fizetőképességi hátrányok vonatkozásában, ha olyan szokásos tőkeátruházás történik egy banknál, mely annak fizetőképességet és saját tőke alapot biztosít, mely felügyeleti okokból az üzleti tevékenység bővítéséhez szükséges. Már kifejtésre került: annak érdekében, hogy a tőkét teljes mértékben hasznosítsa, tehát hogy kockázatsúlyozott bevételének 100 %-át 12,5-szeresére bővítse (100 osztva a 8 %-os fizetőképességi együtthatóval) a banknak 11,5-szer kell újrafinanszíroznia magát a tőkepiacokon. Egyszerűsítve: az erre a tőkére 12,5-szer kapott és 11,5-szer fizetett kamatok különbsége (a további költségek, pl.: adminisztrációs ráfordítások levonásával) adja meg a saját tőkére vonatkozó nyereséget (38). Mivel a kérdéses csendes betét először nem biztosított fizetőképességet a HLB-nek, így a HLB-nél további finanszírozási költségek jelentkeztek a tőkemennyiség értékében, amennyiben fel kívánja venni a szükséges eszközöket a tőkepiacokon, hogy az üzleti lehetőségeit teljes mértékben kihasználhassa. Ezen többletköltségek miatt a méltányos ellentételezés meghatározása érdekében egy megfelelő diszkontot kell alkalmazni. Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanakkora ellentételezést kapjon, mint készpénztőke folyósításakor. |
| --- | --- |

(169)

Németország és a BdB eddig megegyező érvei elfogadhatóak a fizetőképességi hátrányok vonatkozásában, ha olyan szokásos tőkeátruházás történik egy banknál, mely annak fizetőképességet és saját tőke alapot biztosít, mely felügyeleti okokból az üzleti tevékenység bővítéséhez szükséges. Már kifejtésre került: annak érdekében, hogy a tőkét teljes mértékben hasznosítsa, tehát hogy kockázatsúlyozott bevételének 100 %-át 12,5-szeresére bővítse (100 osztva a 8 %-os fizetőképességi együtthatóval) a banknak 11,5-szer kell újrafinanszíroznia magát a tőkepiacokon. Egyszerűsítve: az erre a tőkére 12,5-szer kapott és 11,5-szer fizetett kamatok különbsége (a további költségek, pl.: adminisztrációs ráfordítások levonásával) adja meg a saját tőkére vonatkozó nyereséget (38). Mivel a kérdéses csendes betét először nem biztosított fizetőképességet a HLB-nek, így a HLB-nél további finanszírozási költségek jelentkeztek a tőkemennyiség értékében, amennyiben fel kívánja venni a szükséges eszközöket a tőkepiacokon, hogy az üzleti lehetőségeit teljes mértékben kihasználhassa. Ezen többletköltségek miatt a méltányos ellentételezés meghatározása érdekében egy megfelelő diszkontot kell alkalmazni. Egy a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanakkora ellentételezést kapjon, mint készpénztőke folyósításakor.

| (170) | A BdB-től eltérően a Bizottság azon a véleményen van, hogy a bruttó újrafinanszírozási kamatok levonhatóak. Az újrafinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és csökkentik az adóztatható bevételt. De ugyanez érvényes egy, a kezdetektől fogva likvid formában átruházott csendes betét ellentételezésére. Ezekkel összehasonlítva, melyek, mint már kifejtésre került, a megfelelő piaci tesztet szolgáltatják, nem lép fel további adókedvezmény. A bank nettó eredménye mindkét esetben a fizetőképességért fizetett összeg kamatai értékében csökken. Ezáltal az összes újrafinanszírozási költség levonható. |
| --- | --- |

(170)

A BdB-től eltérően a Bizottság azon a véleményen van, hogy a bruttó újrafinanszírozási kamatok levonhatóak. Az újrafinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és csökkentik az adóztatható bevételt. De ugyanez érvényes egy, a kezdetektől fogva likvid formában átruházott csendes betét ellentételezésére. Ezekkel összehasonlítva, melyek, mint már kifejtésre került, a megfelelő piaci tesztet szolgáltatják, nem lép fel további adókedvezmény. A bank nettó eredménye mindkét esetben a fizetőképességért fizetett összeg kamatai értékében csökken. Ezáltal az összes újrafinanszírozási költség levonható.

| (171) | Ez a tényállás hasonlít a Landesbank Hessen-Thüringen esetéhez, azonban különbözik minden más tartományi bank esetétől, melyek szintén képezték már vizsgálati eljárás tárgyát, beleértve a WestLB-t is, mivel utóbbiaknál a támogatási vagyon a mérlegben a tartalékoknál szerepel, és a teljes ellentételezés nyereség-felhasználásnak, nem pedig üzemi költségnek tekintendő, és épp ezért az adózott nyereségből kell kiegyenlíteni. Ezeknél ebből kifolyólag adókedvezmény áll fenn, ha az eggyel többször beszerzendő fizetőképesség költségeit az adóból üzemi kiadásként le lehet vonni, míg ez, egy kezdettől fogva készpénzes, de egyébként ezzel megegyező befektetés esetében, mely releváns összehasonlítási mércét képez, nem állna fenn. |
| --- | --- |

(171)

Ez a tényállás hasonlít a Landesbank Hessen-Thüringen esetéhez, azonban különbözik minden más tartományi bank esetétől, melyek szintén képezték már vizsgálati eljárás tárgyát, beleértve a WestLB-t is, mivel utóbbiaknál a támogatási vagyon a mérlegben a tartalékoknál szerepel, és a teljes ellentételezés nyereség-felhasználásnak, nem pedig üzemi költségnek tekintendő, és épp ezért az adózott nyereségből kell kiegyenlíteni. Ezeknél ebből kifolyólag adókedvezmény áll fenn, ha az eggyel többször beszerzendő fizetőképesség költségeit az adóból üzemi kiadásként le lehet vonni, míg ez, egy kezdettől fogva készpénzes, de egyébként ezzel megegyező befektetés esetében, mely releváns összehasonlítási mércét képez, nem állna fenn.

| (172) | További adókedvezmény hiányában a HLB-nek csak a kockázat ellentételezését kell kifizetnie, melynek az FHH támogatási vagyonát csendes betét formájában kiteszi, tehát a mérvadó hivatkozási kamatláb bázispontokban kifejezett felelősségi ellentételezését. |
| --- | --- |

(172)

További adókedvezmény hiányában a HLB-nek csak a kockázat ellentételezését kell kifizetnie, melynek az FHH támogatási vagyonát csendes betét formájában kiteszi, tehát a mérvadó hivatkozási kamatláb bázispontokban kifejezett felelősségi ellentételezését.

| (173) | Ahogyan kifejtésre került, a csendes betét 1993-tól 1996-ig felügyeleti jogilag nem volt elismert felelősségi alapvető tőkeelem. |
| --- | --- |

(173)

Ahogyan kifejtésre került, a csendes betét 1993-tól 1996-ig felügyeleti jogilag nem volt elismert felelősségi alapvető tőkeelem.

| (174) | A Bizottság 2000/392/EK határozatában a mérlegben könyvelt összegre, mely azonban nem volt használható az üzleti tevékenység bővítésére, egy 0,3 %-os adózás előtti kiindulási kamatlábat határozott meg. Erre újabb 0,3 %-os felár került, a kérdéses összeg értéke és a határidő nélkülözése miatt (ld. 144. szélzetszám). |
| --- | --- |

(174)

A Bizottság 2000/392/EK határozatában a mérlegben könyvelt összegre, mely azonban nem volt használható az üzleti tevékenység bővítésére, egy 0,3 %-os adózás előtti kiindulási kamatlábat határozott meg. Erre újabb 0,3 %-os felár került, a kérdéses összeg értéke és a határidő nélkülözése miatt (ld. 144. szélzetszám).

| (175) | A Bizottság a csendes betét összegére a HLB esetében, a WestLB-től eltérően, a jelentősen alacsonyabb összeg miatt nem tartja helytállónak a felár alkalmazását. Az egyébként viszont fennálló összehasonlíthatóság miatt itt is évi 0,3 %-os kulcsot (adózás előtt) ítél méltányos ellentételezésnek a tőke felelősségi funkciójára, a tőke mérlegbe való bekerülésének időpontjától 1993. január1-én, a BAkred általi elismerés idejéig (ld. 145. szélzetszám). Mivel a teljes csendes betét ellentételezése üzemi kiadásként levonható az adóból, és ezen a ponton is különbözik a 2000/392/EK határozatban foglalt ellentételezés adóügyi kezelésétől, ezt a felárat elő-adókulcsnak kell tekinteni, melyet teljes értékében üzemi költségként lehet érvényre juttatni. |
| --- | --- |

(175)

A Bizottság a csendes betét összegére a HLB esetében, a WestLB-től eltérően, a jelentősen alacsonyabb összeg miatt nem tartja helytállónak a felár alkalmazását. Az egyébként viszont fennálló összehasonlíthatóság miatt itt is évi 0,3 %-os kulcsot (adózás előtt) ítél méltányos ellentételezésnek a tőke felelősségi funkciójára, a tőke mérlegbe való bekerülésének időpontjától 1993. január1-én, a BAkred általi elismerés idejéig (ld. 145. szélzetszám). Mivel a teljes csendes betét ellentételezése üzemi kiadásként levonható az adóból, és ezen a ponton is különbözik a 2000/392/EK határozatban foglalt ellentételezés adóügyi kezelésétől, ezt a felárat elő-adókulcsnak kell tekinteni, melyet teljes értékében üzemi költségként lehet érvényre juttatni.

| (176) | A fent leírtakból következik, hogy a csendes betét [...] millió DEM értékben, [maximum 10 %], erősen túlfizetett volt. |
| --- | --- |

(176)

A fent leírtakból következik, hogy a csendes betét [...] millió DEM értékben, [maximum 10 %], erősen túlfizetett volt.

f)   A kedvezmény megszüntetése

| (177) | Németország kifejtette, hogy a 2003. június 2-án végbement fúzió révén, melyben a HLB az LSH-val HSH Nordbankká alakult, a HLB által birtokolt WK részvény visszakerült az FHH birtokába. |
| --- | --- |

(177)

Németország kifejtette, hogy a 2003. június 2-án végbement fúzió révén, melyben a HLB az LSH-val HSH Nordbankká alakult, a HLB által birtokolt WK részvény visszakerült az FHH birtokába.

| (178) | Így 2003. június 2-a óta a banknak már nem áll módjában, hogy a HLB üzleti tevékenységből származó kockázati bevételeit célvagyonként vagy felelősségi funkcióként használja. |
| --- | --- |

(178)

Így 2003. június 2-a óta a banknak már nem áll módjában, hogy a HLB üzleti tevékenységből származó kockázati bevételeit célvagyonként vagy felelősségi funkcióként használja.

| (179) | A Bizottság számára ezzel bebizonyosodott, hogy a célvagyon leválasztásával az itt vizsgált kedvezmény 2003. június 2-án megszűnt. |
| --- | --- |

(179)

A Bizottság számára ezzel bebizonyosodott, hogy a célvagyon leválasztásával az itt vizsgált kedvezmény 2003. június 2-án megszűnt.

g)   A támogatási elem

| (180) | Az ábrázolt mérlegelési alapokból, az átruházott tőke különböző formáinak ellentételezési elemeiből és ellentételezéseiből adódnak a 183. szélzetszámban összefoglalt összegek, melyeket az egyes elemek és évek vonatkozásában méltányos ellentételezésként kellett volna fizetni. |
| --- | --- |

(180)

Az ábrázolt mérlegelési alapokból, az átruházott tőke különböző formáinak ellentételezési elemeiből és ellentételezéseiből adódnak a 183. szélzetszámban összefoglalt összegek, melyeket az egyes elemek és évek vonatkozásában méltányos ellentételezésként kellett volna fizetni.

| (181) | Ebből levonandók azok az összegek, melyek a befektetés időpontjában már ellentételezési elemként kötötten egyeztetésre kerültek. Ezek esetében a Bizottság véleménye szerint csak a csendes betét ellentéttelezéséről van szó, [...] millió DEM értékben [...]. További részek, mint a Németország által megnevezett kifizetett osztalékok nem számolhatóak fel. Ahogy már kifejtésre került (ld. 110. szélzetszám), a befektetés után történt osztalékfizetések és/vagy megvalósított értéknövekedések a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének megfelelően nem jönnek számításba. |
| --- | --- |

(181)

Ebből levonandók azok az összegek, melyek a befektetés időpontjában már ellentételezési elemként kötötten egyeztetésre kerültek. Ezek esetében a Bizottság véleménye szerint csak a csendes betét ellentéttelezéséről van szó, [...] millió DEM értékben [...]. További részek, mint a Németország által megnevezett kifizetett osztalékok nem számolhatóak fel. Ahogy már kifejtésre került (ld. 110. szélzetszám), a befektetés után történt osztalékfizetések és/vagy megvalósított értéknövekedések a piacgazdaság szabályainak megfelelően cselekvő finanszírozó alapelvének megfelelően nem jönnek számításba.

| (182) | A Bizottság mindenesetre azon a véleményen van, hogy a két tőkeeszköz eltérése ellenére az FHH 1993-as teljes csomagban történő átruházásának fényében, a megegyezett, túlságosan magas, csendes betétre vonatkozó ellentételezést, jelen befektetési szándéknak, mint teljesített ellentételezést jogosan fel lehet számítani. Így a túlfizetés ellentételezésként beszámítható a tőketartalékba. Eközben azonban adózás utáni értékké kell változtatni, mely tényt a felek a közös megegyezésben nyitva hagytak. |
| --- | --- |

(182)

A Bizottság mindenesetre azon a véleményen van, hogy a két tőkeeszköz eltérése ellenére az FHH 1993-as teljes csomagban történő átruházásának fényében, a megegyezett, túlságosan magas, csendes betétre vonatkozó ellentételezést, jelen befektetési szándéknak, mint teljesített ellentételezést jogosan fel lehet számítani. Így a túlfizetés ellentételezésként beszámítható a tőketartalékba. Eközben azonban adózás utáni értékké kell változtatni, mely tényt a felek a közös megegyezésben nyitva hagytak.

| (183) | A támogatási elem ennek megfelelően a következőkből tevődik össze (39):
  TÁBLÁZAT
  A támogatási elemek kiszámítása – HLB (millió DEM)
















  (5 hónap) |
| --- | --- |
| | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| A HLB rendelkezésére álló csendes betét hányada | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 | 300,0 |
| fizetendő díjazás (1,29 %) | | | | | 3,9 | 3,9 | 3,9 | 3,9 | 3,9 | 3,9 | 1,6 |
| fizetendő kezességi járulék (0,3 %) | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | | | | | | | |
| fizetve | 30,0 | 30,0 | 30,0 | 30,0 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Túlfizetés (=beszámítható a tőketartalékba) | 29,1 | 29,1 | 29,1 | 29,1 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| EE-Steuersatz | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % | 50,00 % |
| adót levonva | -14,6 | -14,6 | -14,6 | -14,6 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| adózás utáni beszámítható túlfizetés | 14,6 | 14,6 | 14,6 | 14,6 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| A HLB rendelkezésére álló tőketartalék aránya 1993-ból | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 |
| a BAKred által végérvényesen elismerve | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 | 659,4 |
| ebből nem igazolható a GS I-beszámítás miatt | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| ebből igazolt/igazolható (1997-től) | 182,9 | 435,6 | 255,1 | 208,3 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| ebből nem igazolt/nem igazolható (1997-től) | 476,5 | 223,7 | 404,2 | 451,1 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| fizetendő díjazás (6,57 %) | 12,0 | 28,6 | 16,8 | 13,7 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| fizetendő kezességi járulék (0,15 %) | 0,7 | 0,3 | 0,6 | 0,7 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| fizetendő díjazás összesen | 12,7 | 29,0 | 17,4 | 14,4 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| a csendes betétből eredő beszámítható túlfizetés | 14,6 | 14,6 | 14,6 | 14,6 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Támogatási elem | | | | | | | | | | | |
| | -1,9 | 14,4 | 2,8 | -0,2 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(183)

A támogatási elem ennek megfelelően a következőkből tevődik össze (39):

TÁBLÁZAT

A támogatási elemek kiszámítása – HLB (millió DEM)

(5 hónap)

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

A HLB rendelkezésére álló csendes betét hányada

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

300,0

fizetendő díjazás (1,29 %)

3,9

3,9

3,9

3,9

3,9

3,9

1,6

fizetendő kezességi járulék (0,3 %)

0,9

0,9

0,9

0,9

fizetve

30,0

30,0

30,0

30,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Túlfizetés (=beszámítható a tőketartalékba)

29,1

29,1

29,1

29,1

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

EE-Steuersatz

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

50,00 %

adót levonva

-14,6

-14,6

-14,6

-14,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

adózás utáni beszámítható túlfizetés

14,6

14,6

14,6

14,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

A HLB rendelkezésére álló tőketartalék aránya 1993-ból

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

a BAKred által végérvényesen elismerve

0,0

0,0

0,0

0,0

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

659,4

ebből nem igazolható a GS I-beszámítás miatt

0,0

0,0

0,0

0,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

ebből igazolt/igazolható (1997-től)

182,9

435,6

255,1

208,3

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

ebből nem igazolt/nem igazolható (1997-től)

476,5

223,7

404,2

451,1

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

fizetendő díjazás (6,57 %)

12,0

28,6

16,8

13,7

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

fizetendő kezességi járulék (0,15 %)

0,7

0,3

0,6

0,7

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

fizetendő díjazás összesen

12,7

29,0

17,4

14,4

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

a csendes betétből eredő beszámítható túlfizetés

14,6

14,6

14,6

14,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Támogatási elem

-1,9

14,4

2,8

-0,2

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (184) | A tényleges kifizetések és a piaci feltételeknek megfelelő kifizetések közötti különbségből adódóan 177,5 millió DEM (90,75 millió EUR) támogatási elemnek tekintendő. |
| --- | --- |

(184)

A tényleges kifizetések és a piaci feltételeknek megfelelő kifizetések közötti különbségből adódóan 177,5 millió DEM (90,75 millió EUR) támogatási elemnek tekintendő.

2.2.   A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelem korlátozása

| (185) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizálása és a pénzügyi piacok integrációja révén a bankszektor a Közösségben növekvő mértékben érzékeny a verseny torzítására. Ez jelenleg még fokozódik is a gazdasági és monetáris unió keretében, ahol lebontják a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó versenytorzító akadályokat. |
| --- | --- |

(185)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizálása és a pénzügyi piacok integrációja révén a bankszektor a Közösségben növekvő mértékben érzékeny a verseny torzítására. Ez jelenleg még fokozódik is a gazdasági és monetáris unió keretében, ahol lebontják a pénzügyi szolgáltatások piacán megmaradó versenytorzító akadályokat.

| (186) | A kedvezményezett HLB mind regionális, mind nemzetközi szinten tevékenykedett a bankszektorban. A HLB univerzális üzleti banknak tekintette magát, amely nemzetközileg mindenek előtt a hajózás finanszírozása terén tevékenykedett, illetve tevékenykedik jelenleg is HSH Nordbankként. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére a HLB 2003-ig semmiképpen sem csak egy helyi vagy regionális bank volt. |
| --- | --- |

(186)

A kedvezményezett HLB mind regionális, mind nemzetközi szinten tevékenykedett a bankszektorban. A HLB univerzális üzleti banknak tekintette magát, amely nemzetközileg mindenek előtt a hajózás finanszírozása terén tevékenykedett, illetve tevékenykedik jelenleg is HSH Nordbankként. Neve, hagyományai és törvényben szabályozott feladatai ellenére a HLB 2003-ig semmiképpen sem csak egy helyi vagy regionális bank volt.

| (187) | Ebből egyértelműen látszik, hogy a HLB más európai bankokkal versenyezve banki szolgáltatásokat nyújtott Németországon kívül és – mivel Németországban más európai országok bankjai is működnek – Németországon belül. |
| --- | --- |

(187)

Ebből egyértelműen látszik, hogy a HLB más európai bankokkal versenyezve banki szolgáltatásokat nyújtott Németországon kívül és – mivel Németországban más európai országok bankjai is működnek – Németországon belül.

| (188) | Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banki tevékenységei között nagyon szoros összefüggés van. Csak elegendő elismert saját tőkével lehet képes egy bank a működésre és kereskedelmi tevékenysége szélesítésére. Mivel a HLB az állami intézkedés révén el lett látva ilyen saját tőkével, ezzel a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták. |
| --- | --- |

(188)

Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet saját tőkéje és banki tevékenységei között nagyon szoros összefüggés van. Csak elegendő elismert saját tőkével lehet képes egy bank a működésre és kereskedelmi tevékenysége szélesítésére. Mivel a HLB az állami intézkedés révén el lett látva ilyen saját tőkével, ezzel a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták.

| (189) | Ezért egyértelmű, hogy a HLB-nek nyújtott támogatások torzítják a versenyt, és korlátozzák a kereskedelmet a tagállamok között. |
| --- | --- |

(189)

Ezért egyértelmű, hogy a HLB-nek nyújtott támogatások torzítják a versenyt, és korlátozzák a kereskedelmet a tagállamok között.

2.3.   Eredmény

| (190) | E megfontolások alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének valamennyi követelménye teljesült, és a célvagyon átruházása következésképpen az érintett cikk szerinti állami támogatásokat tartalmaz. |
| --- | --- |

(190)

E megfontolások alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének valamennyi követelménye teljesült, és a célvagyon átruházása következésképpen az érintett cikk szerinti állami támogatásokat tartalmaz.

3.   ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉG A KÖZÖS PIACCAL

| (191) | A továbbiakban azt kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal. Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében meghatározott kivételes rendelkezések egyike sem alkalmazható. A támogatás nem szociális jellegű, és nem magánszemély fogyasztóknak nyújtják. Nem fognak a támogatás révén természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat helyreállítani, és a Németország felosztása által okozott gazdasági hátrányokat sem ellensúlyozzák. |
| --- | --- |

(191)

A továbbiakban azt kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal. Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében meghatározott kivételes rendelkezések egyike sem alkalmazható. A támogatás nem szociális jellegű, és nem magánszemély fogyasztóknak nyújtják. Nem fognak a támogatás révén természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károkat helyreállítani, és a Németország felosztása által okozott gazdasági hátrányokat sem ellensúlyozzák.

| (192) | Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – sem az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítása, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, sem az egyes gazdasági területek fejlődésének támogatása –, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a 87. cikke (3) bekezdése c) pontjának regionális szempontjai nem alkalmazandók. A támogatással nem mozdítanak elő valamely közös európai érdeket szolgáló fontos projektet sem. A kultúra ösztönzése és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak. |
| --- | --- |

(192)

Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – sem az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítása, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, sem az egyes gazdasági területek fejlődésének támogatása –, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem a 87. cikke (3) bekezdése c) pontjának regionális szempontjai nem alkalmazandók. A támogatással nem mozdítanak elő valamely közös európai érdeket szolgáló fontos projektet sem. A kultúra ösztönzése és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak.

| (193) | Mivel az intézkedés végrehajtásakor a HLB gazdasági léte nem forgott veszélyben, nem adódik a kérdés, hogy egyetlen nagy hitelintézet (mint amilyen a HLB Németországban) összeomlása a bankszektor általános válságához vezethetne-e, ami az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján indokolhatna a német gazdasági életben bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatást. |
| --- | --- |

(193)

Mivel az intézkedés végrehajtásakor a HLB gazdasági léte nem forgott veszélyben, nem adódik a kérdés, hogy egyetlen nagy hitelintézet (mint amilyen a HLB Németországban) összeomlása a bankszektor általános válságához vezethetne-e, ami az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján indokolhatna a német gazdasági életben bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatást.

| (194) | Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amennyiben egyes gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően a bankszektor szerkezetátalakítási támogatásaira is vonatkozhat. Ebben az esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek nincsenek meg az alkalmazási feltételei. A HLB nem volt nehézségekkel küzdő társaság, amelynek esetében a rentábilitás visszanyerése érdekében állami támogatásra lett volna szükség. |
| --- | --- |

(194)

Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amennyiben egyes gazdasági területek fejlődését mozdítják elő. Ez alapvetően a bankszektor szerkezetátalakítási támogatásaira is vonatkozhat. Ebben az esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek nincsenek meg az alkalmazási feltételei. A HLB nem volt nehézségekkel küzdő társaság, amelynek esetében a rentábilitás visszanyerése érdekében állami támogatásra lett volna szükség.

| (195) | Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között kivételeket enged az állami támogatásra vonatkozó rendelkezések alól, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is vonatkozik. A Bizottság ezt a bankszektor általános gazdasági érdekű szolgáltatásairól szóló jelentésében (40) megerősítette. Ennek formai követelményei itt nem teljesülnek, és Németország nem is hozta szóba. |
| --- | --- |

(195)

Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között kivételeket enged az állami támogatásra vonatkozó rendelkezések alól, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is vonatkozik. A Bizottság ezt a bankszektor általános gazdasági érdekű szolgáltatásairól szóló jelentésében (40) megerősítette. Ennek formai követelményei itt nem teljesülnek, és Németország nem is hozta szóba.

| (196) | Mivel az állami támogatásoknak az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti általános tilalma alóli kivételek egyike sem állja meg a helyét a szóban forgó támogatással kapcsolatban, azt nem lehet a Szerződéssel összeegyeztethetőnek tekinteni. A WK-részvények 1993. január 1-jei bevitele a HLB-be nem létező támogatás. |
| --- | --- |

(196)

Mivel az állami támogatásoknak az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti általános tilalma alóli kivételek egyike sem állja meg a helyét a szóban forgó támogatással kapcsolatban, azt nem lehet a Szerződéssel összeegyeztethetőnek tekinteni. A WK-részvények 1993. január 1-jei bevitele a HLB-be nem létező támogatás.

| (197) | Az 1993. január 1-jei átruházást sem lehet az intézeti teher és a kezesi felelősség által lefedettnek tekinteni. |
| --- | --- |

(197)

Az 1993. január 1-jei átruházást sem lehet az intézeti teher és a kezesi felelősség által lefedettnek tekinteni.

| (198) | Egyrészt eleve nem teljesül a kezesi felelősség mint kivételes felelősségi tényállás a hitelezővel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona nem lenne elég a kielégítésére. A tőkebevitel nem a HLB hitelezőinek kielégítésére irányult, és a HLB vagyona sem fogyott el. |
| --- | --- |

(198)

Egyrészt eleve nem teljesül a kezesi felelősség mint kivételes felelősségi tényállás a hitelezővel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona nem lenne elég a kielégítésére. A tőkebevitel nem a HLB hitelezőinek kielégítésére irányult, és a HLB vagyona sem fogyott el.

| (199) | Másrészt az intézeti teher tényállása sem vág ide. Az intézeti teher arra kötelezi az intézet működtetőjét, hogy lássa el a HLB-t azokkal a forrásokkal, amelyek a tartományi bank rendeltetésszerű működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. A HLB a tőkebevitel időpontjában azonban nem volt olyan helyzetben, amelyben a rendeltetésszerű működés ne lett volna lehetséges. A tőkebevitel tehát a HLB rendeltetésszerű működésének fenntartásához nem volt szükséges. A HLB ezért a tulajdonostárs tartomány tudatos gazdasági számítása értelmében a jövőben is megragadhatta a piaci esélyeket a versenyben. A tartomány ezen szokásos gazdasági döntésére az intézményi teher előírásai nem alkalmazhatók. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése szerinti egyéb alkalmazható létezőtámogatási program hiányában a tőkebevitelt az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (3) bekezdése értelmében új támogatásként kell értékelni. |
| --- | --- |

(199)

Másrészt az intézeti teher tényállása sem vág ide. Az intézeti teher arra kötelezi az intézet működtetőjét, hogy lássa el a HLB-t azokkal a forrásokkal, amelyek a tartományi bank rendeltetésszerű működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. A HLB a tőkebevitel időpontjában azonban nem volt olyan helyzetben, amelyben a rendeltetésszerű működés ne lett volna lehetséges. A tőkebevitel tehát a HLB rendeltetésszerű működésének fenntartásához nem volt szükséges. A HLB ezért a tulajdonostárs tartomány tudatos gazdasági számítása értelmében a jövőben is megragadhatta a piaci esélyeket a versenyben. A tartomány ezen szokásos gazdasági döntésére az intézményi teher előírásai nem alkalmazhatók. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése szerinti egyéb alkalmazható létezőtámogatási program hiányában a tőkebevitelt az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (3) bekezdése értelmében új támogatásként kell értékelni.

IX.   KÖVETKEZTETÉS

| (200) | A WK-részvények 1986. január 1-jei átruházásából esetlegesen keletkező támogatást a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében említett jogvesztő határidő lejárta miatt már nem lehet visszakövetelni, és az említett rendelet 15. cikkének (3) bekezdése szerint létező támogatásnak kell tekinteni. |
| --- | --- |

(200)

A WK-részvények 1986. január 1-jei átruházásából esetlegesen keletkező támogatást a 659/1999/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében említett jogvesztő határidő lejárta miatt már nem lehet visszakövetelni, és az említett rendelet 15. cikkének (3) bekezdése szerint létező támogatásnak kell tekinteni.

| (201) | A WK-részvények 1993. január 1-jei átruházásából esetlegesen keletkező támogatást sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés egyéb rendelkezései alapján nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni. Ennek megfelelően a Bizottság a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja, azt meg kell szüntetni, és Németország jogellenes intézkedésének támogatási elemét vissza kell követelni, |
| --- | --- |

(201)

A WK-részvények 1993. január 1-jei átruházásából esetlegesen keletkező támogatást sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2), illetve (3) bekezdése alapján, sem a Szerződés egyéb rendelkezései alapján nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni. Ennek megfelelően a Bizottság a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja, azt meg kell szüntetni, és Németország jogellenes intézkedésének támogatási elemét vissza kell követelni,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Hamburgische Landesbank – Girozentrale, jelenleg HSH Nordbank AG számára Németország által 1993. január 1. és 2003. június 1. között nyújtott, 90,75 millió EUR összegű állami támogatás nem összeegyeztethető a közös piaccal.

2. cikk

Németország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást visszatéríttesse a kedvezményezettől.

3. cikk

A visszatéríttetésre haladéktalanul és a nemzeti eljárásnak megfelelően sor kerül sor, amennyiben az lehetővé teszi e határozat azonnali és tényleges végrehajtását.

A visszakövetelendő összeg magában foglalja azokat a kamatokat is, amelyeket a jogellenes támogatásnak a kedvezményezett rendelkezésére történő bocsátásától a tényleges visszafizetésig kell megfizetni.

A kamatok kiszámítására a 794/2004/EK bizottsági rendelet (41) V. fejezetének rendelkezései szerint kerül sor.

4. cikk

Németország e határozat közzétételét követően két hónapon belül, a mellékletben található kérdőív segítségével ismerteti a Bizottsággal a határozat végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2004. október 20-án.

a Bizottság részéről

Mario MONTI

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 81., 2003.4.4., 24. o.

1

(2)  HL L 150., 2000.6.23., 1. o.

2

(3)  Slg. 2003, S. II-435.

3

(4)  Ld. 1. lábjegyzet

4

(5)  Az LSH egy jogképes közintézet, amely 1998-ban mintegy 100 milliárd EUR-s mérlegfőösszeget tudott felmutatni, és körülbelül 2000 alkalmazottat foglalkoztatott. 1994 óta a WestLB (39,9 %), Schleswig-Holstein tartomány (25,05 %), a Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein (25,05 %), valamint a Landesbank Baden-Württemberg (10 %) a tulajdonosa az LSH-nak.

5

(6)  HL L 386., 1989.12.30., 14. o.; amelynek helyébe a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL. L 126., 2000.5.26., 1. o.) lépett.

6

(7)  HL L 124., 1989.5.5., 16. o., amelynek helyébe a 2000/12/EK irányelv lépett.

7

(8)  A szolvencia-irányelv alapján a hitelintézetnek legalább a kockázati alapon súlyozott aktíváik 8 %-ának birtokában kell lenniük, míg a régi német szabályozás 5,6 %-os arányt követelt meg; ez az arány mindazonáltal egy olyan sajátforrás-meghatározáson alapult, amely szűkebb volt, mint ami a szolvencia-irányelv hatálybalépése óta érvényes.

8

(9)  Bizalmas információ; a továbbiakban [...] vagy egy sávszélesség megadásával [].

9

(10)  A HLB-ről szóló, 1997 óta hatályos, újraszövegezett törvény már nem rendelkezik legmagasabb osztalékról; a közölt adatok szerint azóta az osztalék több mint a kétszeresére nőtt, és 1999-ben 21 % volt.

10

(11)  HL .C 307., 1993.11.13., 3. o.; 11. pont.

11

(12)  HL L 83., 1999.3.27., 1. o., amelyet a 2003. évi csatlakozási okmány módosított.

12

(13)  HL C 140., 1998.5.5., 9. o.;

13

(14)  HL C 239., 2002.10.4., 12. o.

14

(15)  Slg. 2003, S.II-1789.

15

(16)  Az inflációs hatások kiiktatása céljából minden átruházási időszakra a hozamot egy hosszú távú államkölcsönre vonatkozóan kell megállapítani, figyelmen kívül hagyva az inflációs várakozásokat. A hosszú távú kockázatmentes alapkamat mértékének becsléséhez reális alapkamattal a megfigyelés időpontjában a hosszú távú átlagos inflációs várakozás becslését adják hozzá 3,60 %-os mértékben.

16

(17)  T-369/00 (Scott-) ítélet; ld. 16. lábjegyzet.

17

(18)  Uott.

18

(19)  Uott., 57. szélzetszám.

19

(20)  Ld. 3. lábjegyzet.

20

(21)  A Bizottság közleménye a tagállamok számára: Az EK-Szerződés 92. és 93 cikkének, valamint a feldolgozó iparban tevékenykedő közvállalkozásokról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének alkalmazása HL C 307., 1993.11.13., 3. o. Ld. 11. pont. Bár ebben a közleményben kifejezetten a feldolgozó iparról van szó, mégis az alapelv kétségkívül minden gazdasági ágazatra érvényes. Ami a pénzügyi szolgáltatást illeti, itt számos bizottsági határozat erősítette ezt meg. Pl.: Crédit Lyonnais eset (HL L 221., 1998.8.8. 28. o.) és GAN (HL L 78 1998.3.16. 1. o.).

21

(22)  Ld. 3. lábjegyzet, 206. szélzetszám.

22

(23)  Ld. 2. lábjegyzet; 161. és azt követő szélzetszámok.

23

(24)  Ld. 3. lábjegyzet, 241., 314. szélzetszám.

24

(25)  WestLB-ítélet, 245. szélzetszám.

25

(26)  WestLB-ítélet, 246. szélzetszám.

26

(27)  Ld. 2. lábjegyzet, 199. szélzetszám

27

(28)  Valójában természetesen sokkal bonyolultabb a helyzet, például a mérlegen kívüli pozíciók, a bevételek különböző kockázatsúlyozása, és a kockázatmentes pozíciók miatt. Az elemzés lényegét ez azonban nem érinti.

28

(29)  A helyzet ugyanaz marad, ha figyelembe vesszük azt a lehetőséget, hogy kiegészítő saját forrásokat lehet igénybe venni, a saját forrás alap értékéig (25-ös szorzó a saját forrás alapra a 12,5-ös helyett).

29

(30)  A kockázatmentes alapkamatláb megállapításához a REX10 Performance Index került felhasználásra, amely a Deutsche Börse AG tulajdona, és általánosan elismert forrás.

30

(31)  A német kormány által bemutatott dokumentumok szerint a társasági adó 1992-ben 46 % volt, melyhez a szolidaritási pótlék 3,75 % volt (tehát összesen 49,75 %). Az általános adókulcs 1993-ban 46 %-ra csökkent, és 1994 és 2000 között 49,5 % volt. 2001-től ez az adat 30 %.

31

(32)  Ld. 2. lábjegyzet, 221. szélzetszám.

32

(33)  Ld. 2. lábjegyzet, 199. szélzetszám.

33

(34)  Ez esetben nem a szövetségi kölcsönök hozamfelára a mérvadó, hanem a swapoké, mivel a swapok spreadje a szövetségi kölcsönöknél („swapspread”) a swappiaci kínálattól és kereslettől függ, nem pedig fizetőképességi megfontolásoktól.

34

(35)  A tőkepiacok többszöri zavarai miatt – például az Emerging Markets krízis, 1997 közepén -, valamint a Bizottság WestLB elleni támogatási eljárások következményeképp az a kockázati prémium, melyet egy befektető 1992 végén egy határidős csendes betétért követelt volna, valóban alacsonyabb lehetett, mint ahogyan az az 1997-es piaci körülményekből kiderül.

35

(36)  Ld.: Lehman Brothers, Észak-Rajna-Vesztfália tartomány lakásépítést támogató intézménye tőkefinanszírozási átruházásának elemzése 1997.07.08-án, 4. o., valamint II. függelék, 27. o. Itt azonban főleg a nagy német kereskedelmi magánbankok kibocsátásai vannak felsorolva (Deutsche Bank, Dresdner Bank stb.), amelyek a Hamburgische Landesbankhoz képest akkor magasabb üzleti kockázatot mutattak.

36

(37)  Ld.: Lehman Brothers, Észak-Rajna-Vesztfália tartomány lakásépítést támogató intézményének tőkefinanszírozási átruházásának elemzése 1997.07.08-án, 4. o.

37

(38)  Valójában természetesen sokkal bonyolultabb a helyzet, például a mérlegen kívüli pozíciók, a bevételek különböző kockázatsúlyozása, és a kockázatmentes pozíciók miatt. Az elemzés lényegét ez azonban nem érinti.

38

(39)  1999.1.1. óta a DEM-et 1,95583-es átváltási arányban váltják euróra. A táblázatban a támogatási elemre vonatkozóan egy évre lebontva látható adatokat a teljes visszatérítendő támogatási összeg kiszámításához megfelelően át kell számítani.

39

(40)  Ezt a jelentést 1998. november 23-án terjesztették a Gazdasági és Pénzügyi Tanács elé, azonban nem tették közzé. A Bizottság Versenypolitikai Főigazgatóságán, valamint a Bizottság internetes honlapján elérhető.

40

(41)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

41

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszatéríttetendő összeg kiszámítása

| 1.1. | Adja meg a következő részleteket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes támogatások összegének mértékéről:








  A kifizetés időpontja (1) | A támogatás mértéke (2) | Pénznem | A kedvezményezett megnevezése |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Adja meg a következő részleteket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott jogellenes támogatások összegének mértékéről:

A kifizetés időpontja (1)

A támogatás mértéke (2)

Pénznem

A kedvezményezett megnevezése

Megjegyzés:

| 1.2. | Részletesen ismertesse, hogy a visszatérítendő támogatás utáni kamatokat hogyan számítják ki. |
| --- | --- |

1.2.

Részletesen ismertesse, hogy a visszatérítendő támogatás utáni kamatokat hogyan számítják ki.

2.   A támogatás visszatéríttetése érdekében már megtett vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Ismertesse egyesével, hogy milyen intézkedéseket tettek már és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszatéríttetésének végrehajtása érdekében. Szintén ismertesse, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedésekre van még lehetőség a visszatéríttetés végrehajtására. Amennyiben van ilyen, ismertesse a megtett/tervezett intézkedések jogalapját. |
| --- | --- |

2.1.

Ismertesse egyesével, hogy milyen intézkedéseket tettek már és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás közvetlen és hatékony visszatéríttetésének végrehajtása érdekében. Szintén ismertesse, hogy a nemzeti jogban milyen alternatív intézkedésekre van még lehetőség a visszatéríttetés végrehajtására. Amennyiben van ilyen, ismertesse a megtett/tervezett intézkedések jogalapját.

| 2.2. | Mikorra zárul le a támogatás visszatéríttetése? |
| --- | --- |

2.2.

Mikorra zárul le a támogatás visszatéríttetése?

3.   Már teljesített visszatéríttetések

| 3.1. | Adja meg a következő részleteket a kedvezményezettől már visszatéríttetett támogatásokról:








  Időpont (3) | Visszatérített összeg | Pénznem | A kedvezményzett megnevezése |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Adja meg a következő részleteket a kedvezményezettől már visszatéríttetett támogatásokról:

Időpont (3)

Visszatérített összeg

Pénznem

A kedvezményzett megnevezése

| 3.2. | Igazolja a 3.1. pont alatti táblázatban meghatározott támogatási összegek visszatérítését. |
| --- | --- |

3.2.

Igazolja a 3.1. pont alatti táblázatban meghatározott támogatási összegek visszatérítését.

---

(1)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást vagy annak részletét a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből és ellentételezésből áll, külön sorokat használjon) |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást vagy annak részletét a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedés több részletből és ellentételezésből áll, külön sorokat használjon)

(2)  A kedvezményezett rendelkezésére bocsátott támogatás mértéke (bruttó támogatási egyenérték)

(3)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették. |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást visszatérítették.

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/134 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/134

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2004. október 20.)

Németország Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale, ma HSH Nordbank AG javára nyújtott támogatásáról

(az értesítés a C(2004) 3930. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/741/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdése első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke, (1) bekezdésének a) pontjára,

Miután a tagállamot és más érintetteket a fent említett rendelkezések alapján véleménynyilvánításra kérték fel (1), és tekintettel azok megjegyzéseire,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | Az eljárás tárgya a Wohnungsbaukreditanstalt des Landes Schleswig-Holstein (a továbbiakban: WKA), a Wirtschaftsaufbaukasse Schleswig-Holstein AG (a továbbiakban: WAK) és az ingatlan céltartalékok Schleswig-Holstein tartomány általi átruházása a Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (a továbbiakban: LSH) bankra. Az eljárás hat további eljárással áll összefüggésben, amelyeket Németország ellen tartományi bankokra, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (a továbbiakban: WestLB) bankra történő vagyonátruházások miatt indítottak. |
| --- | --- |

(1)

Az eljárás tárgya a Wohnungsbaukreditanstalt des Landes Schleswig-Holstein (a továbbiakban: WKA), a Wirtschaftsaufbaukasse Schleswig-Holstein AG (a továbbiakban: WAK) és az ingatlan céltartalékok Schleswig-Holstein tartomány általi átruházása a Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (a továbbiakban: LSH) bankra. Az eljárás hat további eljárással áll összefüggésben, amelyeket Németország ellen tartományi bankokra, különösen a Westdeutsche Landesbank Girozentrale (a továbbiakban: WestLB) bankra történő vagyonátruházások miatt indítottak.

| (2) | A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól egy a WestLB-nél a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával történő 4 Mrd. DEM összegű tőkeemelésre, valamint más tartományok tartományi bankjai saját forrásainak hasonló emeléseire vonatkozóan. A felvilágosításkérésben azt kérdezte, melyik tartományi bankoknál került sor közjogi vállalatok átvitelére, valamint információkat kért azokról az okokról, melyek ezeket a tranzakciókat alátámasztják. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 1993. január 12-én felvilágosítást kért Németországtól egy a WestLB-nél a Wohnungsbauförderanstalt (a továbbiakban: WfA) integrálásával történő 4 Mrd. DEM összegű tőkeemelésre, valamint más tartományok tartományi bankjai saját forrásainak hasonló emeléseire vonatkozóan. A felvilágosításkérésben azt kérdezte, melyik tartományi bankoknál került sor közjogi vállalatok átvitelére, valamint információkat kért azokról az okokról, melyek ezeket a tranzakciókat alátámasztják.

| (3) | Németország 1993. március 16-i és 1993. szeptember 17-i keltezéssel küldött válaszleveleket. További információkat a Bizottság 1993. november 10-i és 1993. december 13-i leveleiben kért, Németország pedig 1994. március 8-i levelében nyújtott. |
| --- | --- |

(3)

Németország 1993. március 16-i és 1993. szeptember 17-i keltezéssel küldött válaszleveleket. További információkat a Bizottság 1993. november 10-i és 1993. december 13-i leveleiben kért, Németország pedig 1994. március 8-i levelében nyújtott.

| (4) | 1994. május 31-i és 1994. december 21-i leveleiben a Bundesverband deutscher Banken e.V. (a továbbiakban: BdB), mely a németországi székhelyű magánbankokat képviseli, többek között azt közölte a Bizottsággal, hogy a WKA-t és a WAK-ot, vagyonukkal együtt 1991. január 1-i hatállyal teljes egészében az LSH-ra ruházták át. Ezzel egyidejűleg a WKA és a WAK feladatait az előzőleg megalapított Investitionsbank Schleswig-Holstein (a továbbiakban: IB) kapta meg. Az IB az LSH külön szekciójaként működik. A BdB az LSH saját forrásainak ehhez kapcsolódó emelését a javára történő versenytorzításnak tekintette, mivel egy a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellenszolgáltatásról ehhez nem született megállapodás. Az említett második levelében a BdB ezért formálisan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (most 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen. |
| --- | --- |

(4)

1994. május 31-i és 1994. december 21-i leveleiben a Bundesverband deutscher Banken e.V. (a továbbiakban: BdB), mely a németországi székhelyű magánbankokat képviseli, többek között azt közölte a Bizottsággal, hogy a WKA-t és a WAK-ot, vagyonukkal együtt 1991. január 1-i hatállyal teljes egészében az LSH-ra ruházták át. Ezzel egyidejűleg a WKA és a WAK feladatait az előzőleg megalapított Investitionsbank Schleswig-Holstein (a továbbiakban: IB) kapta meg. Az IB az LSH külön szekciójaként működik. A BdB az LSH saját forrásainak ehhez kapcsolódó emelését a javára történő versenytorzításnak tekintette, mivel egy a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelvével összhangban álló ellenszolgáltatásról ehhez nem született megállapodás. Az említett második levelében a BdB ezért formálisan panaszt nyújtott be, és felkérte a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (most 88. cikk (2) bekezdése) szerint indítson eljárást Németország ellen.

| (5) | A panasz utalt továbbá hasonló, a Landesbank Berlin, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Hamburger Landesbank ill. a Bayerische Landesbank javára történő vagyonátruházásokra. 1995 februárjában és márciusában és 1996 decemberében több bank csatlakozott a BdB panaszához. |
| --- | --- |

(5)

A panasz utalt továbbá hasonló, a Landesbank Berlin, a Westdeutsche Landesbank, a Norddeutsche Landesbank, a Hamburger Landesbank ill. a Bayerische Landesbank javára történő vagyonátruházásokra. 1995 februárjában és márciusában és 1996 decemberében több bank csatlakozott a BdB panaszához.

| (6) | 1997. augusztus 6-i és 1998. július 30-i levelében a BdB a Bizottságot két további vagyonátruházásról tájékoztatta, melyek Schleswig-Holsteinban és Hessenben az LSH és a Landesbank Hessen-Thüringen javára történtek. A BdB állításai szerint Schleswig-Holstein tartomány a szövetségi tartomány beépített ingatlanjait az IB-re szándékozta átruházni, és ezt az ingatlanvagyont céltartalékként az LSH sajáttőkéjében akarta nyilvántartani. A BdB ezen összefüggésben utalt a Schleswig-Holstein tartomány beruházási törvényét módosító törvény előadói tervezetének 20. § -ára (1997. június 26-i állapot), mely szerint az ingatlanvagyont a kötelezettségek levonása után az LSH sajáttőkéjében céltartalékként kell nyilvántartani. A BdB utalt az előadói tervezet 20. § -ához kapcsolódó törvényindoklásra, mely szerint az ingatlan-céltartalék a hitelintézeti törvény alapelvei szerint a tartományi bank szavatoló saját tőkéje. Azt a törvényindoklásban említett célt, hogy „a likviditás megteremtése érdekében a tartományi vagyon a tartomány rendelkezési és döntési jogának elvesztése nélküli mobilizálható lehessen” nem érik el, amennyiben az LSH-nak az átruházott ingatlanokra ténylegesen a piaci árat kellene vételárként megfizetnie. |
| --- | --- |

(6)

1997. augusztus 6-i és 1998. július 30-i levelében a BdB a Bizottságot két további vagyonátruházásról tájékoztatta, melyek Schleswig-Holsteinban és Hessenben az LSH és a Landesbank Hessen-Thüringen javára történtek. A BdB állításai szerint Schleswig-Holstein tartomány a szövetségi tartomány beépített ingatlanjait az IB-re szándékozta átruházni, és ezt az ingatlanvagyont céltartalékként az LSH sajáttőkéjében akarta nyilvántartani. A BdB ezen összefüggésben utalt a Schleswig-Holstein tartomány beruházási törvényét módosító törvény előadói tervezetének 20. § -ára (1997. június 26-i állapot), mely szerint az ingatlanvagyont a kötelezettségek levonása után az LSH sajáttőkéjében céltartalékként kell nyilvántartani. A BdB utalt az előadói tervezet 20. § -ához kapcsolódó törvényindoklásra, mely szerint az ingatlan-céltartalék a hitelintézeti törvény alapelvei szerint a tartományi bank szavatoló saját tőkéje. Azt a törvényindoklásban említett célt, hogy „a likviditás megteremtése érdekében a tartományi vagyon a tartomány rendelkezési és döntési jogának elvesztése nélküli mobilizálható lehessen” nem érik el, amennyiben az LSH-nak az átruházott ingatlanokra ténylegesen a piaci árat kellene vételárként megfizetnie.

| (7) | A Bizottság először a WestLB-re való vagyonátruházást vizsgálta meg, de azt nyilatkozta, hogy a többi bankokra történő átruházásokat a WestLB (2) ügyben született eredmények alapján fogja megvizsgálni. 2000/392/EK (3) határozatával végül 1999-ben a támogatási intézkedést (a fizetett ellenszolgáltatás és a piacon szokásos ellenszolgáltatás közti különbözet) a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította, és elrendelte a támogatás visszakövetelését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletében (4) az ellenszolgáltatás mértékének megszabásánál két tényező elégtelen indoklása miatt hatályon kívül helyezte, egyébként azonban teljes terjedelmében megerősítette. |
| --- | --- |

(7)

A Bizottság először a WestLB-re való vagyonátruházást vizsgálta meg, de azt nyilatkozta, hogy a többi bankokra történő átruházásokat a WestLB (2) ügyben született eredmények alapján fogja megvizsgálni. 2000/392/EK (3) határozatával végül 1999-ben a támogatási intézkedést (a fizetett ellenszolgáltatás és a piacon szokásos ellenszolgáltatás közti különbözet) a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította, és elrendelte a támogatás visszakövetelését. Ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2003. március 6-i ítéletében (4) az ellenszolgáltatás mértékének megszabásánál két tényező elégtelen indoklása miatt hatályon kívül helyezte, egyébként azonban teljes terjedelmében megerősítette.

| (8) | 1999. szeptember 1-én a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól, mely a többi tartományi bankra történő átruházásokra vonatkozott. Németország erre 1999. december 8-i levelében információkat közölt a WKA és a WAK LSH-ra való átruházásával kapcsolatban, melyeket 2001. január 22-i levelében egészített ki. Egy további 2001. február 22-i információkérést Németország 2001. május 3-i levelében válaszolt meg. |
| --- | --- |

(8)

1999. szeptember 1-én a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól, mely a többi tartományi bankra történő átruházásokra vonatkozott. Németország erre 1999. december 8-i levelében információkat közölt a WKA és a WAK LSH-ra való átruházásával kapcsolatban, melyeket 2001. január 22-i levelében egészített ki. Egy további 2001. február 22-i információkérést Németország 2001. május 3-i levelében válaszolt meg.

| (9) | 2002. november 13-i levelében a Bizottság ismertette Németországgal határozatát, hogy a WKA, a WAK és Schleswig-Holstein tartomány ingatlan-céltartalékainak az LSH-ra történő átruházására vonatkozóan megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos eljárást. Ezzel egyidejűleg a Bizottság a Norddeutsche Landesbank Girozentrale, a Bayerische Landesbank Girozentrale, a Hamburgische Landesbank Girozentrale és a Landesbank Hessen-Thüringen bankokra történő hasonló vagyonátruházások miatt is eljárásokat indított. Előzőleg, már 2002. júliusában pedig a Wohnungsbaukreditanstalt hitelintézet Landesbank Berlinre történő átruházása miatt indított eljárást. |
| --- | --- |

(9)

2002. november 13-i levelében a Bizottság ismertette Németországgal határozatát, hogy a WKA, a WAK és Schleswig-Holstein tartomány ingatlan-céltartalékainak az LSH-ra történő átruházására vonatkozóan megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos eljárást. Ezzel egyidejűleg a Bizottság a Norddeutsche Landesbank Girozentrale, a Bayerische Landesbank Girozentrale, a Hamburgische Landesbank Girozentrale és a Landesbank Hessen-Thüringen bankokra történő hasonló vagyonátruházások miatt is eljárásokat indított. Előzőleg, már 2002. júliusában pedig a Wohnungsbaukreditanstalt hitelintézet Landesbank Berlinre történő átruházása miatt indított eljárást.

| (10) | Az eljárások megindításáról szóló határozatokat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
   (5) tették közzé. A Bizottság a további érintetteket véleménynyilvánításra kérte fel. |
| --- | --- |

(10)

Az eljárások megindításáról szóló határozatokat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
   (5) tették közzé. A Bizottság a további érintetteket véleménynyilvánításra kérte fel.

| (11) | 2003. április 11-i levelében az LSH közölte véleményét az LSH ügyben történő eljárásindítással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(11)

2003. április 11-i levelében az LSH közölte véleményét az LSH ügyben történő eljárásindítással kapcsolatban.

| (12) | 2003. április 14-i levelében Németország közölte véleményét az eljárásindítással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(12)

2003. április 14-i levelében Németország közölte véleményét az eljárásindítással kapcsolatban.

| (13) | 2003. július 29-i levelében a BdB közölte összefoglaló véleményét a 2002. november 13-i összes eljárásindítással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(13)

2003. július 29-i levelében a BdB közölte összefoglaló véleményét a 2002. november 13-i összes eljárásindítással kapcsolatban.

| (14) | A Bizottság további, 2003. szeptember 11-i keltezésű tájékoztatáskérésére Németország 2003. október 29-i és november 6-i levelében további információkat közölt, és kitért a BdB LSH-val kapcsolatos állásfoglalására. 2003. október 30-i levelében ezenkívül Németország megküldte Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB véleményét a BdB-nek a tartományi bankok ügyében 2002 novemberében indított öt eljárással kapcsolatos állásfoglalására vonatkozóan. |
| --- | --- |

(14)

A Bizottság további, 2003. szeptember 11-i keltezésű tájékoztatáskérésére Németország 2003. október 29-i és november 6-i levelében további információkat közölt, és kitért a BdB LSH-val kapcsolatos állásfoglalására. 2003. október 30-i levelében ezenkívül Németország megküldte Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB véleményét a BdB-nek a tartományi bankok ügyében 2002 novemberében indított öt eljárással kapcsolatos állásfoglalására vonatkozóan.

| (15) | A Bizottság 2004. április 7-i, 2004. április 30-i, 2004. május 19-i valamint 2004. augusztus 12-i tájékoztatáskéréseire Németország 2004. június 1-i és 28-i, 2004. május 27-i, 2004. június 23-i, 2004. augusztus 27-i és 2004. szeptember 30-i leveleiben válaszolt. |
| --- | --- |

(15)

A Bizottság 2004. április 7-i, 2004. április 30-i, 2004. május 19-i valamint 2004. augusztus 12-i tájékoztatáskéréseire Németország 2004. június 1-i és 28-i, 2004. május 27-i, 2004. június 23-i, 2004. augusztus 27-i és 2004. szeptember 30-i leveleiben válaszolt.

| (16) | 2004. július 19-én a panaszos BdB, Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB AG előzetes megegyezést juttatott el a Bizottságnak az átvitt vagyonnal arányban álló ellenszolgáltatásról. Ennek az ellenszolgáltatásnak véleményük szerint a Bizottság döntésének alapját kell képeznie. E megegyezés végleges változata a Bizottsághoz 2004. október 13-án érkezett meg. A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH-ból és a Hamburgische Landesbankból 2003-ban alakult HSH Nordbank 2004. szeptember 29-én szintén előzetes megegyezést juttatott el a Bizottságnak az átvitt célvagyonnal arányban álló ellenszolgáltatásról. A rákövetkező időben ezen érintettektől, valamint Németországtól több levél érkezett a Bizottsághoz. A célvagyon LSH-ra történő átruházására vonatkozó megegyezés végleges változata a Bizottsághoz 2004. október 14-én érkezett meg. Emellett a Landesbank Hessen-Thüringen ügy kivételével a tartományi bankokra történő vagyonátruházások miatt a többi esetben is sor került megegyezésekre, melyeket eljuttattak a Bizottsághoz. |
| --- | --- |

(16)

2004. július 19-én a panaszos BdB, Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB AG előzetes megegyezést juttatott el a Bizottságnak az átvitt vagyonnal arányban álló ellenszolgáltatásról. Ennek az ellenszolgáltatásnak véleményük szerint a Bizottság döntésének alapját kell képeznie. E megegyezés végleges változata a Bizottsághoz 2004. október 13-án érkezett meg. A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH-ból és a Hamburgische Landesbankból 2003-ban alakult HSH Nordbank 2004. szeptember 29-én szintén előzetes megegyezést juttatott el a Bizottságnak az átvitt célvagyonnal arányban álló ellenszolgáltatásról. A rákövetkező időben ezen érintettektől, valamint Németországtól több levél érkezett a Bizottsághoz. A célvagyon LSH-ra történő átruházására vonatkozó megegyezés végleges változata a Bizottsághoz 2004. október 14-én érkezett meg. Emellett a Landesbank Hessen-Thüringen ügy kivételével a tartományi bankokra történő vagyonátruházások miatt a többi esetben is sor került megegyezésekre, melyeket eljuttattak a Bizottsághoz.

II.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA

1.   LANDESBANK SCHLESWIG-HOLSTEIN GIROZENTRALE

| (17) | A kieli székhelyű Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (Rövid alakja: LB Kiel) 145,5 Mrd. EUR konszern-mérlegfőösszeggel (2002. december 31-i határnap) Németország 15 legnagyobb bankjának egyike volt. 1917-ben alapították Schleswig-Holstein tartomány tartományi bankjaként. A bank közjogi hitelintézet volt és közjogi intézményi jogi formában működött. |
| --- | --- |

(17)

A kieli székhelyű Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (Rövid alakja: LB Kiel) 145,5 Mrd. EUR konszern-mérlegfőösszeggel (2002. december 31-i határnap) Németország 15 legnagyobb bankjának egyike volt. 1917-ben alapították Schleswig-Holstein tartomány tartományi bankjaként. A bank közjogi hitelintézet volt és közjogi intézményi jogi formában működött.

| (18) | Az LSH tulajdonosai 1994 óta a WestLB-Konszern (39,9 %), Schleswig-Holstein tartomány (25,05 %), a Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein (25,05 %), valamint a Landesbank Baden-Württemberg (10 %) voltak. Ennek a tulajdonosi szerkezetnek az alapja törzshányadok 1994. január 1-vel megtörtént átruházása volt Schleswig-Holstein tartomány és a Sparkassen- und Giroverbands für Schleswig-Holstein részéről a WestLB-re és a Landesbank Baden-Württembergre. Az átruházás előtt a tartománynak és a Sparkassen- und Giroverbandnak 50-50 % törzshányada volt. |
| --- | --- |

(18)

Az LSH tulajdonosai 1994 óta a WestLB-Konszern (39,9 %), Schleswig-Holstein tartomány (25,05 %), a Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein (25,05 %), valamint a Landesbank Baden-Württemberg (10 %) voltak. Ennek a tulajdonosi szerkezetnek az alapja törzshányadok 1994. január 1-vel megtörtént átruházása volt Schleswig-Holstein tartomány és a Sparkassen- und Giroverbands für Schleswig-Holstein részéről a WestLB-re és a Landesbank Baden-Württembergre. Az átruházás előtt a tartománynak és a Sparkassen- und Giroverbandnak 50-50 % törzshányada volt.

| (19) | 2003. június 2-án az LSH és a Hamburgische Landesbank összeolvadásából létrejött a HSH Nordbank AG, részvénytársasági jogi formában. Az adózás és a könyvelés szempontjából a fúzió 2003. január 1-ig visszamenőleges hatállyal történt. |
| --- | --- |

(19)

2003. június 2-án az LSH és a Hamburgische Landesbank összeolvadásából létrejött a HSH Nordbank AG, részvénytársasági jogi formában. Az adózás és a könyvelés szempontjából a fúzió 2003. január 1-ig visszamenőleges hatállyal történt.

| (20) | 2002. évre az LSH üzleti beszámolójában a konszernre 6,5 %-os saját tőkehányadot és 10,3 %-os szolvenciamutatót mutattak ki. A saját tőke-jövedelmezőség 2002-ben 10,4 % volt. |
| --- | --- |

(20)

2002. évre az LSH üzleti beszámolójában a konszernre 6,5 %-os saját tőkehányadot és 10,3 %-os szolvenciamutatót mutattak ki. A saját tőke-jövedelmezőség 2002-ben 10,4 % volt.

| (21) | Az LSH-ra Schleswig-Holstein tartomány takarékpénztárakról szóló törvényének 42. § -a szerint egy állami bank, egy takarékpénztári központi bank valamint egy kereskedelmi bank feladatai hárultak. Gondoskodnia kellett a tartomány banki ügyleteiről, támogatnia kellett a takarékpénztárakat feladatuk elvégzésében, és kommunális hiteleket kellett nyújtania. Állami bankként hiteleket nyújtott a központi költségvetésnek, részt vett – részben egy magán bankokkal létrejött konzorcium tagjaként – tartományi kölcsönök és adóslevél-kölcsönök kihelyezésében. Emellett az LSH univerzális kereskedelmi bankként működött. |
| --- | --- |

(21)

Az LSH-ra Schleswig-Holstein tartomány takarékpénztárakról szóló törvényének 42. § -a szerint egy állami bank, egy takarékpénztári központi bank valamint egy kereskedelmi bank feladatai hárultak. Gondoskodnia kellett a tartomány banki ügyleteiről, támogatnia kellett a takarékpénztárakat feladatuk elvégzésében, és kommunális hiteleket kellett nyújtania. Állami bankként hiteleket nyújtott a központi költségvetésnek, részt vett – részben egy magán bankokkal létrejött konzorcium tagjaként – tartományi kölcsönök és adóslevél-kölcsönök kihelyezésében. Emellett az LSH univerzális kereskedelmi bankként működött.

| (22) | Több, mint 2 500 alkalmazottjával az LSH regionális kötődésű és nemzetközi irányultságú volt, és az északi térség bankjaként Észak-Németországot és a Balti-tenger térségét tekintette központi területének. Saját fiókokkal, képviseletekkel és érdekeltségekkel rendelkezett, és nemzetközi termék- és ágazatspecialista volt a szállítás-, hajó- és ingatlanfinanszírozási, bankfinanszírozási üzletágakban valamint egyre inkább a szindikált finanszírozási üzletágban, ezenkívül a nemzetközi tőkepiacok szereplője volt. |
| --- | --- |

(22)

Több, mint 2 500 alkalmazottjával az LSH regionális kötődésű és nemzetközi irányultságú volt, és az északi térség bankjaként Észak-Németországot és a Balti-tenger térségét tekintette központi területének. Saját fiókokkal, képviseletekkel és érdekeltségekkel rendelkezett, és nemzetközi termék- és ágazatspecialista volt a szállítás-, hajó- és ingatlanfinanszírozási, bankfinanszírozási üzletágakban valamint egyre inkább a szindikált finanszírozási üzletágban, ezenkívül a nemzetközi tőkepiacok szereplője volt.

2.   A WKA- ÉS WAK-VAGYON, VALAMINT AZ INGATLAN CÉLTARTALÉK ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

2.1.   AZ INVESTITIONSBANK SCHLESWIG-HOLSTEIN ALAPÍTÁSA ÉS FEJLŐDÉSE

| (23) | Az Investitionsbank Schleswig-Holstein-ről szóló 1990. december 11-i törvény (beruházási banktörvény, a továbbiakban: IBG) az IB-t mint az LSH szervezetileg és gazdaságilag önálló, nem jogképes közjogi intézményét 1991. január 1-jével alapította meg. Az IB refinanszírozása ezzel az LSH nevében és bekapcsolásával történik. |
| --- | --- |

(23)

Az Investitionsbank Schleswig-Holstein-ről szóló 1990. december 11-i törvény (beruházási banktörvény, a továbbiakban: IBG) az IB-t mint az LSH szervezetileg és gazdaságilag önálló, nem jogképes közjogi intézményét 1991. január 1-jével alapította meg. Az IB refinanszírozása ezzel az LSH nevében és bekapcsolásával történik.

| (24) | Az IB a schleswig-holsteini gazdaság- és szerkezetpolitika támogatására létrejött központi fejlesztési intézet. Az IB termékkínálata magában foglalja a gazdasági- és lakásépítési támogatást, a környezetvédelmi és energiaprojektek támogatását, a kommunális és agrártámogatást, valamint a tartomány és községek számára végzett a projektmenedzsmentet (6). Emellett az IB a Balti-tenger térségében az infrastruktúra fejlesztésével kapcsolatos feladatokat is intézi. |
| --- | --- |

(24)

Az IB a schleswig-holsteini gazdaság- és szerkezetpolitika támogatására létrejött központi fejlesztési intézet. Az IB termékkínálata magában foglalja a gazdasági- és lakásépítési támogatást, a környezetvédelmi és energiaprojektek támogatását, a kommunális és agrártámogatást, valamint a tartomány és községek számára végzett a projektmenedzsmentet (6). Emellett az IB a Balti-tenger térségében az infrastruktúra fejlesztésével kapcsolatos feladatokat is intézi.

| (25) | Az IB-t a 2003. május 7-i törvény, amely 2003. június 1-jén lépett hatályba, 2003. június 1-i jogi hatállyal és könyvelési szempontból 2003. január 1-jéig visszaható hatállyal az LSH vagyonából leválasztotta, és jogképes közjogi intézményként „Investitionsbank Schleswig-Holstein” név alatt kieli székhellyel alapította meg. A leválasztott Investitionsbank Schleswig-Holsteinhez rendelt vagyon az aktív és passzív vagyon összes tárgyával egyetemleges jogutódlás útján átkerült az Investitionsbank Schleswig-Holsteinre. A 2003. január 1-jéig visszaható mérlegjogi hatály ellenére az LSH versenyüzletágát 2003. június 1-ig ugyanúgy, mint azelőtt az IB-tőkével tudta alátámasztani. |
| --- | --- |

(25)

Az IB-t a 2003. május 7-i törvény, amely 2003. június 1-jén lépett hatályba, 2003. június 1-i jogi hatállyal és könyvelési szempontból 2003. január 1-jéig visszaható hatállyal az LSH vagyonából leválasztotta, és jogképes közjogi intézményként „Investitionsbank Schleswig-Holstein” név alatt kieli székhellyel alapította meg. A leválasztott Investitionsbank Schleswig-Holsteinhez rendelt vagyon az aktív és passzív vagyon összes tárgyával egyetemleges jogutódlás útján átkerült az Investitionsbank Schleswig-Holsteinre. A 2003. január 1-jéig visszaható mérlegjogi hatály ellenére az LSH versenyüzletágát 2003. június 1-ig ugyanúgy, mint azelőtt az IB-tőkével tudta alátámasztani.

| (26) | 2003. június 1-i jogi hatállyal és könyvelési szempontból 2003. január 1-jéig visszaható fiktív hatállyal hozták létre a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteint (LVSH) is, mint jogképes közjogi intézményt „Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein” név alatt, kieli székhellyel. Az ingatlan célvagyont ezzel 2003. június 1-jén a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteinra különítették el. Emellett a vagyon az aktív és passzív vagyon összes tárgyával együtt egyetemleges jogutódlás útján átkerült a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteinra. A 2003. január 1-jéig visszaható mérlegjogi hatály ellenére az LSH versenyüzletágát 2003. június 1-ig ugyanúgy, mint azelőtt, az ingatlan célvagyonnal tudta alátámasztani. |
| --- | --- |

(26)

2003. június 1-i jogi hatállyal és könyvelési szempontból 2003. január 1-jéig visszaható fiktív hatállyal hozták létre a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteint (LVSH) is, mint jogképes közjogi intézményt „Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein” név alatt, kieli székhellyel. Az ingatlan célvagyont ezzel 2003. június 1-jén a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteinra különítették el. Emellett a vagyon az aktív és passzív vagyon összes tárgyával együtt egyetemleges jogutódlás útján átkerült a Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holsteinra. A 2003. január 1-jéig visszaható mérlegjogi hatály ellenére az LSH versenyüzletágát 2003. június 1-ig ugyanúgy, mint azelőtt, az ingatlan célvagyonnal tudta alátámasztani.

2.2.   A WKA ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

| (27) | A WKA-t az 1950. március 31-i törvény Landestreuhandstelle für Wohnungs- und Kleinsiedlungswesen in Schleswig-Holstein elnevezés alatt közjogi testületként alapította. Az volt a feladata, hogy a tartománynak, mindenekelőtt állami és adókedvezményben részesülő lakásépítések támogatásával, a lakosság megfelelő lakásokkal való ellátásában nyújtson segítséget. A WKA vagyona úgynevezett külön- és saját vagyonból állt. A különvagyonra törvényi különvagyonként egy célkötelezettség vonatkozott, mely szerint azt a szociális lakásépítés javára szolgáló intézkedések támogatására lehetett felhasználni. A WAK sajátvagyonára ez a célkötelezettség nem vonatkozott. A WKA saját vagyona alapján különösen kedvező kamatozású építési kölcsönöket nyújtott (7). |
| --- | --- |

(27)

A WKA-t az 1950. március 31-i törvény Landestreuhandstelle für Wohnungs- und Kleinsiedlungswesen in Schleswig-Holstein elnevezés alatt közjogi testületként alapította. Az volt a feladata, hogy a tartománynak, mindenekelőtt állami és adókedvezményben részesülő lakásépítések támogatásával, a lakosság megfelelő lakásokkal való ellátásában nyújtson segítséget. A WKA vagyona úgynevezett külön- és saját vagyonból állt. A különvagyonra törvényi különvagyonként egy célkötelezettség vonatkozott, mely szerint azt a szociális lakásépítés javára szolgáló intézkedések támogatására lehetett felhasználni. A WAK sajátvagyonára ez a célkötelezettség nem vonatkozott. A WKA saját vagyona alapján különösen kedvező kamatozású építési kölcsönöket nyújtott (7).

| (28) | Az IBG 2. § (1) bekezdése szerint a WKA-t vagyonával együtt teljes egészében, 1991. január 1-i hatállyal a felszámolás mellőzésével ruházták át az LSH-ra. Ezzel az IBG 2. § (1) bekezdése elrendelte a WKA LSH-val való összeolvasztását. Az IBG 14. § (1) bekezdése szerint a WKA IBG 1. sz. mellékletében felsorolt összes feladata és felelőssége január 1-én az IB-re szállt át. |
| --- | --- |

(28)

Az IBG 2. § (1) bekezdése szerint a WKA-t vagyonával együtt teljes egészében, 1991. január 1-i hatállyal a felszámolás mellőzésével ruházták át az LSH-ra. Ezzel az IBG 2. § (1) bekezdése elrendelte a WKA LSH-val való összeolvasztását. Az IBG 14. § (1) bekezdése szerint a WKA IBG 1. sz. mellékletében felsorolt összes feladata és felelőssége január 1-én az IB-re szállt át.

2.3.   A WAK ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

| (29) | A WAK a tartomány által részvénytársaságként alapított szakhitelintézet, melynek feladata az ipari vállalatok terveinek, valamint a gazdasági és közlekedési szerkezet megerősítését célzó, egyéb intézkedéseknek a pénzügyi támogatása volt. |
| --- | --- |

(29)

A WAK a tartomány által részvénytársaságként alapított szakhitelintézet, melynek feladata az ipari vállalatok terveinek, valamint a gazdasági és közlekedési szerkezet megerősítését célzó, egyéb intézkedéseknek a pénzügyi támogatása volt.

| (30) | Az IBG 3. § felhatalmazza a pénzügyminisztert a WAK vagyonának, valamint összes jogának és kötelezettségének teljes átvételére. Erre a felhatalmazásra azért volt szükség, mivel a WAK-ot részvénytársaságként – a WKA-hoz hasonló módon – nem lehetett az LSH-val egybeolvasztani. A WAK vagyonát ezért a részvénytörvény 359. § -a szerint egyetemleges jogutódlással először a tartományra ruházták át, hogy azután a vagyontárgyakat át lehessen vinni az LSH-ra. Ez gazdaságilag a WAK LSH-ba való bevitelének felel meg. |
| --- | --- |

(30)

Az IBG 3. § felhatalmazza a pénzügyminisztert a WAK vagyonának, valamint összes jogának és kötelezettségének teljes átvételére. Erre a felhatalmazásra azért volt szükség, mivel a WAK-ot részvénytársaságként – a WKA-hoz hasonló módon – nem lehetett az LSH-val egybeolvasztani. A WAK vagyonát ezért a részvénytörvény 359. § -a szerint egyetemleges jogutódlással először a tartományra ruházták át, hogy azután a vagyontárgyakat át lehessen vinni az LSH-ra. Ez gazdaságilag a WAK LSH-ba való bevitelének felel meg.

| (31) | Ezzel a felhatalmazással a pénzügyminisztérium élt, és 1991. január 2-án elfogadta a WAK igazgatóságának vagyonátruházásról szóló 1990. november 19-i ajánlatát. A WAK vagyonának, valamint összes jogának és kötelezettségének 1991. január 1-i átruházását egy a tartomány és az LSH között 1991. január 2-án létrejött „beviteli szerződés” szabályozza (8). |
| --- | --- |

(31)

Ezzel a felhatalmazással a pénzügyminisztérium élt, és 1991. január 2-án elfogadta a WAK igazgatóságának vagyonátruházásról szóló 1990. november 19-i ajánlatát. A WAK vagyonának, valamint összes jogának és kötelezettségének 1991. január 1-i átruházását egy a tartomány és az LSH között 1991. január 2-án létrejött „beviteli szerződés” szabályozza (8).

| (32) | Az IBG 14. § (1) bekezdése szerint az IB a WAK összes tevékenységét folytatta, melyek az IBG 2. mellékletében felsorolásra kerültek. |
| --- | --- |

(32)

Az IBG 14. § (1) bekezdése szerint az IB a WAK összes tevékenységét folytatta, melyek az IBG 2. mellékletében felsorolásra kerültek.

2.4.   AZ INGATLAN-CÉLTARTALÉK ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

| (33) | Az IBG 17. § (2) bekezdése szerint Schleswig-Holstein tartomány pénz- és energiaügyi minisztériuma felhatalmazást kapott, hogy az IB-re ingatlanokat ruházhasson át. Az eladással az IB az átruházott ingatlanok jogi és gazdasági tulajdonosává vált. Németország állítása szerint az IB mindazonáltal nem rendelkezhetett tetszés szerint az átruházott ingatlanok felett. Ellenkezőleg, a teljes ingatlanvagyont, beleértve az esetleges hasznokat, célkötelezettség terhelte. |
| --- | --- |

(33)

Az IBG 17. § (2) bekezdése szerint Schleswig-Holstein tartomány pénz- és energiaügyi minisztériuma felhatalmazást kapott, hogy az IB-re ingatlanokat ruházhasson át. Az eladással az IB az átruházott ingatlanok jogi és gazdasági tulajdonosává vált. Németország állítása szerint az IB mindazonáltal nem rendelkezhetett tetszés szerint az átruházott ingatlanok felett. Ellenkezőleg, a teljes ingatlanvagyont, beleértve az esetleges hasznokat, célkötelezettség terhelte.

| (34) | Az IBG 20. § (1) bekezdése szerint az átruházott ingatlantulajdont ennek megfelelően ingatlan-céltartalékként mutatták ki. A 20. § (2) bekezdése szerint az ingatlanvagyonból származó bevételeket ingatlanok fenntartása, szerzése és újjáépítése javára kellett felhasználni. Azokat mindenesetre – a tartományi kormány döntése értelmében – a beruházási bank feladataihoz is fel lehetett használni, vagy a tartományhoz is vissza lehetett juttatni. |
| --- | --- |

(34)

Az IBG 20. § (1) bekezdése szerint az átruházott ingatlantulajdont ennek megfelelően ingatlan-céltartalékként mutatták ki. A 20. § (2) bekezdése szerint az ingatlanvagyonból származó bevételeket ingatlanok fenntartása, szerzése és újjáépítése javára kellett felhasználni. Azokat mindenesetre – a tartományi kormány döntése értelmében – a beruházási bank feladataihoz is fel lehetett használni, vagy a tartományhoz is vissza lehetett juttatni.

| (35) | Schleswig-Holstein tartomány több tételben összesen [...] (9) tartományi tulajdonban lévő ingatlant adott el az IB-nek. A mindenkori objektumok vételáraként azokat a forgalmi értékeket vették alapul, melyeket előzőleg egyéni értékbecslők állapítottak meg. |
| --- | --- |

(35)

Schleswig-Holstein tartomány több tételben összesen [...] (9) tartományi tulajdonban lévő ingatlant adott el az IB-nek. A mindenkori objektumok vételáraként azokat a forgalmi értékeket vették alapul, melyeket előzőleg egyéni értékbecslők állapítottak meg.

| (36) | A megcélzott vételárakból Schleswig-Holstein tartomány az úgynevezett „ingatlan- céltartalékok” útján mindig bevitt részeket az LSH-ba. A tartományi ingatlanoknak ez a bevitele az LSH mérleg szerinti saját forrásaira a következő hatást gyakorolta: Az első tétel IB általi megszerzése az 1999. december 31-i mérleghatárnapon az LSH mérleg szerinti saját tőkéjének [...] millió DEM-mel való növekedéséhez vezetett. A második tétel megszerzésével az ingatlan-céltartalék a 2000. december 31-i mérleghatárnapon [...] millió DEM-re növekedett. Ez a 3. tétel lebonyolítása után a 2001. december 31-i mérleghatárnapon összesen [...] millió DEM-et ért el és 2002. december 31-ig állandó maradt (10). |
| --- | --- |

(36)

A megcélzott vételárakból Schleswig-Holstein tartomány az úgynevezett „ingatlan- céltartalékok” útján mindig bevitt részeket az LSH-ba. A tartományi ingatlanoknak ez a bevitele az LSH mérleg szerinti saját forrásaira a következő hatást gyakorolta: Az első tétel IB általi megszerzése az 1999. december 31-i mérleghatárnapon az LSH mérleg szerinti saját tőkéjének [...] millió DEM-mel való növekedéséhez vezetett. A második tétel megszerzésével az ingatlan-céltartalék a 2000. december 31-i mérleghatárnapon [...] millió DEM-re növekedett. Ez a 3. tétel lebonyolítása után a 2001. december 31-i mérleghatárnapon összesen [...] millió DEM-et ért el és 2002. december 31-ig állandó maradt (10).

| (37) | Németország állítása szerint az ingatlan-céltartalék az LSH számára nem töltött be sem finanszírozási, sem üzletbővítési feladatot. Mivel azt a Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (szövetségi hitelfelügyeleti hatóság) (11) (a továbbiakban: BAKred) nem ismerte el bankfelügyeleti saját tőkeként, nem lehetett üzlettel igénybe venni. |
| --- | --- |

(37)

Németország állítása szerint az ingatlan-céltartalék az LSH számára nem töltött be sem finanszírozási, sem üzletbővítési feladatot. Mivel azt a Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (szövetségi hitelfelügyeleti hatóság) (11) (a továbbiakban: BAKred) nem ismerte el bankfelügyeleti saját tőkeként, nem lehetett üzlettel igénybe venni.

3.   TŐKEKÖVETELMÉNYEK A SAJÁTFORRÁS-IRÁNYELV ÉS A SZOLVENCIA-IRÁNYELV SZERINT

| (38) | A hitelintézetek szolvenciamutatóiról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (12) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek saját forrásairól szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (13) (a továbbiakban: sajátforrás-irányelv) szerint, melyek alapján a hitelintézeti törvényt (a továbbiakban: KWG) kiegészítették, a bankoknak kockázat szerint súlyozott eszközei 8 %-os mértékében kell szavatoló tőkével rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontot az úgynevezett saját tőkének („1. osztályú” tőke) kell kitennie, mely olyan tőkeösszetevőket foglal magában, melyek a hitelintézet számára korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre állnak, hogy a kockázatokat vagy veszteségeket fedezhesse, amint ezek felmerülnek. A saját tőke egy bank teljes sajátforrás-ellátottságához felügyeleti jogi értelemben döntő jelentőségű, mert a kiegészítő tőkét („2. osztályú” tőke) csak a meglévő saját tőke mértékében ismerik el egy bank kockázatviselő ügyleteinek fedezetéhez. |
| --- | --- |

(38)

A hitelintézetek szolvenciamutatóiról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv (12) (a továbbiakban: szolvencia-irányelv) és a hitelintézetek saját forrásairól szóló, 1989. április 17-i 89/299/EGK tanácsi irányelv (13) (a továbbiakban: sajátforrás-irányelv) szerint, melyek alapján a hitelintézeti törvényt (a továbbiakban: KWG) kiegészítették, a bankoknak kockázat szerint súlyozott eszközei 8 %-os mértékében kell szavatoló tőkével rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontot az úgynevezett saját tőkének („1. osztályú” tőke) kell kitennie, mely olyan tőkeösszetevőket foglal magában, melyek a hitelintézet számára korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre állnak, hogy a kockázatokat vagy veszteségeket fedezhesse, amint ezek felmerülnek. A saját tőke egy bank teljes sajátforrás-ellátottságához felügyeleti jogi értelemben döntő jelentőségű, mert a kiegészítő tőkét („2. osztályú” tőke) csak a meglévő saját tőke mértékében ismerik el egy bank kockázatviselő ügyleteinek fedezetéhez.

| (39) | 1993. június 30-tól (14) a német bankoknak szavatolótőkével való ellátottságukat a szolvencia-irányelv és a sajátforrás-irányelv szerinti új követelményekhez kellett igazítaniuk (15). Már a szolvencia-irányelv német jogba való átültetése előtt is sok bank viszonylag gyenge szavatolótőke-ellátottsággal rendelkezett. Az érintett hitelintézetek számára ezért sürgősen szükség volt sajáttőke-alapjuk megerősítésére, hogy vállalatuk terjeszkedésének korlátozása megakadályozható, vagy legalább meglévő üzletvolumenük tartható legyen. A feszült költségvetési helyzet miatt az állami tulajdonosok azonban nem tudtak friss tőkét nyújtani, másrészt azonban privatizálni sem akartak, és a pótlólagos tőkét tőkepiacok révén sem akartak finanszírozni. Ezért úgy határoztak, hogy vagyon- ill. tőkeátruházásokat visznek véghez, pl. a WestLB esetében a Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen (a továbbiakban: WfA) vagyonát, az LSH esetében a WKA és a WAK említett vagyonait és később az ingatlanokat is. |
| --- | --- |

(39)

1993. június 30-tól (14) a német bankoknak szavatolótőkével való ellátottságukat a szolvencia-irányelv és a sajátforrás-irányelv szerinti új követelményekhez kellett igazítaniuk (15). Már a szolvencia-irányelv német jogba való átültetése előtt is sok bank viszonylag gyenge szavatolótőke-ellátottsággal rendelkezett. Az érintett hitelintézetek számára ezért sürgősen szükség volt sajáttőke-alapjuk megerősítésére, hogy vállalatuk terjeszkedésének korlátozása megakadályozható, vagy legalább meglévő üzletvolumenük tartható legyen. A feszült költségvetési helyzet miatt az állami tulajdonosok azonban nem tudtak friss tőkét nyújtani, másrészt azonban privatizálni sem akartak, és a pótlólagos tőkét tőkepiacok révén sem akartak finanszírozni. Ezért úgy határoztak, hogy vagyon- ill. tőkeátruházásokat visznek véghez, pl. a WestLB esetében a Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen (a továbbiakban: WfA) vagyonát, az LSH esetében a WKA és a WAK említett vagyonait és később az ingatlanokat is.

4.   AZ ÁTRUHÁZÁSOK HATÁSAI AZ LSH-RA

4.1.   A WKA ÉS A WAK-VAGYON ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

| (40) | Németország adatai szerint a WKA saját vagyonát és a WAK vagyonát az IB céltartalékába vitték be. Összesen ez 1 306,05 millió DEM IB-tőkét eredményezett ([...] millió DEM IB-céltartalék – mely a WKA [...] millió DEM összegű tőkéjéből és a WAK [...] millió DEM összegű tőkéjéből áll – és [...] millió DEM lakásépítési céltartalék) (16). Az előzetes 1991. január 1-i nyitómérleg a sajáttőke-összetevők összegeként 1 558 millió DEM-et mutatott ki. Az 1991. január 1-i végleges vizsgálat az összeget 1 306,05 millió DEM-re korrigálta (17). |
| --- | --- |

(40)

Németország adatai szerint a WKA saját vagyonát és a WAK vagyonát az IB céltartalékába vitték be. Összesen ez 1 306,05 millió DEM IB-tőkét eredményezett ([...] millió DEM IB-céltartalék – mely a WKA [...] millió DEM összegű tőkéjéből és a WAK [...] millió DEM összegű tőkéjéből áll – és [...] millió DEM lakásépítési céltartalék) (16). Az előzetes 1991. január 1-i nyitómérleg a sajáttőke-összetevők összegeként 1 558 millió DEM-et mutatott ki. Az 1991. január 1-i végleges vizsgálat az összeget 1 306,05 millió DEM-re korrigálta (17).

| (41) | A BAKred 1991. augusztus 15-i levelében tudomásul vette, hogy az LSH szavatoló tőkéje az IB tőketartalékával 1 559,44 millió DEM összeggel nőtt. Németország utalt rá, hogy a végleges vizsgálat azt eredményezte, hogy az elismert saját tőke ténylegesen csak 1 305,05 millió DEM összeget tett ki, és ennélfogva 1991. augusztus 15-től az LSH-nak csak ekkora mértékű pótlólagos szavatolótőke állt rendelkezésére (18). |
| --- | --- |

(41)

A BAKred 1991. augusztus 15-i levelében tudomásul vette, hogy az LSH szavatoló tőkéje az IB tőketartalékával 1 559,44 millió DEM összeggel nőtt. Németország utalt rá, hogy a végleges vizsgálat azt eredményezte, hogy az elismert saját tőke ténylegesen csak 1 305,05 millió DEM összeget tett ki, és ennélfogva 1991. augusztus 15-től az LSH-nak csak ekkora mértékű pótlólagos szavatolótőke állt rendelkezésére (18).

| (42) | Az átruházott eszközök a céltartalék támogatási feladatokra irányuló külön célkötelezettsége miatt – a saját tőkeként való szavatolás ellenére – mindenesetre nem álltak korlátlanul az LSH rendelkezésre. A 1 306 millió DEM összegű IB céltartalékból 1991-ben 288 millió DEM összeget maguk az IB támogatási feladatai kötöttek le. Az 1991-2003 közötti időszakra Németország adatai szerint az alábbi versenyüzlethez igénybe vehető összegek álltak az LSH rendelkezésére, ill. az LSH az alábbi összegeket vette szavatoló alapként ténylegesen igénybe:
  1. ábra
  Bevitt IB-tőke, valamint a versenyüzlet által igénybe vehető és ténylegesen igénybe vett tőkeösszegek (évi átlagértékek)


















  millió DEM |
| --- | --- |
| | 1991
  (4 hó) | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003
  (5 hó) |
| IB-tőke összesen | 1 306,0 | 1 312,2 | 1 337,9 | 1 387,0 | 1 472,0 | 1 563,0 | 1 665,9 | 1 763,0 | 1 814,0 | 1 817,0 | 1 849,2 | 1 923,9 | 1 967,6 |
| Felügyeleti-jog által elismert | 1 306,0 | 1 312,2 | 1 337,9 | 1 387,0 | 1 472,0 | 1 563,0 | 1 665,9 | 1 763,0 | 1 814,0 | 1 817,0 | 1 849,2 | 1 923,9 | 1 967,6 |
| IB által igénybe vett | 288,0 | 299,0 | 383,9 | 363,0 | 380,0 | 391,0 | 401,9 | 417,0 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| LSH számára igénybe vehető összeg | 1 018,0 | 1 013,1 | 954,0 | 1 024,0 | 1 092,0 | 1 172,0 | 1 264,0 | 1 346,0 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Az LSH által ténylegesen igénybe vett | 0 | 0 | 347,0 | 326,0 | 161,0 | 508,0 | 815,0 | 1 104,0 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(42)

Az átruházott eszközök a céltartalék támogatási feladatokra irányuló külön célkötelezettsége miatt – a saját tőkeként való szavatolás ellenére – mindenesetre nem álltak korlátlanul az LSH rendelkezésre. A 1 306 millió DEM összegű IB céltartalékból 1991-ben 288 millió DEM összeget maguk az IB támogatási feladatai kötöttek le. Az 1991-2003 közötti időszakra Németország adatai szerint az alábbi versenyüzlethez igénybe vehető összegek álltak az LSH rendelkezésére, ill. az LSH az alábbi összegeket vette szavatoló alapként ténylegesen igénybe:

1. ábra

Bevitt IB-tőke, valamint a versenyüzlet által igénybe vehető és ténylegesen igénybe vett tőkeösszegek (évi átlagértékek)

millió DEM

1991

(4 hó)

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

(5 hó)

IB-tőke összesen

1 306,0

1 312,2

1 337,9

1 387,0

1 472,0

1 563,0

1 665,9

1 763,0

1 814,0

1 817,0

1 849,2

1 923,9

1 967,6

Felügyeleti-jog által elismert

1 306,0

1 312,2

1 337,9

1 387,0

1 472,0

1 563,0

1 665,9

1 763,0

1 814,0

1 817,0

1 849,2

1 923,9

1 967,6

IB által igénybe vett

288,0

299,0

383,9

363,0

380,0

391,0

401,9

417,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

LSH számára igénybe vehető összeg

1 018,0

1 013,1

954,0

1 024,0

1 092,0

1 172,0

1 264,0

1 346,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Az LSH által ténylegesen igénybe vett

0

0

347,0

326,0

161,0

508,0

815,0

1 104,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (43) | Németország adatai szerint az LSH 1990. december 31-én 581 millió DEM saját tőkével és 100 millió DEM kiegészítő tőkével rendelkezett. Az akkori tehát 681 millió DEM sajáttőke-alaphoz viszonyítva a 1 306 millió DEM támogatási vagyon a saját tőke-alapot tehát kb. 190 %-kal növelte. |
| --- | --- |

(43)

Németország adatai szerint az LSH 1990. december 31-én 581 millió DEM saját tőkével és 100 millió DEM kiegészítő tőkével rendelkezett. Az akkori tehát 681 millió DEM sajáttőke-alaphoz viszonyítva a 1 306 millió DEM támogatási vagyon a saját tőke-alapot tehát kb. 190 %-kal növelte.

| (44) | Ha abból indulunk ki, hogy az LSH versenyorientált üzletága számára 1992-ben 1 013 millió DEM ált rendelkezésre, így az akkor érvényben lévő hitelintézeti törvény szerinti akkori vonatkozó 5,6 %-os fizetőképességi mutatót alapul véve 100 %-os kockázattal súlyozott hitelekhez hitelnyújtási képessége jó 18 000 millió DEM összeggel növekedett. |
| --- | --- |

(44)

Ha abból indulunk ki, hogy az LSH versenyorientált üzletága számára 1992-ben 1 013 millió DEM ált rendelkezésre, így az akkor érvényben lévő hitelintézeti törvény szerinti akkori vonatkozó 5,6 %-os fizetőképességi mutatót alapul véve 100 %-os kockázattal súlyozott hitelekhez hitelnyújtási képessége jó 18 000 millió DEM összeggel növekedett.

| (45) | Ha abból indulunk ki, hogy az LSH versenyorientált üzletága számára a 8 %-os közösségi fizetőképességi mutató alkalmazhatósága óta 1 024 millió DEM (1994) és [...] millió DEM (2002) közötti összegek álltak rendelkezésre, akkor 100 %-os kockázattal súlyozott hitelek nyújtására hitelnyújtási képessége 12 800 millió DEM (1994) összeggel ill. több, mint [...] millió DEM (2002) összeggel növekedett. 1999-ben még [...] millió DEM is rendelkezésre állt, mellyel hitelnyújtási képessége jó [...] millió DEM összeggel növekedett. |
| --- | --- |

(45)

Ha abból indulunk ki, hogy az LSH versenyorientált üzletága számára a 8 %-os közösségi fizetőképességi mutató alkalmazhatósága óta 1 024 millió DEM (1994) és [...] millió DEM (2002) közötti összegek álltak rendelkezésre, akkor 100 %-os kockázattal súlyozott hitelek nyújtására hitelnyújtási képessége 12 800 millió DEM (1994) összeggel ill. több, mint [...] millió DEM (2002) összeggel növekedett. 1999-ben még [...] millió DEM is rendelkezésre állt, mellyel hitelnyújtási képessége jó [...] millió DEM összeggel növekedett.

| (46) | Valójában a megengedett hitelvolument azonban erősebben ki lehetett bővíteni, mivel egy bank kockázati aktívái rendszerint nem 100 %-os kockázattal súlyozandók (19). Ez az LSH-ra is ráillik, mely többek között a takarékpénztárakkal folytatott refinanszírozási üzletágban és a településekkel folytatott hitelüzletágban folytatja tevékenységét. Egy reális kockázatsúlyozást alapul véve, mely az LSH esetében valószínűleg 50 % alatt lenne, a korábban említett üzletbővítés 30 Mrd. DEM feletti összegre való megkétszereződése adódik. |
| --- | --- |

(46)

Valójában a megengedett hitelvolument azonban erősebben ki lehetett bővíteni, mivel egy bank kockázati aktívái rendszerint nem 100 %-os kockázattal súlyozandók (19). Ez az LSH-ra is ráillik, mely többek között a takarékpénztárakkal folytatott refinanszírozási üzletágban és a településekkel folytatott hitelüzletágban folytatja tevékenységét. Egy reális kockázatsúlyozást alapul véve, mely az LSH esetében valószínűleg 50 % alatt lenne, a korábban említett üzletbővítés 30 Mrd. DEM feletti összegre való megkétszereződése adódik.

4.2.   A TARTOMÁNY TULAJDONÁT KÉPEZŐ INGATLANOK ÁTRUHÁZÁSA AZ LSH-RA

| (47) | Németország adatai szerint a BAKred 1999. május 25-i levelében elutasította az ingatlan-céltartalékok bankfelügyeleti saját tőkeként való elismerését. 1999. május 25-i levelében a BAKred az ingatlan-céltartalékot ugyan tőketartalékként értékelte, azonban nem bankfelügyeleti saját tőkeként. A BAKred véleménye szerint a bevitt ingatlanok és ezzel közvetlenül a megszerzésükkel az LSH javára létrehozott céltartalék is mindenkor „levonható” (20). |
| --- | --- |

(47)

Németország adatai szerint a BAKred 1999. május 25-i levelében elutasította az ingatlan-céltartalékok bankfelügyeleti saját tőkeként való elismerését. 1999. május 25-i levelében a BAKred az ingatlan-céltartalékot ugyan tőketartalékként értékelte, azonban nem bankfelügyeleti saját tőkeként. A BAKred véleménye szerint a bevitt ingatlanok és ezzel közvetlenül a megszerzésükkel az LSH javára létrehozott céltartalék is mindenkor „levonható” (20).

| (48) | Ezen elutasítás után az LSH – az ellenszolgáltatás mértéke miatt indult szóban forgó eljárásra is tekintettel – nem fordult újra a BAKred-hez, hogy ezt a céltartalékot ismerje el saját tőkeként. Ennek Németország véleménye szerint az lett a következménye, hogy az ingatlan céltartalékokat sem az LSH nem veheti igénybe versenyüzlettel, sem az IB saját üzlettel (21). |
| --- | --- |

(48)

Ezen elutasítás után az LSH – az ellenszolgáltatás mértéke miatt indult szóban forgó eljárásra is tekintettel – nem fordult újra a BAKred-hez, hogy ezt a céltartalékot ismerje el saját tőkeként. Ennek Németország véleménye szerint az lett a következménye, hogy az ingatlan céltartalékokat sem az LSH nem veheti igénybe versenyüzlettel, sem az IB saját üzlettel (21).

5.   ELLENTÉTELEZÉS AZ ÁTRUHÁZOTT SAJÁT FORRÁSOKÉRT

5.1.   ELLENTÉTELEZÉS A WKA-ÉRT ÉS A WAK-ÉRT

| (49) | Az LSH az átruházott IB-tőkére teljesített fizetést, de csak a mindenkor igénybe vett szavatoló összegre. A rendelkezésre álló információk szerint 1993-ra 900 000 DEM összegű átalányfizetést állapítottak meg. Az 1994-től 1996-ig terjedő évekre a céltartalék mindenkor versenyüzletággal igénybe vett részeire vonatkozóan egy 0,5 %-os úgynevezett „nyereségelőleget” fizettek, 750 000 DEM (1994) és 200 000 DEM (1995) átalányfizetés mellet. Az 1997-től 2002-ig terjedő évekre az IB-tőke mindenkor versenyüzletággal igénybe vett részeire vonatkozóan a „nyereségelőleg” [...] %-volt (22). 1991-re és 1992-re nem történt ellentételezés. |
| --- | --- |

(49)

Az LSH az átruházott IB-tőkére teljesített fizetést, de csak a mindenkor igénybe vett szavatoló összegre. A rendelkezésre álló információk szerint 1993-ra 900 000 DEM összegű átalányfizetést állapítottak meg. Az 1994-től 1996-ig terjedő évekre a céltartalék mindenkor versenyüzletággal igénybe vett részeire vonatkozóan egy 0,5 %-os úgynevezett „nyereségelőleget” fizettek, 750 000 DEM (1994) és 200 000 DEM (1995) átalányfizetés mellet. Az 1997-től 2002-ig terjedő évekre az IB-tőke mindenkor versenyüzletággal igénybe vett részeire vonatkozóan a „nyereségelőleg” [...] %-volt (22). 1991-re és 1992-re nem történt ellentételezés.

| (50) | Az LSH a következő ellentételezéseket teljesítette (23):
  2. ábra
  A bevitt IB-tőkére adózás után teljesített ellentételezés


















  millió DEM |
| --- | --- |
| | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| Adózás után teljesített ellentételezés | 0 | 0 | 0,9 | 2,4 | 1,0 | 2,5 | 5,0 | 6,6 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(50)

Az LSH a következő ellentételezéseket teljesítette (23):

2. ábra

A bevitt IB-tőkére adózás után teljesített ellentételezés

millió DEM

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

Adózás után teljesített ellentételezés

0

0

0,9

2,4

1,0

2,5

5,0

6,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (51) | Az LSH számára mindenesetre Németország közlése szerint a WKA- és WAK-vagyon átruházásával kapcsolatban nem egyedül az új szolvencia-irányelv a mérvadó. A célhoz kötött lakásépítési vagyon bevitele révén, melyet likvid tőkeként nem lehetett alkalmazni, a vagyontömegeket a lehető leghatékonyabban kellett használni, egyrészt, hogy a tőkealapot további támogatási tevékenységekhez lehessen kibővíteni, másrészt, hogy ezeket a vagyonokat gazdasági felhasználásra lehessen hozzáférhetővé tenni. A WKA és a WAK LSH-ba való beolvadása a tartomány számára a leggazdaságosabb megoldásnak bizonyult, egy jogilag önálló fejlesztési intézményhez képest is (24). A WKA- és WAK-vagyon bevitele az LSH tőkeerejét az LSH-ban lévő tulajdonhányadok esetleges eladása esetén is erősítheti. Ezzel egyidejűleg – tekintettel a megszigorított közösségi előírásokra – a fúzió révén az LSH saját tőkealapja is hosszú távon biztosított (25). A szavatoló saját tőke emelése ezzel Németország saját állításai szerint is döntő szerepet játszott a WKA és a WAK-vagyon LSH-ba való bevitelekor. |
| --- | --- |

(51)

Az LSH számára mindenesetre Németország közlése szerint a WKA- és WAK-vagyon átruházásával kapcsolatban nem egyedül az új szolvencia-irányelv a mérvadó. A célhoz kötött lakásépítési vagyon bevitele révén, melyet likvid tőkeként nem lehetett alkalmazni, a vagyontömegeket a lehető leghatékonyabban kellett használni, egyrészt, hogy a tőkealapot további támogatási tevékenységekhez lehessen kibővíteni, másrészt, hogy ezeket a vagyonokat gazdasági felhasználásra lehessen hozzáférhetővé tenni. A WKA és a WAK LSH-ba való beolvadása a tartomány számára a leggazdaságosabb megoldásnak bizonyult, egy jogilag önálló fejlesztési intézményhez képest is (24). A WKA- és WAK-vagyon bevitele az LSH tőkeerejét az LSH-ban lévő tulajdonhányadok esetleges eladása esetén is erősítheti. Ezzel egyidejűleg – tekintettel a megszigorított közösségi előírásokra – a fúzió révén az LSH saját tőkealapja is hosszú távon biztosított (25). A szavatoló saját tőke emelése ezzel Németország saját állításai szerint is döntő szerepet játszott a WKA és a WAK-vagyon LSH-ba való bevitelekor.

5.2.   ELLENÉRTÉK FIZETÉSE AZ INGATLANOKRA

| (52) | Németország állítása szerint az ingatlan-céltartalékként bevitt vagyonértékekre az LSH Schleswig-Holstein tartomány számára nem teljesített ellentételezést (26). |
| --- | --- |

(52)

Németország állítása szerint az ingatlan-céltartalékként bevitt vagyonértékekre az LSH Schleswig-Holstein tartomány számára nem teljesített ellentételezést (26).

III.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (53) | Az eljárás megindításáról szóló 2002. november 13-i határozatában a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a WKA és a WAK átruházása, valamint Schleswig-Holstein tartomány részéről [...] millió EUR összeg ingatlan céltartalékba való bevitele esetében valószínűleg az EK-Szerződés 87. cikke értelmében az LSH javára nyújtott állami támogatásról van szó. |
| --- | --- |

(53)

Az eljárás megindításáról szóló 2002. november 13-i határozatában a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a WKA és a WAK átruházása, valamint Schleswig-Holstein tartomány részéről [...] millió EUR összeg ingatlan céltartalékba való bevitele esetében valószínűleg az EK-Szerződés 87. cikke értelmében az LSH javára nyújtott állami támogatásról van szó.

| (54) | Vizsgálatának kiindulási pontja a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve volt. Eszerint az a körülmény, hogy vállalatok az állam tulajdonában vannak, és nekik ez pénzeszközöket juttat, nem jelent állami támogatást. Csupán akkor van szó állami pénzeszközök juttatása révén történő kedvezményezésről, ha ennek az állami vállalatnak bizonyos feltételekkel olyan pénzeszközöket bocsátanak rendelkezésére, amelyeket az rendes piaci feltételek mellett nem kaphatott volna meg. |
| --- | --- |

(54)

Vizsgálatának kiindulási pontja a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve volt. Eszerint az a körülmény, hogy vállalatok az állam tulajdonában vannak, és nekik ez pénzeszközöket juttat, nem jelent állami támogatást. Csupán akkor van szó állami pénzeszközök juttatása révén történő kedvezményezésről, ha ennek az állami vállalatnak bizonyos feltételekkel olyan pénzeszközöket bocsátanak rendelkezésére, amelyeket az rendes piaci feltételek mellett nem kaphatott volna meg.

| (55) | A jelen esetben a Bizottság az LSH számára a gazdasági előnyt, mely saját források juttatásából következett, különösen az LSH kereskedelmi, versenyorientált hitelüzleteihez szükséges hitelnyújtási képesség növelésében (a saját tőke üzletbővítési funkciója) látta. Rendes piaci feltételek között a tőkebevitelre annak értékének megfelelően, funkciójának és a vállalt kockázat figyelembevételével ellenértéket fizetnek. A bevitt tőke piacon szokásos ellentételezéséhez a kiindulási pont eszerint a hosszú távú kockázatmentes kamatlábban (10 éves futamidejű szövetségi kölcsönök) látható, melyet a saját források megnövelt kockázatát visszatükröző kockázati felárral kell számba venni. Mivel egy hosszú távú kockázatmentes befektetett eszközre az ellentételezési kamatláb a vagyonátruházás időpontjában, 1990. végén, már 9 % (27) körül volt, a Bizottságnak jelentős kétségei voltak afelől, hogy a fizetett átalánydíj és/vagy egy a ténylegesen igénybe vett saját forrásokért teljesített évi 0,5 %-os ill. [...] %-os fizetés, akár a szükséges kockázati felár figyelembevétele nélkül is, a piacon szokásosnak tekinthető-e. |
| --- | --- |

(55)

A jelen esetben a Bizottság az LSH számára a gazdasági előnyt, mely saját források juttatásából következett, különösen az LSH kereskedelmi, versenyorientált hitelüzleteihez szükséges hitelnyújtási képesség növelésében (a saját tőke üzletbővítési funkciója) látta. Rendes piaci feltételek között a tőkebevitelre annak értékének megfelelően, funkciójának és a vállalt kockázat figyelembevételével ellenértéket fizetnek. A bevitt tőke piacon szokásos ellentételezéséhez a kiindulási pont eszerint a hosszú távú kockázatmentes kamatlábban (10 éves futamidejű szövetségi kölcsönök) látható, melyet a saját források megnövelt kockázatát visszatükröző kockázati felárral kell számba venni. Mivel egy hosszú távú kockázatmentes befektetett eszközre az ellentételezési kamatláb a vagyonátruházás időpontjában, 1990. végén, már 9 % (27) körül volt, a Bizottságnak jelentős kétségei voltak afelől, hogy a fizetett átalánydíj és/vagy egy a ténylegesen igénybe vett saját forrásokért teljesített évi 0,5 %-os ill. [...] %-os fizetés, akár a szükséges kockázati felár figyelembevétele nélkül is, a piacon szokásosnak tekinthető-e.

| (56) | A Bizottság kétségbe vonta továbbá, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó a neki járó ellentételezésnek a ténylegesen igénybevett részre való korlátozását elfogadta volna. |
| --- | --- |

(56)

A Bizottság kétségbe vonta továbbá, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó a neki járó ellentételezésnek a ténylegesen igénybevett részre való korlátozását elfogadta volna.

| (57) | Mindazonáltal a Bizottság már az eljárás megindításáról szóló határozatában elismerte, hogy a piacon szokásos ellenérték-fizetés esetében a szóban forgó folyósított tőke likviditásának hiánya nem maradhatott volna figyelmen kívül. Bár a bank nem likvid saját forrásai lehetővé teszik a hitelvolumen kibővítését, figyelembe kell venni, hogy nem likvid tőkebetétek bevitele esetén az LSH az üzletvolumen növelésének teljes lehetséges terjedelmét csak akkor tudná megcélozni, ha a pótlólagos hitelvolument teljes terjedelmében a tőkepiacon refinanszírozza. Ezzel a tartomány nem várhatja ugyanazokat a tőkehozamokat, mint egy likvid tőkét nyújtó finanszírozó, és ezért megfelelő levonást kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(57)

Mindazonáltal a Bizottság már az eljárás megindításáról szóló határozatában elismerte, hogy a piacon szokásos ellenérték-fizetés esetében a szóban forgó folyósított tőke likviditásának hiánya nem maradhatott volna figyelmen kívül. Bár a bank nem likvid saját forrásai lehetővé teszik a hitelvolumen kibővítését, figyelembe kell venni, hogy nem likvid tőkebetétek bevitele esetén az LSH az üzletvolumen növelésének teljes lehetséges terjedelmét csak akkor tudná megcélozni, ha a pótlólagos hitelvolument teljes terjedelmében a tőkepiacon refinanszírozza. Ezzel a tartomány nem várhatja ugyanazokat a tőkehozamokat, mint egy likvid tőkét nyújtó finanszírozó, és ezért megfelelő levonást kell alkalmazni.

| (58) | A Bizottság nem tudta megítélni, hogy Schleswig-Holstein tartomány a WKA- és WAK-vagyon bevitelekor ügyelt-e arra, hogy a bank kifizetett nyereségeiből és a bank értéknövekményéből megfelelően részesüljön. Schleswig-Holstein tartomány nem követelte a részesedési viszonyok javára történő megváltoztatását, mely azonban szükséges lett volna annak biztosítására, hogy az osztalékfizetések és értéknövekmények a bevitt tőkehozzájárulás mértékének megfeleljenek. Továbbá a tartomány 1994. január 1-től ebben az értéknövekedésben való részesedését nem növelte, hanem még csökkentette is. |
| --- | --- |

(58)

A Bizottság nem tudta megítélni, hogy Schleswig-Holstein tartomány a WKA- és WAK-vagyon bevitelekor ügyelt-e arra, hogy a bank kifizetett nyereségeiből és a bank értéknövekményéből megfelelően részesüljön. Schleswig-Holstein tartomány nem követelte a részesedési viszonyok javára történő megváltoztatását, mely azonban szükséges lett volna annak biztosítására, hogy az osztalékfizetések és értéknövekmények a bevitt tőkehozzájárulás mértékének megfeleljenek. Továbbá a tartomány 1994. január 1-től ebben az értéknövekedésben való részesedését nem növelte, hanem még csökkentette is.

| (59) | Ennélfogva a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában arra a következtetésre jutott, hogy az említett intézkedések esetében a legfontosabb területeken regionálisan, de országosan és nemzetközi szinten is működő LSH javára valószínűleg egy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatásról van szó. Mivel a jelen helyzetben az EK-Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdésében valamint az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett kivételes rendelkezések egyike sem volt alkalmazható, az állami támogatás a közös piaccal nem tűnt összeegyeztethetőnek. |
| --- | --- |

(59)

Ennélfogva a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában arra a következtetésre jutott, hogy az említett intézkedések esetében a legfontosabb területeken regionálisan, de országosan és nemzetközi szinten is működő LSH javára valószínűleg egy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatásról van szó. Mivel a jelen helyzetben az EK-Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdésében valamint az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésében említett kivételes rendelkezések egyike sem volt alkalmazható, az állami támogatás a közös piaccal nem tűnt összeegyeztethetőnek.

IV.   NÉMETORSZÁG ÉS AZ LSH VÉLEMÉNYEI

| (60) | Előadták, hogy az IB-tőke csak korlátozottan volt használható az LSH számára, mivel a rendes sajáttőkével ellentétben három lényeges funkciót nem vagy csak korlátozottan teljesít: (a) finanszírozási funkció, mivel ez csak a WAK és a WKA teljes bevitele esetén állt volna rendelkezésre, (b) a szavatolási funkció nagyon erősen korlátozott, mivel az IB-tőke az LSH egyéb saját tőkéje után csak másodrangúan szavatol. Ezenkívül egy feltöltési funkció révén biztosították, hogy az IB-tőkét az LSH fizetésképtelensége esetén se lehessen igénybe venni és (c) az IB-tőke üzlet létesítéséhez is csak korlátozottan használható, mivel egyrészt abból le kell vonni azt a tőkerészt, melyet az IB-re átruházott tartományi ingatlanok alátámasztásául kell felhasználni, és másrészt az IB saját üzletbővítése alapján az IB-tőke LSH által igénybe vehető része az utóbbi években csökkent. |
| --- | --- |

(60)

Előadták, hogy az IB-tőke csak korlátozottan volt használható az LSH számára, mivel a rendes sajáttőkével ellentétben három lényeges funkciót nem vagy csak korlátozottan teljesít: (a) finanszírozási funkció, mivel ez csak a WAK és a WKA teljes bevitele esetén állt volna rendelkezésre, (b) a szavatolási funkció nagyon erősen korlátozott, mivel az IB-tőke az LSH egyéb saját tőkéje után csak másodrangúan szavatol. Ezenkívül egy feltöltési funkció révén biztosították, hogy az IB-tőkét az LSH fizetésképtelensége esetén se lehessen igénybe venni és (c) az IB-tőke üzlet létesítéséhez is csak korlátozottan használható, mivel egyrészt abból le kell vonni azt a tőkerészt, melyet az IB-re átruházott tartományi ingatlanok alátámasztásául kell felhasználni, és másrészt az IB saját üzletbővítése alapján az IB-tőke LSH által igénybe vehető része az utóbbi években csökkent.

| (61) | Ebből arra következtettek, hogy a bevitt IB-tőkét nem lehet rendes törzstőkebetétnek tekinteni, és hogy a sajátosságok csökkentik azt az ellenszolgáltatást, melyet a tartomány az IB-tőkéért méltányosan elvárhatott. |
| --- | --- |

(61)

Ebből arra következtettek, hogy a bevitt IB-tőkét nem lehet rendes törzstőkebetétnek tekinteni, és hogy a sajátosságok csökkentik azt az ellenszolgáltatást, melyet a tartomány az IB-tőkéért méltányosan elvárhatott.

| (62) | Továbbá előadták, hogy nincs szó az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatásról. Először is az IB-tőke bevitelének időpontjában a tartományi bank és az intézmény kötelezettségviselői közti viszonyt még mérvadóan a németországi állami bankok javára szolgáló külön szavatoló rendelkezések (intézményi teher és kezességvállalói felelősség) határozták meg. „Intézményi teher” alatt az intézmény kötelezettségviselőjének azon felelősségét kell érteni, hogy az intézményt ellássa a feladatteljesítéshez szükséges pénzeszközökkel, és így fennállásának időtartama alatt működőképesen tartsa. Az IB-tőke bevitele éppen ezt a célt szolgálta. Az intézményi terhet az intézmény kötelezettségviselőjének csupán arra a kötelezettségére csökkenteni, hogy intézményét a csődtől meg tudja óvni, nem lenne méltó e szavatoló rendelkezés történelmi jellegéhez. Másodszor az LSH előadja, hogy ő általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt. Harmadszor az átlagos tőkehozam iránti követelmény az EK-Szerződés 295. cikkével kapcsolatban az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésével ellentmondásban áll, mivel az állami befektetővel szemben támasztott e külön követelmény miatt sérülne a magán- és állami vállalatok egyenlő elbánásban való részesítésének az EK-Szerződés 295. cikkéből következő alapelve. |
| --- | --- |

(62)

Továbbá előadták, hogy nincs szó az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatásról. Először is az IB-tőke bevitelének időpontjában a tartományi bank és az intézmény kötelezettségviselői közti viszonyt még mérvadóan a németországi állami bankok javára szolgáló külön szavatoló rendelkezések (intézményi teher és kezességvállalói felelősség) határozták meg. „Intézményi teher” alatt az intézmény kötelezettségviselőjének azon felelősségét kell érteni, hogy az intézményt ellássa a feladatteljesítéshez szükséges pénzeszközökkel, és így fennállásának időtartama alatt működőképesen tartsa. Az IB-tőke bevitele éppen ezt a célt szolgálta. Az intézményi terhet az intézmény kötelezettségviselőjének csupán arra a kötelezettségére csökkenteni, hogy intézményét a csődtől meg tudja óvni, nem lenne méltó e szavatoló rendelkezés történelmi jellegéhez. Másodszor az LSH előadja, hogy ő általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt. Harmadszor az átlagos tőkehozam iránti követelmény az EK-Szerződés 295. cikkével kapcsolatban az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésével ellentmondásban áll, mivel az állami befektetővel szemben támasztott e külön követelmény miatt sérülne a magán- és állami vállalatok egyenlő elbánásban való részesítésének az EK-Szerződés 295. cikkéből következő alapelve.

| (63) | Három különböző gazdasági szempontot vettek figyelembe, melyekkel egy tőkefolyósításra a piacon szokásos ellenszolgáltatás kiszámítható: a biztosítási díjtétel, a kockázati profil vizsgálata és a törzstőke vizsgálata. |
| --- | --- |

(63)

Három különböző gazdasági szempontot vettek figyelembe, melyekkel egy tőkefolyósításra a piacon szokásos ellenszolgáltatás kiszámítható: a biztosítási díjtétel, a kockázati profil vizsgálata és a törzstőke vizsgálata.

| (64) | A biztosítási díjtételnél az a kiindulási pont, hogy a WAK-ot és a WKA-t csak korlátozott mértékben vitték be az LSH-ba, és hogy a likviditás a célkötelezettség miatt teljes egészében a tartománynál maradt. Megtéríteni következésképpen csak a tartománynak azt a kockázatát kell, hogy a tartományi bank fizetőképtelensége esetén az IB-tőkét is igénybe veszik. |
| --- | --- |

(64)

A biztosítási díjtételnél az a kiindulási pont, hogy a WAK-ot és a WKA-t csak korlátozott mértékben vitték be az LSH-ba, és hogy a likviditás a célkötelezettség miatt teljes egészében a tartománynál maradt. Megtéríteni következésképpen csak a tartománynak azt a kockázatát kell, hogy a tartományi bank fizetőképtelensége esetén az IB-tőkét is igénybe veszik.

| (65) | A kockázati profil vizsgálata a piacon szokásos ellenérték-fizetés megállapításához a befektetési kockázatra irányul, melynek a befektetett tőke egy bank szavatoló sajáttőkéjébe való befektetésnél ki van téve. Ennek során az IB-tőke jellegével megegyező tőke bevitelét olyan tőkepiaci eszközökkel vetik össze, melyek gazdasági profiljuk alapján a tartomány befektetésével összehasonlíthatók. Ebből aztán levezetik a piacon szokásos ellenérték-fizetést. |
| --- | --- |

(65)

A kockázati profil vizsgálata a piacon szokásos ellenérték-fizetés megállapításához a befektetési kockázatra irányul, melynek a befektetett tőke egy bank szavatoló sajáttőkéjébe való befektetésnél ki van téve. Ennek során az IB-tőke jellegével megegyező tőke bevitelét olyan tőkepiaci eszközökkel vetik össze, melyek gazdasági profiljuk alapján a tartomány befektetésével összehasonlíthatók. Ebből aztán levezetik a piacon szokásos ellenérték-fizetést.

| (66) | Bár a törzstőke vizsgálata lényegesen bonyolultabb és hibára hajlamosabb, megfelelően alkalmazva ez is ugyanahhoz az eredményhez vezet, mint a két másik szempont. A kiindulási kamatlábról, valamint az egyes felárakról és levonásokról az alábbi állásfoglalás született: |
| --- | --- |

(66)

Bár a törzstőke vizsgálata lényegesen bonyolultabb és hibára hajlamosabb, megfelelően alkalmazva ez is ugyanahhoz az eredményhez vezet, mint a két másik szempont. A kiindulási kamatlábról, valamint az egyes felárakról és levonásokról az alábbi állásfoglalás született:

| (67) | Adózás utáni minimális tőkehozam: A 12 %-os tétel a bankszektoron belüli, főleg az állami bankok területén jellemző jövedelmezőségi helyzetre tekintettel túl magas. Esetleg 11 %-os kiindulási kamatlábat szabadna megszabni. Ezzel kapcsolatban utalnak a WestLB-eljárásban benyújtott különböző szakvéleményekre. |
| --- | --- |

(67)

Adózás utáni minimális tőkehozam: A 12 %-os tétel a bankszektoron belüli, főleg az állami bankok területén jellemző jövedelmezőségi helyzetre tekintettel túl magas. Esetleg 11 %-os kiindulási kamatlábat szabadna megszabni. Ezzel kapcsolatban utalnak a WestLB-eljárásban benyújtott különböző szakvéleményekre.

| (68) | Kockázati felár: A 2000/392/EK határozatban szereplő 1,5 %-os kockázati felár nem indokolt, és végképp figyelmen kívül kell hagyni. Az LSH esetében nem összesen 5,9 Mrd. DEM összegű tőkefolyósításról van szó (nagyszabású pénzügyi befektetés), mint a WestLB esetében, hanem összesen 1,6 Mrd. DEM összegű folyósításról. Ezenkívül ez befektetői szempontból egyébként sem a befektetés mértékéről függ, hanem annak kockázati szerkezetétől. Az LSH esetében a szavazati jogok hiányzó növelése sem lenne megoldás, mivel a befolyás szavazati jogok növelésével történő erősítése nem lett volna elérhető. A harmadik említett ok, az IB-tőke hiányzó helyettesíthetősége sem helytálló, mivel az IB-tőkét ugyan határozatlan időre vitték be az LSH-ba, de nem visszavonhatatlanul. |
| --- | --- |

(68)

Kockázati felár: A 2000/392/EK határozatban szereplő 1,5 %-os kockázati felár nem indokolt, és végképp figyelmen kívül kell hagyni. Az LSH esetében nem összesen 5,9 Mrd. DEM összegű tőkefolyósításról van szó (nagyszabású pénzügyi befektetés), mint a WestLB esetében, hanem összesen 1,6 Mrd. DEM összegű folyósításról. Ezenkívül ez befektetői szempontból egyébként sem a befektetés mértékéről függ, hanem annak kockázati szerkezetétől. Az LSH esetében a szavazati jogok hiányzó növelése sem lenne megoldás, mivel a befolyás szavazati jogok növelésével történő erősítése nem lett volna elérhető. A harmadik említett ok, az IB-tőke hiányzó helyettesíthetősége sem helytálló, mivel az IB-tőkét ugyan határozatlan időre vitték be az LSH-ba, de nem visszavonhatatlanul.

| (69) | Levonás a likviditás hiánya miatt: A likviditási hátrány abban áll, hogy az LSH a korlátozott bevitel alapján az IB-tőkét csak alárendelt tőkeként kapta meg, azonban annak megfelelő likviditást a tőkepiacon kellett szereznie magának, mivel az IB-tőke likviditása a tartománynál maradt. Ezért a kiegészítő idegen tőke kamatait a kockázatmentes kamatlábak mértékében teljes egészében le kell vonni a tartományi befektető tőkehozam-követeléséből. A körülbelül a felével kisebb levonás, melyet a Bizottság a WestLB-ügyben a bank adóköteles jövedelmének csökkenésével és az abból következő alacsonyabb társasági adóteherrel indokolt, hibás. Egy normál befektetés társasági adója anyagilag egy előrefizetés a befektető jövedelem- vagy társasági adójára. Ez ezért a német társasági adójog rendszere szerint nem is a vállalat terhe. |
| --- | --- |

(69)

Levonás a likviditás hiánya miatt: A likviditási hátrány abban áll, hogy az LSH a korlátozott bevitel alapján az IB-tőkét csak alárendelt tőkeként kapta meg, azonban annak megfelelő likviditást a tőkepiacon kellett szereznie magának, mivel az IB-tőke likviditása a tartománynál maradt. Ezért a kiegészítő idegen tőke kamatait a kockázatmentes kamatlábak mértékében teljes egészében le kell vonni a tartományi befektető tőkehozam-követeléséből. A körülbelül a felével kisebb levonás, melyet a Bizottság a WestLB-ügyben a bank adóköteles jövedelmének csökkenésével és az abból következő alacsonyabb társasági adóteherrel indokolt, hibás. Egy normál befektetés társasági adója anyagilag egy előrefizetés a befektető jövedelem- vagy társasági adójára. Ez ezért a német társasági adójog rendszere szerint nem is a vállalat terhe.

| (70) | A társasági adót beszámító eljárás: Az LSH azon a véleményen van, hogy ha a Bizottság a törzstőke-vizsgálatánál akar maradni, akkor a beszámítandó aktívát a hasonló magán befektető tőkehozamából kell kiszámolnia, vagy a tartomány tőkehozamának egy megfelelő fiktív beszámítandó aktíváját kell hozzászámolnia. |
| --- | --- |

(70)

A társasági adót beszámító eljárás: Az LSH azon a véleményen van, hogy ha a Bizottság a törzstőke-vizsgálatánál akar maradni, akkor a beszámítandó aktívát a hasonló magán befektető tőkehozamából kell kiszámolnia, vagy a tartomány tőkehozamának egy megfelelő fiktív beszámítandó aktíváját kell hozzászámolnia.

| (71) | Tulajdonosi hatás, osztalékhatás, levonás a fix ellenérték-fizetésre: Az LSH további olyan gazdasági hatásokra is utal, melyek az IB-tőkére „megfelelőnek” jellemzendő ellentételezés csökkentéséhez vezetnek. |
| --- | --- |

(71)

Tulajdonosi hatás, osztalékhatás, levonás a fix ellenérték-fizetésre: Az LSH további olyan gazdasági hatásokra is utal, melyek az IB-tőkére „megfelelőnek” jellemzendő ellentételezés csökkentéséhez vezetnek.

| (72) | Továbbá támogatásjogi szempontból lényegtelen, hogy Schleswig-Holstein tartomány az IB-tőke beviteléért az LSH-nak milyen módon engedett el egy ellentételezést. A tartományhoz befolyt ellenérték-fizetés értékelésénél a bevitellel megcélzott szinergiaelőnyöket is figyelembe kell venni. Az IB-tőke LSH-ba való bevitele által Schleswig-Holstein tartomány számára lehetővé vált, hogy a WestLB és a Landesbank Baden-Württemberg LSH-ban való részesedéséért magasabb vételárat célozzon meg, mint ami e bevitel nélkül lehetséges lett volna. |
| --- | --- |

(72)

Továbbá támogatásjogi szempontból lényegtelen, hogy Schleswig-Holstein tartomány az IB-tőke beviteléért az LSH-nak milyen módon engedett el egy ellentételezést. A tartományhoz befolyt ellenérték-fizetés értékelésénél a bevitellel megcélzott szinergiaelőnyöket is figyelembe kell venni. Az IB-tőke LSH-ba való bevitele által Schleswig-Holstein tartomány számára lehetővé vált, hogy a WestLB és a Landesbank Baden-Württemberg LSH-ban való részesedéséért magasabb vételárat célozzon meg, mint ami e bevitel nélkül lehetséges lett volna.

| (73) | Az ingatlan céltartalékkal kapcsolatban előadták, hogy ez az LSH számára nem tölt be sem finanszírozási, sem üzletlétesítési funkciót, mivel azt a BAKred nem ismerte el bankfelügyeleti saját tőkeként. Az LSH-ba ingatlan céltartalékként bevitt vagyonértékekért nem kellett ellenértéket fizetni, mivel ebből a bevitelből az LSH számára nem keletkezik olyan gazdasági előny, amelyért egy piacgazdaságban működő finanszírozó ellenszolgáltatást követelt volna. |
| --- | --- |

(73)

Az ingatlan céltartalékkal kapcsolatban előadták, hogy ez az LSH számára nem tölt be sem finanszírozási, sem üzletlétesítési funkciót, mivel azt a BAKred nem ismerte el bankfelügyeleti saját tőkeként. Az LSH-ba ingatlan céltartalékként bevitt vagyonértékekért nem kellett ellenértéket fizetni, mivel ebből a bevitelből az LSH számára nem keletkezik olyan gazdasági előny, amelyért egy piacgazdaságban működő finanszírozó ellenszolgáltatást követelt volna.

| (74) | Összegezve Schleswig-Holstein tartomány lakásépítés-támogatási vagyonának az LSH-ba való bevitele nem jelent állami támogatást. Hasonló bevitelt egy feltételezett magán befektető szintúgy végrehajtott volna. A tartomány ehhez a bevitelhez az LSH-tól megfelelő, piacon szokásos ellenszolgáltatást kapott. |
| --- | --- |

(74)

Összegezve Schleswig-Holstein tartomány lakásépítés-támogatási vagyonának az LSH-ba való bevitele nem jelent állami támogatást. Hasonló bevitelt egy feltételezett magán befektető szintúgy végrehajtott volna. A tartomány ehhez a bevitelhez az LSH-tól megfelelő, piacon szokásos ellenszolgáltatást kapott.

V.   A BDB VÉLEMÉNYE

| (75) | A Bdb véleménye szerint az LSH nem fizetett megfelelő ellenértéket a neki folyósított saját tőkéért és ezzel állami támogatásban részesült. |
| --- | --- |

(75)

A Bdb véleménye szerint az LSH nem fizetett megfelelő ellenértéket a neki folyósított saját tőkéért és ezzel állami támogatásban részesült.

| (76) | A tartományi bankok ellen 2002. november 13-án indított eljárással kapcsolatos 2003. július 29-i véleményében a BdB kifejti, hogy azt a kérdést, hogy melyik ellenszolgáltatás a megfelelő, azon módszer alapján kell eldönteni, amit a Bizottság 2000/392/EK határozatában alapul vett. |
| --- | --- |

(76)

A tartományi bankok ellen 2002. november 13-án indított eljárással kapcsolatos 2003. július 29-i véleményében a BdB kifejti, hogy azt a kérdést, hogy melyik ellenszolgáltatás a megfelelő, azon módszer alapján kell eldönteni, amit a Bizottság 2000/392/EK határozatában alapul vett.

| (77) | Következésképp első lépésben el kell végezni a rendelkezésre bocsátott tőke összehasonlítását más sajáttőke-eszközökkel. Második lépésben meg kell határozni azt a minimális ellenszolgáltatást, melyet egy befektető a tartományi bankba való konkrét saját tőke-befektetésért elvárna. Végül ki kell számítani az átruházás sajátossága miatti esetleges felárakat és levonásokat. |
| --- | --- |

(77)

Következésképp első lépésben el kell végezni a rendelkezésre bocsátott tőke összehasonlítását más sajáttőke-eszközökkel. Második lépésben meg kell határozni azt a minimális ellenszolgáltatást, melyet egy befektető a tartományi bankba való konkrét saját tőke-befektetésért elvárna. Végül ki kell számítani az átruházás sajátossága miatti esetleges felárakat és levonásokat.

| (78) | A BdB véleményében arra az eredményre jutott, hogy a lakásépítési- és támogatási vagyon bevitele mind az öt tartományi banki eljárásban, és ezzel az LSH esetében is egy törzstőke-folyósítással hasonlítható össze. |
| --- | --- |

(78)

A BdB véleményében arra az eredményre jutott, hogy a lakásépítési- és támogatási vagyon bevitele mind az öt tartományi banki eljárásban, és ezzel az LSH esetében is egy törzstőke-folyósítással hasonlítható össze.

| (79) | Szinte az összes tartományi banknak szüksége volt 1992-től új sajáttőkére, hogy megfeleljen a szolvencia-irányelv szerinti szigorúbb követelményeknek. A tőkeemelések nélkül a tartományi bankoknak csökkenteniük kellett volna ügyleteiket. Ebből az következik a BdB szerint, hogy a folyósított tőkét csak olyan sajáttőke-eszközökkel szabad összehasonlítani, melyeket Németországban a bevitel évében saját tőkeként („1. osztályú” tőkeként) ismertek el, és melyek rendelkezésre álltak. Ebből az okból kifolyólag egy összehasonlításnál eleve nem jönnek számításba elsőbbségi részvények, melyek nem rendelkeznek szavazati joggal, haszonélvezeti jogok és úgynevezett perpetual preferred share-ek. Ez a három sajáttőke-eszköz Németországban nem elismert saját tőke, hanem csak kiegészítő tőke („2. osztályú” tőke). A perpetual preferred share ráadásul a kilencvenes évek elején Németországban még nem is létezett. |
| --- | --- |

(79)

Szinte az összes tartományi banknak szüksége volt 1992-től új sajáttőkére, hogy megfeleljen a szolvencia-irányelv szerinti szigorúbb követelményeknek. A tőkeemelések nélkül a tartományi bankoknak csökkenteniük kellett volna ügyleteiket. Ebből az következik a BdB szerint, hogy a folyósított tőkét csak olyan sajáttőke-eszközökkel szabad összehasonlítani, melyeket Németországban a bevitel évében saját tőkeként („1. osztályú” tőkeként) ismertek el, és melyek rendelkezésre álltak. Ebből az okból kifolyólag egy összehasonlításnál eleve nem jönnek számításba elsőbbségi részvények, melyek nem rendelkeznek szavazati joggal, haszonélvezeti jogok és úgynevezett perpetual preferred share-ek. Ez a három sajáttőke-eszköz Németországban nem elismert saját tőke, hanem csak kiegészítő tőke („2. osztályú” tőke). A perpetual preferred share ráadásul a kilencvenes évek elején Németországban még nem is létezett.

| (80) | A mindenkori beviteli időszakokban Németországban csupán a törzstőkét és a csendes részesedéseket ismerték el saját tőkeként. A csendes részesedésekkel való összehasonlítás itt minden esetben kiesik. Először is a csendes részesedéseknek a rendelkezésre bocsátott törzstőkével szemben csak határozott futamideje van, ill. azokat fel lehet mondani, és a futamidő lejárta után a befektetőnek vissza kell fizetni. Egy befektető ezért nem várhatja el, hogy egy csendes betétért ugyanolyan ellenszolgáltatást kapjon, mint a bankfelügyeleti jog szerint határozatlan időre szólóan elismert sajáttőke-eszközökért. |
| --- | --- |

(80)

A mindenkori beviteli időszakokban Németországban csupán a törzstőkét és a csendes részesedéseket ismerték el saját tőkeként. A csendes részesedésekkel való összehasonlítás itt minden esetben kiesik. Először is a csendes részesedéseknek a rendelkezésre bocsátott törzstőkével szemben csak határozott futamideje van, ill. azokat fel lehet mondani, és a futamidő lejárta után a befektetőnek vissza kell fizetni. Egy befektető ezért nem várhatja el, hogy egy csendes betétért ugyanolyan ellenszolgáltatást kapjon, mint a bankfelügyeleti jog szerint határozatlan időre szólóan elismert sajáttőke-eszközökért.

| (81) | Másodszor amennyire egyes esetekben érvényre juttatták, hogy a folyósított tőke a tartományi bank tulajdonosai között létrejött megállapodások alapján a törzstőke után alárendelten szavatol, ebből nem lehetett a befektető számára csökkentett kockázatot levezetni. A folyósított tőke az összes átruházási ügyben a teljes saját tőke jelentős részét, részben még 50 %-nál is többet tesz ki. Ezzel nagyon nagy annak valószínűsége, hogy a bevitt tőkét veszteségek esetén legalábbis részben igénybe lehetett venni (28). |
| --- | --- |

(81)

Másodszor amennyire egyes esetekben érvényre juttatták, hogy a folyósított tőke a tartományi bank tulajdonosai között létrejött megállapodások alapján a törzstőke után alárendelten szavatol, ebből nem lehetett a befektető számára csökkentett kockázatot levezetni. A folyósított tőke az összes átruházási ügyben a teljes saját tőke jelentős részét, részben még 50 %-nál is többet tesz ki. Ezzel nagyon nagy annak valószínűsége, hogy a bevitt tőkét veszteségek esetén legalábbis részben igénybe lehetett venni (28).

| (82) | A csendes betétek eltérő minőségét a törzstőkéhez képest harmadszor a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság is megerősítette a bankfelügyeleti saját tőke meghatározására vonatkozóan. Eszerint a csendes betétek bankfelügyeleti szempontból csupán úgynevezett „lower-tier-1” tőkeként ismerhetők el. Ez a tőke a szükséges saját tőkehányadnak már csak 15 %-át teheti ki, azaz 4 %-os saját tőkehányadnál 3,4 %-ot az alaptőkének és nyílt tartalékoknak (pl. a tartományi bankokba bevitt céltartalékok) kell képeznie. Ezenkívül hátrasorolt sajáttőke-eszközöket, pl. elsőbbségi részvényeket vagy haszonélvezeti jogokat bankok mindig csak kis mértékben fogadnának el. A hitelminősítő ügynökségek nyomására ezek – az itt értékelendő esetektől teljesen eltérően – szinte soha nem érnek el a bank összes sajáttőkéjének 10 %-ánál többet. Ezek alapján a csendes részesedések nem alkalmazhatók olyan nagy volumenekhez, amiket egy befektető egyedül fektet be. |
| --- | --- |

(82)

A csendes betétek eltérő minőségét a törzstőkéhez képest harmadszor a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság is megerősítette a bankfelügyeleti saját tőke meghatározására vonatkozóan. Eszerint a csendes betétek bankfelügyeleti szempontból csupán úgynevezett „lower-tier-1” tőkeként ismerhetők el. Ez a tőke a szükséges saját tőkehányadnak már csak 15 %-át teheti ki, azaz 4 %-os saját tőkehányadnál 3,4 %-ot az alaptőkének és nyílt tartalékoknak (pl. a tartományi bankokba bevitt céltartalékok) kell képeznie. Ezenkívül hátrasorolt sajáttőke-eszközöket, pl. elsőbbségi részvényeket vagy haszonélvezeti jogokat bankok mindig csak kis mértékben fogadnának el. A hitelminősítő ügynökségek nyomására ezek – az itt értékelendő esetektől teljesen eltérően – szinte soha nem érnek el a bank összes sajáttőkéjének 10 %-ánál többet. Ezek alapján a csendes részesedések nem alkalmazhatók olyan nagy volumenekhez, amiket egy befektető egyedül fektet be.

| (83) | A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott törzstőkéért járó megfelelő ellenszolgáltatás (tőkehozam) meghatározásakor az összes módszer egy kockázatmentes tőkehozamból indul ki, melyhez egy kockázati díj adódik.
  Ezek az alábbi alapelvre vezethetők vissza:
  A kockázattal terhelt befektetés elvárt tőkehozama
  = kockázatmentes tőkehozam + a kockázattal terhelt befektetés kockázati díja |
| --- | --- |

(83)

A BdB kifejti, hogy a rendelkezésre bocsátott törzstőkéért járó megfelelő ellenszolgáltatás (tőkehozam) meghatározásakor az összes módszer egy kockázatmentes tőkehozamból indul ki, melyhez egy kockázati díj adódik.

Ezek az alábbi alapelvre vezethetők vissza:

A kockázattal terhelt befektetés elvárt tőkehozama

= kockázatmentes tőkehozam + a kockázattal terhelt befektetés kockázati díja

| (84) | A kockázatmentes tőkehozam meghatározásához a BdB a hosszú távú államkölcsönök tőkehozamát veszi igénybe, mivel az állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjainál minimális kockázatú vagy kockázatmentes befektetési formáról van szó (29). |
| --- | --- |

(84)

A kockázatmentes tőkehozam meghatározásához a BdB a hosszú távú államkölcsönök tőkehozamát veszi igénybe, mivel az állami kibocsátók fix kamatozású értékpapírjainál minimális kockázatú vagy kockázatmentes befektetési formáról van szó (29).

| (85) | A kockázati díj levezetéséhez a BdB először az úgynevezett piaci kockázati díjat határozza meg, tehát a részvények és az államkölcsönök hosszú távú átlagos tőkehozamai közti különbséget. 2003. július 29-i véleményében először is egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati díjat vett alapul. |
| --- | --- |

(85)

A kockázati díj levezetéséhez a BdB először az úgynevezett piaci kockázati díjat határozza meg, tehát a részvények és az államkölcsönök hosszú távú átlagos tőkehozamai közti különbséget. 2003. július 29-i véleményében először is egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati díjat vett alapul.

| (86) | Második lépésben a BdB a tartományi bankok béta-értékét, azaz a bankok egyedi kockázati díját határozta meg, mellyel az általános piaci kockázati díjat korrigálni kell. A béta-értékeket a BdB ekkor saját adatai szerint statisztikailag határozta meg, mely azt jelenti, hogy a béta-értékeket történelmi adatokból vett szúrópróba alapján becsülte meg. A BdB ekkor először is arra az eredményre jutott, hogy az összes béta-érték az összes tartományi bankra és vizsgált időszakra nagyobb, mint egy (30). |
| --- | --- |

(86)

Második lépésben a BdB a tartományi bankok béta-értékét, azaz a bankok egyedi kockázati díját határozta meg, mellyel az általános piaci kockázati díjat korrigálni kell. A béta-értékeket a BdB ekkor saját adatai szerint statisztikailag határozta meg, mely azt jelenti, hogy a béta-értékeket történelmi adatokból vett szúrópróba alapján becsülte meg. A BdB ekkor először is arra az eredményre jutott, hogy az összes béta-érték az összes tartományi bankra és vizsgált időszakra nagyobb, mint egy (30).

| (87) | 9,74 %-os kockázatmentes alapkamatlábat és az LSH-ra 1,1105-ös béta-tényezőt alapul véve a BdB az IB-tőke 1990. december 31-i átruházásának időpontjában az LSH-ba történő törzstőke-befektetéshez évi 14,84 %-os elvárandó minimális ellentételezéshez jutott. |
| --- | --- |

(87)

9,74 %-os kockázatmentes alapkamatlábat és az LSH-ra 1,1105-ös béta-tényezőt alapul véve a BdB az IB-tőke 1990. december 31-i átruházásának időpontjában az LSH-ba történő törzstőke-befektetéshez évi 14,84 %-os elvárandó minimális ellentételezéshez jutott.

| (88) | A BdB megállapította továbbá, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban a Wfa-vagyon likviditásának hiánya miatt a minimális ellentételezésből levont tételt az Elsőfokú Bíróság jóváhagyta. Így nincs ok arra, hogy a jelen esetekben ettől a módszertől eltérjenek, és itt is likviditási csökkentést kell végrehajtani. A likviditás hiánya miatti levonás mértéke a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségek szerint alakul (a bruttó refinanszírozási költségekből levonva az alkalmazható vállalati adót). |
| --- | --- |

(88)

A BdB megállapította továbbá, hogy a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban a Wfa-vagyon likviditásának hiánya miatt a minimális ellentételezésből levont tételt az Elsőfokú Bíróság jóváhagyta. Így nincs ok arra, hogy a jelen esetekben ettől a módszertől eltérjenek, és itt is likviditási csökkentést kell végrehajtani. A likviditás hiánya miatti levonás mértéke a WestLB-módszernek megfelelően a nettó refinanszírozási költségek szerint alakul (a bruttó refinanszírozási költségekből levonva az alkalmazható vállalati adót).

| (89) | A BdB véleménye szerint az átruházási folyamatok során egy „rendes törzstőke-beruházáshoz” képest három szempont hatott kockázatnövelőként: a vagyonátruházás részben rendkívül nagy volumene, az új társasági részesedések kiadásának elmaradása és az ehhez kapcsolódó lemondás a további szavazati jogokról, valamint a befektetés hiányzó helyettesíthetősége, azaz annak a lehetőségnek a hiánya, hogy a befektetett tőkét bármikor újra ki lehessen vonni a vállalkozásból. |
| --- | --- |

(89)

A BdB véleménye szerint az átruházási folyamatok során egy „rendes törzstőke-beruházáshoz” képest három szempont hatott kockázatnövelőként: a vagyonátruházás részben rendkívül nagy volumene, az új társasági részesedések kiadásának elmaradása és az ehhez kapcsolódó lemondás a további szavazati jogokról, valamint a befektetés hiányzó helyettesíthetősége, azaz annak a lehetőségnek a hiánya, hogy a befektetett tőkét bármikor újra ki lehessen vonni a vállalkozásból.

| (90) | Végül a BdB azt hangsúlyozta, hogy az LSH esetében a megfelelő ellenszolgáltatás számításakor a saját tőkeként elismert teljes összeget kell alapul venni, és nem csupán a ténylegesen igénybe vett részt. Ezt azzal indokolja, hogy egy piacgazdaságban működő befektető ellenszolgáltatásának a ténylegesen igénybe vett részre való korlátozását nem fogadná el. A magánbefektető számára, aki betétje veszteségének kockázatát viseli, lényegtelen, hogy a hitelintézet a folyósított tőkét tényleg üzletbővítésre használja-e. Sokkal inkább az a döntő számára, hogy magával a folyósított összeggel nem tud többé gazdálkodni, és ezért nem tud megfelelő tőkehozamot megcélozni. |
| --- | --- |

(90)

Végül a BdB azt hangsúlyozta, hogy az LSH esetében a megfelelő ellenszolgáltatás számításakor a saját tőkeként elismert teljes összeget kell alapul venni, és nem csupán a ténylegesen igénybe vett részt. Ezt azzal indokolja, hogy egy piacgazdaságban működő befektető ellenszolgáltatásának a ténylegesen igénybe vett részre való korlátozását nem fogadná el. A magánbefektető számára, aki betétje veszteségének kockázatát viseli, lényegtelen, hogy a hitelintézet a folyósított tőkét tényleg üzletbővítésre használja-e. Sokkal inkább az a döntő számára, hogy magával a folyósított összeggel nem tud többé gazdálkodni, és ezért nem tud megfelelő tőkehozamot megcélozni.

| (91) | A BdB véleménye szerint az ingatlan-céltartalék után is, melyet eddig a BAKred nem ismert el bankfelügyeleti saját tőkeként, 0,3 %-os ellenszolgáltatást kell fizetni. Bár nem ismerik el saját tőkeként, ez az összeg a tartományi bank hitelezőinek ugyancsak rendelkezésre áll a veszteségek fedezésére, és a befektetők és a hitelminősítő ügynökségek nem csak egy bank sajáttőkéje szerint tájékozódnak, hanem a mérlegben kimutatott gazdasági saját tőke szerint is. A Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett évi 0,3 %-os szavatolási díj, melyet a tőkeösszegnek egy kezességgel való összehasonlításával határozott meg, jelen esetben is szakszerű. |
| --- | --- |

(91)

A BdB véleménye szerint az ingatlan-céltartalék után is, melyet eddig a BAKred nem ismert el bankfelügyeleti saját tőkeként, 0,3 %-os ellenszolgáltatást kell fizetni. Bár nem ismerik el saját tőkeként, ez az összeg a tartományi bank hitelezőinek ugyancsak rendelkezésre áll a veszteségek fedezésére, és a befektetők és a hitelminősítő ügynökségek nem csak egy bank sajáttőkéje szerint tájékozódnak, hanem a mérlegben kimutatott gazdasági saját tőke szerint is. A Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett évi 0,3 %-os szavatolási díj, melyet a tőkeösszegnek egy kezességgel való összehasonlításával határozott meg, jelen esetben is szakszerű.

VI.   NÉMETORSZÁG REAKCIÓJA A BDB VÉLEMÉNYÉRE ÉS NÉMETORSZÁG ÚJBÓLI ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (92) | Németország a BdB megjegyzéseivel kapcsolatos 2003. október 29-i véleményében kifogásolja azt az ellenvetést, hogy a nem igénybevett, felügyeletjogi szempontból elismert IB-tőkéért is ellentételezést kell fizetni. Az LSH az IB-tőkének e részével nem jutott gazdasági előnyhöz, és ennyiben nem volt ellenszolgáltatásra köteles. Egy bank számára nem minden pótlólagos, felügyeletjogi szempontból elismert szavatoló tőke jelent automatikusan gazdasági hasznot vagy előnyt. Továbbá az LSH-ba nem likvid törzstőkét, hanem egy illikvid vagyontömeget vittek be, mely – adott esetben – korlátozott szavatolási funkciókat látott el, és az LSH számára éppen azt nem tette lehetővé, hogy a tőkét befektetési vagy kölcsönnyújtási célokra lehessen használni. |
| --- | --- |

(92)

Németország a BdB megjegyzéseivel kapcsolatos 2003. október 29-i véleményében kifogásolja azt az ellenvetést, hogy a nem igénybevett, felügyeletjogi szempontból elismert IB-tőkéért is ellentételezést kell fizetni. Az LSH az IB-tőkének e részével nem jutott gazdasági előnyhöz, és ennyiben nem volt ellenszolgáltatásra köteles. Egy bank számára nem minden pótlólagos, felügyeletjogi szempontból elismert szavatoló tőke jelent automatikusan gazdasági hasznot vagy előnyt. Továbbá az LSH-ba nem likvid törzstőkét, hanem egy illikvid vagyontömeget vittek be, mely – adott esetben – korlátozott szavatolási funkciókat látott el, és az LSH számára éppen azt nem tette lehetővé, hogy a tőkét befektetési vagy kölcsönnyújtási célokra lehessen használni.

| (93) | Továbbá Németország kifogásolja azt az ellenvetést is, hogy a bevitt tőke felügyeletjogi szempontból el nem ismert részére is (az LSH esetében az ingatlan céltartalékra) ellenszolgáltatást kell teljesíteni. Ez tartós célkötelezettsége miatt egy pénzügytechnikai körforgásban volt, és az LSH számára fizetőképességének javítása révén nem szerzett előnyt. A hitelminősítő ügynökségek is kizárólag a felügyeletjogi szempontból szavatoló saját tőkeként elismert tőkét veszik figyelembe. Németország számára ezért nem volt belátható, hogy miért kellene, hogy az ingatlan céltartalékok a bankfelügyelet és a hitelezők szemszögéből tartós értéktartalékot jelentsenek. |
| --- | --- |

(93)

Továbbá Németország kifogásolja azt az ellenvetést is, hogy a bevitt tőke felügyeletjogi szempontból el nem ismert részére is (az LSH esetében az ingatlan céltartalékra) ellenszolgáltatást kell teljesíteni. Ez tartós célkötelezettsége miatt egy pénzügytechnikai körforgásban volt, és az LSH számára fizetőképességének javítása révén nem szerzett előnyt. A hitelminősítő ügynökségek is kizárólag a felügyeletjogi szempontból szavatoló saját tőkeként elismert tőkét veszik figyelembe. Németország számára ezért nem volt belátható, hogy miért kellene, hogy az ingatlan céltartalékok a bankfelügyelet és a hitelezők szemszögéből tartós értéktartalékot jelentsenek.

| (94) | Németország utalt rá, hogy az IB-tőke a legközelebb a perpetual preferred share-ekhez, a haszonélvezeti jogokhoz és a csendes részesedésekhez áll. |
| --- | --- |

(94)

Németország utalt rá, hogy az IB-tőke a legközelebb a perpetual preferred share-ekhez, a haszonélvezeti jogokhoz és a csendes részesedésekhez áll.

| (95) | Németország úgy érvelt, hogy az LSH kezességvállalói 1994-ben részesedés szerinti feltöltési kötelezettségről állapodtak meg, mellyel biztosították, hogy az IB-tőkét az LSH fizetőképtelenségének – valószínűtlen – esetében se lehessen igénybe venni. Egy tartományi bankba befektető számára megfizetendő kockázat esetleg abban áll, hogy a bevitt tőke a bank folyó veszteségei miatt elveszik. Ez ellen azonban a hátrasoroltságról szóló megállapodás hatékony védelmet kínál. |
| --- | --- |

(95)

Németország úgy érvelt, hogy az LSH kezességvállalói 1994-ben részesedés szerinti feltöltési kötelezettségről állapodtak meg, mellyel biztosították, hogy az IB-tőkét az LSH fizetőképtelenségének – valószínűtlen – esetében se lehessen igénybe venni. Egy tartományi bankba befektető számára megfizetendő kockázat esetleg abban áll, hogy a bevitt tőke a bank folyó veszteségei miatt elveszik. Ez ellen azonban a hátrasoroltságról szóló megállapodás hatékony védelmet kínál.

| (96) | A BdB által végzett, minimális ellenszolgáltatásra vonatkozó számítások több okból hibásak. Ez a CAPM modellben lévő nem helytállóan meghatározott számítási tényezők alkalmazásán, a garantált fixösszegű ellenérték-fizetés nem reális elfogadásán és a nem elfogadható felárakon és levonásokon múlik. |
| --- | --- |

(96)

A BdB által végzett, minimális ellenszolgáltatásra vonatkozó számítások több okból hibásak. Ez a CAPM modellben lévő nem helytállóan meghatározott számítási tényezők alkalmazásán, a garantált fixösszegű ellenérték-fizetés nem reális elfogadásán és a nem elfogadható felárakon és levonásokon múlik.

| (97) | Továbbá Németország kritikusan viszonyult a tartományi bankokba történő törzstőke-befektetések minimális tőkehozamainak meghatározásához a BdB által igénybe vett CAPM modellhez. Amellett, hogy a CAPM alkalmas-e a tőkehozamelvárás meghatározására egy olyan befektetésnél, melynek fix ellentételezést kell fizetnie, kritizálta az alkalmazott tényezőket is (kockázatmentes kamatláb, piaci kockázati díj és béta-érték). |
| --- | --- |

(97)

Továbbá Németország kritikusan viszonyult a tartományi bankokba történő törzstőke-befektetések minimális tőkehozamainak meghatározásához a BdB által igénybe vett CAPM modellhez. Amellett, hogy a CAPM alkalmas-e a tőkehozamelvárás meghatározására egy olyan befektetésnél, melynek fix ellentételezést kell fizetnie, kritizálta az alkalmazott tényezőket is (kockázatmentes kamatláb, piaci kockázati díj és béta-érték).

| (98) | A kockázatmentes kamatláb meghatározásánál kérdéses a BdB által alkalmazott módszer, azaz egy határnapra vonatkozó reálkamat alkalmazása. Inkább egy minél hosszabb átlagértéket kell venni. Németország a Deutsche Börse AG 1970. február és 1990. december közötti REX10 Performance indexének évi „total returns” számtani közepét alkalmazta, és 6,91 %-os eredményre jutott. |
| --- | --- |

(98)

A kockázatmentes kamatláb meghatározásánál kérdéses a BdB által alkalmazott módszer, azaz egy határnapra vonatkozó reálkamat alkalmazása. Inkább egy minél hosszabb átlagértéket kell venni. Németország a Deutsche Börse AG 1970. február és 1990. december közötti REX10 Performance indexének évi „total returns” számtani közepét alkalmazta, és 6,91 %-os eredményre jutott.

| (99) | A piaci kockázati díjjal kapcsolatban Németország a BdB által alkalmazott 4,6 %-os érték ellen foglalt állást, és azon a véleményen volt, hogy 3,0 %-os értékből kell kiindulni. |
| --- | --- |

(99)

A piaci kockázati díjjal kapcsolatban Németország a BdB által alkalmazott 4,6 %-os érték ellen foglalt állást, és azon a véleményen volt, hogy 3,0 %-os értékből kell kiindulni.

| (100) | Az LSH béta-értékének meghatározásánál a BdB által alkalmazott, CDAX-ban nyilvántartott bankok torzulásokkal jelennek meg, mivel először is az öt legnagyobb hitelbank összesen nagyon nagy súllyal van jelen a CDAX adatbankban (76 %), másodszor pedig az üzleti profiljuk különböző. Az LSH béta-értékének helyes meghatározásához sokkal inkább egy vele összehasonlítható csoportot kell segítségül hívni, mégpedig az IKB-t, a BHF-Bankot és a Vereins- und Westbankot, melyek 0,7894-es bétaértéket eredményeztek. |
| --- | --- |

(100)

Az LSH béta-értékének meghatározásánál a BdB által alkalmazott, CDAX-ban nyilvántartott bankok torzulásokkal jelennek meg, mivel először is az öt legnagyobb hitelbank összesen nagyon nagy súllyal van jelen a CDAX adatbankban (76 %), másodszor pedig az üzleti profiljuk különböző. Az LSH béta-értékének helyes meghatározásához sokkal inkább egy vele összehasonlítható csoportot kell segítségül hívni, mégpedig az IKB-t, a BHF-Bankot és a Vereins- und Westbankot, melyek 0,7894-es bétaértéket eredményeztek.

| (101) | Eredményként Németország egy törzstőkéhez hasonló, LSH-ba való befektetésre (a 0,7894-es béta-tényezőt, a 3 %-os piaci kockázati díjat és az említett 6,91 %-os alapkamatlábat figyelembe véve) 1990. december 31-ével9,28 %-os minimális ellentételezésből indult ki. |
| --- | --- |

(101)

Eredményként Németország egy törzstőkéhez hasonló, LSH-ba való befektetésre (a 0,7894-es béta-tényezőt, a 3 %-os piaci kockázati díjat és az említett 6,91 %-os alapkamatlábat figyelembe véve) 1990. december 31-ével9,28 %-os minimális ellentételezésből indult ki.

VII.   NORDRHEIN-WESTFALEN TARTOMÁNY ÉS A WESTLB VÉLEMÉNYE

| (102) | Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos, 2003. október 30-án Németország által megküldött véleményében Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB azt vitatja, hogy a tartományi bankokba való vagyonbevitelt, különösen az LSH esetében, össze lehet-e hasonlítani a törzstőkével. Hiszen a csendes betétek és az úgynevezett perpetual-ok Németországban már 1991-óta elismertek voltak saját tőkeként. Ezenfelül az ellenszolgáltatás nem a bankfelügyeletjogi besoroláshoz, hanem egy befektetés kockázati profiljához igazodik. Mivel a vagyonok hátrasoroltan szavatolnak, a kockázati szerkezet sokkal jobban összehasonlítható a csendes betétekkel vagy az úgynevezett perpetual-okkal, mint a törzstőke-befektetésekkel. |
| --- | --- |

(102)

Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos, 2003. október 30-án Németország által megküldött véleményében Nordrhein-Westfalen tartomány és a WestLB azt vitatja, hogy a tartományi bankokba való vagyonbevitelt, különösen az LSH esetében, össze lehet-e hasonlítani a törzstőkével. Hiszen a csendes betétek és az úgynevezett perpetual-ok Németországban már 1991-óta elismertek voltak saját tőkeként. Ezenfelül az ellenszolgáltatás nem a bankfelügyeletjogi besoroláshoz, hanem egy befektetés kockázati profiljához igazodik. Mivel a vagyonok hátrasoroltan szavatolnak, a kockázati szerkezet sokkal jobban összehasonlítható a csendes betétekkel vagy az úgynevezett perpetual-okkal, mint a törzstőke-befektetésekkel.

| (103) | Egy törzstőke-befektetésnél a minimális ellenszolgáltatás számítására vonatkozóan a WestLB szemszögéből nincs ellenvetés a CAPM-módszerrel szemben. Mindenesetre a BdB által meghatározott, 1-nél határozottan nagyobb bétaértékek nem megfelelőek. Egy 1-nél nagyobb béta-tényező azt jelenti, hogy a vállalati részvény nagyobb kockázatot jelent, mint az összpiac. Az akkoriban vitathatatlanul fennálló intézményi teher és kezességvállalói felelősség alapján azonban a tartományi bankba való befektetés kockázata határozottan az összpiaci kockázat alatt volt. |
| --- | --- |

(103)

Egy törzstőke-befektetésnél a minimális ellenszolgáltatás számítására vonatkozóan a WestLB szemszögéből nincs ellenvetés a CAPM-módszerrel szemben. Mindenesetre a BdB által meghatározott, 1-nél határozottan nagyobb bétaértékek nem megfelelőek. Egy 1-nél nagyobb béta-tényező azt jelenti, hogy a vállalati részvény nagyobb kockázatot jelent, mint az összpiac. Az akkoriban vitathatatlanul fennálló intézményi teher és kezességvállalói felelősség alapján azonban a tartományi bankba való befektetés kockázata határozottan az összpiaci kockázat alatt volt.

| (104) | Emellett a tartományi bankok speciális esetében hibát jelent a vagyonok tartományi bankokba való bevitelének időpontjában várható tőkehozamra hagyatkozni. Ez a feltevés a magánbefektető vizsgálatának keretében ugyan alapvetően ésszerű, itt azt jelentené, hogy az 1991-ben elvárandó tőkehozamokat kellene alapul venni. Az azonban szemben állna minden gazdasági realitással, hogy egy befektető 2003-ban az 1991. évi várt tőkehozamot kapja meg, mely messze a ténylegesen elért tőkehozamok felett van. A kb. 12 %-os tőkehozamkulcs többé-kevésbé tartós alkalmazása a tartományi bankok nem megindokolható háttérbe szorítását jelenti a magán versenytársakkal szemben. |
| --- | --- |

(104)

Emellett a tartományi bankok speciális esetében hibát jelent a vagyonok tartományi bankokba való bevitelének időpontjában várható tőkehozamra hagyatkozni. Ez a feltevés a magánbefektető vizsgálatának keretében ugyan alapvetően ésszerű, itt azt jelentené, hogy az 1991-ben elvárandó tőkehozamokat kellene alapul venni. Az azonban szemben állna minden gazdasági realitással, hogy egy befektető 2003-ban az 1991. évi várt tőkehozamot kapja meg, mely messze a ténylegesen elért tőkehozamok felett van. A kb. 12 %-os tőkehozamkulcs többé-kevésbé tartós alkalmazása a tartományi bankok nem megindokolható háttérbe szorítását jelenti a magán versenytársakkal szemben.

| (105) | A vagyonátruházások likviditásának hiánya miatti levonásra vonatkozólag a WestLB és Nordrhein-Westfalen tartomány azon a véleményen van, hogy a kockázatmentes államkölcsönök kamatlábát teljesen le kell vonni az alap-tőkehozamból. A vagyonátruházásokkal a tartományi bankok nem jutottak likviditáshoz. Gazdaságilag nem elfogadható ennek a kamatlábnak az adómegtakarítással való csökkentése, mivel a tőkepiaci eszközök árképzése független az adózási helyzettől. Különben az adózási helyzet függvényében egy tőkepiaci eszközre különböző árak adódnának. |
| --- | --- |

(105)

A vagyonátruházások likviditásának hiánya miatti levonásra vonatkozólag a WestLB és Nordrhein-Westfalen tartomány azon a véleményen van, hogy a kockázatmentes államkölcsönök kamatlábát teljesen le kell vonni az alap-tőkehozamból. A vagyonátruházásokkal a tartományi bankok nem jutottak likviditáshoz. Gazdaságilag nem elfogadható ennek a kamatlábnak az adómegtakarítással való csökkentése, mivel a tőkepiaci eszközök árképzése független az adózási helyzettől. Különben az adózási helyzet függvényében egy tőkepiaci eszközre különböző árak adódnának.

| (106) | Végül kockázat- és ellentételezési díjcsökkentőként kell tekinteni, hogy a vagyon likviditásának hiánya miatt a likviditás sem áll kockázatban. Ezt egy megfelelő levonással kell figyelembe venni. Az úgynevezett tulajdonosi hatás miatt szintén csökkentést kell végrehajtani, mert egy befektető, aki egy vállalatban már résztulajdonnal rendelkezik, egy további befektetést másként értékel, mint egy új befektető. |
| --- | --- |

(106)

Végül kockázat- és ellentételezési díjcsökkentőként kell tekinteni, hogy a vagyon likviditásának hiánya miatt a likviditás sem áll kockázatban. Ezt egy megfelelő levonással kell figyelembe venni. Az úgynevezett tulajdonosi hatás miatt szintén csökkentést kell végrehajtani, mert egy befektető, aki egy vállalatban már résztulajdonnal rendelkezik, egy további befektetést másként értékel, mint egy új befektető.

VIII.   MEGEGYEZÉS A BDB, SCHLESWIG-HOLSTEIN TARTOMÁNY ÉS A HSH NORDBANK KÖZÖTT

| (107) | 2004. október 8-án a Bizottsághoz beérkeztek a panasztevő BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH-ból és a Hamburgische Landesbank-ból 2003-ban létrejött HSH Nordbank közti megegyezés eredményei. A továbbra is fennálló alapvető jogi felfogások sérelme nélkül a megegyezésben résztvevő felek megállapodtak abban, hogy mit tekintenek alkalmas paraméternek egy megfelelő ellenszolgáltatás meghatározásához. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a megegyezés eredményeit határozatában vegye figyelembe. |
| --- | --- |

(107)

2004. október 8-án a Bizottsághoz beérkeztek a panasztevő BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH-ból és a Hamburgische Landesbank-ból 2003-ban létrejött HSH Nordbank közti megegyezés eredményei. A továbbra is fennálló alapvető jogi felfogások sérelme nélkül a megegyezésben résztvevő felek megállapodtak abban, hogy mit tekintenek alkalmas paraméternek egy megfelelő ellenszolgáltatás meghatározásához. A felek arra kérik a Bizottságot, hogy a megegyezés eredményeit határozatában vegye figyelembe.

| (108) | A felek először egy az LSH-ba történő feltételezett törzstőke-befektetésre a CAPM alapján határoznak meg egy minimális ellentételezést. Eszerint a célvagyonnal arányos minimális ellentételezésnek évi 9,29 %-osnak kell lennie. Ennek a minimális ellentételezésnek a számításakor a Landesbank által a Deutsche Börse AG REX10 Performance Indexének alkalmazásával meghatározott hosszú távú kockázatmentes kamatlábat és egy a Landesbank által megrendelt, 2004. május 26-i KPMG-szakértői vélemény alapján megbecsült béta-tényezőt alkalmaztak. Az LSH-ra az 1990. december 31-i beviteli időpontban konkrétan 6,61 %-os kockázatmentes alapkamatlábat kaptak. Béta-tényezőként a KPMG-tanulmány alapján 0,670 %-os értéket jelöltek meg. A piaci kockázati díjat (minden tartományi bankra egységesen) 4 %-ban rögzítették. |
| --- | --- |

(108)

A felek először egy az LSH-ba történő feltételezett törzstőke-befektetésre a CAPM alapján határoznak meg egy minimális ellentételezést. Eszerint a célvagyonnal arányos minimális ellentételezésnek évi 9,29 %-osnak kell lennie. Ennek a minimális ellentételezésnek a számításakor a Landesbank által a Deutsche Börse AG REX10 Performance Indexének alkalmazásával meghatározott hosszú távú kockázatmentes kamatlábat és egy a Landesbank által megrendelt, 2004. május 26-i KPMG-szakértői vélemény alapján megbecsült béta-tényezőt alkalmaztak. Az LSH-ra az 1990. december 31-i beviteli időpontban konkrétan 6,61 %-os kockázatmentes alapkamatlábat kaptak. Béta-tényezőként a KPMG-tanulmány alapján 0,670 %-os értéket jelöltek meg. A piaci kockázati díjat (minden tartományi bankra egységesen) 4 %-ban rögzítették.

| (109) | Ezután kerül sor a tőke likviditásának hiánya miatti levonás meghatározására. Ekkor ismét a 6,61 %-os kockázatmentes kamatlábat vették bruttó refinanszírozási költségként alapul. A nettó refinanszírozási költségek meghatározásához az LSH bevitel időpontjára vonatkozó irányadó adóterhét 50 %-kal átalányozták, úgy, hogy eredményül 3,31 %-os likviditási csökkentést kaptak. |
| --- | --- |

(109)

Ezután kerül sor a tőke likviditásának hiánya miatti levonás meghatározására. Ekkor ismét a 6,61 %-os kockázatmentes kamatlábat vették bruttó refinanszírozási költségként alapul. A nettó refinanszírozási költségek meghatározásához az LSH bevitel időpontjára vonatkozó irányadó adóterhét 50 %-kal átalányozták, úgy, hogy eredményül 3,31 %-os likviditási csökkentést kaptak.

| (110) | Végül jön a 0,3 %-os pótlék a szavazati jogok kiadásának hiánya miatt. |
| --- | --- |

(110)

Végül jön a 0,3 %-os pótlék a szavazati jogok kiadásának hiánya miatt.

| (111) | Összességében ebből a célvagyonra évi 6,28 %-os adózás utáni megfelelő ellentételezés adódik arra a támogatott vagyonrészre, mely az LSH versenyüzletága számára hasznos volt. Ennek az ellenértéknek a saját tőkeként való elismerés hónapjának végétől (1991.8.31) fizethetőnek kell lennie. |
| --- | --- |

(111)

Összességében ebből a célvagyonra évi 6,28 %-os adózás utáni megfelelő ellentételezés adódik arra a támogatott vagyonrészre, mely az LSH versenyüzletága számára hasznos volt. Ennek az ellenértéknek a saját tőkeként való elismerés hónapjának végétől (1991.8.31) fizethetőnek kell lennie.

| (112) | A megegyezés szerint a támogatási elem az LSH által ténylegesen fizetett díj és a megállapított méltányos 6,28 %-os ellentételezésnek megfelelő díj közti különbözet, melyet a HSH Nordbank-nak vissza kell fizetnie. |
| --- | --- |

(112)

A megegyezés szerint a támogatási elem az LSH által ténylegesen fizetett díj és a megállapított méltányos 6,28 %-os ellentételezésnek megfelelő díj közti különbözet, melyet a HSH Nordbank-nak vissza kell fizetnie.

| (113) | A felek megegyeztek egy 0,3 %-os kezességvállalói jutalékról is, melyet mind a szavatoló tőkére, melyet az IB maga vett igénybe, mind az ingatlan céltartalékra fizetni kell. Továbbá a HSH Nordbank nem emelt kifogást az ellen, hogy a bevitel idejére a BAKred által törzstőkeként való elismerés hónapjának végéig (1991. január 1. – 1991. augusztus 30.) szintén 0,3 %-os kezességvállalói jutalékot kell fizetni a mérlegben kimutatott 1 306,05 millió DEM összegre. |
| --- | --- |

(113)

A felek megegyeztek egy 0,3 %-os kezességvállalói jutalékról is, melyet mind a szavatoló tőkére, melyet az IB maga vett igénybe, mind az ingatlan céltartalékra fizetni kell. Továbbá a HSH Nordbank nem emelt kifogást az ellen, hogy a bevitel idejére a BAKred által törzstőkeként való elismerés hónapjának végéig (1991. január 1. – 1991. augusztus 30.) szintén 0,3 %-os kezességvállalói jutalékot kell fizetni a mérlegben kimutatott 1 306,05 millió DEM összegre.

| (114) | Először a megegyezést előkészítő tárgyalások keretében került szóba, hogy a már előadott, IB-tőkére vonatkozó ellentételezés mellett további ellentételezési elemként az IB évi hasznát kifizették Schleswig-Holstein tartománynak. Ennek a fizetésnek a jogalapja az (1990. évi) IBG 17 § (2) bekezdése ill. az (1998. évi) IBG 19 § (2) bekezdése. Eszerint a törvényi előírás szerint az IB céltartalék évi hasznát (mindenkor az LB-vezetőség megfelelő, fizetési határozata alapján) kifizették a tartománynak. A Schleswig-Holstein tartomány mindenkori költségvetési törvényében álló szabályozás ezeket a fizetéseket az IB céljaihoz, tehát a tartomány fejlesztési feladataihoz irányozta elő és azokat megfelelő módon visszavezették az IB-hez. Ezzel az eljárással eleget tettek a tartományi gyűlés költségvetés feletti fennhatóságának, mivel nem a végrehajtó hatalomnak kellett ezekről a pénzeszközökről döntenie, hanem a parlamentnek. Az eljárás során gazdaságilag egy fizesd-ki-hozd-vissza-eljárásról volt szó, és nem volt akadálya egy elszámolható kifizetésként való elismerésnek. |
| --- | --- |

(114)

Először a megegyezést előkészítő tárgyalások keretében került szóba, hogy a már előadott, IB-tőkére vonatkozó ellentételezés mellett további ellentételezési elemként az IB évi hasznát kifizették Schleswig-Holstein tartománynak. Ennek a fizetésnek a jogalapja az (1990. évi) IBG 17 § (2) bekezdése ill. az (1998. évi) IBG 19 § (2) bekezdése. Eszerint a törvényi előírás szerint az IB céltartalék évi hasznát (mindenkor az LB-vezetőség megfelelő, fizetési határozata alapján) kifizették a tartománynak. A Schleswig-Holstein tartomány mindenkori költségvetési törvényében álló szabályozás ezeket a fizetéseket az IB céljaihoz, tehát a tartomány fejlesztési feladataihoz irányozta elő és azokat megfelelő módon visszavezették az IB-hez. Ezzel az eljárással eleget tettek a tartományi gyűlés költségvetés feletti fennhatóságának, mivel nem a végrehajtó hatalomnak kellett ezekről a pénzeszközökről döntenie, hanem a parlamentnek. Az eljárás során gazdaságilag egy fizesd-ki-hozd-vissza-eljárásról volt szó, és nem volt akadálya egy elszámolható kifizetésként való elismerésnek.

| (115) | Ezt a körforgást aztán egy év hasznához a több kiegészítő költségvetési törvényben álló célkötelezettség (külön) törvényi eltörlése szakította meg. Ezekben az esetekben nem került sor a kifizetett pénzeszközök IB-be való visszavitelére. A célkötelezettség eltörése miatt ezekben az években a kifizetett haszon teljes egészében Schleswig-Holstein tartomány rendelkezésére állt a tartományi költségvetés kiadásainak finanszírozásához. Itt figyelembe kell venni, hogy a kifizetett összegek, melyek ezen okból kifolyólag nem kerültek vissza az IB-hez, hanem teljes egészében Schleswig-Holstein tartománynál maradtak, az itt szóban forgó kifizetési összegek messze legnagyobb részét tették ki. |
| --- | --- |

(115)

Ezt a körforgást aztán egy év hasznához a több kiegészítő költségvetési törvényben álló célkötelezettség (külön) törvényi eltörlése szakította meg. Ezekben az esetekben nem került sor a kifizetett pénzeszközök IB-be való visszavitelére. A célkötelezettség eltörése miatt ezekben az években a kifizetett haszon teljes egészében Schleswig-Holstein tartomány rendelkezésére állt a tartományi költségvetés kiadásainak finanszírozásához. Itt figyelembe kell venni, hogy a kifizetett összegek, melyek ezen okból kifolyólag nem kerültek vissza az IB-hez, hanem teljes egészében Schleswig-Holstein tartománynál maradtak, az itt szóban forgó kifizetési összegek messze legnagyobb részét tették ki.

| (116) | Az alábbi táblázat a tartománynak juttatott IB-osztalékfizetéseket mutatja be:
  3. ábra
  IB-kifizetések Schleswig-Holstein tartomány számára (millió DEM)



















  Millió DEM |
| --- | --- |
| | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| IB-osztalékfizetések a tartomány számára | 0,0 | 0,0 | 1,1 | 2,6 | 1,5 | 2,5 | 3,5 | 47,5 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(116)

Az alábbi táblázat a tartománynak juttatott IB-osztalékfizetéseket mutatja be:

3. ábra

IB-kifizetések Schleswig-Holstein tartomány számára (millió DEM)

Millió DEM

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

IB-osztalékfizetések a tartomány számára

0,0

0,0

1,1

2,6

1,5

2,5

3,5

47,5

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (117) | Ennek megfelelően az évi haszonnak ezeket a kifizetéseit a támogatási elem számításakor figyelembe kell venni, és a megegyezésben résztvevő felek a számításokban figyelembe is vették. |
| --- | --- |

(117)

Ennek megfelelően az évi haszonnak ezeket a kifizetéseit a támogatási elem számításakor figyelembe kell venni, és a megegyezésben résztvevő felek a számításokban figyelembe is vették.

IX.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

1.   ÁLLAMI TÁMOGATÁS AZ EK-SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINT

| (118) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben az EK-szerződés nem rendelkezik másként, azok az állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatások, melyek bizonyos vállalatok vagy termelési ágak kedvezményben részesítésével a versenyt torzítják, vagy a verseny torzításával fenyegetnek, a közös piaccal összeegyeztethetetlenek, amennyiben azok a tagállamok közti kereskedelmet torzítják. |
| --- | --- |

(118)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben az EK-szerződés nem rendelkezik másként, azok az állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatások, melyek bizonyos vállalatok vagy termelési ágak kedvezményben részesítésével a versenyt torzítják, vagy a verseny torzításával fenyegetnek, a közös piaccal összeegyeztethetetlenek, amennyiben azok a tagállamok közti kereskedelmet torzítják.

1.1.   ÁLLAMI ESZKÖZÖK

| (119) | A fent leírt vagyonátruházással Schleswig-Holstein tartomány a tőkeemelés olyan módszere mellett döntött, melynek alapelgondolása abban állt, hogy a WKA- és WAK-vagyont és ingatlanokat az LSH-re ruházza annak saját tőkealapjának megerősítése céljából. Annak ellenére, hogy az átvitt eszközök az LSH számára a céltartalék támogatási feladatokra szolgáló célkötelezettsége miatt nem korlátlanul álltak rendelkezésre, a vagyon felügyeletjogilag elismerté és ezzel a más hitelintézetekkel versenyben álló LSH kezességvállalási céljaihoz használhatóvá vált. Az, hogy az LSH állami eszközökben részesült, így minden kétségen kívüli. |
| --- | --- |

(119)

A fent leírt vagyonátruházással Schleswig-Holstein tartomány a tőkeemelés olyan módszere mellett döntött, melynek alapelgondolása abban állt, hogy a WKA- és WAK-vagyont és ingatlanokat az LSH-re ruházza annak saját tőkealapjának megerősítése céljából. Annak ellenére, hogy az átvitt eszközök az LSH számára a céltartalék támogatási feladatokra szolgáló célkötelezettsége miatt nem korlátlanul álltak rendelkezésre, a vagyon felügyeletjogilag elismerté és ezzel a más hitelintézetekkel versenyben álló LSH kezességvállalási céljaihoz használhatóvá vált. Az, hogy az LSH állami eszközökben részesült, így minden kétségen kívüli.

1.2.   EGY BIZONYOS VÁLLALAT KEDVEZMÉNYBEN RÉSZESÍTÉSE

| (120) | Annak vizsgálatakor, hogy az állami eszközöknek egy állami vállalatra való átruházása ezt a vállalatot kedvezményben részesíti-e, és ezzel az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelében állami támogatást jelenthet-e, a Bizottság a „piacgazdaságban működő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet az Európai Közösségek Bírósága és az Elsőfokú Bíróság számos ügyben elfogadta és továbbfejlesztette, különösen a jelen üggyel összefüggésben az Elsőfokú Bíróság WestLB-ügyekben 2003. március 6-án hozott ítéletében (31). |
| --- | --- |

(120)

Annak vizsgálatakor, hogy az állami eszközöknek egy állami vállalatra való átruházása ezt a vállalatot kedvezményben részesíti-e, és ezzel az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelében állami támogatást jelenthet-e, a Bizottság a „piacgazdaságban működő finanszírozó” alapelvét alkalmazza. Ezt az alapelvet az Európai Közösségek Bírósága és az Elsőfokú Bíróság számos ügyben elfogadta és továbbfejlesztette, különösen a jelen üggyel összefüggésben az Elsőfokú Bíróság WestLB-ügyekben 2003. március 6-án hozott ítéletében (31).

a)   A piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve

| (121) | A piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve értelmében nem kell egy vállalat kedvezményben részesítéseként értékelni, ha tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánfinanszírozó, mely normál piacgazdasági feltételek közt működik, kész volna, egy magánvállalatnak eszközöket juttatni” (32). Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében ezzel szemben akkor van szó kedvezményben részesítésről, ha az előirányzott ellentételezési szabályozás/vagy a vállalat pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő határidőn belül normál tőkehozam nem várható. |
| --- | --- |

(121)

A piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve értelmében nem kell egy vállalat kedvezményben részesítéseként értékelni, ha tőkeeszközöket olyan feltételek mellett bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánfinanszírozó, mely normál piacgazdasági feltételek közt működik, kész volna, egy magánvállalatnak eszközöket juttatni” (32). Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében ezzel szemben akkor van szó kedvezményben részesítésről, ha az előirányzott ellentételezési szabályozás/vagy a vállalat pénzügyi helyzete olyan, hogy megfelelő határidőn belül normál tőkehozam nem várható.

| (122) | A piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve azon tény ellenére alkalmazható, hogy az LSH esetében a támogatási vagyon átruházásának időpontjában jövedelmező vállalatról volt szó. Az a tény, hogy az alapelv eddig leginkább nehézségek közt lévő vállalatokra volt alkalmazható, nem korlátozza alkalmazását ezekre a vállalati kategóriákra. |
| --- | --- |

(122)

A piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve azon tény ellenére alkalmazható, hogy az LSH esetében a támogatási vagyon átruházásának időpontjában jövedelmező vállalatról volt szó. Az a tény, hogy az alapelv eddig leginkább nehézségek közt lévő vállalatokra volt alkalmazható, nem korlátozza alkalmazását ezekre a vállalati kategóriákra.

| (123) | Nincs szabály, mely szerint az a körülmény, hogy egy vállalat nyereségesen gazdálkodik, eleve kizárja azt a lehetőséget, hogy a tőkefolyósítás állami támogatás elemeit tartalmazza. Még akkor is, ha egy vállalat nyereséges, egy piacgazdaságban működő finanszírozó eltekinthet egy (további) tőkefolyósítástól, ha a befektetett tőkéből nem várhat megfelelő tőkehozamot (osztalékok vagy értéknövekmény formájában). Ha a vállalat a befektetés időpontjában nem jövedelmezne megfelelő tőkehozamot, egy piacgazdaságban működő finanszírozó tőkehozam növelését célzó intézkedéseket követelne. Ezért a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve ugyanúgy minden állami vállalatra alkalmazható, mégpedig függetlenül attól, hogy az jövedelmezően vagy veszteségesen működik-e. A Bizottságnak ezt a magatartását az elsőfokú Európai Bíróság a WestLB-re vonatkozó ítéletben megerősítette (33). |
| --- | --- |

(123)

Nincs szabály, mely szerint az a körülmény, hogy egy vállalat nyereségesen gazdálkodik, eleve kizárja azt a lehetőséget, hogy a tőkefolyósítás állami támogatás elemeit tartalmazza. Még akkor is, ha egy vállalat nyereséges, egy piacgazdaságban működő finanszírozó eltekinthet egy (további) tőkefolyósítástól, ha a befektetett tőkéből nem várhat megfelelő tőkehozamot (osztalékok vagy értéknövekmény formájában). Ha a vállalat a befektetés időpontjában nem jövedelmezne megfelelő tőkehozamot, egy piacgazdaságban működő finanszírozó tőkehozam növelését célzó intézkedéseket követelne. Ezért a piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve ugyanúgy minden állami vállalatra alkalmazható, mégpedig függetlenül attól, hogy az jövedelmezően vagy veszteségesen működik-e. A Bizottságnak ezt a magatartását az elsőfokú Európai Bíróság a WestLB-re vonatkozó ítéletben megerősítette (33).

| (124) | Eszerint a jelen vizsgálat fő kérdése úgy hangzik, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó egy olyan tőkét, mely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint Schleswig-Holstein tartomány támogatási vagyona és ingatlanjai, ugyanazon feltételek között átruházott volna-e, különösen a befektetésből előirányzott tőkehozamra tekintettel. |
| --- | --- |

(124)

Eszerint a jelen vizsgálat fő kérdése úgy hangzik, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó egy olyan tőkét, mely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint Schleswig-Holstein tartomány támogatási vagyona és ingatlanjai, ugyanazon feltételek között átruházott volna-e, különösen a befektetésből előirányzott tőkehozamra tekintettel.

| (125) | Központi jelentőségű volt – Németország állítása szerint – a tartomány összes támogatási tevékenységét egyesíteni, és azokat gazdaságosabban és hatékonyabban folytatni, a támogatási tanácsadást és lebonyolítást optimalizálni, valamint egy rugalmas eszközbetét feltételeit létrehozni. Ehhez az újjászervezéshez kapcsolódott az LSH saját tőkeellátottságának javítása, mely a fizetőképességgel szemben támasztott követelmények előrelátható változására tekintettel hozzájárult az LSH terjeszkedési képességének hosszú távú biztosításához. A tartomány továbbá a tartomány tulajdonában lévő és a tartomány különböző szervei és intézményei által használt ingatlanok gazdálkodásában alapvető újraorientálódást kívánt megvalósítani, azzal a céllal, hogy csökkentse a gazdaságtalanságokat. |
| --- | --- |

(125)

Központi jelentőségű volt – Németország állítása szerint – a tartomány összes támogatási tevékenységét egyesíteni, és azokat gazdaságosabban és hatékonyabban folytatni, a támogatási tanácsadást és lebonyolítást optimalizálni, valamint egy rugalmas eszközbetét feltételeit létrehozni. Ehhez az újjászervezéshez kapcsolódott az LSH saját tőkeellátottságának javítása, mely a fizetőképességgel szemben támasztott követelmények előrelátható változására tekintettel hozzájárult az LSH terjeszkedési képességének hosszú távú biztosításához. A tartomány továbbá a tartomány tulajdonában lévő és a tartomány különböző szervei és intézményei által használt ingatlanok gazdálkodásában alapvető újraorientálódást kívánt megvalósítani, azzal a céllal, hogy csökkentse a gazdaságtalanságokat.

| (126) | Egy piacgazdaságban működő finanszírozó abban az esetben is, ha már egy vállalatban részesedésekkel rendelkezik, meg fog vizsgálni egyéb, a vállalaton kívüli befektetési lehetőségeket. Általában csak akkor fog úgy dönteni, hogy további eszközöket fektet az állami vállalatba, ha a pótlólagosan befektetett eszközökért megfelelő tőkehozamot várhat el. Ennélfogva annál a kérdésnél, hogy egy tőkefolyósítás állami támogatást jelent-e, alapvetően nem kell figyelembe venni a hányadtulajdonos hosszú távú jövedelmezőségi kilátásait és hatékonysági vagy szinergiaszempontokat sem. Ehelyett egy hányadtulajdonos tőkefolyósítását is – teljesen mindegy, hogy az mely okokból történik – azon kell lemérni, hogy a befektető a pótlólagosan befektetett eszközökért megfelelő időtartamon belül normál tőkehozammal számolhat-e. |
| --- | --- |

(126)

Egy piacgazdaságban működő finanszírozó abban az esetben is, ha már egy vállalatban részesedésekkel rendelkezik, meg fog vizsgálni egyéb, a vállalaton kívüli befektetési lehetőségeket. Általában csak akkor fog úgy dönteni, hogy további eszközöket fektet az állami vállalatba, ha a pótlólagosan befektetett eszközökért megfelelő tőkehozamot várhat el. Ennélfogva annál a kérdésnél, hogy egy tőkefolyósítás állami támogatást jelent-e, alapvetően nem kell figyelembe venni a hányadtulajdonos hosszú távú jövedelmezőségi kilátásait és hatékonysági vagy szinergiaszempontokat sem. Ehelyett egy hányadtulajdonos tőkefolyósítását is – teljesen mindegy, hogy az mely okokból történik – azon kell lemérni, hogy a befektető a pótlólagosan befektetett eszközökért megfelelő időtartamon belül normál tőkehozammal számolhat-e.

| (127) | A piacgazdaságban működő befektető alapelvének ezt az értelmezését, melyet a Bizottság már a 2000/392/EK (34) határozatában alapul vett, az Elsőfokú Bíróság nem kifogásolta. Emellett az a megfontolás ugyanúgy vezethette, hogy egy magánfinanszírozó, aki egy vállalat törzstőkéjéből részesül, rendszerint szintén nem elégszik meg azzal, hogy számára egy befektetés nem okoz veszteséget, vagy csak korlátozott nyereséget hoz. A meglévő körülményekhez és rövid, közép- és hosszú távú érdekeihez mérten inkább mindig befektetésének megfelelő tőkehozamra fog törekedni (35). |
| --- | --- |

(127)

A piacgazdaságban működő befektető alapelvének ezt az értelmezését, melyet a Bizottság már a 2000/392/EK (34) határozatában alapul vett, az Elsőfokú Bíróság nem kifogásolta. Emellett az a megfontolás ugyanúgy vezethette, hogy egy magánfinanszírozó, aki egy vállalat törzstőkéjéből részesül, rendszerint szintén nem elégszik meg azzal, hogy számára egy befektetés nem okoz veszteséget, vagy csak korlátozott nyereséget hoz. A meglévő körülményekhez és rövid, közép- és hosszú távú érdekeihez mérten inkább mindig befektetésének megfelelő tőkehozamra fog törekedni (35).

| (128) | A „piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve” alapján így a jelen vizsgálatnak az a fő kérdése, hogy egy piacgazdaságban működő befektető olyan tőkét, mely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint Schleswig-Holstein tartomány támogatási vagyona, ugyanazon feltételek között átruházott volna-e, különösen a befektetésből előirányzott tőkehozamra tekintettel. |
| --- | --- |

(128)

A „piacgazdaságban működő finanszírozó alapelve” alapján így a jelen vizsgálatnak az a fő kérdése, hogy egy piacgazdaságban működő befektető olyan tőkét, mely ugyanolyan jellemzőkkel rendelkezik, mint Schleswig-Holstein tartomány támogatási vagyona, ugyanazon feltételek között átruházott volna-e, különösen a befektetésből előirányzott tőkehozamra tekintettel.

b)   Az EK-Szerződés 295. cikke

| (129) | Az EK-Szerződés 295. cikke szerint a tulajdonrend a különböző tagállamokban érintetlenül marad. Ez azonban nem jogosít a Szerződés versenyszabályainak semmilyen megszegésére. |
| --- | --- |

(129)

Az EK-Szerződés 295. cikke szerint a tulajdonrend a különböző tagállamokban érintetlenül marad. Ez azonban nem jogosít a Szerződés versenyszabályainak semmilyen megszegésére.

| (130) | Németország a tartományi bankokkal kapcsolatos eljárással összefüggésben előadta, hogy az átruházott eszközöket másként, mint egy hasonló állami intézménybe való bevitelük révén, nem lehetett volna jövedelmezően felhasználni. Ezért az átruházás ennek a vagyonnak az üzletileg legésszerűbb felhasználását jelentette. Így a bevitelért minden ellenszolgáltatás, azaz az átvitt vagyonból származó minden egyes pótlólagos tőkehozam elegendő lenne ahhoz, hogy az átruházást a „piacgazdaságban működő finanszírozó alapelvére” tekintettel igazolja. |
| --- | --- |

(130)

Németország a tartományi bankokkal kapcsolatos eljárással összefüggésben előadta, hogy az átruházott eszközöket másként, mint egy hasonló állami intézménybe való bevitelük révén, nem lehetett volna jövedelmezően felhasználni. Ezért az átruházás ennek a vagyonnak az üzletileg legésszerűbb felhasználását jelentette. Így a bevitelért minden ellenszolgáltatás, azaz az átvitt vagyonból származó minden egyes pótlólagos tőkehozam elegendő lenne ahhoz, hogy az átruházást a „piacgazdaságban működő finanszírozó alapelvére” tekintettel igazolja.

| (131) | Ez az érvelés nem elfogadható. Helyesnek bizonyulhat ugyan, hogy a támogatási vagyon LSH-ba való bevitele és a bank számára abból adódó lehetőség, hogy a tőkét fizetőképességi célokra használja, a gazdaságilag legésszerűbb felhasználás volt. Mihelyt azonban állami pénzeket és más aktívákat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekhez használnak, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy az államnak, mihelyt úgy dönt, hogy állami célokhoz bizonyos vagyont kereskedelmi célra (is) használ, ezért ellenszolgáltatást kell követelnie, mely megfelel a piacon szokásos ellenszolgáltatásnak. |
| --- | --- |

(131)

Ez az érvelés nem elfogadható. Helyesnek bizonyulhat ugyan, hogy a támogatási vagyon LSH-ba való bevitele és a bank számára abból adódó lehetőség, hogy a tőkét fizetőképességi célokra használja, a gazdaságilag legésszerűbb felhasználás volt. Mihelyt azonban állami pénzeket és más aktívákat kereskedelmi, versenyorientált tevékenységekhez használnak, a piacon szokásos szabályokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy az államnak, mihelyt úgy dönt, hogy állami célokhoz bizonyos vagyont kereskedelmi célra (is) használ, ezért ellenszolgáltatást kell követelnie, mely megfelel a piacon szokásos ellenszolgáltatásnak.

c)   A tulajdonosi szerkezet változatlanul hagyása

| (132) | Egyik útja annak, hogy egy bank piacgazdaságban működő finanszírozója piacon szokásos ellenszolgáltatást biztosítson magának, az, hogy a bank nyereségeiben és értéknövekményeiben megfelelő módon részesedjen. Ezt a részesedési viszonyok egy a tőkefolyósításnak megfelelő változtatásával lehet elérni. Ezáltal a finanszírozó az osztalékokban és a nagyobb jövedelmi lehetőségek eredményeként egy lehetséges értéknövekményben megfelelően részesülhet. A rendelkezésre bocsátott tőkéből egy megfelelő tőkehozam biztosításának ezért az lett volna egy eszköze, ha a tartomány LSH-ban való részesedését megfelelően növelte volna, amennyiben a bank összes jövedelmezősége olyan normál tőkehozamnak felel meg, melyet egy a piacgazdaságban működő finanszírozó befektetésétől elvár. Ezáltal feleslegessé vált volna annak a kérdésnek a megtárgyalása, hogy a megállapodott ellenszolgáltatás megfelel-e a versenyüzletág alátámasztásához ténylegesen igénybevett résznek. Schleswig-Holstein tartomány azonban nem ezen eljárásmód mellett döntött. |
| --- | --- |

(132)

Egyik útja annak, hogy egy bank piacgazdaságban működő finanszírozója piacon szokásos ellenszolgáltatást biztosítson magának, az, hogy a bank nyereségeiben és értéknövekményeiben megfelelő módon részesedjen. Ezt a részesedési viszonyok egy a tőkefolyósításnak megfelelő változtatásával lehet elérni. Ezáltal a finanszírozó az osztalékokban és a nagyobb jövedelmi lehetőségek eredményeként egy lehetséges értéknövekményben megfelelően részesülhet. A rendelkezésre bocsátott tőkéből egy megfelelő tőkehozam biztosításának ezért az lett volna egy eszköze, ha a tartomány LSH-ban való részesedését megfelelően növelte volna, amennyiben a bank összes jövedelmezősége olyan normál tőkehozamnak felel meg, melyet egy a piacgazdaságban működő finanszírozó befektetésétől elvár. Ezáltal feleslegessé vált volna annak a kérdésnek a megtárgyalása, hogy a megállapodott ellenszolgáltatás megfelel-e a versenyüzletág alátámasztásához ténylegesen igénybevett résznek. Schleswig-Holstein tartomány azonban nem ezen eljárásmód mellett döntött.

| (133) | Németország annyiban tesz ellenvetést, hogy támogatásjogilag lényegtelen, hogy Schleswig-Holstein tartomány az LSH-tól az IB-tőke beviteléért mily módon biztosított magának ellenszolgáltatást, mivel a tőkefolyósítás nem szükségképpen kapcsolódik nyereség- és szavazati jogi részesedések megszerzéséhez. Továbbá azt is figyelembe kell venni, hogy az IB-tőke LSH-ba való bevitele révén Schleswig-Holstein tartomány számára lehetségessé vált, hogy a WestLB és a Landesbank Baden-Württemberg LSH-ban való részesedéséért magasabb vételárat célozzon meg, mint ami e bevitel nélkül lehetséges lett volna. |
| --- | --- |

(133)

Németország annyiban tesz ellenvetést, hogy támogatásjogilag lényegtelen, hogy Schleswig-Holstein tartomány az LSH-tól az IB-tőke beviteléért mily módon biztosított magának ellenszolgáltatást, mivel a tőkefolyósítás nem szükségképpen kapcsolódik nyereség- és szavazati jogi részesedések megszerzéséhez. Továbbá azt is figyelembe kell venni, hogy az IB-tőke LSH-ba való bevitele révén Schleswig-Holstein tartomány számára lehetségessé vált, hogy a WestLB és a Landesbank Baden-Württemberg LSH-ban való részesedéséért magasabb vételárat célozzon meg, mint ami e bevitel nélkül lehetséges lett volna.

| (134) | Ha a részesedések újraelosztása nem keresztülvihető, akkor a Bizottság véleménye szerint egy piacgazdaságban működő befektető csak akkor bocsátkozott volna bele a befektetésbe, ha legalább egy ahhoz mért közvetlen ellenérték-fizetésről megállapodtak volna. Egy piacgazdaságban működő befektető rendszerint nem elégszik meg azzal, hogy elkerüli a veszteségeket, vagy befektetéséért egy korlátozott tőkehozamot ér el, hanem megpróbálja vagyonának jövedelmét a meglévő körülményekhez és érdekeihez mérten maximalizálni (36). Rendszerint ezért az a magánfinanszírozó is, aki a kedvezményben részesített vállalatban már részesedésekkel bír, ragaszkodni fog vagy a részesedési viszonyok megváltoztatásához vagy megfelelő fix ellenérték fizetéséhez. Máskülönben lemondana a tőkebevitel révén pótlólagosan kigazdálkodott tőkehozam egy részéről, mivel a többi tulajdonosok anélkül profitálnak a nagyobb osztalékból és a vállalat értéknövekedéséből, hogy ők maguk megfelelő hozzájárulást tennének. |
| --- | --- |

(134)

Ha a részesedések újraelosztása nem keresztülvihető, akkor a Bizottság véleménye szerint egy piacgazdaságban működő befektető csak akkor bocsátkozott volna bele a befektetésbe, ha legalább egy ahhoz mért közvetlen ellenérték-fizetésről megállapodtak volna. Egy piacgazdaságban működő befektető rendszerint nem elégszik meg azzal, hogy elkerüli a veszteségeket, vagy befektetéséért egy korlátozott tőkehozamot ér el, hanem megpróbálja vagyonának jövedelmét a meglévő körülményekhez és érdekeihez mérten maximalizálni (36). Rendszerint ezért az a magánfinanszírozó is, aki a kedvezményben részesített vállalatban már részesedésekkel bír, ragaszkodni fog vagy a részesedési viszonyok megváltoztatásához vagy megfelelő fix ellenérték fizetéséhez. Máskülönben lemondana a tőkebevitel révén pótlólagosan kigazdálkodott tőkehozam egy részéről, mivel a többi tulajdonosok anélkül profitálnak a nagyobb osztalékból és a vállalat értéknövekedéséből, hogy ők maguk megfelelő hozzájárulást tennének.

| (135) | Következésképp nem belátható, hogy egy piacgazdaságban működő befektető a támogatási vagyon LSH-ra való átruházásához hasonló helyzetben, melyben a tulajdoni viszonyok eltolódása sem volt keresztülvihető, és a másik tulajdonos fél sem tett egy a tőkefolyósítással közvetlen összefüggésben álló megfelelő tőkehozzájárulást, lemondott volna egy megfelelő közvetlen ellenérték-fizetésről. |
| --- | --- |

(135)

Következésképp nem belátható, hogy egy piacgazdaságban működő befektető a támogatási vagyon LSH-ra való átruházásához hasonló helyzetben, melyben a tulajdoni viszonyok eltolódása sem volt keresztülvihető, és a másik tulajdonos fél sem tett egy a tőkefolyósítással közvetlen összefüggésben álló megfelelő tőkehozzájárulást, lemondott volna egy megfelelő közvetlen ellenérték-fizetésről.

d)   Tőkealap az ellenszolgáltatáshoz

| (136) | A WestLB ügyben alkalmazott eljárásmódjának megfelelően a Bizottság az átruházott támogatási vagyonért és az ingatlan céltartalékért járó ellentételezést azoknak az LSH javára szolgáló kereskedelmi használhatósága alapján állapítja meg. A Bizottság itt is különbséget tesz a hitelintézet üzleti tevékenységéhez saját tőkeként rendelkezésre bocsátott támogatási vagyon úgynevezett üzletbővítési funkciója és a (tiszta) úgy nevezett szavatolási funkciója között. |
| --- | --- |

(136)

A WestLB ügyben alkalmazott eljárásmódjának megfelelően a Bizottság az átruházott támogatási vagyonért és az ingatlan céltartalékért járó ellentételezést azoknak az LSH javára szolgáló kereskedelmi használhatósága alapján állapítja meg. A Bizottság itt is különbséget tesz a hitelintézet üzleti tevékenységéhez saját tőkeként rendelkezésre bocsátott támogatási vagyon úgynevezett üzletbővítési funkciója és a (tiszta) úgy nevezett szavatolási funkciója között.

| (137) | A tőke úgynevezett üzletbővítési funkciója alatt az üzleti potenciál kockázati aktívák révén történő bővítését kell érteni, mely egy bank pótlólagos sajáttőkéjének felügyeletjogi elismerése következtében valósul meg. A piacon szokásos fizetséghez kiindulási pont eddig az az ellenérték, melyet egy olyan magán finanszírozó követelne, aki egy bank számára sajáttőkét bocsát rendelkezésre. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőke ugyan a mérlegben saját tőkeként szerepel, azonban a saját tőkeként való felügyeletjogi elismerést megtagadják tőle, vagy azt támogatási tevékenységek finanszírozásához rendelik el, akkor az nem áll az üzletbővítéshez rendelkezésre. Mindazonáltal a tőkének nem csak felügyeletjogilag van jelentősége. Mivel az a hitelintézet hitelezőinek legalább szavatolási célokhoz rendelkezésre áll (úgynevezett szavatolási funkció), gazdasági funkcióját mégiscsak össze lehet hasonlítani egy kezesség vagy garancia funkciójával. A mérlegben kimutatott saját tőke mértéke ugyanis a bank finanszírozóinak felvilágosítást ad annak bonitásáról, és így hatással van azokra a feltételekre, melyek közt a bank idegen tőkét tud felvenni. A tőke úgynevezett szavatolási funkciójának piacon szokásos díjazása aszerint a fizetség szerint mérhető, melyet egy az LSH-hoz hasonló méretű és kockázatorientáltságú magán garancianyújtó követelt volna. |
| --- | --- |

(137)

A tőke úgynevezett üzletbővítési funkciója alatt az üzleti potenciál kockázati aktívák révén történő bővítését kell érteni, mely egy bank pótlólagos sajáttőkéjének felügyeletjogi elismerése következtében valósul meg. A piacon szokásos fizetséghez kiindulási pont eddig az az ellenérték, melyet egy olyan magán finanszírozó követelne, aki egy bank számára sajáttőkét bocsát rendelkezésre. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőke ugyan a mérlegben saját tőkeként szerepel, azonban a saját tőkeként való felügyeletjogi elismerést megtagadják tőle, vagy azt támogatási tevékenységek finanszírozásához rendelik el, akkor az nem áll az üzletbővítéshez rendelkezésre. Mindazonáltal a tőkének nem csak felügyeletjogilag van jelentősége. Mivel az a hitelintézet hitelezőinek legalább szavatolási célokhoz rendelkezésre áll (úgynevezett szavatolási funkció), gazdasági funkcióját mégiscsak össze lehet hasonlítani egy kezesség vagy garancia funkciójával. A mérlegben kimutatott saját tőke mértéke ugyanis a bank finanszírozóinak felvilágosítást ad annak bonitásáról, és így hatással van azokra a feltételekre, melyek közt a bank idegen tőkét tud felvenni. A tőke úgynevezett szavatolási funkciójának piacon szokásos díjazása aszerint a fizetség szerint mérhető, melyet egy az LSH-hoz hasonló méretű és kockázatorientáltságú magán garancianyújtó követelt volna.

| (138) | Schleswig-Holstein tartomány az IB-tőkét, mely a végleges vizsgálat szerint 1 306 millió DEM összegre rúgott, 1991. január 1-vel átruházta az LSH-ra. A bevitt IB-tőke évről évre emelkedett, és 2003-ban 1 967,6 milllió DEM értéket ért el. |
| --- | --- |

(138)

Schleswig-Holstein tartomány az IB-tőkét, mely a végleges vizsgálat szerint 1 306 millió DEM összegre rúgott, 1991. január 1-vel átruházta az LSH-ra. A bevitt IB-tőke évről évre emelkedett, és 2003-ban 1 967,6 milllió DEM értéket ért el.

| (139) | 1999. december 31-i mérlegnapon a tartomány ezenfelül átruházta az LSH-ra az ingatlan céltartalékot, mely a mérleg szerint saját tőke [...] millió DEM összegű emeléséhez vezetett. Két további átruházás után ez a céltartalék 2002. december 31-én összesen [...] millió DEM összeget tett ki. |
| --- | --- |

(139)

1999. december 31-i mérlegnapon a tartomány ezenfelül átruházta az LSH-ra az ingatlan céltartalékot, mely a mérleg szerint saját tőke [...] millió DEM összegű emeléséhez vezetett. Két további átruházás után ez a céltartalék 2002. december 31-én összesen [...] millió DEM összeget tett ki.

| (140) | Az átruházott IB-tőkét a BAKred minden évben teljes terjedelmében elismerte kiegészítő saját tőkeként (37). Ez azonban az LSH-nak versenyüzletága finanszírozásához nem állt teljes mértékben rendelkezésére. Ahogy a WestLB-ügyben, a céltartalékot részben az IB támogatási feladatai maguk is lekötötték. Ezzel a céltartaléknak ez a része ugyan nem állt a bank versenyorientált üzletágainak bővítéséhez rendelkezésre, azonban az LSH számára mégis rendelkezett szavatolási funkcióval. Ugyanez érvényes az ingatlan céltartalékra, melyet a BAKred nem ismert el saját tőkeként, azonban a bank számára mégis rendelkezett szavatolási funkcióval. |
| --- | --- |

(140)

Az átruházott IB-tőkét a BAKred minden évben teljes terjedelmében elismerte kiegészítő saját tőkeként (37). Ez azonban az LSH-nak versenyüzletága finanszírozásához nem állt teljes mértékben rendelkezésére. Ahogy a WestLB-ügyben, a céltartalékot részben az IB támogatási feladatai maguk is lekötötték. Ezzel a céltartaléknak ez a része ugyan nem állt a bank versenyorientált üzletágainak bővítéséhez rendelkezésre, azonban az LSH számára mégis rendelkezett szavatolási funkcióval. Ugyanez érvényes az ingatlan céltartalékra, melyet a BAKred nem ismert el saját tőkeként, azonban a bank számára mégis rendelkezett szavatolási funkcióval.

| (141) | A Bizottság azon a véleményen van, hogy a megfelelő díjazás meghatározásánál nem az a kérdés, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét milyen mértékben vették ténylegesen igénybe. Egyedül a tőke üzletbővítésre való felhasználásának lehetősége a mérvadó. Egy magán finanszírozó sem elégedne meg egy igénybevételtől függő ellenérték-fizetéssel. A Bizottság eddig egyetért a BdB véleményével, mely arra utalt, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó számára, aki betétje veszteségének kockázatát viseli, lényegtelen, hogy a hitelintézet a folyósított tőkét ténylegesen üzletbővítésre használja-e. A BdB jogosan utal arra, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó számára egyedül az a döntő, hogy ő a folyósított összeggel magával többé nem gazdálkodhat, és ezzel nem tud megfelelő tőkehozamokat megcélozni. Ennek következtében az irányadó tőkealap itt tárgyalandó kérdésénél az sem játszik szerepet, hogy az LSH a rendelkezésére bocsátott tőkét csupán az 1999 és 2003 közötti években vette teljesen igénybe. |
| --- | --- |

(141)

A Bizottság azon a véleményen van, hogy a megfelelő díjazás meghatározásánál nem az a kérdés, hogy a rendelkezésre bocsátott tőkét milyen mértékben vették ténylegesen igénybe. Egyedül a tőke üzletbővítésre való felhasználásának lehetősége a mérvadó. Egy magán finanszírozó sem elégedne meg egy igénybevételtől függő ellenérték-fizetéssel. A Bizottság eddig egyetért a BdB véleményével, mely arra utalt, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó számára, aki betétje veszteségének kockázatát viseli, lényegtelen, hogy a hitelintézet a folyósított tőkét ténylegesen üzletbővítésre használja-e. A BdB jogosan utal arra, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó számára egyedül az a döntő, hogy ő a folyósított összeggel magával többé nem gazdálkodhat, és ezzel nem tud megfelelő tőkehozamokat megcélozni. Ennek következtében az irányadó tőkealap itt tárgyalandó kérdésénél az sem játszik szerepet, hogy az LSH a rendelkezésére bocsátott tőkét csupán az 1999 és 2003 közötti években vette teljesen igénybe.

| (142) | Továbbá utalni kell arra, hogy az üzletbővítési funkció díjazásának meghatározásához az irányadó időpont az, amikor a BAKred a céltartalékot felügyeletjogi szempontból saját tőkeként ismerte el. Németország állításai szerint a tőkét csak ettől az időponttól kezdve lehetett kockázati aktívával igénybe venni. |
| --- | --- |

(142)

Továbbá utalni kell arra, hogy az üzletbővítési funkció díjazásának meghatározásához az irányadó időpont az, amikor a BAKred a céltartalékot felügyeletjogi szempontból saját tőkeként ismerte el. Németország állításai szerint a tőkét csak ettől az időponttól kezdve lehetett kockázati aktívával igénybe venni.

| (143) | Amennyire a tőke a mérlegben már előzőleg saját forrásként szerepelt, legalább szavatolási funkció illette meg, ahogy a fentiekben részletesen kifejtettük. Ugyanez érvényes arra az összegre, melyet az IB maga vett igénybe, és az ingatlan céltartalékokra. Ezt a megfelelő ellenérték-fizetés meghatározásakor figyelembe kell majd venni. |
| --- | --- |

(143)

Amennyire a tőke a mérlegben már előzőleg saját forrásként szerepelt, legalább szavatolási funkció illette meg, ahogy a fentiekben részletesen kifejtettük. Ugyanez érvényes arra az összegre, melyet az IB maga vett igénybe, és az ingatlan céltartalékokra. Ezt a megfelelő ellenérték-fizetés meghatározásakor figyelembe kell majd venni.

e)   Összehasonlítás más saját tőkeeszközökkel

| (144) | Ahogy kifejtettük, a piacon szokásos díjazáshoz a kiindulási pont jelen esetben az az ellenérték, melyet egy olyan magánfinanszírozó követelne, mely egy bank számára sajáttőkét bocsát rendelkezésre. |
| --- | --- |

(144)

Ahogy kifejtettük, a piacon szokásos díjazáshoz a kiindulási pont jelen esetben az az ellenérték, melyet egy olyan magánfinanszírozó követelne, mely egy bank számára sajáttőkét bocsát rendelkezésre.

| (145) | Vitathatatlan, hogy az LSH-ra átvitt támogatási vagyon közvetlen összehasonlítása más tranzakciókkal nem lehetséges. Még akkor is, ha a tranzakció néhány szempontból hasonlít bizonyos eszközökhöz, azonban minden eszköz esetében olyan sok a különbség, hogy minden egyes összehasonlítás csak korlátozottan érvényes. Ezért a WestLB-ügyben (38) alkalmazott eljárásmódnak megfelelően a megfelelő ellentételezést itt is csak azáltal lehet megállapítani, hogy a vagyonátruházást különböző piacon szokásos sajáttőke-eszközökkel hasonlítjuk össze, hogy egy hasonlóság alapján történő összehasonlítás keretében meg lehessen határozni azt az eszközt, melyhez ez a legközelebb áll, és mely ezért a díjazás meghatározásához mértékül szolgál. |
| --- | --- |

(145)

Vitathatatlan, hogy az LSH-ra átvitt támogatási vagyon közvetlen összehasonlítása más tranzakciókkal nem lehetséges. Még akkor is, ha a tranzakció néhány szempontból hasonlít bizonyos eszközökhöz, azonban minden eszköz esetében olyan sok a különbség, hogy minden egyes összehasonlítás csak korlátozottan érvényes. Ezért a WestLB-ügyben (38) alkalmazott eljárásmódnak megfelelően a megfelelő ellentételezést itt is csak azáltal lehet megállapítani, hogy a vagyonátruházást különböző piacon szokásos sajáttőke-eszközökkel hasonlítjuk össze, hogy egy hasonlóság alapján történő összehasonlítás keretében meg lehessen határozni azt az eszközt, melyhez ez a legközelebb áll, és mely ezért a díjazás meghatározásához mértékül szolgál.

| (146) | A panaszos számára a céltartalékban egyesített támogatási vagyon egyedül a törzstőkével hasonlítható össze. A céltartalékot a Szövetségi Hitelfelügyeleti Hatóság elismerte saját tőkeként („1. osztályú” tőkeként), és ezért csak olyan saját tőkeeszközökkel lehet összehasonlítani, melyeket Németországban a bevitel évében saját tőkeként ismertek el. Németország számára ezzel szemben a különböző sajáttőke-eszközök összehasonlítása csupán annak meghatározására szolgál, hogy a befektetés a befektető szempontjából melyik kockázati profilhoz (és ezzel melyik visszafizetési spektrumhoz) áll a legközelebb. Eszerint az IB-tőke a perpetual preferred share-ekhez, a haszonélvezeti jogokhoz és a csendes részesedésekhez bizonyul a legközelebb állónak. |
| --- | --- |

(146)

A panaszos számára a céltartalékban egyesített támogatási vagyon egyedül a törzstőkével hasonlítható össze. A céltartalékot a Szövetségi Hitelfelügyeleti Hatóság elismerte saját tőkeként („1. osztályú” tőkeként), és ezért csak olyan saját tőkeeszközökkel lehet összehasonlítani, melyeket Németországban a bevitel évében saját tőkeként ismertek el. Németország számára ezzel szemben a különböző sajáttőke-eszközök összehasonlítása csupán annak meghatározására szolgál, hogy a befektetés a befektető szempontjából melyik kockázati profilhoz (és ezzel melyik visszafizetési spektrumhoz) áll a legközelebb. Eszerint az IB-tőke a perpetual preferred share-ekhez, a haszonélvezeti jogokhoz és a csendes részesedésekhez bizonyul a legközelebb állónak.

| (147) | Figyelembe kell venni, hogy azok az eszközök, amelyeket Németország összehasonlítás céljából elővesz, általában egy bank számára saját forrásainak csak nagyon korlátozott részét teszik ki. Ezek kiegészítő eszközök, melyek azt a „mag-sajáttőkét” egészítik ki, mely főként az alaptőkéből és a nyílt tartalékokból tevődik össze. A támogatási vagyon átruházása révén azonban az LSH saját forrásai a fizetőképességi számításokhoz majdnem megháromszorozódtak. Ha csupán annak az összegnek a növekedését vesszük figyelembe, melyet az LSH üzleti tevékenységének finanszírozásához használhatott, ez a saját források még mindig több, mint 50 %-kal való emelését jelenti. Az említett többi eszközt szokás szerint – ahogy a BdB kifejti – csak lényegesen kisebb részben vették igénybe. Az összehasonlításhoz használt eszközök egyikével sem lett volna lehetséges az LSH-tőkét ugyanolyan módon – és tartós alapon – megemelni. |
| --- | --- |

(147)

Figyelembe kell venni, hogy azok az eszközök, amelyeket Németország összehasonlítás céljából elővesz, általában egy bank számára saját forrásainak csak nagyon korlátozott részét teszik ki. Ezek kiegészítő eszközök, melyek azt a „mag-sajáttőkét” egészítik ki, mely főként az alaptőkéből és a nyílt tartalékokból tevődik össze. A támogatási vagyon átruházása révén azonban az LSH saját forrásai a fizetőképességi számításokhoz majdnem megháromszorozódtak. Ha csupán annak az összegnek a növekedését vesszük figyelembe, melyet az LSH üzleti tevékenységének finanszírozásához használhatott, ez a saját források még mindig több, mint 50 %-kal való emelését jelenti. Az említett többi eszközt szokás szerint – ahogy a BdB kifejti – csak lényegesen kisebb részben vették igénybe. Az összehasonlításhoz használt eszközök egyikével sem lett volna lehetséges az LSH-tőkét ugyanolyan módon – és tartós alapon – megemelni.

| (148) | Ezen összefüggésben azt is ki kell emelni, hogy az alap saját forrásokból és kiegészítő saját forrásokból álló innovatív saját tőkeeszközök viszonylag szélesen szóródó eszközkészlete, mely most már a hitelintézetek számára több országban rendelkezésre áll, Németországban még nem létezett, amikor 1991-ben sor került az IB-tőke LSH-ra való átruházására, és amikor 1993-ban az LSH-nak meg kellett felelnie az ekkor hatályba lépő szigorúbb tőkekövetelményeknek. Ezen eszközök közül néhányat csak azóta fejlesztettek ki, mások már léteztek, de Németországban nem voltak elismertek. Azok az eszközök, melyek a gyakorlatban rendelkezésre álltak és használtatóak voltak, főként a haszonélvezeti jogok és a hátrasorolt kötelezettségek voltak (mindkettő kiegészítő saját forrás, a második eszközt csak 1993-tól ismerték el). Ezért nem meggyőző az IB-tőke összehasonlítása olyan innovatív eszközökkel, melyeket többnyire csak később fejlesztettek ki, és melyek részben csak más országokban álltak rendelkezésre. |
| --- | --- |

(148)

Ezen összefüggésben azt is ki kell emelni, hogy az alap saját forrásokból és kiegészítő saját forrásokból álló innovatív saját tőkeeszközök viszonylag szélesen szóródó eszközkészlete, mely most már a hitelintézetek számára több országban rendelkezésre áll, Németországban még nem létezett, amikor 1991-ben sor került az IB-tőke LSH-ra való átruházására, és amikor 1993-ban az LSH-nak meg kellett felelnie az ekkor hatályba lépő szigorúbb tőkekövetelményeknek. Ezen eszközök közül néhányat csak azóta fejlesztettek ki, mások már léteztek, de Németországban nem voltak elismertek. Azok az eszközök, melyek a gyakorlatban rendelkezésre álltak és használtatóak voltak, főként a haszonélvezeti jogok és a hátrasorolt kötelezettségek voltak (mindkettő kiegészítő saját forrás, a második eszközt csak 1993-tól ismerték el). Ezért nem meggyőző az IB-tőke összehasonlítása olyan innovatív eszközökkel, melyeket többnyire csak később fejlesztettek ki, és melyek részben csak más országokban álltak rendelkezésre.

| (149) | A két sajáttőke-eszközre vonatkozóan, melyek a Németország által elvégzett vizsgálatnál mint legközelebbi referenciaértékek központi szerepet játszanak, vagyis a perpetual preferred share-ek és az élvezeti jegyek tekintetében ki kell emelni néhány speciális pontot. A perpetual preferred share-ek néhány országban az alap saját forrásokhoz (sajáttőkéhez) tartoznak, azonban Németországban még most sem ismerik el ilyenként. Az élvezeti jegyek csupán kiegészítő saját forrásoknak számítanak, míg az IB-tőke alap-sajátforrás minőségű. Az IB-tőke ezért az LSH számára messze hasznosabb, mivel ezzel ugyanilyen értékben kiegészítő saját forrásokat (mint pl. élvezeti jegyeket) szerezhet magának, hogy így bővítse a saját tőke-alapot. Ha a veszteséges évek után újra nyereséges évek jönnének, először az élvezeti jegyeket töltenék fel a névleges értékre, és csak azután az IB-tőkét. Ezenkívül az IB-tőke az LSH-nak minden időbeli korlátozás nélkül rendelkezésre áll, míg az élvezeti jegyeket rendszerint tíz évre bocsátják ki. Továbbá újból utalni kell arra, hogy a tőkefolyósítás rendkívül nagy terjedelme szokatlan és a rangsort veszteségek esetén ezzel összefüggésben kell tekintetni. Mivel az IB-vagyon részaránya viszonylag nagy, nagyobb veszteségek bekövetkezése esetén viszonylag gyorsan hozzányúlnak. |
| --- | --- |

(149)

A két sajáttőke-eszközre vonatkozóan, melyek a Németország által elvégzett vizsgálatnál mint legközelebbi referenciaértékek központi szerepet játszanak, vagyis a perpetual preferred share-ek és az élvezeti jegyek tekintetében ki kell emelni néhány speciális pontot. A perpetual preferred share-ek néhány országban az alap saját forrásokhoz (sajáttőkéhez) tartoznak, azonban Németországban még most sem ismerik el ilyenként. Az élvezeti jegyek csupán kiegészítő saját forrásoknak számítanak, míg az IB-tőke alap-sajátforrás minőségű. Az IB-tőke ezért az LSH számára messze hasznosabb, mivel ezzel ugyanilyen értékben kiegészítő saját forrásokat (mint pl. élvezeti jegyeket) szerezhet magának, hogy így bővítse a saját tőke-alapot. Ha a veszteséges évek után újra nyereséges évek jönnének, először az élvezeti jegyeket töltenék fel a névleges értékre, és csak azután az IB-tőkét. Ezenkívül az IB-tőke az LSH-nak minden időbeli korlátozás nélkül rendelkezésre áll, míg az élvezeti jegyeket rendszerint tíz évre bocsátják ki. Továbbá újból utalni kell arra, hogy a tőkefolyósítás rendkívül nagy terjedelme szokatlan és a rangsort veszteségek esetén ezzel összefüggésben kell tekintetni. Mivel az IB-vagyon részaránya viszonylag nagy, nagyobb veszteségek bekövetkezése esetén viszonylag gyorsan hozzányúlnak.

| (150) | Mindezen okokból kifolyólag a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország által innovatív saját tőkeeszközökkel elvégzett összehasonlítás az IB-tőke sajátosságai miatt nem alkalmas arra, hogy az IB-tőkével arányos ellenérték-fizetés meghatározásához alapul szolgáljon. Jelen esetben a felek a 2004. október 8-i megegyezésben is a szóban forgó tranzakció törzstőkéhez való hasonlóságából indultak ki. |
| --- | --- |

(150)

Mindezen okokból kifolyólag a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Németország által innovatív saját tőkeeszközökkel elvégzett összehasonlítás az IB-tőke sajátosságai miatt nem alkalmas arra, hogy az IB-tőkével arányos ellenérték-fizetés meghatározásához alapul szolgáljon. Jelen esetben a felek a 2004. október 8-i megegyezésben is a szóban forgó tranzakció törzstőkéhez való hasonlóságából indultak ki.

| (151) | Továbbá a Bizottság egyetért a BdB azon véleményével, hogy az LSH tulajdonosai között létrejött keretszerződésben lévő, hátrasoroltságról szóló megállapodás, mely szerint az IB-tőke az LSH egyéb sajáttőkéje után csak hátrasoroltan vehető igénybe, nem jelent csökkentett kockázatot a befektető számára. A folyósított tőke a teljes saját tőke jelentős részét tette ki, és ezzel nagyon nagy annak valószínűsége, hogy veszteségek esetén a tőkét legalább részben igénybe veszik. |
| --- | --- |

(151)

Továbbá a Bizottság egyetért a BdB azon véleményével, hogy az LSH tulajdonosai között létrejött keretszerződésben lévő, hátrasoroltságról szóló megállapodás, mely szerint az IB-tőke az LSH egyéb sajáttőkéje után csak hátrasoroltan vehető igénybe, nem jelent csökkentett kockázatot a befektető számára. A folyósított tőke a teljes saját tőke jelentős részét tette ki, és ezzel nagyon nagy annak valószínűsége, hogy veszteségek esetén a tőkét legalább részben igénybe veszik.

f)   Likviditási hátrányok

| (152) | Az LSH likviditási hátrányokra vonatkozó érvelésével elvben egyet lehet érteni. Egy banknak juttatott „normál” tőkefolyósítás annak likviditást is, és saját tőkealapot is teremt, mely felügyeletjogi okokból üzleti tevékenységének bővítéséhez szükséges. Ahhoz, hogy a tőkét teljes mértékben fel lehessen használni, azaz 100 %-os kockázattal súlyozott aktíváit 12,5-ös tényezővel lehessen bővíteni (azaz 100 osztva a 8 %-os fizetőképességi mutatóval), a banknak a pénzpiacon 11,5-ször kell magát refinanszírozni. Egyszerűbben fogalmazva, az erre a tőkére 12,5-ször kapott és 11,5-ször fizetett kamatok különbsége, levonva a bank egyéb költségeit (pl. adminisztrációs költségek) adja a sajáttőkére jutó nyereséget (39). Mivel az LSH támogatási vagyona először is nem teremt likviditást – mert az átruházott vagyon és a támogatási vagyon összes jövedelme törvényileg a gazdasági és lakásépítési támogatás számára van fenntartva -, az LSH-nak a tőkeösszeg mértékében további finanszírozási költségei voltak, amikor a szükséges eszközöket a pénzpiacokon vette fel, hogy teljesen ki tudja meríteni azokat az üzleti lehetőségeket, melyek a kiegészítő saját tőke révén nyíltak, azaz hogy a kockázatsúlyozott vagyonértékeket a tőkeösszeg 12,5-szeresére ki tudja bővíteni (ill. ilyen értékű meglévő vagyonértékeket kaphasson) (40). E pótlólagos költségek miatt, melyek likvid formában folyósított saját tőke esetén nem merülnek fel, a méltányos ellentételezés megállapításához megfelelő levonást kell végrehajtani. Egy piacgazdaságban működő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanazt az ellenszolgáltatást kapja, mint készpénztőke folyósítása esetén. |
| --- | --- |

(152)

Az LSH likviditási hátrányokra vonatkozó érvelésével elvben egyet lehet érteni. Egy banknak juttatott „normál” tőkefolyósítás annak likviditást is, és saját tőkealapot is teremt, mely felügyeletjogi okokból üzleti tevékenységének bővítéséhez szükséges. Ahhoz, hogy a tőkét teljes mértékben fel lehessen használni, azaz 100 %-os kockázattal súlyozott aktíváit 12,5-ös tényezővel lehessen bővíteni (azaz 100 osztva a 8 %-os fizetőképességi mutatóval), a banknak a pénzpiacon 11,5-ször kell magát refinanszírozni. Egyszerűbben fogalmazva, az erre a tőkére 12,5-ször kapott és 11,5-ször fizetett kamatok különbsége, levonva a bank egyéb költségeit (pl. adminisztrációs költségek) adja a sajáttőkére jutó nyereséget (39). Mivel az LSH támogatási vagyona először is nem teremt likviditást – mert az átruházott vagyon és a támogatási vagyon összes jövedelme törvényileg a gazdasági és lakásépítési támogatás számára van fenntartva -, az LSH-nak a tőkeösszeg mértékében további finanszírozási költségei voltak, amikor a szükséges eszközöket a pénzpiacokon vette fel, hogy teljesen ki tudja meríteni azokat az üzleti lehetőségeket, melyek a kiegészítő saját tőke révén nyíltak, azaz hogy a kockázatsúlyozott vagyonértékeket a tőkeösszeg 12,5-szeresére ki tudja bővíteni (ill. ilyen értékű meglévő vagyonértékeket kaphasson) (40). E pótlólagos költségek miatt, melyek likvid formában folyósított saját tőke esetén nem merülnek fel, a méltányos ellentételezés megállapításához megfelelő levonást kell végrehajtani. Egy piacgazdaságban működő finanszírozó nem várhatja el, hogy ugyanazt az ellenszolgáltatást kapja, mint készpénztőke folyósítása esetén.

| (153) | A Bizottság itt azonban azon a véleményen van, hogy nem a teljes refinanszírozási kamatlábat kell számításba venni. A refinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és ezzel csökkentik az adóköteles jövedelmet. A bank nettó eredménye tehát nem csökken a pótlólag fizetett kamatok összegével. Ezeknek a ráfordításoknak egy részét ugyanis egy kisebb társasági adó kompenzálja. Csak a nettó ráfordításokat kell az átruházott tőke különleges jellege következtében az LSH részéről felmerülő pótlólagos terhekként tekinteni. Összességében tehát a Bizottság azt ismeri el, hogy az LSH-nál a „refinanszírozási költségek mínusz a társasági adók” mértékben keletkeznek pótlólagos „likviditási költségek” (41). |
| --- | --- |

(153)

A Bizottság itt azonban azon a véleményen van, hogy nem a teljes refinanszírozási kamatlábat kell számításba venni. A refinanszírozási költségek üzemi ráfordítások, és ezzel csökkentik az adóköteles jövedelmet. A bank nettó eredménye tehát nem csökken a pótlólag fizetett kamatok összegével. Ezeknek a ráfordításoknak egy részét ugyanis egy kisebb társasági adó kompenzálja. Csak a nettó ráfordításokat kell az átruházott tőke különleges jellege következtében az LSH részéről felmerülő pótlólagos terhekként tekinteni. Összességében tehát a Bizottság azt ismeri el, hogy az LSH-nál a „refinanszírozási költségek mínusz a társasági adók” mértékben keletkeznek pótlólagos „likviditási költségek” (41).

g)   Megfelelő ellentételezés

| (154) | A versenyüzlettel leköthető összeggel arányos ellentételezés kétségkívül különböző módon határozható meg. A rendelkezésre bocsátott törzstőkéért járó ellentételezés meghatározásához azonban az összes számítási mód ugyanazokból az alapelvekből indul ki. Ezen alapelvek alapján a Bizottság a jelen esetben a számítást két lépésben végzi el: először meghatározza a minimális díjat, melyet egy befektető egy (feltételezett) LSH-ba való törzstőke-befektetésért elvárna. Ezután megvizsgálja, hogy a piacon a kérdéses tranzakció sajátosságai alapján megállapodásra került volna egy felár vagy egy levonás, és adott esetben a Bizottság tud-e elég megalapozott mennyiségi meghatározást végezni. |
| --- | --- |

(154)

A versenyüzlettel leköthető összeggel arányos ellentételezés kétségkívül különböző módon határozható meg. A rendelkezésre bocsátott törzstőkéért járó ellentételezés meghatározásához azonban az összes számítási mód ugyanazokból az alapelvekből indul ki. Ezen alapelvek alapján a Bizottság a jelen esetben a számítást két lépésben végzi el: először meghatározza a minimális díjat, melyet egy befektető egy (feltételezett) LSH-ba való törzstőke-befektetésért elvárna. Ezután megvizsgálja, hogy a piacon a kérdéses tranzakció sajátosságai alapján megállapodásra került volna egy felár vagy egy levonás, és adott esetben a Bizottság tud-e elég megalapozott mennyiségi meghatározást végezni.

| (155) | Egy befektetés elvárt tőkehozama és a befektetési kockázat a piacgazdaságban működő finanszírozó befektetési döntésének lényeges meghatározó elemei. Ahhoz, hogy a befektető e két elem mértékét meg tudja határozni, minden rendelkezésre álló cég- és piaci információt számításba vesz. Ennek során történelmi átlagos tőkehozamokra támaszkodik, melyek általában a vállalat jövőbeli teljesítőképességéhez is kiindulási alapot jelentek, valamint támaszkodik többek között a vállalat befektetés időtartama alatt érvényes üzletmodelljének, a vállalatvezetés stratégiájának és minőségének elemzésére vagy az adott gazdasági ágazat viszonylagos kilátásaira. |
| --- | --- |

(155)

Egy befektetés elvárt tőkehozama és a befektetési kockázat a piacgazdaságban működő finanszírozó befektetési döntésének lényeges meghatározó elemei. Ahhoz, hogy a befektető e két elem mértékét meg tudja határozni, minden rendelkezésre álló cég- és piaci információt számításba vesz. Ennek során történelmi átlagos tőkehozamokra támaszkodik, melyek általában a vállalat jövőbeli teljesítőképességéhez is kiindulási alapot jelentek, valamint támaszkodik többek között a vállalat befektetés időtartama alatt érvényes üzletmodelljének, a vállalatvezetés stratégiájának és minőségének elemzésére vagy az adott gazdasági ágazat viszonylagos kilátásaira.

| (156) | Egy piacgazdaságban működő finanszírozó csak akkor fog egy befektetést véghezvinni, ha az a tőke legközelebbi legjobb alternatív felhasználásához képest magasabb tőkehozamot, ill. alacsonyabb kockázatot tesz lehetővé. Ennek megfelelően egy befektető nem fog befektetést eszközölni egy olyan vállalatba, melynek tőkehozam-elvárásai alacsonyabbak, mint a hasonló kockázati profilú más vállalkozások átlagos tőkehozam-elvárásai. Ebben az esetben feltételezhető, hogy a feltételezett befektetési szándékhoz elegendő olyan alternatíva van, mely ugyanolyan kockázat mellett magasabb tőkehozam-elvárást ígér. |
| --- | --- |

(156)

Egy piacgazdaságban működő finanszírozó csak akkor fog egy befektetést véghezvinni, ha az a tőke legközelebbi legjobb alternatív felhasználásához képest magasabb tőkehozamot, ill. alacsonyabb kockázatot tesz lehetővé. Ennek megfelelően egy befektető nem fog befektetést eszközölni egy olyan vállalatba, melynek tőkehozam-elvárásai alacsonyabbak, mint a hasonló kockázati profilú más vállalkozások átlagos tőkehozam-elvárásai. Ebben az esetben feltételezhető, hogy a feltételezett befektetési szándékhoz elegendő olyan alternatíva van, mely ugyanolyan kockázat mellett magasabb tőkehozam-elvárást ígér.

| (157) | A méltányos minimális díj megállapításához különböző módszerek állnak rendelkezésre. Ez a finanszírozási szempont különböző változataitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző szempontok bemutatásának céljából ésszerű két összetevő, azaz egy kockázatmentes tőkehozam és egy projektspecifikus kockázati díj közt különbséget tenni:
  Egy kockázatos befektetés megfelelő minimális tőkehozama
  =
  kockázatmentes alapösszeg + a kockázatos befektetés kockázati díja.
  Egy kockázatos befektetés megfelelő minimális tőkehozama következésképpen a kockázatmentes tőkehozam és a befektetésspecifikus kockázat felvállalásáért járó pótlólagos kockázati díj összegeként írható le. |
| --- | --- |

(157)

A méltányos minimális díj megállapításához különböző módszerek állnak rendelkezésre. Ez a finanszírozási szempont különböző változataitól a CAPM-módszerig terjed. A különböző szempontok bemutatásának céljából ésszerű két összetevő, azaz egy kockázatmentes tőkehozam és egy projektspecifikus kockázati díj közt különbséget tenni:

Egy kockázatos befektetés megfelelő minimális tőkehozama

=

kockázatmentes alapösszeg + a kockázatos befektetés kockázati díja.

Egy kockázatos befektetés megfelelő minimális tőkehozama következésképpen a kockázatmentes tőkehozam és a befektetésspecifikus kockázat felvállalásáért járó pótlólagos kockázati díj összegeként írható le.

| (158) | Ennek megfelelően minden egyes tőkehozam-meghatározás alapja egy feltételezhetően kockázatmentes tőkehozamú, veszteségi kockázattól mentes befektetési forma létezése. Szokás szerint a kockázatmentes alapkamatláb meghatározásához az állami kibocsátó fix kamatozású értékpapírjainak várt tőkehozamait veszik segítségül (illetve egy ilyen értékpapíron alapuló mutatót), ezek azonban összehasonlíthatóan alacsony kockázatú befektetési formákat jelentenek. A különböző módszerek közti különbségek azonban a kockázati díj meghatározásában rejlenek:






  — | Finanszírozási szempont: Egy befektető elvárt saját tőkehozama a tőkehasználó bank szemszögéből jövőbeli finanszírozási költségeket jelent. Ennél a szempontnál először azokat a történelmi saját tőkeköltségeket határozzák meg, melyek olyan bankoknál merültek fel, melyek a kérdéses tartományi bankkal összehasonlíthatók. A történelmi tőkeköltségek számtani átlagát aztán egybevetik a jövőben várható saját tőkeköltségekkel és a befektető részéről várható tőkehozam-követeléssel. |
| --- | --- | --- |

(158)

Ennek megfelelően minden egyes tőkehozam-meghatározás alapja egy feltételezhetően kockázatmentes tőkehozamú, veszteségi kockázattól mentes befektetési forma létezése. Szokás szerint a kockázatmentes alapkamatláb meghatározásához az állami kibocsátó fix kamatozású értékpapírjainak várt tőkehozamait veszik segítségül (illetve egy ilyen értékpapíron alapuló mutatót), ezek azonban összehasonlíthatóan alacsony kockázatú befektetési formákat jelentenek. A különböző módszerek közti különbségek azonban a kockázati díj meghatározásában rejlenek:

—

Finanszírozási szempont: Egy befektető elvárt saját tőkehozama a tőkehasználó bank szemszögéből jövőbeli finanszírozási költségeket jelent. Ennél a szempontnál először azokat a történelmi saját tőkeköltségeket határozzák meg, melyek olyan bankoknál merültek fel, melyek a kérdéses tartományi bankkal összehasonlíthatók. A történelmi tőkeköltségek számtani átlagát aztán egybevetik a jövőben várható saját tőkeköltségekkel és a befektető részéről várható tőkehozam-követeléssel.

| — | Finanszírozási szempont Compound Annual Growth Rate módszerrel: E szempont középpontjában a számtani középérték helyett a mértani középérték alkalmazása áll. |
| --- | --- |

—

Finanszírozási szempont Compound Annual Growth Rate módszerrel: E szempont középpontjában a számtani középérték helyett a mértani középérték alkalmazása áll.

| — | CAPM: A CAPM a modern pénzgazdálkodás legismertebb és leggyakrabban tesztelt modellje, mellyel az egy befektető által elvárt tőkehozam az alábbi képlettel fejezhető ki:
  Minimális tőkehozam =
  Kockázatmentes alapösszeg + (piaci kockázati díj × béta) |
| --- | --- |

—

CAPM: A CAPM a modern pénzgazdálkodás legismertebb és leggyakrabban tesztelt modellje, mellyel az egy befektető által elvárt tőkehozam az alábbi képlettel fejezhető ki:

Minimális tőkehozam =

Kockázatmentes alapösszeg + (piaci kockázati díj × béta)

A saját tőkebefektetésért járó kockázati díj a piaci kockázati díj és a béta-tényező szorzatából következik (piaci kockázati díj × béta). A bétafaktor egy vállalat kockázatát az összes vállalat összes kockázatához viszonyítva számszerűsíti.

A CAPM az uralkodó módszer a tőzsdén jegyzett nagyvállalatoknál lévő befektetési hozamok számításához. Mivel az LSH nem tőzsdén jegyzett vállalat, bétaértékének közvetlen levezetése nem lehetséges. A CAPM alkalmazása ezért csak a béta-tényező becslésének alapján történhet.

| (159) | 2003. július 29-i véleményében a BdB a CAPM alkalmazásakor egy az LSH-ba való törzstőke-befektetéshez az átruházás 1990. december 31-i időpontjában évi 14,85 %-os várható minimális ellentételezéshez jutott. Németország alapvető kétségét fejezte ki a CAPM alkalmazásával szemben. Ezenkívül a BdB túl magas béta-tényezőből indult ki, és ráadásul a kockázatmentes alapkamatlábat hibásan határozta meg. A 4,6 %-os piaci kockázati díjat is túl magasra tette. A BdB-nek a CAPM alapján az LSH-ba történő feltételezett törzstőke-befektetés esetén egyértelműen alacsonyabb minimális ellentételezéshez kellett volna jutnia. A piacnak megfelelő ellentételezésről szóló megállapodásuk keretében Schleswig-Holstein tartomány, a HSH Nordbank és a BdB arra az eredményre jutott, hogy egy 9,29 %-os minimális díj a helyénvaló. |
| --- | --- |

(159)

2003. július 29-i véleményében a BdB a CAPM alkalmazásakor egy az LSH-ba való törzstőke-befektetéshez az átruházás 1990. december 31-i időpontjában évi 14,85 %-os várható minimális ellentételezéshez jutott. Németország alapvető kétségét fejezte ki a CAPM alkalmazásával szemben. Ezenkívül a BdB túl magas béta-tényezőből indult ki, és ráadásul a kockázatmentes alapkamatlábat hibásan határozta meg. A 4,6 %-os piaci kockázati díjat is túl magasra tette. A BdB-nek a CAPM alapján az LSH-ba történő feltételezett törzstőke-befektetés esetén egyértelműen alacsonyabb minimális ellentételezéshez kellett volna jutnia. A piacnak megfelelő ellentételezésről szóló megállapodásuk keretében Schleswig-Holstein tartomány, a HSH Nordbank és a BdB arra az eredményre jutott, hogy egy 9,29 %-os minimális díj a helyénvaló.

| (160) | A felek számításuk alapjául a CAPM modellt vették. Ennél kockázatmentes alapkamatlábként 6,61 %-ot vettek alapul. Ennek a kamatlábnak a meghatározása azon feltételezés alapján történt, hogy az LSH célvagyonának tartósan rendelkezésre kellett állnia. A felek ezért eltekintettek egy határnapra vonatkozó, a piacon a bevitel időpontjában megfigyelhető, egy meghatározott befektetési időszakra vonatkozó kockázatmentes tőkehozam (pl. államkölcsönök tízéves tőkehozamai) alkalmazásától, mivel egy ilyen vizsgálat figyelmen kívül hagyta volna az újrabefektetési kockázatot, azaz azt a kockázatot, hogy a befektetési időtartam lejárta után nem lehet újra a kockázatmentes kamatláb mértékében befektetést eszközölni. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot akkor veszik legjobban figyelembe, ha egy „Total Return Index”-et vesznek alapul. A felek ezért a Deutschen Börse AG REX10 Performance Indexét vették igénybe, mely egy a Német Szövetségi Köztársaság kölcsönkötvényeibe való befektetés teljesítményét pontosan tíz év futamidővel képezi le. A jelen esetben alkalmazott indexsor a REX10 Performance Index 1970-óta jellemző év végi állásait tartalmazza. A felek azután a tőkehozamot évenként határozták meg, mely visszatükrözi azt a trendet, amely az alapul vett REX10 Performance Indexben az 1970-1990 közötti időszakban megfigyelhető volt, és így jutottak a 6,61 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz. |
| --- | --- |

(160)

A felek számításuk alapjául a CAPM modellt vették. Ennél kockázatmentes alapkamatlábként 6,61 %-ot vettek alapul. Ennek a kamatlábnak a meghatározása azon feltételezés alapján történt, hogy az LSH célvagyonának tartósan rendelkezésre kellett állnia. A felek ezért eltekintettek egy határnapra vonatkozó, a piacon a bevitel időpontjában megfigyelhető, egy meghatározott befektetési időszakra vonatkozó kockázatmentes tőkehozam (pl. államkölcsönök tízéves tőkehozamai) alkalmazásától, mivel egy ilyen vizsgálat figyelmen kívül hagyta volna az újrabefektetési kockázatot, azaz azt a kockázatot, hogy a befektetési időtartam lejárta után nem lehet újra a kockázatmentes kamatláb mértékében befektetést eszközölni. A felek véleménye szerint a befektetési kockázatot akkor veszik legjobban figyelembe, ha egy „Total Return Index”-et vesznek alapul. A felek ezért a Deutschen Börse AG REX10 Performance Indexét vették igénybe, mely egy a Német Szövetségi Köztársaság kölcsönkötvényeibe való befektetés teljesítményét pontosan tíz év futamidővel képezi le. A jelen esetben alkalmazott indexsor a REX10 Performance Index 1970-óta jellemző év végi állásait tartalmazza. A felek azután a tőkehozamot évenként határozták meg, mely visszatükrözi azt a trendet, amely az alapul vett REX10 Performance Indexben az 1970-1990 közötti időszakban megfigyelhető volt, és így jutottak a 6,61 %-os kockázatmentes alapkamatlábhoz.

| (161) | Mivel a betétet valójában tartósan az LSH rendelkezésére kellett bocsátani, a kockázatmentes alapkamatláb meghatározásához használt eljárásmód ebben a speciális esetben helyénvalónak tűnik. A használt REX10 Performance Index is általánosan elismert adatforrást jelent. A meghatározott kockázatmentes alapkamatláb itt szakszerűnek tűnik. |
| --- | --- |

(161)

Mivel a betétet valójában tartósan az LSH rendelkezésére kellett bocsátani, a kockázatmentes alapkamatláb meghatározásához használt eljárásmód ebben a speciális esetben helyénvalónak tűnik. A használt REX10 Performance Index is általánosan elismert adatforrást jelent. A meghatározott kockázatmentes alapkamatláb itt szakszerűnek tűnik.

| (162) | A 0,670-es béta-tényező megbecsülése a KPMG-nek a németországi tőzsdén jegyzett összes hitelintézet úgynevezett „adjusted” béta-tényezőjéről készült szakvéleménye alapján történt, melyet benyújtottak a Bizottságnak. E szakvélemény alapján és az LSH üzleti orientáltságát tekintve ezt a béta-tényezőt megfelelőnek lehet tekinteni. |
| --- | --- |

(162)

A 0,670-es béta-tényező megbecsülése a KPMG-nek a németországi tőzsdén jegyzett összes hitelintézet úgynevezett „adjusted” béta-tényezőjéről készült szakvéleménye alapján történt, melyet benyújtottak a Bizottságnak. E szakvélemény alapján és az LSH üzleti orientáltságát tekintve ezt a béta-tényezőt megfelelőnek lehet tekinteni.

| (163) | A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázati díj is elfogadhatónak tűnik. Már a WestLB-eljárásban, mely a 2000/392/EK határozathoz vezetett, többször foglalkoztak az úgynevezett általános hosszú távú piaci kockázati díjjal, tehát az egy szokásos részvény-portfolióra számított hosszú távú átlagos tőkehozam és az államkölcsönökre számított tőkehozam közti különbséggel. Az eljárással kapcsolatos idevágó szakvéleményekben a módszer, az időtartam vizsgálata és az adatbázis függvényében 3 %-tól 5 %-ig terjedő tartományokat határoztak meg. Így az egyik szakvélemény, mely a BdB számára készült 3,16 vagy 5 %-kal számolt, egy másik ugyanebben az eljárásban a WestLB számára készült szakvélemény 4,5 vagy 5 %-kal és a Lehman Brothers, mely szintén a WestLB számára dolgozott, 4 %-os kulccsal számolt. Ennek alapján a Bizottságnak a jelen esetben nincs oka a megegyezésben alkalmazott piaci kockázati díjtól eltérni. A CAPM-ból kiindulva a Bizottság véleménye szerint nincs kétség afelől, hogy a felek által meghatározott minimális díj jelen esetben megfelelőnek tekinthető. |
| --- | --- |

(163)

A Bizottság szemszögéből továbbá a 4,0 %-os piaci kockázati díj is elfogadhatónak tűnik. Már a WestLB-eljárásban, mely a 2000/392/EK határozathoz vezetett, többször foglalkoztak az úgynevezett általános hosszú távú piaci kockázati díjjal, tehát az egy szokásos részvény-portfolióra számított hosszú távú átlagos tőkehozam és az államkölcsönökre számított tőkehozam közti különbséggel. Az eljárással kapcsolatos idevágó szakvéleményekben a módszer, az időtartam vizsgálata és az adatbázis függvényében 3 %-tól 5 %-ig terjedő tartományokat határoztak meg. Így az egyik szakvélemény, mely a BdB számára készült 3,16 vagy 5 %-kal számolt, egy másik ugyanebben az eljárásban a WestLB számára készült szakvélemény 4,5 vagy 5 %-kal és a Lehman Brothers, mely szintén a WestLB számára dolgozott, 4 %-os kulccsal számolt. Ennek alapján a Bizottságnak a jelen esetben nincs oka a megegyezésben alkalmazott piaci kockázati díjtól eltérni. A CAPM-ból kiindulva a Bizottság véleménye szerint nincs kétség afelől, hogy a felek által meghatározott minimális díj jelen esetben megfelelőnek tekinthető.

| (164) | A Bizottságnak nincsenek adatai arra, hogy a felek által egy feltételezett törzstőke-befektetéshez meghatározott minimális díj az itt elbírálandó esetben végzett piaci teszten ne lenne helytálló. A Bizottság ezért a célvagyonhoz mért minimális díjként évi 9,29 %-os értéket határoz meg (a társasági adó levonása után és a befektetői adó levonása előtt). |
| --- | --- |

(164)

A Bizottságnak nincsenek adatai arra, hogy a felek által egy feltételezett törzstőke-befektetéshez meghatározott minimális díj az itt elbírálandó esetben végzett piaci teszten ne lenne helytálló. A Bizottság ezért a célvagyonhoz mért minimális díjként évi 9,29 %-os értéket határoz meg (a társasági adó levonása után és a befektetői adó levonása előtt).

| (165) | A hosszú távú kockázatmentes kamatláb (tízéves futamidejű német szövetségi államkölcsön) 1990 végén 8,98 % volt. Az LSH azt közli, hogy refinanszírozási költségei a vagyonátruházás időpontjában pénzügyi szerkezete alapján 9,2 % körül voltak. A megegyezésben a felek egy 6,61 %-os hosszú távú kockázatmentes kamatlábat vettek alapul (42). Ezenkívül a felek abban egyeztek meg, hogy 50 %-os átalány-adókulcsot fogadnak el. Ennek megfelelően a felek 3,31 %-os nettó refinanszírozási kamatlábhoz és ezzel megfelelő likviditási levonáshoz jutnak. |
| --- | --- |

(165)

A hosszú távú kockázatmentes kamatláb (tízéves futamidejű német szövetségi államkölcsön) 1990 végén 8,98 % volt. Az LSH azt közli, hogy refinanszírozási költségei a vagyonátruházás időpontjában pénzügyi szerkezete alapján 9,2 % körül voltak. A megegyezésben a felek egy 6,61 %-os hosszú távú kockázatmentes kamatlábat vettek alapul (42). Ezenkívül a felek abban egyeztek meg, hogy 50 %-os átalány-adókulcsot fogadnak el. Ennek megfelelően a felek 3,31 %-os nettó refinanszírozási kamatlábhoz és ezzel megfelelő likviditási levonáshoz jutnak.

| (166) | E megegyezés és azon tény alapján, hogy az összeg a Németország által már előzőleg megnevezett keretek közé esik, a Bizottságnak nincs oka ezt szakszerűtlennek tekinteni, és ezt az összeget a támogatási elem megállapításának alapjául veszi. |
| --- | --- |

(166)

E megegyezés és azon tény alapján, hogy az összeg a Németország által már előzőleg megnevezett keretek közé esik, a Bizottságnak nincs oka ezt szakszerűtlennek tekinteni, és ezt az összeget a támogatási elem megállapításának alapjául veszi.

| (167) | A gyakorlatban egy ellenérték meghatározásánál az olyan szokatlan körülményeket, melyek egy az adott vállalatba való törzstőke-befektetés normál esetétől eltérést jelentenek, általában megfelelő felárakkal ill. levonásokkal veszik figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a sajátosságoknak, különösen az IB-tőke-átruházás konkrét kockázati profiljának megfelelően van-e ok arra, hogy a meghatározott 9,29 %-os minimális díjat, melyet egy magán befektető az LSH-ba való (feltételezett) törzstőke-befektetéséért elvárna, megváltoztassák, és ezenfelül a Bizottság el tud-e végezni egy módszertanilag elég terhelhető mennyiségi meghatározást. Ezen összefüggésben három szempont vizsgálata tűnik célszerűnek: először az új üzletrészek és a hozzájuk kapcsolódó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másodszor a vagyonátruházás rendkívüli volumene és harmadszor a befektetés helyettesíthetőségének hiánya. |
| --- | --- |

(167)

A gyakorlatban egy ellenérték meghatározásánál az olyan szokatlan körülményeket, melyek egy az adott vállalatba való törzstőke-befektetés normál esetétől eltérést jelentenek, általában megfelelő felárakkal ill. levonásokkal veszik figyelembe. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a sajátosságoknak, különösen az IB-tőke-átruházás konkrét kockázati profiljának megfelelően van-e ok arra, hogy a meghatározott 9,29 %-os minimális díjat, melyet egy magán befektető az LSH-ba való (feltételezett) törzstőke-befektetéséért elvárna, megváltoztassák, és ezenfelül a Bizottság el tud-e végezni egy módszertanilag elég terhelhető mennyiségi meghatározást. Ezen összefüggésben három szempont vizsgálata tűnik célszerűnek: először az új üzletrészek és a hozzájuk kapcsolódó szavazati jogok kiadásának elmaradása, másodszor a vagyonátruházás rendkívüli volumene és harmadszor a befektetés helyettesíthetőségének hiánya.

| (168) | A tartomány a bevitel révén nem jutott pótlólagos szavazati jogokhoz. Azzal, hogy a finanszírozó lemond a szavazati jogról, elmulasztja annak lehetőségét, hogy a bank ügyvezetését döntéseiben befolyásolhassa. Ha a tartomány szavazati jogai emelkedtek volna, akkor a tartomány a szavazati jogok több, mint 50 %-át birtokolta volna, azaz a tartomány többségi tulajdonossá vált volna. Annak kompenzálására, hogy nagyobb veszteségi kockázatot visel, anélkül, hogy ugyanakkor a vállalatra arányosan nagyobb befolyást is gyakorolhatna, egy piacgazdaságban működő finanszírozó (a kockázatnak a többi tulajdonossal létrejött belső megállapodással történő enyhítése mellett is) magasabb ellenszolgáltatást követelne. A törzsrészvényekkel szemben az elsőbbségi részvények megemelt díjából kiindulva és a panasztevő BdB-vel, Schleswig-Holstein tartománnyal és az LSH-val egyetértve, akik 2004 augusztus/szeptemberi tárgyalásaik eredményeként egy évi 0,3 %-os (adózás utáni) kulcsot tekintenek megfelelőnek, a Bizottság ehhez egy legalább évi 0,3 %-os felárat (a társasági adó fizetése után) tart szakszerűnek. Az új szavazati jogok kiadásának hiánya miatt a megegyezésben résztvevő felek is szakszerűnek tartanak egy 0,3 %-os felárat. |
| --- | --- |

(168)

A tartomány a bevitel révén nem jutott pótlólagos szavazati jogokhoz. Azzal, hogy a finanszírozó lemond a szavazati jogról, elmulasztja annak lehetőségét, hogy a bank ügyvezetését döntéseiben befolyásolhassa. Ha a tartomány szavazati jogai emelkedtek volna, akkor a tartomány a szavazati jogok több, mint 50 %-át birtokolta volna, azaz a tartomány többségi tulajdonossá vált volna. Annak kompenzálására, hogy nagyobb veszteségi kockázatot visel, anélkül, hogy ugyanakkor a vállalatra arányosan nagyobb befolyást is gyakorolhatna, egy piacgazdaságban működő finanszírozó (a kockázatnak a többi tulajdonossal létrejött belső megállapodással történő enyhítése mellett is) magasabb ellenszolgáltatást követelne. A törzsrészvényekkel szemben az elsőbbségi részvények megemelt díjából kiindulva és a panasztevő BdB-vel, Schleswig-Holstein tartománnyal és az LSH-val egyetértve, akik 2004 augusztus/szeptemberi tárgyalásaik eredményeként egy évi 0,3 %-os (adózás utáni) kulcsot tekintenek megfelelőnek, a Bizottság ehhez egy legalább évi 0,3 %-os felárat (a társasági adó fizetése után) tart szakszerűnek. Az új szavazati jogok kiadásának hiánya miatt a megegyezésben résztvevő felek is szakszerűnek tartanak egy 0,3 %-os felárat.

| (169) | Az átvitt vagyon volumenét és azt a befolyást, melyet ez a szolvencia-irányelv szemszögéből az LSH számára jelentett, már említettük. Az IB-tőke bevitelével az LSH sajáttőkéje jelentős mértékben megemelkedett, mégpedig beszerzési és adminisztrációs költségek nélkül. Egy piacgazdaságban működő finanszírozó az IB-vagyontömeg viszonylag és abszolút nagy összegével történő tőkefolyósításnál valószínűleg felárat követelt volna. Másrészt egy 1,3 milliárd DEM körüli törzstőke-folyósítás az egyik legnagyobb német univerzális bankba éppen az európai hitelintézeteknek a szolvencia-irányelv miatti rendkívüli tőkeszükségletére tekintettel nem tekinthető minden normál üzleti dimenzión kívülinek. Ehhez még hozzájön, hogy egy nagy volumen egy vagyonbetét törzstőkéhez való hasonlíthatóságához ismérvként vehető igénybe, mert a bevitel időpontjában, 1990 végén a nagy volumenű csendes betétek a piacon szokatlanok voltak. Ezért a volumen megengedhetetlen kétszeres figyelembevételét jelentené, ha egy törzstőkéhez hasonló befektetésnél az átruházott vagyon volumenét arra használnák, hogy egy további felárra formáljanak jogot. A Bizottság ezért nem látja elegendő bizonysággal igazolhatónak, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó a folyósított tőke adott abszolút és relatív mértékéért külön felárat követelt volna. A Bizottság ezzel az LSH javára eltekint attól, hogy a vagyonátruházás volumenének szempontjából felárat érvényesítsen. A megegyezés szintén abból indul ki, hogy az átruházott vagyon volumene miatt nem kerülhet sor felárra. |
| --- | --- |

(169)

Az átvitt vagyon volumenét és azt a befolyást, melyet ez a szolvencia-irányelv szemszögéből az LSH számára jelentett, már említettük. Az IB-tőke bevitelével az LSH sajáttőkéje jelentős mértékben megemelkedett, mégpedig beszerzési és adminisztrációs költségek nélkül. Egy piacgazdaságban működő finanszírozó az IB-vagyontömeg viszonylag és abszolút nagy összegével történő tőkefolyósításnál valószínűleg felárat követelt volna. Másrészt egy 1,3 milliárd DEM körüli törzstőke-folyósítás az egyik legnagyobb német univerzális bankba éppen az európai hitelintézeteknek a szolvencia-irányelv miatti rendkívüli tőkeszükségletére tekintettel nem tekinthető minden normál üzleti dimenzión kívülinek. Ehhez még hozzájön, hogy egy nagy volumen egy vagyonbetét törzstőkéhez való hasonlíthatóságához ismérvként vehető igénybe, mert a bevitel időpontjában, 1990 végén a nagy volumenű csendes betétek a piacon szokatlanok voltak. Ezért a volumen megengedhetetlen kétszeres figyelembevételét jelentené, ha egy törzstőkéhez hasonló befektetésnél az átruházott vagyon volumenét arra használnák, hogy egy további felárra formáljanak jogot. A Bizottság ezért nem látja elegendő bizonysággal igazolhatónak, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó a folyósított tőke adott abszolút és relatív mértékéért külön felárat követelt volna. A Bizottság ezzel az LSH javára eltekint attól, hogy a vagyonátruházás volumenének szempontjából felárat érvényesítsen. A megegyezés szintén abból indul ki, hogy az átruházott vagyon volumene miatt nem kerülhet sor felárra.

| (170) | Végül utalni kell a befektetés hiányzó helyettesíthetőségére, azaz annak a lehetőségnek a hiányára, hogy a befektetett tőkét bármikor újra ki lehessen vonni a vállalatból. Egy finanszírozó egy saját tőkeeszközt rendszerint a piacon értékesíteni tud harmadik személyek számára, és ezzel véget vethet befektetésének. Egy normál törzstőke-folyósítás pontosabban vizsgálva a következőképp zajlik le: a befektető a mérleg eszköz oldalán vagyont visz be (akár készpénz-, akár tárgyi betétként). Ennek a forrásoldalon normális esetben egy forgalomképes részesedés felel meg a befektető javára, pl. részvénytársaságnál ez részvényeket jelent. Ezeket a részvényeket harmadik személyeknek értékesíteni lehet. Ezzel ő az eredetileg bevitt vagyonértéket ugyan nem tudja újra kivonni, mert ez most a társaság szavatoló sajáttőkéjének számít, és nem áll a rendelkezésére. A részvény értékesítésével azonban realizálhatja a gazdasági ellenértéket. Tőkebefektetése ezzel használható. Az IB-tőke átruházásának különleges körülményei miatt a tartománynak ez a lehetősége nem volt meg. A Bizottság mégsem lát indokoltnak további felárat. A tartománynak ugyan nem volt lehetősége a befektetés szabad forgalmazhatósága révén a gazdasági ellenértéket realizálni, mindenesetre mindenkor fennállt a lehetőség, hogy a célvagyont a törvény erejénél fogva az LSH-ból kivegyék, és adott esetben más intézményekbe történő újbóli bevitellel magasabb tőkehozamokat célozzanak meg. A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és a HSH Nordbank között létrejött megegyezés itt is abból indul ki, hogy a vagyon hiányzó helyettesíthetősége miatt nem kellene, hogy felár érvényesítésére kerüljön sor. |
| --- | --- |

(170)

Végül utalni kell a befektetés hiányzó helyettesíthetőségére, azaz annak a lehetőségnek a hiányára, hogy a befektetett tőkét bármikor újra ki lehessen vonni a vállalatból. Egy finanszírozó egy saját tőkeeszközt rendszerint a piacon értékesíteni tud harmadik személyek számára, és ezzel véget vethet befektetésének. Egy normál törzstőke-folyósítás pontosabban vizsgálva a következőképp zajlik le: a befektető a mérleg eszköz oldalán vagyont visz be (akár készpénz-, akár tárgyi betétként). Ennek a forrásoldalon normális esetben egy forgalomképes részesedés felel meg a befektető javára, pl. részvénytársaságnál ez részvényeket jelent. Ezeket a részvényeket harmadik személyeknek értékesíteni lehet. Ezzel ő az eredetileg bevitt vagyonértéket ugyan nem tudja újra kivonni, mert ez most a társaság szavatoló sajáttőkéjének számít, és nem áll a rendelkezésére. A részvény értékesítésével azonban realizálhatja a gazdasági ellenértéket. Tőkebefektetése ezzel használható. Az IB-tőke átruházásának különleges körülményei miatt a tartománynak ez a lehetősége nem volt meg. A Bizottság mégsem lát indokoltnak további felárat. A tartománynak ugyan nem volt lehetősége a befektetés szabad forgalmazhatósága révén a gazdasági ellenértéket realizálni, mindenesetre mindenkor fennállt a lehetőség, hogy a célvagyont a törvény erejénél fogva az LSH-ból kivegyék, és adott esetben más intézményekbe történő újbóli bevitellel magasabb tőkehozamokat célozzanak meg. A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és a HSH Nordbank között létrejött megegyezés itt is abból indul ki, hogy a vagyon hiányzó helyettesíthetősége miatt nem kellene, hogy felár érvényesítésére kerüljön sor.

| (171) | A Bizottság ezért a pótlólagos szavazati jogokról való lemondásért összesen évi 0,3 %-os (társasági adó fizetése utáni és befektetési adó fizetése előtti) tőkehozam-felárat tart szakszerűnek. |
| --- | --- |

(171)

A Bizottság ezért a pótlólagos szavazati jogokról való lemondásért összesen évi 0,3 %-os (társasági adó fizetése utáni és befektetési adó fizetése előtti) tőkehozam-felárat tart szakszerűnek.

| (172) | Mindezen megfontolások alapján és a panasztevő BdB-vel, Schleswig-Holstein tartománnyal és az LSH-val egyetértésben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy egy megfelelő díjfizetés évi 6,28 %-ot tenne ki (társasági adó fizetése után), mégpedig 9,29 % a normál tőkehozam a szóban forgó beruházásra, hozzászámítva a tranzakció sajátosságai miatti 0,3 %-ot, levonva a finanszírozási költség miatti 3,31 %-ot, mely az LSH-nál az átruházott vagyon likviditásának hiánya miatt keletkezik. |
| --- | --- |

(172)

Mindezen megfontolások alapján és a panasztevő BdB-vel, Schleswig-Holstein tartománnyal és az LSH-val egyetértésben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy egy megfelelő díjfizetés évi 6,28 %-ot tenne ki (társasági adó fizetése után), mégpedig 9,29 % a normál tőkehozam a szóban forgó beruházásra, hozzászámítva a tranzakció sajátosságai miatti 0,3 %-ot, levonva a finanszírozási költség miatti 3,31 %-ot, mely az LSH-nál az átruházott vagyon likviditásának hiánya miatt keletkezik.

| (173) | Amint már kifejtettük, az IB-tőke az LSH számára már azelőtt anyagi érték volt, mielőtt azt a BAKred a hitelintézeti törvény értelmében törzstőkeként elismerte volna, mivel azt már bevitelének időpontjától kezdve saját tőkeként vezették a mérlegbe. Ugyanez érvényes az IB által lekötött összegre és az ingatlan céltartalékra. Gazdasági funkcióját emellett egy kezességgel vagy szavatossággal lehet összehasonlítani. Ahhoz, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó ilyen kockázatnak tegye ki magát, egy megfelelő ellenérték fizetését követelné. Németország eleinte a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban elismert (43) évi 0,3 %-os kiindulási értéket az LSH javára szolgáló szavatolási funkcióra nem tartotta megfelelőnek. A 2000/392/EK határozatban az említett évi 0,3 %-os kulcsra további évi 0,3 %-os felárat érvényesítettek, mert egyrészt a váltókezességek szokás szerint bizonyos tranzakciókhoz kapcsolódnak és határidőhöz kötöttek (melyről a WestLB esetében nem volt szó), másrészt a WestLB-nek rendelkezésre bocsátott több, mint 3,4 milliárd DEM összeg afölött van, amit normális körülmények között ilyen jellegű bankkezességekkel lefednek. |
| --- | --- |

(173)

Amint már kifejtettük, az IB-tőke az LSH számára már azelőtt anyagi érték volt, mielőtt azt a BAKred a hitelintézeti törvény értelmében törzstőkeként elismerte volna, mivel azt már bevitelének időpontjától kezdve saját tőkeként vezették a mérlegbe. Ugyanez érvényes az IB által lekötött összegre és az ingatlan céltartalékra. Gazdasági funkcióját emellett egy kezességgel vagy szavatossággal lehet összehasonlítani. Ahhoz, hogy egy piacgazdaságban működő finanszírozó ilyen kockázatnak tegye ki magát, egy megfelelő ellenérték fizetését követelné. Németország eleinte a Bizottság által a 2000/392/EK határozatban elismert (43) évi 0,3 %-os kiindulási értéket az LSH javára szolgáló szavatolási funkcióra nem tartotta megfelelőnek. A 2000/392/EK határozatban az említett évi 0,3 %-os kulcsra további évi 0,3 %-os felárat érvényesítettek, mert egyrészt a váltókezességek szokás szerint bizonyos tranzakciókhoz kapcsolódnak és határidőhöz kötöttek (melyről a WestLB esetében nem volt szó), másrészt a WestLB-nek rendelkezésre bocsátott több, mint 3,4 milliárd DEM összeg afölött van, amit normális körülmények között ilyen jellegű bankkezességekkel lefednek.

| (174) | A WestLB és az LSH közti alapvető összehasonlíthatósága alapján, valamint egyéb támpontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy ez a kamatláb megfelel annak az ellentételezésnek, melyet az LSH-nak egy javára szóló váltókezesség átvételéért a piacon kellett volna fizetnie. |
| --- | --- |

(174)

A WestLB és az LSH közti alapvető összehasonlíthatósága alapján, valamint egyéb támpontok hiányában a Bizottság abból indul ki, hogy ez a kamatláb megfelel annak az ellentételezésnek, melyet az LSH-nak egy javára szóló váltókezesség átvételéért a piacon kellett volna fizetnie.

| (175) | A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH közti megegyezés itt is abból indul ki, hogy egy évi 0,3 %-os felár indokoltnak tűnik. A Bizottság ezért az LSH esetében indokoltnak tart egy felárat, és ezzel egy évi 0,3 %-os kamatlábat vesz alapul, mint a tőke mérlegbe való felvételének 1991. január 1-i időpontjától a BAKred általi elismerésig a tőke szavatolási funkciójáért járó ellenérték-fizetést. A megegyezéshez csatolt táblázatnál a felek az adózás utáni évi 0,3 %-os kulcsot vették alapul a támogatási elem kalkulációjához. |
| --- | --- |

(175)

A BdB, Schleswig-Holstein tartomány és az LSH közti megegyezés itt is abból indul ki, hogy egy évi 0,3 %-os felár indokoltnak tűnik. A Bizottság ezért az LSH esetében indokoltnak tart egy felárat, és ezzel egy évi 0,3 %-os kamatlábat vesz alapul, mint a tőke mérlegbe való felvételének 1991. január 1-i időpontjától a BAKred általi elismerésig a tőke szavatolási funkciójáért járó ellenérték-fizetést. A megegyezéshez csatolt táblázatnál a felek az adózás utáni évi 0,3 %-os kulcsot vették alapul a támogatási elem kalkulációjához.

| (176) | Németország előadta, hogy az 1993-2002 közötti években a tartománynak 99,9 millió DEM összegben kifizetett IB-osztalékok a fizetendő díjból levonandók. A piacgazdaságban működő olyan finanszírozó alapelve szerint nem lehet szó a befektetés után teljesített fizetésekről és realizált értéknövekményekről, hiszen a finanszírozó a befektetés időpontjában rendelkezésére álló információk alapján vagy egy megfelelő tőkehozamot várhat, vagy egy közvetlen ellenérték-fizetésről állapodik meg. Így az eleve kalkulálható osztalékfizetések vagy értéknövekmények nem lehetnek mérvadók. |
| --- | --- |

(176)

Németország előadta, hogy az 1993-2002 közötti években a tartománynak 99,9 millió DEM összegben kifizetett IB-osztalékok a fizetendő díjból levonandók. A piacgazdaságban működő olyan finanszírozó alapelve szerint nem lehet szó a befektetés után teljesített fizetésekről és realizált értéknövekményekről, hiszen a finanszírozó a befektetés időpontjában rendelkezésére álló információk alapján vagy egy megfelelő tőkehozamot várhat, vagy egy közvetlen ellenérték-fizetésről állapodik meg. Így az eleve kalkulálható osztalékfizetések vagy értéknövekmények nem lehetnek mérvadók.

| (177) | A Bizottság ezért azon a véleményen van, hogy a jelen esetben az IB-osztalékfizetéseket a fizetendő ellenértékből nem kell levonni. |
| --- | --- |

(177)

A Bizottság ezért azon a véleményen van, hogy a jelen esetben az IB-osztalékfizetéseket a fizetendő ellenértékből nem kell levonni.

h)   Szinergiahatások

| (178) | Az LSH azon a véleményen van, hogy a tartománynak folyósított ellenérték értékelésénél az átruházással megcélzott szinergia-előnyöket is figyelembe kell venni. Világosan látható azonban, hogy az átruházás tulajdonképpeni célja az volt, hogy az LSH-nak a fizetőképességre vonatkozó új előírásokkal összeegyeztethető saját tőkealapot adjon. A szinergiákat pozitív (mellék-) hatásként tekintették, azonban ebben az időpontban biztosan nem ezek voltak a tranzakció fő okai. |
| --- | --- |

(178)

Az LSH azon a véleményen van, hogy a tartománynak folyósított ellenérték értékelésénél az átruházással megcélzott szinergia-előnyöket is figyelembe kell venni. Világosan látható azonban, hogy az átruházás tulajdonképpeni célja az volt, hogy az LSH-nak a fizetőképességre vonatkozó új előírásokkal összeegyeztethető saját tőkealapot adjon. A szinergiákat pozitív (mellék-) hatásként tekintették, azonban ebben az időpontban biztosan nem ezek voltak a tranzakció fő okai.

| (179) | Amennyiben egyébként az IB számára ilyen szinergiák és megtakarítások keletkeznek, ez a költségek csökkentése révén a WKA és a WAK (és ezzel a tartomány) javára szolgál, azonban nem tekinthető az LSH ellenszolgáltatásának az alap saját források rendelkezésre bocsátásáért. Mivel e szinergiák révén az LSH számára az átruházott tőke felhasználhatósága sem csökken, és az LSH számára az átruházásból származó költségek sem növekednek, a szinergiák nem szabad, hogy befolyást gyakoroljanak azon ellentételezés mértékére, melyet egy a piacgazdasági alapelvek szerint működő finanszírozó a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért a banktól követelhetne. Abban az esetben is, ha a tartomány számára szinergiák következtében tényleges előny keletkezne, a verseny miatt minden versenytárs arra kényszerülne, hogy a tartománynak a pénzeszközért (IB-tőke) egy megfelelő ellenértéken felül a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért ilyen előnyök formájában „ellenértéket fizessen”. |
| --- | --- |

(179)

Amennyiben egyébként az IB számára ilyen szinergiák és megtakarítások keletkeznek, ez a költségek csökkentése révén a WKA és a WAK (és ezzel a tartomány) javára szolgál, azonban nem tekinthető az LSH ellenszolgáltatásának az alap saját források rendelkezésre bocsátásáért. Mivel e szinergiák révén az LSH számára az átruházott tőke felhasználhatósága sem csökken, és az LSH számára az átruházásból származó költségek sem növekednek, a szinergiák nem szabad, hogy befolyást gyakoroljanak azon ellentételezés mértékére, melyet egy a piacgazdasági alapelvek szerint működő finanszírozó a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért a banktól követelhetne. Abban az esetben is, ha a tartomány számára szinergiák következtében tényleges előny keletkezne, a verseny miatt minden versenytárs arra kényszerülne, hogy a tartománynak a pénzeszközért (IB-tőke) egy megfelelő ellenértéken felül a rendelkezésre bocsátott sajáttőkéért ilyen előnyök formájában „ellenértéket fizessen”.

| (180) | Egyébként szinergiák rendszerint egy egyesülés következtében keletkeznek, az egyesülésben résztvevő mindkét vállalatban. Nehéz megérteni, hogy az LSH miért ne profitálhatott volna egyáltalán ezekből az előnyökből. |
| --- | --- |

(180)

Egyébként szinergiák rendszerint egy egyesülés következtében keletkeznek, az egyesülésben résztvevő mindkét vállalatban. Nehéz megérteni, hogy az LSH miért ne profitálhatott volna egyáltalán ezekből az előnyökből.

i)   2003. június 1-i törvénymódosítás

| (181) | Németország előadta, hogy 2003. június 1-i jogi hatállyal az IB-t leválasztották az LSH vagyonából. Az ingatlan célvagyont 2003. június 1-i jogi hatállyal szintén leválasztották az LSH-ról. |
| --- | --- |

(181)

Németország előadta, hogy 2003. június 1-i jogi hatállyal az IB-t leválasztották az LSH vagyonából. Az ingatlan célvagyont 2003. június 1-i jogi hatállyal szintén leválasztották az LSH-ról.

| (182) | Ezzel az LSH 2003. június 1-től kezdve már nem tudja az LSH versenyüzletágából kockázati aktívákat célvagyonnal alátámasztani, vagy azt szavatoló funkcióként használni. |
| --- | --- |

(182)

Ezzel az LSH 2003. június 1-től kezdve már nem tudja az LSH versenyüzletágából kockázati aktívákat célvagyonnal alátámasztani, vagy azt szavatoló funkcióként használni.

| (183) | A Bizottság számára ezzel bizonyítottnak látszik, hogy a célvagyon leválasztásával az itt vizsgálandó kedvezményben részesítés 2003. június 1-én véget ért. |
| --- | --- |

(183)

A Bizottság számára ezzel bizonyítottnak látszik, hogy a célvagyon leválasztásával az itt vizsgálandó kedvezményben részesítés 2003. június 1-én véget ért.

j)   A támogatási elem

| (184) | A fenti számítások szerint a Bizottság arra az eredményre jut, hogy az LSH által azért a célvagyonért fizetendő ellenérték, melyet a BAKred elismert saját tőkeként, adózás után évi 6,28 %-ot tesz ki, és adózás után 0,3 % fizetendő ennek a résznek és az LSH mérlegében saját tőkeként kimutatott összegnek a különbözetéért és az ingatlan céltartalékokért. |
| --- | --- |

(184)

A fenti számítások szerint a Bizottság arra az eredményre jut, hogy az LSH által azért a célvagyonért fizetendő ellenérték, melyet a BAKred elismert saját tőkeként, adózás után évi 6,28 %-ot tesz ki, és adózás után 0,3 % fizetendő ennek a résznek és az LSH mérlegében saját tőkeként kimutatott összegnek a különbözetéért és az ingatlan céltartalékokért.

| (185) | Ezt az ellenértéket 1991. január 1-től kezdve a kedvezményben részesítés 2003. május 31-i befejezéséig kellett volna fizetni. |
| --- | --- |

(185)

Ezt az ellenértéket 1991. január 1-től kezdve a kedvezményben részesítés 2003. május 31-i befejezéséig kellett volna fizetni.

| (186) | Az LSH egyedül arra az összegre fizetett ellenértéket, melyet üzleti tevékenységének alátámasztásához tudott felhasználni. |
| --- | --- |

(186)

Az LSH egyedül arra az összegre fizetett ellenértéket, melyet üzleti tevékenységének alátámasztásához tudott felhasználni.

| (187) | A támogatási elem a tényleges fizetések és azon fizetések különbözeteként számítható ki, melyek a piaci feltételeknek megfelelnének. |
| --- | --- |

(187)

A támogatási elem a tényleges fizetések és azon fizetések különbözeteként számítható ki, melyek a piaci feltételeknek megfelelnének.

| (188) | Az alábbi táblázat a támogatási elem számítását mutatja be:
  4. ábra
  A támogatási elem számítása (Millió DEM)


















  Millió DEM |
| --- | --- |
| | 1991 (44) | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003
  (5 hó) |
| Összes IB-tőke | 1 306,0 | 1 312,2 | 1 337,9 | 1 387,0 | 1 472,0 | 1 563,0 | 1 665,9 | 1 763,0 | 1 814,0 | 1 817,0 | 1 849,2 | 1 923,9 | 1 967,6 |
| 1. | Az LSH számára igénybe vehető összeg |

(188)

Az alábbi táblázat a támogatási elem számítását mutatja be:

4. ábra

A támogatási elem számítása (Millió DEM)

Millió DEM

1991 (44)

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

(5 hó)

Összes IB-tőke

1 306,0

1 312,2

1 337,9

1 387,0

1 472,0

1 563,0

1 665,9

1 763,0

1 814,0

1 817,0

1 849,2

1 923,9

1 967,6

1.

Az LSH számára igénybe vehető összeg

1 018,0

1 013,1

954,0

1 024,0

1 092,0

1 172,0

1 264,0

1 346,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 2. | Az IB által igénybevett összeg |
| --- | --- |

2.

Az IB által igénybevett összeg

288,0

299,0

383,9

363,0

380,0

391,0

401,9

417,0

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 3. | 1991.1.1.és 1991.8.30közötti összeg |
| --- | --- |

3.

1991.1.1.és 1991.8.30közötti összeg

870,7

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

| 4. | Ingatlan céltartalék |
| --- | --- |

4.

Ingatlan céltartalék

–

–

–

–

–

–

–

–

–

[...]

[...]

[...]

[...]

6,28 %-os ellentételezés (adózás után) az 1.pontért

21,3

63,6

59,9

64,3

68,6

73,6

79,4

84,5

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

0,3 %-os ellentételezés (adózás után) a 2. pontért

0,3

0,9

1,2

1,1

1,1

1,2

1,2

1,3

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

0,3 %-os ellentételezés (adózás után) a 3. pontért.

2,6

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

–

0,3 %-os ellentételezés (adózás után) a 4. pontért

–

–

–

–

–

–

–

–

–

[...]

[...]

[...]

[...]

Piackonform ellentételezés összesen

24,2

64,5

61,1

65,4

69,7

74,8

80,6

85,8

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Tényleges ellentételezés (adózás után)

0

0

0,9

2,4

1,0

2,5

5,0

6,6

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Támogatási elem

24,2

64,5

60,2

63,0

68,7

72,3

75,6

79,2

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (189) | A támogatási elem a támogatás nyújtásától 2003. május 31-ig bezárólag eszerint német márkában kifejezve 845,6 millió DEM. Ezt az összeget át kell számolni euróra, és így 432,2 millió eurót tesz ki. |
| --- | --- |

(189)

A támogatási elem a támogatás nyújtásától 2003. május 31-ig bezárólag eszerint német márkában kifejezve 845,6 millió DEM. Ezt az összeget át kell számolni euróra, és így 432,2 millió eurót tesz ki.

1.3.   A VERSENY TORZÍTÁSA ÉS A TAGÁLLAMOK KÖZTI KERESKEDELEM KORLÁTOZÁSA

| (190) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzpiacok integrációja következtében a bankszakma a Közösségben fokozottan érzékeny a verseny torzulásira. Ez a folyamat most még inkább kiéleződik a gazdasági és monetáris unió végrehajtása során, melynek során a pénzügyi szolgáltatások piacain leépítik a verseny fennmaradó korlátjait. |
| --- | --- |

(190)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzpiacok integrációja következtében a bankszakma a Közösségben fokozottan érzékeny a verseny torzulásira. Ez a folyamat most még inkább kiéleződik a gazdasági és monetáris unió végrehajtása során, melynek során a pénzügyi szolgáltatások piacain leépítik a verseny fennmaradó korlátjait.

| (191) | A kedvezményben részesülő LSH a bankszakmában regionális kötődésű is volt, és nemzetközileg is működött. Az LSH univerzális kereskedelmi banknak, takarékbanknak és állami és kommunális banknak is tekintette magát. Neve, hagyománya és törvényileg szabályozott feladati ellenére az LSH semmiképpen sem csak helyi vagy regionális bank volt. |
| --- | --- |

(191)

A kedvezményben részesülő LSH a bankszakmában regionális kötődésű is volt, és nemzetközileg is működött. Az LSH univerzális kereskedelmi banknak, takarékbanknak és állami és kommunális banknak is tekintette magát. Neve, hagyománya és törvényileg szabályozott feladati ellenére az LSH semmiképpen sem csak helyi vagy regionális bank volt.

| (192) | Ebből világosan látszik, hogy az LSH más Németországon kívüli és – mivel Németországban más európai országokból származó bankok is működnek – Németországon belüli európai bankokkal versenyben nyújtott banki szolgáltatásokat. |
| --- | --- |

(192)

Ebből világosan látszik, hogy az LSH más Németországon kívüli és – mivel Németországban más európai országokból származó bankok is működnek – Németországon belüli európai bankokkal versenyben nyújtott banki szolgáltatásokat.

| (193) | Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet sajáttőkéje és banki tevékenységei között nagyon szoros összefüggés van. Egy bank csak elegendő elismert sajáttőkével tud működni, és tudja kereskedelmi tevékenységeit kibővíteni. Mivel az LSH-t állami intézkedéssel látták el ilyen fizetőképességi célokra szolgáló sajáttőkével, a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták. |
| --- | --- |

(193)

Arra is utalni kell, hogy egy hitelintézet sajáttőkéje és banki tevékenységei között nagyon szoros összefüggés van. Egy bank csak elegendő elismert sajáttőkével tud működni, és tudja kereskedelmi tevékenységeit kibővíteni. Mivel az LSH-t állami intézkedéssel látták el ilyen fizetőképességi célokra szolgáló sajáttőkével, a bank üzleti lehetőségeit közvetlenül befolyásolták.

| (194) | Ezért megállapítható, hogy az LSH-nak nyújtott támogatások a versenyt torzítják, és a tagállamok közti kereskedelmet korlátozzák. |
| --- | --- |

(194)

Ezért megállapítható, hogy az LSH-nak nyújtott támogatások a versenyt torzítják, és a tagállamok közti kereskedelmet korlátozzák.

1.4.   EREDMÉNY

| (195) | Mindezen megfontolások alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének összes kritériuma teljesül, következésképpen a célvagyon átruházása a vonatkozó cikk értelmében állami támogatásokat tartalmaz. |
| --- | --- |

(195)

Mindezen megfontolások alapján megállapítható, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének összes kritériuma teljesül, következésképpen a célvagyon átruházása a vonatkozó cikk értelmében állami támogatásokat tartalmaz.

2.   A KÖZÖS PIACCAL VALÓ ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉG

| (196) | Ezután azt kell megvizsgálni, hogy a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők-e. Itt meg kell jegyezni, hogy az LSH az IB-tőke- és ingatlan-átruházás keretében esetlegesen felmerülő támogatási elemekre tekintettel csupán az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének kivételekről szóló rendelkezését érvényesítette. |
| --- | --- |

(196)

Ezután azt kell megvizsgálni, hogy a támogatások a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők-e. Itt meg kell jegyezni, hogy az LSH az IB-tőke- és ingatlan-átruházás keretében esetlegesen felmerülő támogatási elemekre tekintettel csupán az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének kivételekről szóló rendelkezését érvényesítette.

| (197) | Az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételekről szóló rendelkezése sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem egyes fogyasztóknak nyújtják. Éppoly kevéssé szüntetnek meg károkat, melyek természeti katasztrófák vagy egyéb rendkívüli események miatt keletkeztek, és nem kompenzálnak gazdasági hátrányokat, melyeket Németország megosztása okozott. |
| --- | --- |

(197)

Az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételekről szóló rendelkezése sem alkalmazható. A támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem egyes fogyasztóknak nyújtják. Éppoly kevéssé szüntetnek meg károkat, melyek természeti katasztrófák vagy egyéb rendkívüli események miatt keletkeztek, és nem kompenzálnak gazdasági hátrányokat, melyeket Németország megosztása okozott.

| (198) | Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – az nem szolgálja rendkívül alacsony életszínvonalú vagy jelentős munkanélküliséggel rendelkező területek gazdasági fejlődésének támogatását, sem pedig bizonyos gazdasági ágazatok fejlesztését – sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti regionális szempontok nem érvényesek. A támogatással közös európai érdekű fontos tervet sem támogatnak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak. |
| --- | --- |

(198)

Mivel a támogatásnak nincs regionális célkitűzése – az nem szolgálja rendkívül alacsony életszínvonalú vagy jelentős munkanélküliséggel rendelkező területek gazdasági fejlődésének támogatását, sem pedig bizonyos gazdasági ágazatok fejlesztését – sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja, sem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti regionális szempontok nem érvényesek. A támogatással közös európai érdekű fontos tervet sem támogatnak. A kultúra támogatása és a kulturális örökség megőrzése szintén nem célja a támogatásnak.

| (199) | Mivel az LSH gazdasági fennmaradása nem forgott kockán, amikor az intézkedést végrehajtották, nem merül fel az a kérdés, hogy egyetlen egy nagy hitelintézet, mint az LSH összeomlása Németországban a bankszektor általános válságához vezethetett volna, mely az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján a német gazdasági életben bekövetkező jelentős zavar elhárítása érdekében támogatást tehetett indokolttá. |
| --- | --- |

(199)

Mivel az LSH gazdasági fennmaradása nem forgott kockán, amikor az intézkedést végrehajtották, nem merül fel az a kérdés, hogy egyetlen egy nagy hitelintézet, mint az LSH összeomlása Németországban a bankszektor általános válságához vezethetett volna, mely az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján a német gazdasági életben bekövetkező jelentős zavar elhárítása érdekében támogatást tehetett indokolttá.

| (200) | Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatások akkor tekinthetők a közös piaccal összeegyeztethetőek, ha azok bizonyos gazdasági ágazatok fejlesztését támogatják. Ez alapvetően a bankszektorban nyújtott szerkezetátalakítási támogatásokra is érvényes lehet. A jelen esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek az alkalmazásához nem adottak a feltételek. Az LSH nem jellemezhető nehézségek közt lévő vállalatként, melynek jövedelmezőségének visszanyerését állami támogatásokkal kellene támogatni. |
| --- | --- |

(200)

Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a támogatások akkor tekinthetők a közös piaccal összeegyeztethetőek, ha azok bizonyos gazdasági ágazatok fejlesztését támogatják. Ez alapvetően a bankszektorban nyújtott szerkezetátalakítási támogatásokra is érvényes lehet. A jelen esetben azonban ennek a kivételes rendelkezésnek az alkalmazásához nem adottak a feltételek. Az LSH nem jellemezhető nehézségek közt lévő vállalatként, melynek jövedelmezőségének visszanyerését állami támogatásokkal kellene támogatni.

| (201) | Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, mely bizonyos körülmények között az állami támogatásokról szóló szerződési rendelkezések alól kivételeket enged meg, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is érvényes. A Bizottság ezt az „Általános gazdasági érdekű szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében erősítette meg (45). Az LSH előadta, hogy általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat teljesít, és hogy abban a mértékben, melyben Schleswig-Holstein tartomány esetleges támogatásai olyan célokra kerülnek felhasználásra, melyek a közbeszerzés ill. a létfenntartás területén belül vannak, nincs szó törvényellenes állami támogatásokról. Mindenesetre az LSH ehhez a formális feltételeket nem teljesíti: nem adta meg pontosan sem azokat a konkrét feladatokat, melyeket az LSH általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásáért végez, sem az ahhoz konkrétan kapcsolódó költségeket, melyek ebből a tevékenységből keletkeznek. Ezért világos, hogy az átruházást azért végezték el, hogy az LSH olyan helyzetbe kerülhessen, hogy megfelelhessen a sajáttőkével szemben támasztott új követelményeknek, mindenféle általános gazdasági érdekű szolgáltatással való összefüggés nélkül. Ezért a jelen esetben ez a kivételes rendelkezés sem alkalmazható. |
| --- | --- |

(201)

Az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése, mely bizonyos körülmények között az állami támogatásokról szóló szerződési rendelkezések alól kivételeket enged meg, alapvetően a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is érvényes. A Bizottság ezt az „Általános gazdasági érdekű szolgáltatások a bankszektorban” című jelentésében erősítette meg (45). Az LSH előadta, hogy általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat teljesít, és hogy abban a mértékben, melyben Schleswig-Holstein tartomány esetleges támogatásai olyan célokra kerülnek felhasználásra, melyek a közbeszerzés ill. a létfenntartás területén belül vannak, nincs szó törvényellenes állami támogatásokról. Mindenesetre az LSH ehhez a formális feltételeket nem teljesíti: nem adta meg pontosan sem azokat a konkrét feladatokat, melyeket az LSH általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásáért végez, sem az ahhoz konkrétan kapcsolódó költségeket, melyek ebből a tevékenységből keletkeznek. Ezért világos, hogy az átruházást azért végezték el, hogy az LSH olyan helyzetbe kerülhessen, hogy megfelelhessen a sajáttőkével szemben támasztott új követelményeknek, mindenféle általános gazdasági érdekű szolgáltatással való összefüggés nélkül. Ezért a jelen esetben ez a kivételes rendelkezés sem alkalmazható.

| (202) | Mivel az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint az állami támogatások alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, a szóban forgó támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek. |
| --- | --- |

(202)

Mivel az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint az állami támogatások alapvető tilalma alóli kivételek egyike sem alkalmazható, a szóban forgó támogatás nem tekinthető a Szerződéssel összeegyeztethetőnek.

3.   NINCS MEGLÉVŐ TÁMOGATÁS

| (203) | Németország ill. az LSH előadásával ellentétben a tőkefolyósítás nem tekinthető az intézményi teher és a kezességvállalói felelősség meglévő támogatásszabályozása által lefedettnek sem. |
| --- | --- |

(203)

Németország ill. az LSH előadásával ellentétben a tőkefolyósítás nem tekinthető az intézményi teher és a kezességvállalói felelősség meglévő támogatásszabályozása által lefedettnek sem.

| (204) | Egyrészt a kezességvállalói felelősség tényállása, mint egy veszteségi kezesség a hitelezőkkel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona azok kielégítéséhez már nem elegendő, eleve nem teljesült. A tőkefolyósítás nem irányult a tartományi bank hitelezőinek kielégítésére, és a tartományi bank vagyona sem merült ki. |
| --- | --- |

(204)

Egyrészt a kezességvállalói felelősség tényállása, mint egy veszteségi kezesség a hitelezőkkel szemben arra az esetre, ha a bank vagyona azok kielégítéséhez már nem elegendő, eleve nem teljesült. A tőkefolyósítás nem irányult a tartományi bank hitelezőinek kielégítésére, és a tartományi bank vagyona sem merült ki.

| (205) | Másrészt az intézményi teher tényállása sem áll fenn. Az intézményi teher az intézmény kötelezettségviselőjét (Schleswig-Holstein tartományt) arra kötelezi, hogy az LSH-t ellássa azokkal az eszközökkel, melyek a tartományi bank rendes működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. Az LSH azonban a tőkefolyósítás időpontjában semmiképp sem volt olyan helyzetben, melyben a rendes működés elegendő saját forrás hiányában nem lett volna lehetséges. A tőkefolyósítás tehát a tartományi bank rendes működésének fenntartásához nem volt szükséges. Sokkal inkább azért került sor a tőkefolyósításra, hogy a tartományi bank olyan helyzetbe kerülhessen, hogy tekintettel a törzstőke-/sajátforrás-hányaddal kapcsolatos előírások 1993. június 30-val bekövetkező szigorítására, tőkeellátottságának bővítésre révén elkerülhesse a tartományi bank üzletvolumenének és kockázati aktíváinak egyébként szükséges rendezett csökkentését, ill. (ezenkívül) a tartományi bank számára lehetővé váljon a jövőbeli terjeszkedés. Az LSH ezért a tartomány, mint társtulajdonos tudatos gazdasági számításának értelmében a versenyben a jövőben is élni tudott piaci lehetőségekkel. A tartomány, mint társtulajdonos ilyen normál gazdasági döntésére az intézményi teher „szükségelőírása” mindenesetre nem alkalmazható. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és az EK-Szerződés 88. cikkének (1) bekezdése szerint meglévő más támogatásszabályozás hiányában a tőkefolyósítást ezért az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése értelmében új támogatásként kell besorolni és ennek megfelelően kell vizsgálni. |
| --- | --- |

(205)

Másrészt az intézményi teher tényállása sem áll fenn. Az intézményi teher az intézmény kötelezettségviselőjét (Schleswig-Holstein tartományt) arra kötelezi, hogy az LSH-t ellássa azokkal az eszközökkel, melyek a tartományi bank rendes működéséhez szükségesek, amennyiben annak folytatása mellett dönt. Az LSH azonban a tőkefolyósítás időpontjában semmiképp sem volt olyan helyzetben, melyben a rendes működés elegendő saját forrás hiányában nem lett volna lehetséges. A tőkefolyósítás tehát a tartományi bank rendes működésének fenntartásához nem volt szükséges. Sokkal inkább azért került sor a tőkefolyósításra, hogy a tartományi bank olyan helyzetbe kerülhessen, hogy tekintettel a törzstőke-/sajátforrás-hányaddal kapcsolatos előírások 1993. június 30-val bekövetkező szigorítására, tőkeellátottságának bővítésre révén elkerülhesse a tartományi bank üzletvolumenének és kockázati aktíváinak egyébként szükséges rendezett csökkentését, ill. (ezenkívül) a tartományi bank számára lehetővé váljon a jövőbeli terjeszkedés. Az LSH ezért a tartomány, mint társtulajdonos tudatos gazdasági számításának értelmében a versenyben a jövőben is élni tudott piaci lehetőségekkel. A tartomány, mint társtulajdonos ilyen normál gazdasági döntésére az intézményi teher „szükségelőírása” mindenesetre nem alkalmazható. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és az EK-Szerződés 88. cikkének (1) bekezdése szerint meglévő más támogatásszabályozás hiányában a tőkefolyósítást ezért az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése és 88. cikkének (1) bekezdése értelmében új támogatásként kell besorolni és ennek megfelelően kell vizsgálni.

X.   KÖVETKEZTETÉS

| (206) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését megsértve, jogellenesen hajtotta végre. Eszerint a támogatás jogellenes. |
| --- | --- |

(206)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a támogatási intézkedést az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését megsértve, jogellenesen hajtotta végre. Eszerint a támogatás jogellenes.

| (207) | A támogatás sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2) ill. (3) bekezdése alapján, sem más szerződési rendelkezés alapján nem tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek. Eszerint a Bizottság a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja, azt meg kell szüntetni és a jogellenes intézkedés támogatási elemét a német kormánynak vissza kell követelnie, |
| --- | --- |

(207)

A támogatás sem az EK-Szerződés 87. cikkének (2) ill. (3) bekezdése alapján, sem más szerződési rendelkezés alapján nem tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek. Eszerint a Bizottság a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja, azt meg kell szüntetni és a jogellenes intézkedés támogatási elemét a német kormánynak vissza kell követelnie,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A 432,3 millió EUR összegű állami támogatás, amelyet Németország az 1999. január 1-től2003. május 31-ig terjedő időszakban a Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale, ma HSH Nordbank AG javára nyújtott, a közös piaccal összeegyeztethetetlen.

2. cikk

Németország minden szükséges intézkedést megtesz, hogy az 1. cikkben megnevezett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást a kedvezményezettől visszakövetelje.

3. cikk

A visszakövetelés haladéktalanul és a nemzeti eljárás szerint megtörténik, amennyiben a jelen határozat azonnali és tényleges végrehajtása lehetővé válik.

A visszakövetelendő összeg magában foglalja azokat a kamatokat, melyek attól az időponttól kezdve, amióta a jogellenes támogatás a kedvezményezettnek rendelkezésére állt, annak tényleges ellenszolgáltatásáig fizetendők.

A kamatokat a Bizottság 794/2004/EK rendelete (46) V. fejezetének rendelkezései szerint kell számítani.

4. cikk

Németország a jelen határozat ismertetésétől számított két hónapon belül, a mellékletben található kérdőív használatával közli az annak végrehajtásához megtett intézkedéseket.

5. cikk

Ennek a határozatnak a címzettje a Német Szövetségi Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2004. október 20-i.

A Bizottság részéről

Mario MONTI

A Bizottság tagja

---

(1)  HL C 76., 2003.03.28., 2. o.

1

(2)  HL C 140., 1998.05.05., 9. o.

2

(3)  HL L 150,, 2000.06.23., 1. o.; jogorvoslati kérelmet nyújtott be Németország (C 376/99 sz. ügy), Nordrhein-Westfalen (T 233/99 sz. ügy) és a WestLB (T 228/99 sz. ügy); a Bizottság szerződésszegési eljárást indított (C 209/00 sz. ügy).

3

(4)  EBHT 2003., II-435. o.

4

(5)  Norddeutsche Landesbank: HL C 81., 2003.04.04., 2. o.; Bayerische Landesbank: HL C 81., 2003.04.04., 13. o.; Hamburgische Landesbank: HL C 81., 2003.04.04., 24. o.; Landesbank Hessen-Thüringen: HL C 73., 2003.03.26., 3. o.

5

(6)  V. ö. az Investitionsbankról szóló 1998. évi beszámolóval, 1. o.

6

(7)  Németország 1999. december 8-i közlése, 84. o.

7

(8)  Németország 1999. december 8-i közlése, 89. o.

8

(9)  Bizalmas információ.

9

(10)  Németország 2004. szeptember 30-i közlése.

10

(11)  Most Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht („BaFin”).

11

(12)  HL L 386., 1989.12.30., 14. o. Az irányelv helyébe 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv lépett (HL L 126., 2000.5.26., 1. o.)

12

(13)  HL L 124., 1989.5.5., 16. o. Az irányelv helyébe a 2000/12/EK irányelv lépett.

13

(14)  Ténylegesen a saját tőkével szembeni új követelményeknek már 1993. január 1-jén hatályba kellett volna lépniük; Németországban késve léptek hatályba.

14

(15)  A szolvencia-irányelv szerint a hitelintézeteknek kockázat szerint súlyozott eszközei legalább 8 %-os mértékében kell saját forrással rendelkezniük, míg a régi német szabályozás 5,6 %-os hányadot írt elő; mindenesetre ez a hányad olyan sajátforrás-definíción alapult, mely szűkebb volt, mint a sajátforrás-irányelv hatályba lépése óta érvényben lévő.

15

(16)  Németország 1999. december 8-i közlése, 90. o.

16

(17)  Németország 1999. december 8-i közlése, 91. o.

17

(18)  Németország 1999. december 8-i közlése, 94. o.

18

(19)  Lásd a 3. lábjegyzetet, 64. széljegyzet.

19

(20)  A BAKred 1999. május 25-i levele

20

(21)  Németország 2001. május 3-i közleménye, 2. o.

21

(22)  Németország 1999. december 8-i közlése, 96. o. és 2003. október 29-i közlése, 18. o.

22

(23)  Németország 2003. április 14-i közlése, 1. melléklet és 2004. szeptember 30-i közlése.

23

(24)  Németország 1999. december 8-i közlése, 86. o.

24

(25)  Németország 1999. december 8-i közlése, 88. o.

25

(26)  Németország 2003. október 29-i közlése, 2. o.

26

(27)  Az LSH 1990. évi üzleti beszámolójának 28. oldalán 8,8 és több, mint 9 % közötti értékek szerepelnek. Az 1991. év üzleti beszámolójának 27. oldalán erre az évre 8,4 és 9,17 % közötti értékek találhatók. Mivel a WAK- és a WKA-vagyon átruházására 1991. január 1-én került sor, egy piacon szokásos ellenszolgáltatásról szóló megállapodás az akkor ismert 1990. évi tőkehozamok szerint alakult volna.

27

(28)  Egyébként egy kockázati, ill. szavatossági díj fizetésére elsősorban fizetőképtelenség esetén a veszteségi kockázat miatt kerül sor. Ebben az esetben a tőke véglegesen elveszik. Egy szokásos (rész-) veszteség esetén, tehát a fizetőképtelenségen kívül, mindig megvan az esély arra, hogy a sajáttőkét nyereségekkel újra fel lehet tölteni.

28

(29)  Az inflációs hatások elhárításához minden egyes beviteli időszakra a tőkehozam-kulcsot egy hosszú távú államkölcsönhöz az inflációs elvárást figyelmen kívül hagyva kell meghatározni. A hosszú távú kockázatmentes bázis-kamatláb megbecsléséhez aztán a vizsgálati időpontban „valós bázis-kamatlábhoz” a 3,60 %-os hosszú távú átlagos inflációs elvárás becsült mértékét kell hozzáadni.

29

(30)  A BdB összehasonlításképpen felsorolja a Capital Asset Pricing Model (CAPM) szerinti elméleti bétaértékeket is, melyek, ahogy megállapítja, alig különböznek a tapasztalatilag meghatározottaktól.

30

(31)  Lásd a 4. lábjegyzetet.

31

(32)  A Bizottság közleménye a tagállamokhoz: Az EK-Szerződés 92. és 93 cikkének és a feldolgozó iparban működő közvállalkozásokról szóló 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének alkalmazásáról, 1993.11.13-i HL C 307., 3. o., lásd a 11. pontot. Bár ebben a közleményben kizárólag a feldolgozó iparról van szó, az alapelv kétségtelenül ugyanúgy érvényes más gazdasági ágazatokra is. A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozólag ezt számos, pl. a Crédit Lyonnais (HL L 221., 1998.8.8., 28.o) és GAN (HL L 78., 1998.3.16., 1. o.) ügyekben hozott bizottsági határozat bizonyította.

32

(33)  Lásd a 4. lábjegyzetet, 206. széljegyzet a következő oldalakon.

33

(34)  Lásd a 3. lábjegyzetet, 161. széljegyzetet a következő oldalakon.

34

(35)  Lásd a 4. lábjegyzetet, 241, 314. széljegyzetet.

35

(36)  Lásd a 4. lábjegyzetet, 320, 335. széljegyzetet.

36

(37)  Ez az eset így különbözik a WestLB-eljárás tényállásától, melyben a lakásépítési támogatási vagyon megállapított és a mérlegben saját forrásként kimutatott készpénzértékének csak egy részét ismerték el felügyeletjogilag sajáttőkeként.

37

(38)  Lásd a 3. lábjegyzetet, 19. széljegyzetet.

38

(39)  A valóságban a helyzet természetesen sokkal bonyolultabb, pl. a mérlegen kívüli tételek, az aktívák különböző kockázatsúlyozásai és a nulla kockázatú tételek miatt. Az elgondolás lényege mindazonáltal ettől érintetlen marad.

39

(40)  A helyzet ugyanaz marad, ha figyelembe vesszük azt a lehetőséget, hogy kiegészítő saját forrásokat az alap saját források mértékéig fel lehet hozni (az alap saját forrásokra 25-ös tényező a 12,5 helyett).

40

(41)  Ezt az Elsőfokú Bíróság ítélete is megerősíti, lásd a 4. lábjegyzet, 321-331 széljegyzeteit.

41

(42)  A felek ennél a Deutsche Börse AG REX10 Performance Indexe szerint meghatározott kockázatmentes kamatlábakat veszik alapul.

42

(43)  Lásd a 3. lábjegyzet, 221. széljegyzetét.

43

(44)  Az IB-tőkét a mérlegbe 1991.1.1-vel vették fel és az LSH számára 1991. év első 8 hónapjában szavatolási funkcióként állt rendelkezésre. A BAKred elismerése után, azaz 1991. év utolsó 4 hónapjában, azt már versenyüzlettel is igénybe lehetett venni.

44

1999. január 1.-től a német márkát 1,95583-as árfolyamon számították át Euróra. A DEM-ben megadott adatokat ennek megfelelően kell euróra átszámítani.

(45)  Ezt a jelentést a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak 1998. november 23-án nyújtották be, de nem tették közzé. Ez a Bizottság Versenypolitikai Főigazgatóságán, valamint a Bizottság internetes honlapján szerezhető meg.

45

(46)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

46

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszakövetelendő összeg kalkulációja

| 1.1. | Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azon jogellenes támogatás összegének mértékéről, amelyet a kedvezményezettnek rendelkezésre bocsátottak:








  A fizetés dátuma (1) | A támogatás mértéke (2) | Pénznem | A kedvezményezett azonosító adatai |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azon jogellenes támogatás összegének mértékéről, amelyet a kedvezményezettnek rendelkezésre bocsátottak:

A fizetés dátuma (1)

A támogatás mértéke (2)

Pénznem

A kedvezményezett azonosító adatai

Megjegyzések:

| 1.2. | Kérjük, hogy részletesen fejtse ki, hogyan számolják ki a kamatokat, melyeket a visszakövetelendő támogatásra kell fizetni. |
| --- | --- |

1.2.

Kérjük, hogy részletesen fejtse ki, hogyan számolják ki a kamatokat, melyeket a visszakövetelendő támogatásra kell fizetni.

1.   A támogatás visszaköveteléséhez már megtett vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Kérjük, részletesen írja le, milyen intézkedéseket foganatosítottak, és milyen intézkedéseket terveznek, hogy a támogatás közvetlen és tényleges visszakövetelését véghezvigyék. Kérjük, azt is fejtse ki, milyen alternatív intézkedések léteznek a nemzeti jogban, hogy a visszakövetelést véghez lehessen vinni. Kérjük, közölje a meghozott/tervezett intézkedésekhez a jogalapot, amennyiben ilyen létezik. |
| --- | --- |

2.1.

Kérjük, részletesen írja le, milyen intézkedéseket foganatosítottak, és milyen intézkedéseket terveznek, hogy a támogatás közvetlen és tényleges visszakövetelését véghezvigyék. Kérjük, azt is fejtse ki, milyen alternatív intézkedések léteznek a nemzeti jogban, hogy a visszakövetelést véghez lehessen vinni. Kérjük, közölje a meghozott/tervezett intézkedésekhez a jogalapot, amennyiben ilyen létezik.

| 2.2. | Milyen dátummal fejeződik be a támogatás visszakövetelése? |
| --- | --- |

2.2.

Milyen dátummal fejeződik be a támogatás visszakövetelése?

3.   Már véghezvitt visszakövetelés

| 3.1. | Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azokról a támogatásokról, melyeket a kedvezményezettől már visszaköveteltek:








  Dátum (3) | Visszafizetett összeg | Pénznem | A kedvezményezett azonosító adatai |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azokról a támogatásokról, melyeket a kedvezményezettől már visszaköveteltek:

Dátum (3)

Visszafizetett összeg

Pénznem

A kedvezményezett azonosító adatai

| 3.2. | Kérjük, hogy bizonyítékkal támassza alá azoknak a támogatási összegeknek a visszafizetését, melyeket a fenti, 3.1 pont alatti táblázatban részleteztek. |
| --- | --- |

3.2.

Kérjük, hogy bizonyítékkal támassza alá azoknak a támogatási összegeknek a visszafizetését, melyeket a fenti, 3.1 pont alatti táblázatban részleteztek.

---

(1)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást vagy a támogatás egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben az intézkedés több részletből és fizetésből áll, használjon külön sorokat). |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást vagy a támogatás egyes részleteit a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben az intézkedés több részletből és fizetésből áll, használjon külön sorokat).

(2)  A támogatás mértéke, melyet a kedvezményezett rendelkezésére bocsátottak (bruttó támogatási egyenértékkel kifejezve)

(3)

| (°) | Az az időpont, amikor a támogatást visszafizették |
| --- | --- |

(°)

Az az időpont, amikor a támogatást visszafizették

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/159 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/159

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2004. október 20.)

a Landesbank Hessen-Thüringen – Girozentralenak Németország részéről nyújtott állami támogatásról

(az értesítés a C(2004) 3931. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/742/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének 1) pontjára,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló szerződésre, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

az érdekeltek felszólítására, a fenti határozatoknak megfelelően állásfoglalások kinyilvánítására (1) és ezeknek az állásfoglalásoknak a figyelembevételével,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | 1994. május 31-én és 1994. december 21-én kelt leveleiben a Német Bankszövetség (a továbbiakban: „BdB”), bejegyzett egyesület, a németországi székhelyű magánbankok képviseletében, többek között azt tudatta a Bizottsággal, hogy az Észak-Rajna-Vesztfáliai, Alsó-Szászországi, Schleswig-Holsteini, Bajorországi, Hamburg-i és Berlin-i tartományi bankok szavatolótőkéjébe – vagyis a Nyugat-Németország Tartományi Bank, az Észak-Németország Tartományi Bank, a Schleswig-Holstein Tartományi Bank, a Hamburgi Tartományi Bank és a Berlini Tartományi Bank javára – támogatott lakásépítési hiteleket vontak be, illetve kívántak bevonni. A BdB az ezzel összefüggő tőkeemelést az érintett bankoknál, azok érdekében álló versenytorzításként ítélte meg, mivel nem állapítottak meg a piacgazdasági természetű tőkejuttatás alapelveinek megfelelő ellenszolgáltatást. A második helyen említett levelével ezért a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be és kérte a Bizottságot, hogy Németországgal szemben indítsa meg az EK-Szerződés 93. cikke (2) bekezdése (jelenleg 88. cikk (2) bekezdés) szerinti eljárást. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében számos bank egyénileg is csatlakozott a Szövetség panaszához. |
| --- | --- |

(1)

1994. május 31-én és 1994. december 21-én kelt leveleiben a Német Bankszövetség (a továbbiakban: „BdB”), bejegyzett egyesület, a németországi székhelyű magánbankok képviseletében, többek között azt tudatta a Bizottsággal, hogy az Észak-Rajna-Vesztfáliai, Alsó-Szászországi, Schleswig-Holsteini, Bajorországi, Hamburg-i és Berlin-i tartományi bankok szavatolótőkéjébe – vagyis a Nyugat-Németország Tartományi Bank, az Észak-Németország Tartományi Bank, a Schleswig-Holstein Tartományi Bank, a Hamburgi Tartományi Bank és a Berlini Tartományi Bank javára – támogatott lakásépítési hiteleket vontak be, illetve kívántak bevonni. A BdB az ezzel összefüggő tőkeemelést az érintett bankoknál, azok érdekében álló versenytorzításként ítélte meg, mivel nem állapítottak meg a piacgazdasági természetű tőkejuttatás alapelveinek megfelelő ellenszolgáltatást. A második helyen említett levelével ezért a BdB hivatalosan panaszt nyújtott be és kérte a Bizottságot, hogy Németországgal szemben indítsa meg az EK-Szerződés 93. cikke (2) bekezdése (jelenleg 88. cikk (2) bekezdés) szerinti eljárást. 1995 februárjában és márciusában, valamint 1996 decemberében számos bank egyénileg is csatlakozott a Szövetség panaszához.

| (2) | A BdB két további tőkeátadásról értesítette a Bizottságot. 1997. augusztus 6-án kelt levelében a Schleswig-Holstein Tartományi Bank javára, 1998. július 30-án kelt levelében pedig a Hessen-Thüringia Tartományi Bank javára történt tőkejuttatásokat jelentette be. Az utóbb említett folyamattal kapcsolatban, a Bizottság, 1998. július 31-én kelt levelében, információkat kért Németországtól. Németország 1998. október 2-án kelt levelében azt válaszolta, hogy ez idő szerint csak egy előadói tervezet áll rendelkezésre az üggyel kapcsolatban, de a Bizottság számára megalapozottnak tűnő kifogások a későbbiekben is indokolásra szorulnak. |
| --- | --- |

(2)

A BdB két további tőkeátadásról értesítette a Bizottságot. 1997. augusztus 6-án kelt levelében a Schleswig-Holstein Tartományi Bank javára, 1998. július 30-án kelt levelében pedig a Hessen-Thüringia Tartományi Bank javára történt tőkejuttatásokat jelentette be. Az utóbb említett folyamattal kapcsolatban, a Bizottság, 1998. július 31-én kelt levelében, információkat kért Németországtól. Németország 1998. október 2-án kelt levelében azt válaszolta, hogy ez idő szerint csak egy előadói tervezet áll rendelkezésre az üggyel kapcsolatban, de a Bizottság számára megalapozottnak tűnő kifogások a későbbiekben is indokolásra szorulnak.

| (3) | A Bizottság először a Nyugat-Németország Tartományi Bank (továbbiakban: „WestLB”) javára történt tőkeátruházást vizsgálta, de kifejtette, hogy a WestLB ügyében elért eredmények fényében meg fogja vizsgálni a más bankok javára történt tőkeátruházásokat is (2). Ebben az ügyben végül az 1999. július 8-án kelt 2000/392 határozattal – Németország részéről a Westdeutsche Landesbank Girozentrale javára végrehajtott intézkedésről (3) – döntött a Bizottság, mellyel a támogatási intézkedést (a különbözetet a teljesített ellenszolgáltatás és a piaci gyakorlatnak megfelelő ellenérték között) a közös piaccal ellentétben állónak nyilvánította, és így a támogatás visszaköveteléséről született rendelkezés. Ezt a határozatot az elsőfokú bíróság 2003. március 6-án, két elem elégtelen indokolása miatt – az ellenszolgáltatás mértékének megállapításánál – érvénytelenítette (4). 2004. október 20-án a Bizottság új határozatot adott ki, amely figyelembe vette a bírósági döntés kritikus pontjait. |
| --- | --- |

(3)

A Bizottság először a Nyugat-Németország Tartományi Bank (továbbiakban: „WestLB”) javára történt tőkeátruházást vizsgálta, de kifejtette, hogy a WestLB ügyében elért eredmények fényében meg fogja vizsgálni a más bankok javára történt tőkeátruházásokat is (2). Ebben az ügyben végül az 1999. július 8-án kelt 2000/392 határozattal – Németország részéről a Westdeutsche Landesbank Girozentrale javára végrehajtott intézkedésről (3) – döntött a Bizottság, mellyel a támogatási intézkedést (a különbözetet a teljesített ellenszolgáltatás és a piaci gyakorlatnak megfelelő ellenérték között) a közös piaccal ellentétben állónak nyilvánította, és így a támogatás visszaköveteléséről született rendelkezés. Ezt a határozatot az elsőfokú bíróság 2003. március 6-án, két elem elégtelen indokolása miatt – az ellenszolgáltatás mértékének megállapításánál – érvénytelenítette (4). 2004. október 20-án a Bizottság új határozatot adott ki, amely figyelembe vette a bírósági döntés kritikus pontjait.

| (4) | 1999. szeptember 1-jén, a Bizottság tájékoztatási megkereséssel fordult Németországhoz, melyben más tartományi bankokat – köztük a Helaba-t – érintő tőkeátruházási műveletek iránt érdeklődött. Németország válaszul – 1999. december 8-án kelt levelében – átküldte a kifejezetten a Helabát érintő tőkeátruházásra vonatkozó információkat, melyeket a Bizottság újabb – 2000. október 31-én kelt – megkeresése nyomán a Szövetségi Kormány 2001. január 21-én kelt levelével egészített ki. |
| --- | --- |

(4)

1999. szeptember 1-jén, a Bizottság tájékoztatási megkereséssel fordult Németországhoz, melyben más tartományi bankokat – köztük a Helaba-t – érintő tőkeátruházási műveletek iránt érdeklődött. Németország válaszul – 1999. december 8-án kelt levelében – átküldte a kifejezetten a Helabát érintő tőkeátruházásra vonatkozó információkat, melyeket a Bizottság újabb – 2000. október 31-én kelt – megkeresése nyomán a Szövetségi Kormány 2001. január 21-én kelt levelével egészített ki.

| (5) | A Bizottság 2002. november 13-án kelt levelében értesítette Németországot határozatáról, miszerint Hessen tartomány saját tőkéjének titokban történt bevonását – a Helaba vállalkozásba – illetően szabályszerű eljárás indul ellene az EK Szerződés 88. cikk (2) bekezdése alapján. Egyidejűleg a Bizottság eljárást indított hasonló tőkeátruházási műveletek miatt a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale („NordLB”), a Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale („LSH”), a Hamburgische Landesbank – Girozentrale („HLB”) és a Bayerische Landesbank – Girozentrale („BayernLB”) ellen.. Ezt megelőzően, a Bizottság már 2002 júliusában eljárást indított hasonló, Berlin tartomány által megvalósított támogatási tőkejuttatások miatt a Berlin Tartományi Bank ellen. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság 2002. november 13-án kelt levelében értesítette Németországot határozatáról, miszerint Hessen tartomány saját tőkéjének titokban történt bevonását – a Helaba vállalkozásba – illetően szabályszerű eljárás indul ellene az EK Szerződés 88. cikk (2) bekezdése alapján. Egyidejűleg a Bizottság eljárást indított hasonló tőkeátruházási műveletek miatt a Norddeutsche Landesbank – Girozentrale („NordLB”), a Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale („LSH”), a Hamburgische Landesbank – Girozentrale („HLB”) és a Bayerische Landesbank – Girozentrale („BayernLB”) ellen.. Ezt megelőzően, a Bizottság már 2002 júliusában eljárást indított hasonló, Berlin tartomány által megvalósított támogatási tőkejuttatások miatt a Berlin Tartományi Bank ellen.

| (6) | Az eljárások megindítására vonatkozó határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5) tették közzé. A Bizottság a többi érdekeltet is állásfoglalásra kérte. |
| --- | --- |

(6)

Az eljárások megindítására vonatkozó határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5) tették közzé. A Bizottság a többi érdekeltet is állásfoglalásra kérte.

| (7) | 2003. április 9-én kelt levelében Németország állást foglalt a Helaba ügyében megindított eljárással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(7)

2003. április 9-én kelt levelében Németország állást foglalt a Helaba ügyében megindított eljárással kapcsolatban.

| (8) | 2003. július 29-én kelt levelében, a BdB az összes 2002. november 13-i eljárásmegindítási határozattal kapcsolatban egységes álláspontot foglalt el, melyről Németország a 2003. július 28-án kelt – egyúttal állásfoglalást kérő – levélben értesült. |
| --- | --- |

(8)

2003. július 29-én kelt levelében, a BdB az összes 2002. november 13-i eljárásmegindítási határozattal kapcsolatban egységes álláspontot foglalt el, melyről Németország a 2003. július 28-án kelt – egyúttal állásfoglalást kérő – levélben értesült.

| (9) | 2003. október 10-én és december 4-én kelt leveleiben Németország állást foglalt a Helaba-ügyben, a BdB fejtegetéseihez kapcsolódóan. 2003. október 30-án kelt levelében Németország közölte továbbá Észak-Rajna-Vesztfália tartományi kormánya és a WestLB fejtegetéseit a Német Bankszövetség állásfoglalásával kapcsolatban. |
| --- | --- |

(9)

2003. október 10-én és december 4-én kelt leveleiben Németország állást foglalt a Helaba-ügyben, a BdB fejtegetéseihez kapcsolódóan. 2003. október 30-án kelt levelében Németország közölte továbbá Észak-Rajna-Vesztfália tartományi kormánya és a WestLB fejtegetéseit a Német Bankszövetség állásfoglalásával kapcsolatban.

| (10) | A Bizottság 2004. április 7-én kelt levelében Németországtól további információkat kért az összes tartományi banki eljáráshoz kapcsolódóan és – 2004. május 19-én és augusztus 3-án kelt leveleiben – kifejezetten a Helabát illetően. Németország erre 2004. június 1-jén, június 23-án és augusztus 23-án kelt leveleiben válaszolt. |
| --- | --- |

(10)

A Bizottság 2004. április 7-én kelt levelében Németországtól további információkat kért az összes tartományi banki eljáráshoz kapcsolódóan és – 2004. május 19-én és augusztus 3-án kelt leveleiben – kifejezetten a Helabát illetően. Németország erre 2004. június 1-jén, június 23-án és augusztus 23-án kelt leveleiben válaszolt.

| (11) | 2004. szeptemberében és októberében tárgyalásokra került sor a BdB, Hessen- tartomány és a Helaba között a rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának kérdéséről. Nem sikerült egyetértésre jutni. 2004. szeptember 28-án kelt levelében a BdB újra állást foglalt az eljárással kapcsolatban. A Bizottság erre Németországot is újabb állásfoglalásra kérte, melyet a 2004. október 1-jén és október 6-án kelt levelekben közöltek. |
| --- | --- |

(11)

2004. szeptemberében és októberében tárgyalásokra került sor a BdB, Hessen- tartomány és a Helaba között a rendelkezésre bocsátott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának kérdéséről. Nem sikerült egyetértésre jutni. 2004. szeptember 28-án kelt levelében a BdB újra állást foglalt az eljárással kapcsolatban. A Bizottság erre Németországot is újabb állásfoglalásra kérte, melyet a 2004. október 1-jén és október 6-án kelt levelekben közöltek.

II.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA

1.   A HELABÁNÁL

| (12) | A Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Herlaba), melynek székhelye Frankfurt am Main-ban és Erfurtban található, mérlegfőösszege társasági szinten kb. 140 milliárd euró (2003. december 31. határnappal), a német nagybankok egyike. A Bank mérlegfőösszege kb. 130 milliárd euró, és ezzel a társaságban erős 90 %-os részesedése van. A bank közjogi státuszú hitelintézet, társasági formáját tekintve közjogi intézmény. A Bank tulajdonosai és jótállói 2001. január 1. óta a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen, amely a tőkebevonás 1998 végi időpontjáig egyedüli tulajdonos és jótálló volt, 85 %-os arányban; Hessen-tartomány 10 %-os arányban és Thüringia-tartomány 5 %-os arányban. 2003. évre a társaság saját tőkéje az éves beszámoló kimutatása szerint kb. 4,1 milliárd euróra rúgott. 2003. december 31-i állapot szerint, a alaptőkehányad 7,8 %-os, míg a sajáttőke-hányad 11,3 %-os volt a társaság szintjén. |
| --- | --- |

(12)

A Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Herlaba), melynek székhelye Frankfurt am Main-ban és Erfurtban található, mérlegfőösszege társasági szinten kb. 140 milliárd euró (2003. december 31. határnappal), a német nagybankok egyike. A Bank mérlegfőösszege kb. 130 milliárd euró, és ezzel a társaságban erős 90 %-os részesedése van. A bank közjogi státuszú hitelintézet, társasági formáját tekintve közjogi intézmény. A Bank tulajdonosai és jótállói 2001. január 1. óta a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen, amely a tőkebevonás 1998 végi időpontjáig egyedüli tulajdonos és jótálló volt, 85 %-os arányban; Hessen-tartomány 10 %-os arányban és Thüringia-tartomány 5 %-os arányban. 2003. évre a társaság saját tőkéje az éves beszámoló kimutatása szerint kb. 4,1 milliárd euróra rúgott. 2003. december 31-i állapot szerint, a alaptőkehányad 7,8 %-os, míg a sajáttőke-hányad 11,3 %-os volt a társaság szintjén.

| (13) | Tulajdonosi szerkezete révén, a Helaba Hessen-tartomány és Thüringia-szabadállam házibankjaként, valamint a hesseni és thüringiai takarékpénztárak központi intézményeként működik. Ezenkívül a Helaba ügyfél- és piacorientált kereskedelmi bankként tevékenykedik, amely elsősorban a nagy ügyfelek ügyleteit vezeti, továbbá közületi ügyfelek partnereként tartományokat és közösségeket segít beruházási projektjeik finanszírozásában és megvalósításában. Amellett, hogy részesedése van tartományi vállalkozásfejlesztési intézményekben, a Helaba támogatja gazdaság- és struktúrapolitikai célkitűzések megvalósítását is Hessen és Thüringia tartományban. |
| --- | --- |

(13)

Tulajdonosi szerkezete révén, a Helaba Hessen-tartomány és Thüringia-szabadállam házibankjaként, valamint a hesseni és thüringiai takarékpénztárak központi intézményeként működik. Ezenkívül a Helaba ügyfél- és piacorientált kereskedelmi bankként tevékenykedik, amely elsősorban a nagy ügyfelek ügyleteit vezeti, továbbá közületi ügyfelek partnereként tartományokat és közösségeket segít beruházási projektjeik finanszírozásában és megvalósításában. Amellett, hogy részesedése van tartományi vállalkozásfejlesztési intézményekben, a Helaba támogatja gazdaság- és struktúrapolitikai célkitűzések megvalósítását is Hessen és Thüringia tartományban.

| (14) | A Helaba-konszern 2003. december 31-én körülbelül 3 500 főt foglalkoztatott. A Helaba ott van a világ fontos pénzügyi központjai között. Két fő működési központja – Frankfurt am Main és Erfurt – mellett képviselettel rendelkezik többek között Londonban, New Yorkban, Zürichben, Dublinban, Madridban, Párizsban és Luxemburgban. |
| --- | --- |

(14)

A Helaba-konszern 2003. december 31-én körülbelül 3 500 főt foglalkoztatott. A Helaba ott van a világ fontos pénzügyi központjai között. Két fő működési központja – Frankfurt am Main és Erfurt – mellett képviselettel rendelkezik többek között Londonban, New Yorkban, Zürichben, Dublinban, Madridban, Párizsban és Luxemburgban.

2.   „LAKÁSÜGY ÉS JÖVŐBENI BERUHÁZÁS” MINT REJTETT TŐKEBEVONÁS A HELABÁBA

| (15) | Az 1998. december 17-i törvénnyel Hessen-tartomány speciális alapot hozott létre „Lakásügy és jövőbeni beruházás” név alatt. A hesseni pénzügyminisztérium ezzel a törvénnyel felhatalmazást kapott arra, hogy ezt a speciális pénzalapot – részben vagy egészben – csendestársi tőkebefektetésként, vagy más, a felügyelet által elismert formában, tőkerészesedésként, piaci szintű, a speciális alapnál maradó ellenszolgáltatás mellett egy hitelintézetbe telepítse le. |
| --- | --- |

(15)

Az 1998. december 17-i törvénnyel Hessen-tartomány speciális alapot hozott létre „Lakásügy és jövőbeni beruházás” név alatt. A hesseni pénzügyminisztérium ezzel a törvénnyel felhatalmazást kapott arra, hogy ezt a speciális pénzalapot – részben vagy egészben – csendestársi tőkebefektetésként, vagy más, a felügyelet által elismert formában, tőkerészesedésként, piaci szintű, a speciális alapnál maradó ellenszolgáltatás mellett egy hitelintézetbe telepítse le.

| (16) | A speciális alap felöleli a tartomány követeléseit, melyek a szociális lakásépítés támogatására nyújtott hitelekből származnak. Az 1998. december 31-i állapot szerint a kölcsönállomány 7,829 milliárd német márkát tett ki (tartományi rész: 6,026 milliárd német márka). Ennek forgalmi értékét két független szakértő 2,273 milliárd márkában (1,264 milliárd euró) állapította meg. Ezt a speciális alapot az 1998. decemberi szerződés értelmében, melyet Hessen-tartomány és a Helaba kötöttek egymással, 1998. december 31-i hatállyal, csendestársi tőkebefektetésként a Helabába helyezték ki. |
| --- | --- |

(16)

A speciális alap felöleli a tartomány követeléseit, melyek a szociális lakásépítés támogatására nyújtott hitelekből származnak. Az 1998. december 31-i állapot szerint a kölcsönállomány 7,829 milliárd német márkát tett ki (tartományi rész: 6,026 milliárd német márka). Ennek forgalmi értékét két független szakértő 2,273 milliárd márkában (1,264 milliárd euró) állapította meg. Ezt a speciális alapot az 1998. decemberi szerződés értelmében, melyet Hessen-tartomány és a Helaba kötöttek egymással, 1998. december 31-i hatállyal, csendestársi tőkebefektetésként a Helabába helyezték ki.

| (17) | A szerződés alapján elvégzett új szakértői értékelés 2003. december 31-ével a támogatási eszköz értékét [...] (6) millió euróban adta meg. Az értéknövekedés a támogatási eszköz 1999. év óta bekövetkező lefogyását meghaladó felszaporodásából származik. A pénzügyi szolgáltatások szövetségi felügyeletével („Ba-Fin”) – korábban a szövetségi pénzügyi felügyelet – történő egyeztetés a 2003. december 31-i szakértői értékelés eredményéről viszont a Helaba számára csak a korábbi referenciaösszeget tette elérhetővé. |
| --- | --- |

(17)

A szerződés alapján elvégzett új szakértői értékelés 2003. december 31-ével a támogatási eszköz értékét [...] (6) millió euróban adta meg. Az értéknövekedés a támogatási eszköz 1999. év óta bekövetkező lefogyását meghaladó felszaporodásából származik. A pénzügyi szolgáltatások szövetségi felügyeletével („Ba-Fin”) – korábban a szövetségi pénzügyi felügyelet – történő egyeztetés a 2003. december 31-i szakértői értékelés eredményéről viszont a Helaba számára csak a korábbi referenciaösszeget tette elérhetővé.

| (18) | A Bank számára a speciális alap csendestársi tőkebefektetés nem juttat többlet likviditást, illetve nem jelent kiegészítő bevételi forrást. A lakásépítési kölcsönökből visszafolyó bevétel (kamatok és törlesztés) nem a Bank előnyére folyik be, hanem a speciális alapot bővíti, és azt a továbbiakban a támogatási célok érdekében kell megforgatni, illetve befektetni. |
| --- | --- |

(18)

A Bank számára a speciális alap csendestársi tőkebefektetés nem juttat többlet likviditást, illetve nem jelent kiegészítő bevételi forrást. A lakásépítési kölcsönökből visszafolyó bevétel (kamatok és törlesztés) nem a Bank előnyére folyik be, hanem a speciális alapot bővíti, és azt a továbbiakban a támogatási célok érdekében kell megforgatni, illetve befektetni.

| (19) | A speciális alap bevonását a Helabába a tartomány törekvéseivel összefüggésben kell nézni, miszerint azt összességében támogatási és struktúrapolitikai eszköztárként, hatékony formában, kell felhasználni. |
| --- | --- |

(19)

A speciális alap bevonását a Helabába a tartomány törekvéseivel összefüggésben kell nézni, miszerint azt összességében támogatási és struktúrapolitikai eszköztárként, hatékony formában, kell felhasználni.

| (20) | Németország adatai szerint a tartomány először azt mérlegelte, hogy pályázatot ír ki és szeletekre bontva, magánszemélyek körében értékesíti a lakásépítési követelésállományt a legjobb készpénz-ajánlatot tevőnek. Ugyanakkor a speciális alap szeletekre bontása azzal az előnnyel járt volna, hogy a potenciális banki partnerek köre a tartomány számára kiszélesedik, mivel a lehetséges érdekeltek köre, tekintettel a körülbelül 2,5 milliárd márka nagyságú vagyoni értékre, eleve meglehetősen szűk csoportra korlátozódott. A feldarabolás ellen szólt viszont, hogy a speciális alaptömeget, mint forgóalapot a kiegyenlített kölcsönökből visszafolyó bevételekből refinanszírozzák és attól elválasztatlanul mutatják ki. Az egyes intézményekre eső szeletek értékének időszakonkénti megállapítása Németország szerint tetemes költségráfordítással járt volna. A tartomány emellett a különböző támogatási célok közötti súlypontáthelyezések esetén nem tudott volna elég rugalmasan eljárni. |
| --- | --- |

(20)

Németország adatai szerint a tartomány először azt mérlegelte, hogy pályázatot ír ki és szeletekre bontva, magánszemélyek körében értékesíti a lakásépítési követelésállományt a legjobb készpénz-ajánlatot tevőnek. Ugyanakkor a speciális alap szeletekre bontása azzal az előnnyel járt volna, hogy a potenciális banki partnerek köre a tartomány számára kiszélesedik, mivel a lehetséges érdekeltek köre, tekintettel a körülbelül 2,5 milliárd márka nagyságú vagyoni értékre, eleve meglehetősen szűk csoportra korlátozódott. A feldarabolás ellen szólt viszont, hogy a speciális alaptömeget, mint forgóalapot a kiegyenlített kölcsönökből visszafolyó bevételekből refinanszírozzák és attól elválasztatlanul mutatják ki. Az egyes intézményekre eső szeletek értékének időszakonkénti megállapítása Németország szerint tetemes költségráfordítással járt volna. A tartomány emellett a különböző támogatási célok közötti súlypontáthelyezések esetén nem tudott volna elég rugalmasan eljárni.

| (21) | A tartomány ezért úgy határozott, hogy a lakásépítési alapot osztatlan formában tartja; a belőle származó bevételeket a továbbiakban a lakásépítési és gazdaságfejlesztési területen használja fel; a vagyonkezelést a lehető leghatékonyabb és maximálisan költségkímélő módon szervezi meg, és a követelésállomány egyéb hasznosítása útján kiegészítő bevételeket generál. |
| --- | --- |

(21)

A tartomány ezért úgy határozott, hogy a lakásépítési alapot osztatlan formában tartja; a belőle származó bevételeket a továbbiakban a lakásépítési és gazdaságfejlesztési területen használja fel; a vagyonkezelést a lehető leghatékonyabb és maximálisan költségkímélő módon szervezi meg, és a követelésállomány egyéb hasznosítása útján kiegészítő bevételeket generál.

| (22) | Ezeknek a rendezőelveknek, illetve szabályozási politikának a jegyében, a Helaba már kinyilvánította szándékát, hogy a teljes követelésállományt – 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) összértékben – tőkejuttatásként átveszi és vagyonkezelését elvégzi. A Helabának való tőkeátadás mellett szólt az is, hogy a társaság már 1953 óta, mint jog szerint nem önálló üzletágat, vezette a tartomány vagyonügynökségét (LTH – Landestreuhandstellen) és bonyolította a támogatási programokat. A Helaba, az államszerződés és saját szabályzata értelmében, üzletpolitikájában köteles tiszteletben tartani az általános gazdaságpolitikai alapelveket. Ez a három tényező juttatta arra a meggyőződésre a tartományt, hogy számára a Helaba a legalkalmasabb banki partner a speciális alapról szóló törvény célkitűzéseinek megvalósításához. |
| --- | --- |

(22)

Ezeknek a rendezőelveknek, illetve szabályozási politikának a jegyében, a Helaba már kinyilvánította szándékát, hogy a teljes követelésállományt – 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) összértékben – tőkejuttatásként átveszi és vagyonkezelését elvégzi. A Helabának való tőkeátadás mellett szólt az is, hogy a társaság már 1953 óta, mint jog szerint nem önálló üzletágat, vezette a tartomány vagyonügynökségét (LTH – Landestreuhandstellen) és bonyolította a támogatási programokat. A Helaba, az államszerződés és saját szabályzata értelmében, üzletpolitikájában köteles tiszteletben tartani az általános gazdaságpolitikai alapelveket. Ez a három tényező juttatta arra a meggyőződésre a tartományt, hogy számára a Helaba a legalkalmasabb banki partner a speciális alapról szóló törvény célkitűzéseinek megvalósításához.

| (23) | A [...] szerint az 1998. december 30-i KWG 10. cikk 4. bekezdése értelmében, a tartomány egy belső társaság keretében a speciális alapot a bankra ruházta mint „csendestársi tőkejuttatást”. Ez azt jelenti, hogy a tartomány a Helabával a Kereskedelmi Törvénykönyv 230. és azt követő cikkei értelmében csendestársi jogviszonyra lépett, vagyis egy olyan személyegyesülést hozott létre, amelynél a csendestárs valaki másnak a vállalkozásában tőkearányos részesedéssel rendelkezik oly módon, hogy a vagyoni hozzájárulása vagy tőkebefektetése az aktív tag vagyonába vagy tőkéjébe megy át. |
| --- | --- |

(23)

A [...] szerint az 1998. december 30-i KWG 10. cikk 4. bekezdése értelmében, a tartomány egy belső társaság keretében a speciális alapot a bankra ruházta mint „csendestársi tőkejuttatást”. Ez azt jelenti, hogy a tartomány a Helabával a Kereskedelmi Törvénykönyv 230. és azt követő cikkei értelmében csendestársi jogviszonyra lépett, vagyis egy olyan személyegyesülést hozott létre, amelynél a csendestárs valaki másnak a vállalkozásában tőkearányos részesedéssel rendelkezik oly módon, hogy a vagyoni hozzájárulása vagy tőkebefektetése az aktív tag vagyonába vagy tőkéjébe megy át.

| (24) | [...] szerint, a tőkejuttatást célirányosan hasznosították, „a banknál állandó jelleggel mint szavatolótőkét, mégpedig alaptőke formájában – a KWG 10. cikke, 2. és 2a. bekezdése, 1. mondatának, valamint a 4. bekezdésnek megfelelően -, továbbá oly módon, hogy a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság (Bázeli Nemzetközi Fizetések Bankja) által 1998. október 27-én megfogalmazott követelményeket teljesítse.” |
| --- | --- |

(24)

[...] szerint, a tőkejuttatást célirányosan hasznosították, „a banknál állandó jelleggel mint szavatolótőkét, mégpedig alaptőke formájában – a KWG 10. cikke, 2. és 2a. bekezdése, 1. mondatának, valamint a 4. bekezdésnek megfelelően -, továbbá oly módon, hogy a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság (Bázeli Nemzetközi Fizetések Bankja) által 1998. október 27-én megfogalmazott követelményeket teljesítse.”

| (25) | Csendestársi tőkebefektetésnek hitelintézetek szavatolótőkéjéhez való hozzászámítása a KWG 10. cikk 4. bekezdése értelmében különösen azon a feltételen nyugszik, hogy ennek teljes mértékben részt kell vennie a veszteség fedezésében, és – az intézmény csődje vagy felszámolása esetén – az csak az összes hitelező kielégítése után fizethető vissza. Mivel Hessen-tartomány a megegyezés értelmében nem vonhatja vissza a csendestársi tőkejuttatást, az nem esik a Bázeli Bizottság által az innovatív pénzügyi instrumentumokra megállapított 15 %-os határ hatálya alá, hanem a BAKred (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen – Hitelügyi Szövetségi Hivatal) teljes egészében, mint az első osztályba (alaptőke) tartozó szavatolótőkét ismeri el azt. |
| --- | --- |

(25)

Csendestársi tőkebefektetésnek hitelintézetek szavatolótőkéjéhez való hozzászámítása a KWG 10. cikk 4. bekezdése értelmében különösen azon a feltételen nyugszik, hogy ennek teljes mértékben részt kell vennie a veszteség fedezésében, és – az intézmény csődje vagy felszámolása esetén – az csak az összes hitelező kielégítése után fizethető vissza. Mivel Hessen-tartomány a megegyezés értelmében nem vonhatja vissza a csendestársi tőkejuttatást, az nem esik a Bázeli Bizottság által az innovatív pénzügyi instrumentumokra megállapított 15 %-os határ hatálya alá, hanem a BAKred (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen – Hitelügyi Szövetségi Hivatal) teljes egészében, mint az első osztályba (alaptőke) tartozó szavatolótőkét ismeri el azt.

| (26) | Az alternatív megoldással – hogy a lakásépítési alapot nem csendestársi tőkebefektetésként, hanem alaptőkeként vonják be – Németország adatai szerint nem élt a tartomány, mivel az akkori állapot szerint nem közvetlen részvénytulajdonosként és jótállóként kívánt kötelezettséget vállalni, és ezt az akkoriban kizárólagos tulajdonos, a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen sem kívánta meg. |
| --- | --- |

(26)

Az alternatív megoldással – hogy a lakásépítési alapot nem csendestársi tőkebefektetésként, hanem alaptőkeként vonják be – Németország adatai szerint nem élt a tartomány, mivel az akkori állapot szerint nem közvetlen részvénytulajdonosként és jótállóként kívánt kötelezettséget vállalni, és ezt az akkoriban kizárólagos tulajdonos, a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen sem kívánta meg.

| (27) | Az 1998-ban végrehajtott tőkeátadás – Hessen-tartomány részéről a Helabának – nincs időbeli kapcsolatban más korábbi, a tartományi bankoknak történő, támogatási alapátadásokkal, melyek a BdB panaszának, valamint a Bizottság vizsgálati eljárásainak tárgyát képezik. Mindazonáltal ezek – Németország szerint – bizonyos mértékben mintául szolgáltak Hessen-tartomány számára, még akkor is, ha a Helabának történő tőkeátadásnál az időközben bekövetkezett tőkepiaci fejlődést, valamint a bankfelügyeleti szabályok változását egy hibrid, illetve innovatív sajáttőke-eszköz fokozott alkalmazásának és elismerésének irányába (a 90-es évek első felében, Németországban ezek még nem álltak rendelkezésre, illetve a felügyelet még nem érvényesíthette ezeket ebben a formában, illetve ilyen mértékben) figyelembe vették. |
| --- | --- |

(27)

Az 1998-ban végrehajtott tőkeátadás – Hessen-tartomány részéről a Helabának – nincs időbeli kapcsolatban más korábbi, a tartományi bankoknak történő, támogatási alapátadásokkal, melyek a BdB panaszának, valamint a Bizottság vizsgálati eljárásainak tárgyát képezik. Mindazonáltal ezek – Németország szerint – bizonyos mértékben mintául szolgáltak Hessen-tartomány számára, még akkor is, ha a Helabának történő tőkeátadásnál az időközben bekövetkezett tőkepiaci fejlődést, valamint a bankfelügyeleti szabályok változását egy hibrid, illetve innovatív sajáttőke-eszköz fokozott alkalmazásának és elismerésének irányába (a 90-es évek első felében, Németországban ezek még nem álltak rendelkezésre, illetve a felügyelet még nem érvényesíthette ezeket ebben a formában, illetve ilyen mértékben) figyelembe vették.

3.   TŐKEKÖVETELMÉNYEK A SAJÁTTŐKE-IRÁNYELV ÉS A FIZETŐKÉPESSÉGI IRÁNYELV ALAPJÁN

| (28) | A 89/647/EGK tanácsi irányelv (7) (a továbbiakban: „fizetőképességi irányelv”) és a 89/299/EGK tanácsi irányelv (8) (a továbbiakban: „sajáttőke-irányelv”) értelmében – melyek nyomán a hitelintézeti törvényt („KWG”) módosították – a bankoknak kockázattal súlyozott aktíváik 8 %-ának megfelelő nagyságú szavatolótőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyit az úgynevezett alaptőke („1. osztályú” tőke) kell, hogy képviseljen, amely a hitelintézet részére korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre álló tőkeállomány-részeket foglalja magában, hogy a kockázatokat vagy veszteséget fedezni tudja, amint azok fellépnek. Felügyeleti megközelítésben az alaptőke egy bank összes rendelkezésre álló forrásának meghatározása szempontjából döntő fontosságú, mivel a kiegészítő vagy másodlagos tőke („2. osztályú” tőke) csak a meglévő alaptőke mértékében vehető figyelembe a bank üzleti-vállalkozási tranzakcióinak alátámasztásaként. |
| --- | --- |

(28)

A 89/647/EGK tanácsi irányelv (7) (a továbbiakban: „fizetőképességi irányelv”) és a 89/299/EGK tanácsi irányelv (8) (a továbbiakban: „sajáttőke-irányelv”) értelmében – melyek nyomán a hitelintézeti törvényt („KWG”) módosították – a bankoknak kockázattal súlyozott aktíváik 8 %-ának megfelelő nagyságú szavatolótőkével kell rendelkezniük. Ebből legalább 4 százalékpontnyit az úgynevezett alaptőke („1. osztályú” tőke) kell, hogy képviseljen, amely a hitelintézet részére korlátlanul és közvetlenül rendelkezésre álló tőkeállomány-részeket foglalja magában, hogy a kockázatokat vagy veszteséget fedezni tudja, amint azok fellépnek. Felügyeleti megközelítésben az alaptőke egy bank összes rendelkezésre álló forrásának meghatározása szempontjából döntő fontosságú, mivel a kiegészítő vagy másodlagos tőke („2. osztályú” tőke) csak a meglévő alaptőke mértékében vehető figyelembe a bank üzleti-vállalkozási tranzakcióinak alátámasztásaként.

4.   A TŐKEBEFEKTETÉS HATÁSA A HELABA SAJÁTTŐKE-ELLÁTOTTSÁGÁRA

| (29) | Egy hitelintézet ügyleteinek kiterjedése erősen függ sajáttőke-bázisától. A Helaba esetében ez a bázis nem elhanyagolható mértékben kiszélesedett a speciális alap átvétele révén. |
| --- | --- |

(29)

Egy hitelintézet ügyleteinek kiterjedése erősen függ sajáttőke-bázisától. A Helaba esetében ez a bázis nem elhanyagolható mértékben kiszélesedett a speciális alap átvétele révén.

| (30) | Mint azt szakértői szinten megállapították, a Helaba mérlegébe beállított és felügyeleti szempontból alaptőkeként elismert csendestársi tőkehozzájárulási érték – 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) – áll a Helaba rendelkezésére, amelyből potenciálisan, évente változó összeggel, 2,3 milliárd márka (mintegy 1,2 milliárd euró) használható fel a Helaba versenypiaci tevékenységének előmozdítására. A tőkebefektetés többi részét Németország adatai szerint magának a speciális alapnak a követelései kötik le sajáttőke-igényükkel. Mindazonáltal Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak – az említett szerződésben – egy lépcsőzetes szabályozást illetően, melynek értelmében a Helaba az 1999-2002. közötti években csak a leköthető alaptőke évente emelkedő részösszegét kötheti le a tényleges versenypiaci tevékenység céljaira és ennek megfelelően csak ezt az összeget ellentételezheti. Csak 2003 januárjától lehetséges a BaFin által elfogadott összeg – amennyiben az nincs lekötve támogatási célokra – teljes egészében történő felhasználása a versenyüzlet támogatására. A pontos összegek, melyek tehát alaptőkeként a Helaba rendelkezésére állnak, és amelyek a versenypiacon folytatott tevékenységre leköthetők, illetve amelyeket ténylegesen e célra lekötöttek, az alábbi táblázaton láthatók:
  Diagram:
  A csendestársi tőkebefektetés nagysága, felügyeleti elismerése és mindenkori lekötése, illetve leköthetősége (millió euróban; évzáró érték = évi átlagérték) (9) | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Névérték a mérlegben | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 |
| Felügyeleti szempontból alaptőkeként elismert és a vállalkozói tőke megerősítésére felhasználható | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 | 1 264,4 |
| Támogatási ügyletben lekötött alaptőke | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Versenypiaci tevékenységben leköthető, de az ún. lépcsőzetes szabályozási megállapodás szerint nem lekötendő alaptőke | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Az ún. lépcsőzetes modell értelmében versenypiaci tevékenységben lekötendő, illetve ténylegesen lekötött alaptőke | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(30)

Mint azt szakértői szinten megállapították, a Helaba mérlegébe beállított és felügyeleti szempontból alaptőkeként elismert csendestársi tőkehozzájárulási érték – 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) – áll a Helaba rendelkezésére, amelyből potenciálisan, évente változó összeggel, 2,3 milliárd márka (mintegy 1,2 milliárd euró) használható fel a Helaba versenypiaci tevékenységének előmozdítására. A tőkebefektetés többi részét Németország adatai szerint magának a speciális alapnak a követelései kötik le sajáttőke-igényükkel. Mindazonáltal Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak – az említett szerződésben – egy lépcsőzetes szabályozást illetően, melynek értelmében a Helaba az 1999-2002. közötti években csak a leköthető alaptőke évente emelkedő részösszegét kötheti le a tényleges versenypiaci tevékenység céljaira és ennek megfelelően csak ezt az összeget ellentételezheti. Csak 2003 januárjától lehetséges a BaFin által elfogadott összeg – amennyiben az nincs lekötve támogatási célokra – teljes egészében történő felhasználása a versenyüzlet támogatására. A pontos összegek, melyek tehát alaptőkeként a Helaba rendelkezésére állnak, és amelyek a versenypiacon folytatott tevékenységre leköthetők, illetve amelyeket ténylegesen e célra lekötöttek, az alábbi táblázaton láthatók:

Diagram:

A csendestársi tőkebefektetés nagysága, felügyeleti elismerése és mindenkori lekötése, illetve leköthetősége (millió euróban; évzáró érték = évi átlagérték) (9)

1999

2000

2001

2002

2003

Névérték a mérlegben

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

Felügyeleti szempontból alaptőkeként elismert és a vállalkozói tőke megerősítésére felhasználható

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

Támogatási ügyletben lekötött alaptőke

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Versenypiaci tevékenységben leköthető, de az ún. lépcsőzetes szabályozási megállapodás szerint nem lekötendő alaptőke

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Az ún. lépcsőzetes modell értelmében versenypiaci tevékenységben lekötendő, illetve ténylegesen lekötött alaptőke

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (31) | A BAFin-nal – a támogatási eszközök szakértői értékelésének eredményét illetően – megkötendő megállapodásig, a 2003. december 31-i állapot szerint a Helaba rendelkezésére álló (versenypiaci tevékenységre felhasználható) referenciaösszeg a fentiek szerint [...] millió euró volt. |
| --- | --- |

(31)

A BAFin-nal – a támogatási eszközök szakértői értékelésének eredményét illetően – megkötendő megállapodásig, a 2003. december 31-i állapot szerint a Helaba rendelkezésére álló (versenypiaci tevékenységre felhasználható) referenciaösszeg a fentiek szerint [...] millió euró volt.

| (32) | A tőkebefektetés mértékében, Németország adatai szerint, megemelkedett a BAKred-nek, a jelenlegi BAFin-nek a Bázeli Sajáttőke Egyezmény alapján bejelentett alaptőke-hányad 5,4 %-ról (1997. december 31.) 9,3 %-ra (1998. december 31.) és a sajáttőke-hányad 9,6 %-ról (1997. december 31.) 13,1 %-ra (1998. december 31.). A bejelentett alaptőke-, illetve sajáttőke-hányadok ezzel 72 %-kal, illetve 36 %-kal lettek magasabbak. |
| --- | --- |

(32)

A tőkebefektetés mértékében, Németország adatai szerint, megemelkedett a BAKred-nek, a jelenlegi BAFin-nek a Bázeli Sajáttőke Egyezmény alapján bejelentett alaptőke-hányad 5,4 %-ról (1997. december 31.) 9,3 %-ra (1998. december 31.) és a sajáttőke-hányad 9,6 %-ról (1997. december 31.) 13,1 %-ra (1998. december 31.). A bejelentett alaptőke-, illetve sajáttőke-hányadok ezzel 72 %-kal, illetve 36 %-kal lettek magasabbak.

| (33) | Az eszközök hozzáadása révén megnőtt az üzleti tevékenység bővítésének lehetősége a 100 %-ig kockázattal súlyozott aktívákkal, 12,5 %-os multiplikátor feltételezése mellett, ami 8 %-os sajáttőke-hányadnak felel meg, azaz a növekmény kb. 28 milliárd márka (14 milliárd euró). Valójában a sajáttőke 2,3 milliárd márkás megemelése viszont az engedélyezett hitelvolument sokkal nagyobb mértékben kibővítheti, mivel egy bank aktíváit rendszerint nem átlag 100 %-os kockázati szinten szavatolják. |
| --- | --- |

(33)

Az eszközök hozzáadása révén megnőtt az üzleti tevékenység bővítésének lehetősége a 100 %-ig kockázattal súlyozott aktívákkal, 12,5 %-os multiplikátor feltételezése mellett, ami 8 %-os sajáttőke-hányadnak felel meg, azaz a növekmény kb. 28 milliárd márka (14 milliárd euró). Valójában a sajáttőke 2,3 milliárd márkás megemelése viszont az engedélyezett hitelvolument sokkal nagyobb mértékben kibővítheti, mivel egy bank aktíváit rendszerint nem átlag 100 %-os kockázati szinten szavatolják.

| (34) | Mivel a Helaba alaptőke-emelése lehetőséget nyújtott további kiegészítő tőke bevonására, hitelnyújtó képessége közvetve még erőteljesebben megnövekedett. |
| --- | --- |

(34)

Mivel a Helaba alaptőke-emelése lehetőséget nyújtott további kiegészítő tőke bevonására, hitelnyújtó képessége közvetve még erőteljesebben megnövekedett.

| (35) | Táblázatban foglaltuk össze a Helaba abszolút és relatív alaptőke-változásait, beleértve Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését és a további csendestársi tőkebefektetéseket 1997 óta, ahogy a most felvett adatok mutatják, amelyek a felügyeleti elismerés és a szerződésben megállapított szakaszos modell szempontjából különböznek egymástól.













  Adatfelvétel:
  Mindenkori évvégi érték: | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mi o. € | Mi o. € | Mi o. € | Mi o. € | Mi o. € | Mi o. € | Mi o. € |
| Felügyeleti megítélés szerint | Hessen-tartomány csendestársi tőkeátadása | – | 1 023 | 1 264 | 1 264 | 1 264 | 1 264 | 1 264 |
| További csendestársi tőkebefektetések | 153 | 153 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Alaptőke | 1 449 | 2 579 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya | – | 40 % | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| További csendestársi tőkejuttatások %-os aránya | 11 % | 6 % | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| A szerződésben rögzített szakaszos terv szerint | Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya | – | – | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| További csendestársi tőkejuttatások %-os aránya | 153 | 153 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Alaptőke | 1 449 | 1 556 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya | – | – | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| További csendestársi tőkebefektetések %-os aránya | 11 % | 10 % | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(35)

Táblázatban foglaltuk össze a Helaba abszolút és relatív alaptőke-változásait, beleértve Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését és a további csendestársi tőkebefektetéseket 1997 óta, ahogy a most felvett adatok mutatják, amelyek a felügyeleti elismerés és a szerződésben megállapított szakaszos modell szempontjából különböznek egymástól.

Adatfelvétel:

Mindenkori évvégi érték:

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

Mi o. €

Mi o. €

Mi o. €

Mi o. €

Mi o. €

Mi o. €

Mi o. €

Felügyeleti megítélés szerint

Hessen-tartomány csendestársi tőkeátadása

–

1 023

1 264

1 264

1 264

1 264

1 264

További csendestársi tőkebefektetések

153

153

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Alaptőke

1 449

2 579

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya

–

40 %

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

További csendestársi tőkejuttatások %-os aránya

11 %

6 %

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

A szerződésben rögzített szakaszos terv szerint

Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya

–

–

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

További csendestársi tőkejuttatások %-os aránya

153

153

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Alaptőke

1 449

1 556

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének %-os aránya

–

–

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

További csendestársi tőkebefektetések %-os aránya

11 %

10 %

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

5.   AZ ÁTVETT SAJÁT TŐKE ELLENTÉTELEZÉSE

| (36) | A csendestársi tőkebefektetés fejében a Helaba – Németország adatai szerint – évi 1,4 %-os ellentételezést (úgynevezett jótállási jutalékot) fizet a tartománynak, amely együttvéve a jótállási funkcióból származó visszatérítésből (évi 1,2 %) és egy 0,2 %-os felárból áll, melyet a tartós betétért és a bank egyoldalú felmondási jogáért fizet, továbbá az ezzel összefüggő iparűzési adót a speciális alapnak a bank által felhasználható része után, összesen tehát 1,66 %-ot. Ennél fogva, a megállapodás szerinti ún. szakaszos modell értelmében, az ellentételezést az első négy évben (1998-2002 között) nem a teljes tőkeérték után, hanem a megállapodásban rögzített, évenként növekvő szeletekben (referenciaösszegekben) fizetik meg, melyeket – a versenypiaci tevékenységre való lekötésről szóló tőkebefektetési szerződésben foglaltaknak megfelelően lehet befektetni. Németország adatai szerint, a fizetési kötelezettség a szakaszos modell alapján, attól függetlenül áll fenn, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket a versenypiaci tevékenység alátámasztására vagy állami megbízások keretében folyó üzleti tevékenységre használják-e fel, vagy hogy az átadott tőkét valóban fizetőképességi célra fordítják-e egyáltalán. |
| --- | --- |

(36)

A csendestársi tőkebefektetés fejében a Helaba – Németország adatai szerint – évi 1,4 %-os ellentételezést (úgynevezett jótállási jutalékot) fizet a tartománynak, amely együttvéve a jótállási funkcióból származó visszatérítésből (évi 1,2 %) és egy 0,2 %-os felárból áll, melyet a tartós betétért és a bank egyoldalú felmondási jogáért fizet, továbbá az ezzel összefüggő iparűzési adót a speciális alapnak a bank által felhasználható része után, összesen tehát 1,66 %-ot. Ennél fogva, a megállapodás szerinti ún. szakaszos modell értelmében, az ellentételezést az első négy évben (1998-2002 között) nem a teljes tőkeérték után, hanem a megállapodásban rögzített, évenként növekvő szeletekben (referenciaösszegekben) fizetik meg, melyeket – a versenypiaci tevékenységre való lekötésről szóló tőkebefektetési szerződésben foglaltaknak megfelelően lehet befektetni. Németország adatai szerint, a fizetési kötelezettség a szakaszos modell alapján, attól függetlenül áll fenn, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket a versenypiaci tevékenység alátámasztására vagy állami megbízások keretében folyó üzleti tevékenységre használják-e fel, vagy hogy az átadott tőkét valóban fizetőképességi célra fordítják-e egyáltalán.

6.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI

| (37) | A Bizottság 2002. november 13-i, az eljárás megindítására vonatkozó határozatában arra az előzetes következtetésre jutott, hogy Hessen-tartomány lakásépítési – támogatott – hiteleinek bevonása a Helabába, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében valószínűleg új állami támogatást képez, amely – mivel az EK-Szerződés 87. cikk (2) és (3) bekezdésében, valamint a 86. cikk (2) bekezdésében szereplő derogációs feltételek nem teljesültek – nem egyeztethető össze a közös piaccal. |
| --- | --- |

(37)

A Bizottság 2002. november 13-i, az eljárás megindítására vonatkozó határozatában arra az előzetes következtetésre jutott, hogy Hessen-tartomány lakásépítési – támogatott – hiteleinek bevonása a Helabába, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében valószínűleg új állami támogatást képez, amely – mivel az EK-Szerződés 87. cikk (2) és (3) bekezdésében, valamint a 86. cikk (2) bekezdésében szereplő derogációs feltételek nem teljesültek – nem egyeztethető össze a közös piaccal.

| (38) | Vizsgálatának kiindulópontja a tőkejuttatók piacgazdasági kezelésének alapelve volt. Ennek megfelelően, állami eszköz átadásával az érintett vállalkozás előnyben részesül, ha ez által olyan feltételek állnak rendelkezésére, amelyeket rendes körülmények között nem kapott volna meg. |
| --- | --- |

(38)

Vizsgálatának kiindulópontja a tőkejuttatók piacgazdasági kezelésének alapelve volt. Ennek megfelelően, állami eszköz átadásával az érintett vállalkozás előnyben részesül, ha ez által olyan feltételek állnak rendelkezésére, amelyeket rendes körülmények között nem kapott volna meg.

| (39) | A hosszú lejáratú kockázatmentes tételek tekintetében (10 éves futamidejű szövetségi kölcsönök) 1998 végén kb. 4 % tűnt megkérdőjelezhetőnek a Bizottság számára: a megállapodás szerinti jóvátételt arányosan vették-e figyelembe, különösen egy megalapozott kockázati felár beszámítása esetén. Másfelől a Bizottság elismerte, hogy a jóvátétel (ellenszolgáltatás) piaci szintű megállapításakor a szóban forgó tőkebefektetés likviditáshiánya nem hagyható figyelmen kívül. A csendestársi tőkebefektetésként bevont támogatott kölcsönöket ugyanúgy, mint bevonásuk előtt, az államilag támogatott célokra kellene felhasználni. Következésképp a Helaba nem használhatná fel az átvett pénzeszközt saját üzleti tevékenységében. Mindazonáltal a sajáttőke-alap kiszélesedésével a Helaba hitelnyújtó képessége is megnövekszik (saját tőke üzletbővítési funkciója). A bank csak akkor érheti el az üzleti volumen megnövelésének maximálisan lehetséges mértékét, ha a kiegészítő hitel volumen refinanszírozása teljes egészében a tőkepiacon keresztül történik. A Bizottság felfogása szerint, a tartomány ezért nem pontosan ugyanazt a hozamot várja el, mint egy likvidtőke-beruházó, és ennélfogva indokolt megfelelő levonást alkalmazni. Hogy azután ez a normál piaci ellentételezés – egy likvid csendestársi tőkebefektetésre vonatkozóan – teljes bruttó refinanszírozási költségének levonását igazolhatja-e vagy sem, az a refinanszírozási költségek adóval szembeni elszámolhatóságára tekintettel kétséges. |
| --- | --- |

(39)

A hosszú lejáratú kockázatmentes tételek tekintetében (10 éves futamidejű szövetségi kölcsönök) 1998 végén kb. 4 % tűnt megkérdőjelezhetőnek a Bizottság számára: a megállapodás szerinti jóvátételt arányosan vették-e figyelembe, különösen egy megalapozott kockázati felár beszámítása esetén. Másfelől a Bizottság elismerte, hogy a jóvátétel (ellenszolgáltatás) piaci szintű megállapításakor a szóban forgó tőkebefektetés likviditáshiánya nem hagyható figyelmen kívül. A csendestársi tőkebefektetésként bevont támogatott kölcsönöket ugyanúgy, mint bevonásuk előtt, az államilag támogatott célokra kellene felhasználni. Következésképp a Helaba nem használhatná fel az átvett pénzeszközt saját üzleti tevékenységében. Mindazonáltal a sajáttőke-alap kiszélesedésével a Helaba hitelnyújtó képessége is megnövekszik (saját tőke üzletbővítési funkciója). A bank csak akkor érheti el az üzleti volumen megnövelésének maximálisan lehetséges mértékét, ha a kiegészítő hitel volumen refinanszírozása teljes egészében a tőkepiacon keresztül történik. A Bizottság felfogása szerint, a tartomány ezért nem pontosan ugyanazt a hozamot várja el, mint egy likvidtőke-beruházó, és ennélfogva indokolt megfelelő levonást alkalmazni. Hogy azután ez a normál piaci ellentételezés – egy likvid csendestársi tőkebefektetésre vonatkozóan – teljes bruttó refinanszírozási költségének levonását igazolhatja-e vagy sem, az a refinanszírozási költségek adóval szembeni elszámolhatóságára tekintettel kétséges.

| (40) | A Bizottság megkérdőjelezte, hogy a csendestársi hozzájárulás után a megállapodás szerint fizetett alapvetően 1,2 %-os évenkénti ellenszolgáltatás a hasonló piaci tranzakciók keretei közé esne, különösen mivel annak abszolút volumene láthatóan meghaladja az egyébként szokásos piaci mértéket. A Bizottság továbbá kétségbe vonta azt is, hogy a 0,2 %-os évi kiegészítés a tartósbetéti jelleg alapján megfelel a piaci gyakorlatnak, valamint hogy a Helaba által fizetendő évi 0,26 %-os iparűzési adót – amit nem kellene megfizetni, ha a csendestársi tőkebefektetés üzleti befektetőktől származna – az ellenszolgáltatás további alkotóelemeként lehetne figyelembe venni, illetve hogy ez a gyakorlat kiállná a piaci összehasonlítás próbáját. |
| --- | --- |

(40)

A Bizottság megkérdőjelezte, hogy a csendestársi hozzájárulás után a megállapodás szerint fizetett alapvetően 1,2 %-os évenkénti ellenszolgáltatás a hasonló piaci tranzakciók keretei közé esne, különösen mivel annak abszolút volumene láthatóan meghaladja az egyébként szokásos piaci mértéket. A Bizottság továbbá kétségbe vonta azt is, hogy a 0,2 %-os évi kiegészítés a tartósbetéti jelleg alapján megfelel a piaci gyakorlatnak, valamint hogy a Helaba által fizetendő évi 0,26 %-os iparűzési adót – amit nem kellene megfizetni, ha a csendestársi tőkebefektetés üzleti befektetőktől származna – az ellenszolgáltatás további alkotóelemeként lehetne figyelembe venni, illetve hogy ez a gyakorlat kiállná a piaci összehasonlítás próbáját.

| (41) | Ezenkívül a Bizottság kétségbe vonta, hogy egy piacgazdasági tőkebefektető hasonló helyzetben beleegyezett volna abba, hogy az ellenszolgáltatást az első években részösszegekre korlátozzák. Ezzel összefüggésben azt is meg kell vizsgálni többek között, hogy származik-e a Helabának a csendestársi betét nem ellentételezett részéből további ellentételezendő előnye, különös tekintettel a hitelképesség-javulás lehetőségére, mivel a csendestársi betétet kezdettől fogva teljes egészében elkönyvelték a mérlegben, és ennél fogva az jótállási célra is felhasználható volt. |
| --- | --- |

(41)

Ezenkívül a Bizottság kétségbe vonta, hogy egy piacgazdasági tőkebefektető hasonló helyzetben beleegyezett volna abba, hogy az ellenszolgáltatást az első években részösszegekre korlátozzák. Ezzel összefüggésben azt is meg kell vizsgálni többek között, hogy származik-e a Helabának a csendestársi betét nem ellentételezett részéből további ellentételezendő előnye, különös tekintettel a hitelképesség-javulás lehetőségére, mivel a csendestársi betétet kezdettől fogva teljes egészében elkönyvelték a mérlegben, és ennél fogva az jótállási célra is felhasználható volt.

III.   NÉMETORSZÁG ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (42) | Németország kifejtette, hogy Hessen-tartomány 1997-ben és 1998-ban már kereste annak lehetőségét, hogy lakásépítési (támogatási) tőkéjéből – céljainak fenntartásával – kiegészítő jövedelemre tegyen szert, annak egy hitelintézetbe való bevonásán keresztül. Ehhez a tőkét osztatlan formában kellett tartani. Egyedül a Helaba volt felkészülve egy ilyen konstrukció megvalósítására. A Helaba részvényesei nem járultak volna hozzá a tartomány törzstőke-beruházásához. Így az alaptőke-instrumentumok körében csak egy csendestársi tőkebefektetés jöhetett számításba |
| --- | --- |

(42)

Németország kifejtette, hogy Hessen-tartomány 1997-ben és 1998-ban már kereste annak lehetőségét, hogy lakásépítési (támogatási) tőkéjéből – céljainak fenntartásával – kiegészítő jövedelemre tegyen szert, annak egy hitelintézetbe való bevonásán keresztül. Ehhez a tőkét osztatlan formában kellett tartani. Egyedül a Helaba volt felkészülve egy ilyen konstrukció megvalósítására. A Helaba részvényesei nem járultak volna hozzá a tartomány törzstőke-beruházásához. Így az alaptőke-instrumentumok körében csak egy csendestársi tőkebefektetés jöhetett számításba

| (43) | A Helabára – Németország szerint – semmi sem vonatkozott abból, amit a Bizottság más tartományi bankokkal kapcsolatban kifejtett, különösen tekintettel arra, hogy a Helaba nyereséges volt, szavatolótőke-szintje nem volt aránytalanul alacsony, és sem meglévő üzleteihez nem volt szüksége a támogatott eszközökre, sem növekedésének alátámasztásához nem igényelte azokat. A Helaba megfelelt a rávonatkozó tőkekövetelményeknek, részvényesénél, a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringennél, valamint a tőkepiacon egyaránt. |
| --- | --- |

(43)

A Helabára – Németország szerint – semmi sem vonatkozott abból, amit a Bizottság más tartományi bankokkal kapcsolatban kifejtett, különösen tekintettel arra, hogy a Helaba nyereséges volt, szavatolótőke-szintje nem volt aránytalanul alacsony, és sem meglévő üzleteihez nem volt szüksége a támogatott eszközökre, sem növekedésének alátámasztásához nem igényelte azokat. A Helaba megfelelt a rávonatkozó tőkekövetelményeknek, részvényesénél, a Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringennél, valamint a tőkepiacon egyaránt.

| (44) | Miután a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. október 21-én a nemzetközi tevékenységet folytató hitelintézetekről szóló úgynevezett „Sydney Nyilatkozatban” új alapelveket fektetett le a hitelintézetek alaptőke-eszközeinek felügyeleti elismerését illetően, a tartomány és a bank a korlátlan időtartamú forrásgyűjtés mellett foglalt állást a korlátozott időtartamúval szemben, hogy meg tudjon felelni az új rendelkezéseknek, melyek a 15 %-os küszöb felett teszik lehetővé az alaptőkeként való elismerést. Mindazonáltal, a tartomány egy 0,20 %-os ellenszolgáltatási felárat követelt a tartósbetéti jelleg és a bank egyoldalú felmondási joga fejében. |
| --- | --- |

(44)

Miután a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. október 21-én a nemzetközi tevékenységet folytató hitelintézetekről szóló úgynevezett „Sydney Nyilatkozatban” új alapelveket fektetett le a hitelintézetek alaptőke-eszközeinek felügyeleti elismerését illetően, a tartomány és a bank a korlátlan időtartamú forrásgyűjtés mellett foglalt állást a korlátozott időtartamúval szemben, hogy meg tudjon felelni az új rendelkezéseknek, melyek a 15 %-os küszöb felett teszik lehetővé az alaptőkeként való elismerést. Mindazonáltal, a tartomány egy 0,20 %-os ellenszolgáltatási felárat követelt a tartósbetéti jelleg és a bank egyoldalú felmondási joga fejében.

| (45) | Németország szerint, az előbb említett a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által tett Sydney Nyilatkozat nyomán a csendestársi betétek piaca megélénkült. Erre utalt a befektetői oldal erőteljes diverzifikációja, amely a magánbefektetőktől a nagy intézményi befektetőkig terjedő széles skálán megmutatkozott. |
| --- | --- |

(45)

Németország szerint, az előbb említett a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által tett Sydney Nyilatkozat nyomán a csendestársi betétek piaca megélénkült. Erre utalt a befektetői oldal erőteljes diverzifikációja, amely a magánbefektetőktől a nagy intézményi befektetőkig terjedő széles skálán megmutatkozott.

| (46) | A csendestársi részesedés, amelyről itt szó van, alapvetően különbözik a törzs- vagy alaptőke-részesedésektől. A csendestárs nem résztulajdonosa a vállalatnak és csak erősen korlátozott ellenőrzési jogokkal rendelkezik. Míg a jegyzett tőke az adózás utáni osztalékok formájában honorálható, a csendestársi betét ellentételezése az adóból levonható üzemi költség. A német bankfelügyeleti jog értelmében, a csendestársi betéteket már 1998 előtt, összeghatár nélkül, elismerték, mint alaptőkét, és a nemzetközi bankfelügyeleti jog szerint is, a tartós csendestársi betéteket – az 1998. októberi Sydney Nyilatkozat óta, ugyanígy, alaptőkeként lehet elfogadtatni. 1998-ban és 1999-ben a hitelintézetek egyre nagyobb hasznot húztak a csendestársi betétekből. A nagyságrendek 1 milliárd amerikai dollárig, illetve 1,2 milliárd német márkáig (kb. 0,6 milliárd euró) terjedtek. Noha a kilencvenes évek elején még nem terjedtek el nagymértékben, a csendestársi betéteket 1998-1999-ben már nem lehetett marginális finanszírozási eszköznek tekinteni. |
| --- | --- |

(46)

A csendestársi részesedés, amelyről itt szó van, alapvetően különbözik a törzs- vagy alaptőke-részesedésektől. A csendestárs nem résztulajdonosa a vállalatnak és csak erősen korlátozott ellenőrzési jogokkal rendelkezik. Míg a jegyzett tőke az adózás utáni osztalékok formájában honorálható, a csendestársi betét ellentételezése az adóból levonható üzemi költség. A német bankfelügyeleti jog értelmében, a csendestársi betéteket már 1998 előtt, összeghatár nélkül, elismerték, mint alaptőkét, és a nemzetközi bankfelügyeleti jog szerint is, a tartós csendestársi betéteket – az 1998. októberi Sydney Nyilatkozat óta, ugyanígy, alaptőkeként lehet elfogadtatni. 1998-ban és 1999-ben a hitelintézetek egyre nagyobb hasznot húztak a csendestársi betétekből. A nagyságrendek 1 milliárd amerikai dollárig, illetve 1,2 milliárd német márkáig (kb. 0,6 milliárd euró) terjedtek. Noha a kilencvenes évek elején még nem terjedtek el nagymértékben, a csendestársi betéteket 1998-1999-ben már nem lehetett marginális finanszírozási eszköznek tekinteni.

| (47) | Az ellenszolgáltatás jogi formáinak és a vonatkozó szerződés kidolgozásánál, a tartomány magántulajdonban lévő hitelintézetek hasonló tranzakcióit vette alapul. Így Németország adatai szerint, például az SGZ-bank évi 1,2 %-os jótállási díjat, a HypoVereinsbank Luxemburg 1,6 %-os, 1999-ben a Dresdner Capital LLC 1,65 %-os ugyanilyen díjat fizetett, valamint a Deutsche Bank az ún. tartósbetét fejében 1,15 %-os díjat fizetett évente a mindenkori irányadó kamat felett a vonatkozó megállapodás értelmében. Az ellenszolgáltatási felár a magánintézmények által felvett eszközökért alapvetően 0,80 % (a 12 havi LIBOR felett) (10) és 2,15 % (az amerikai államkölcsönök felett) között helyezkedik el (11). Ezenkívül a Helaba a Hessen-Thüringia tartományi takarékpénztáraktól 1997. december 5-i hatállyal egy csendestársi betétet kapott, melynek ellentételezéséül 1,2 %-ot fizetett évente az irányadó kamat felett. |
| --- | --- |

(47)

Az ellenszolgáltatás jogi formáinak és a vonatkozó szerződés kidolgozásánál, a tartomány magántulajdonban lévő hitelintézetek hasonló tranzakcióit vette alapul. Így Németország adatai szerint, például az SGZ-bank évi 1,2 %-os jótállási díjat, a HypoVereinsbank Luxemburg 1,6 %-os, 1999-ben a Dresdner Capital LLC 1,65 %-os ugyanilyen díjat fizetett, valamint a Deutsche Bank az ún. tartósbetét fejében 1,15 %-os díjat fizetett évente a mindenkori irányadó kamat felett a vonatkozó megállapodás értelmében. Az ellenszolgáltatási felár a magánintézmények által felvett eszközökért alapvetően 0,80 % (a 12 havi LIBOR felett) (10) és 2,15 % (az amerikai államkölcsönök felett) között helyezkedik el (11). Ezenkívül a Helaba a Hessen-Thüringia tartományi takarékpénztáraktól 1997. december 5-i hatállyal egy csendestársi betétet kapott, melynek ellentételezéséül 1,2 %-ot fizetett évente az irányadó kamat felett.

| (48) | Németország továbbá kifejtette, hogy változó kamatozás esetén a pénzpiaci instrumentumok referenciakamatai (LIBOR és EURIBOR), fix kamatozásnál a kötvénypiaci instrumentumok referenciakamatai (olyan fix kamatozású államkölcsönök, mint az amerikai kincstárjegyek és a német szövetségi kötvények kamatai), vagy a swap-piac kamatai voltak érvényben. Az euró-pénzpiacon a hitelnyújtásokat általában a bankközi piacon hajtották végre, minden további felár nélkül, LIBOR, illetve EURIBOR alapon. Amennyiben a csendestársi betétekre ilyen referenciakamatokat választottak, a feláraknak meg kellett egyezniük a csendestársi betétekért fizetett jótállási térítéssel. A kötvénypiacon rendszerint az államkötvények hozamát, és – az 1990-es évek vége óta – növekvő mértékben a „közép-swap” (a swap-piacon elérhető pénz- és jelzálog) kamatokat alkalmazzák, mint kamatreferenciát. Még az első osztályú banki adósságlevelek esetében is, a bankoknak az azonos futamidejű államkötvényektől – hitelképességi és/vagy likviditási okokból – eltérő, a tényleges piaci állapotoktól függően változó felárat kellett fizetniük. Ez a felár nevezhető refinanszírozási felárnak. A hitelintézetek fix kamatozású csendestársi tőkebetéteinek felmérése során ezért ezeket a refinanszírozási felárakat le kell vonni az ellentételezési felárakból. |
| --- | --- |

(48)

Németország továbbá kifejtette, hogy változó kamatozás esetén a pénzpiaci instrumentumok referenciakamatai (LIBOR és EURIBOR), fix kamatozásnál a kötvénypiaci instrumentumok referenciakamatai (olyan fix kamatozású államkölcsönök, mint az amerikai kincstárjegyek és a német szövetségi kötvények kamatai), vagy a swap-piac kamatai voltak érvényben. Az euró-pénzpiacon a hitelnyújtásokat általában a bankközi piacon hajtották végre, minden további felár nélkül, LIBOR, illetve EURIBOR alapon. Amennyiben a csendestársi betétekre ilyen referenciakamatokat választottak, a feláraknak meg kellett egyezniük a csendestársi betétekért fizetett jótállási térítéssel. A kötvénypiacon rendszerint az államkötvények hozamát, és – az 1990-es évek vége óta – növekvő mértékben a „közép-swap” (a swap-piacon elérhető pénz- és jelzálog) kamatokat alkalmazzák, mint kamatreferenciát. Még az első osztályú banki adósságlevelek esetében is, a bankoknak az azonos futamidejű államkötvényektől – hitelképességi és/vagy likviditási okokból – eltérő, a tényleges piaci állapotoktól függően változó felárat kellett fizetniük. Ez a felár nevezhető refinanszírozási felárnak. A hitelintézetek fix kamatozású csendestársi tőkebetéteinek felmérése során ezért ezeket a refinanszírozási felárakat le kell vonni az ellentételezési felárakból.

| (49) | Ezek a refinanszírozási felárak az európai bankoknál (elsőhelyi kötvények, JP Morgan Index) – a német szövetségi államkötvényekkel szemben – Németország adatai szerint, a 20 bázisponttól alig elmaradó szinttől a több mint 40 bázispontig terjedtek az 1998-99. közötti kétéves időszakban. 1998 vége felé ezek a felárak alig maradtak el a 40 bázispontos szinttől (12). A swap kamatszint referenciául választása esetén („Közép-swap”) viszont egy csendestársi tőkebetét kamatfelára nagyjából a szóban forgó tőkebetét speciális jótállási ellentételezésével egyezik meg, mivel a swap-kamat felára a szövetségi kötvényekhez képest nagyrészt a fedezett bankkötvények piaci kamatfelárának felel meg, ennél fogva EURIBOR feletti prémiummá is konvertálható. |
| --- | --- |

(49)

Ezek a refinanszírozási felárak az európai bankoknál (elsőhelyi kötvények, JP Morgan Index) – a német szövetségi államkötvényekkel szemben – Németország adatai szerint, a 20 bázisponttól alig elmaradó szinttől a több mint 40 bázispontig terjedtek az 1998-99. közötti kétéves időszakban. 1998 vége felé ezek a felárak alig maradtak el a 40 bázispontos szinttől (12). A swap kamatszint referenciául választása esetén („Közép-swap”) viszont egy csendestársi tőkebetét kamatfelára nagyjából a szóban forgó tőkebetét speciális jótállási ellentételezésével egyezik meg, mivel a swap-kamat felára a szövetségi kötvényekhez képest nagyrészt a fedezett bankkötvények piaci kamatfelárának felel meg, ennél fogva EURIBOR feletti prémiummá is konvertálható.

| (50) | A tőkebetétről és annak ellentételezéséről szóló tárgyalásokat a tartomány és a bank, mint két egymástól független fél között kell lebonyolítani. A végső soron megállapított 1,4 %-os évenkénti ellentételezéssel (1,2 % + 0,2 %-os felár a tartósbetéti jelleg és a bank egyoldalú felmondási joga fejében), a felek az egyidejűleg jellemző piaci adatok egész sorával igazodtak a megjelölt sávhoz. |
| --- | --- |

(50)

A tőkebetétről és annak ellentételezéséről szóló tárgyalásokat a tartomány és a bank, mint két egymástól független fél között kell lebonyolítani. A végső soron megállapított 1,4 %-os évenkénti ellentételezéssel (1,2 % + 0,2 %-os felár a tartósbetéti jelleg és a bank egyoldalú felmondási joga fejében), a felek az egyidejűleg jellemző piaci adatok egész sorával igazodtak a megjelölt sávhoz.

| (51) | A tartósbetéti jelleg fejében fizetett felár tekintetében, Németország részletesen kifejtette, hogy hasonló tranzakciók esetében a 10 vagy 12 éves, valamint a 32 éves, illetve határozatlan futamidők is előfordultak. A 0,2 %-os évenkénti felár a tartósbetéti jelleg fejében megfelel a piaci gyakorlatnak, tekintettel a Helaba hitelképességi besorolására (AAA/Aaa) az érintett időszakban. Ilyen besorolást egyetlen hasonló intézmény sem ért el. Az összehasonlításul felhozott tőkepiaci tranzakciók egyébként semmilyen összefüggés azonosítását nem tették lehetővé az ellentételezés mértéke és a mindenkori átvett eszköz összegének nagysága között, mégpedig sem az intézmény szempontjából (a mindenkori kibocsátás teljes összege), sem a befektető szempontjából (a megjelölt tőkeszelet összege). |
| --- | --- |

(51)

A tartósbetéti jelleg fejében fizetett felár tekintetében, Németország részletesen kifejtette, hogy hasonló tranzakciók esetében a 10 vagy 12 éves, valamint a 32 éves, illetve határozatlan futamidők is előfordultak. A 0,2 %-os évenkénti felár a tartósbetéti jelleg fejében megfelel a piaci gyakorlatnak, tekintettel a Helaba hitelképességi besorolására (AAA/Aaa) az érintett időszakban. Ilyen besorolást egyetlen hasonló intézmény sem ért el. Az összehasonlításul felhozott tőkepiaci tranzakciók egyébként semmilyen összefüggés azonosítását nem tették lehetővé az ellentételezés mértéke és a mindenkori átvett eszköz összegének nagysága között, mégpedig sem az intézmény szempontjából (a mindenkori kibocsátás teljes összege), sem a befektető szempontjából (a megjelölt tőkeszelet összege).

| (52) | Az 1,4 %-os ellentételezés után a Helabának további iparűzési adó fizetési kötelezettsége nem volt Hessen-tartománnyal szemben, így összesen 1,66 %-os (adózás előtti) adóterhe keletkezett. Németország szerint, az ellentételezések összemérésében tehát az iparűzési adó hatását – a Helabába való csendestársi befektetést illetően -0,26 %-kal kellett figyelembe venni. Németországban az aktív ipari befektetők a csendestársi részesedésekből származó nyereségrész után iparűzési adót fizetnek. Hessen-tartomány mégsem tartozik az iparűzési adó hatálya alá. Helyette a Helabának kell a csendestársi tőkebefektetésre eső iparűzési adót megfizetnie. Egy piacgazdasági alapon tevékeny intézményi befektető ennél fogva magasabb összegű ellentételezést követelt volna, mint a tartomány, hogy kiegyenlítse iparűzési adóterhelését. A fordított esetben, a Helaba minden további nélkül kész lett volna az ellentételezési felár megfizetésére egy ilyen befektetőnek, mivel számára mindegy, hogy felárat fizet egy befektetőnek vagy iparűzési adót az adóhatóságnak. Az éves 0,26 %-os iparűzési adó hatását is figyelembe véve, a Helaba terhe, amely az 1,4 %-os – a csendestársi tőkejuttatásért járó – ellentételezési kötelezettségből származik, összesen 1,66 % lesz évente, ami egyértelműen a piaci érték sávjában van, és amit a Helaba és Hessen-tartomány közötti tárgyalások eredménye is alátámaszt. |
| --- | --- |

(52)

Az 1,4 %-os ellentételezés után a Helabának további iparűzési adó fizetési kötelezettsége nem volt Hessen-tartománnyal szemben, így összesen 1,66 %-os (adózás előtti) adóterhe keletkezett. Németország szerint, az ellentételezések összemérésében tehát az iparűzési adó hatását – a Helabába való csendestársi befektetést illetően -0,26 %-kal kellett figyelembe venni. Németországban az aktív ipari befektetők a csendestársi részesedésekből származó nyereségrész után iparűzési adót fizetnek. Hessen-tartomány mégsem tartozik az iparűzési adó hatálya alá. Helyette a Helabának kell a csendestársi tőkebefektetésre eső iparűzési adót megfizetnie. Egy piacgazdasági alapon tevékeny intézményi befektető ennél fogva magasabb összegű ellentételezést követelt volna, mint a tartomány, hogy kiegyenlítse iparűzési adóterhelését. A fordított esetben, a Helaba minden további nélkül kész lett volna az ellentételezési felár megfizetésére egy ilyen befektetőnek, mivel számára mindegy, hogy felárat fizet egy befektetőnek vagy iparűzési adót az adóhatóságnak. Az éves 0,26 %-os iparűzési adó hatását is figyelembe véve, a Helaba terhe, amely az 1,4 %-os – a csendestársi tőkejuttatásért járó – ellentételezési kötelezettségből származik, összesen 1,66 % lesz évente, ami egyértelműen a piaci érték sávjában van, és amit a Helaba és Hessen-tartomány közötti tárgyalások eredménye is alátámaszt.

| (53) | A Helaba szempontjából – Németország adatai szerint – a megfizetett ellentételezés, mint üzemi költség elszámolható az adóval szemben. A csendestársi tőkebefektetések csak a bankfelügyeleti fizetőképességi kimutatásban jelentettek saját tőkét, miközben azokat társasági jogi és adójogi szempontból idegen tőkeként kezelték. |
| --- | --- |

(53)

A Helaba szempontjából – Németország adatai szerint – a megfizetett ellentételezés, mint üzemi költség elszámolható az adóval szemben. A csendestársi tőkebefektetések csak a bankfelügyeleti fizetőképességi kimutatásban jelentettek saját tőkét, miközben azokat társasági jogi és adójogi szempontból idegen tőkeként kezelték.

| (54) | A banknak továbbá [...] millió német márka összegű saját tőkére volt szüksége tervezett éves növekedéséhez, miközben a támogatási eszközök értéke – szavatoló saját tőkeként – bankfelügyeleti szempontból- [...] milliárd márkát tett ki. A Helaba – Németország adatai szerint – nem részesülhetett egy lépésben mintegy 2,5 milliárd márka összegű csendestársi befektetésben, mivel ez az összeg többévi sajáteszköz-szükségletét fedezte, és inkább ismételten a tőkepiacot vette volna igénybe. A Helabát sújtó hatások ellenére, nem egyeztek meg semmilyen levonásban az 1,4 %-os ellentételezés csökkentésére. Ehelyett a tartomány és a Helaba, átmeneti megoldásként, a csendestársi befektetés szakaszos igénybevételében és ellentételezésében (az ún. szakaszos modell) egyeztek meg. A bank ennél fogva olyan szabályozásra törekedett, amely mellett a befektetést csak az annak tulajdonosaival egyeztetett növekedési célokkal összhangban, az üzleti vállalkozói tőke általi tényleges lekötésük mértékében ellentételeznék. Ez mindenesetre Hessen-tartomány szempontjából túlságosan kedvezőtlen, és ennél fogva elfogadhatatlan volt. Az egymással ellentétes érdekek kiegyenlítését célzó tárgyalások után, évente növekvő és ellentételezendő szeletekben állapodtak meg (1999: [...] millió DEM), (2000: [...] milliárd DEM), (2001: [...] milliárd DEM), (2002: [...] milliárd DEM), (2003: [...] milliárd DEM), illetve a felhasználható alaptőke felső határértékéről született megegyezés. Ez az ún. szakaszos modell az első évekre jelentősen gyorsabb emelkedést irányzott elő az ellentételezésben, mint az a bank tervezett növekedéséhez szükséges volt. A Helaba vezetősége ennek nyomán kérte az Igazgatótanács engedélyét egy további [...] millió márkás különkvóta megállapításához a szavatoló saját eszköz fedezetéül, melynek hozamából a különbözet ellentételezését lehetne finanszírozni a csendestársi befektetés eredménysemleges felhasználása érdekében. Ez Németország véleménye szerint azt mutatja, hogy a bank „felüldotálása” nemcsak hogy semmilyen többletelőnnyel nem járt, de a különkvóta nélkül inkább nyomást gyakorolt volna a bank jövedelmi helyzetére, mivel az ellentételezéssel, melyet a lépcsőzetesen növekvő értékelési alap keretébe eső, de kiegészítő üzletekkel nem fedezett részek után kell megfizetni, nem állt szemben semmilyen bevétel. |
| --- | --- |

(54)

A banknak továbbá [...] millió német márka összegű saját tőkére volt szüksége tervezett éves növekedéséhez, miközben a támogatási eszközök értéke – szavatoló saját tőkeként – bankfelügyeleti szempontból- [...] milliárd márkát tett ki. A Helaba – Németország adatai szerint – nem részesülhetett egy lépésben mintegy 2,5 milliárd márka összegű csendestársi befektetésben, mivel ez az összeg többévi sajáteszköz-szükségletét fedezte, és inkább ismételten a tőkepiacot vette volna igénybe. A Helabát sújtó hatások ellenére, nem egyeztek meg semmilyen levonásban az 1,4 %-os ellentételezés csökkentésére. Ehelyett a tartomány és a Helaba, átmeneti megoldásként, a csendestársi befektetés szakaszos igénybevételében és ellentételezésében (az ún. szakaszos modell) egyeztek meg. A bank ennél fogva olyan szabályozásra törekedett, amely mellett a befektetést csak az annak tulajdonosaival egyeztetett növekedési célokkal összhangban, az üzleti vállalkozói tőke általi tényleges lekötésük mértékében ellentételeznék. Ez mindenesetre Hessen-tartomány szempontjából túlságosan kedvezőtlen, és ennél fogva elfogadhatatlan volt. Az egymással ellentétes érdekek kiegyenlítését célzó tárgyalások után, évente növekvő és ellentételezendő szeletekben állapodtak meg (1999: [...] millió DEM), (2000: [...] milliárd DEM), (2001: [...] milliárd DEM), (2002: [...] milliárd DEM), (2003: [...] milliárd DEM), illetve a felhasználható alaptőke felső határértékéről született megegyezés. Ez az ún. szakaszos modell az első évekre jelentősen gyorsabb emelkedést irányzott elő az ellentételezésben, mint az a bank tervezett növekedéséhez szükséges volt. A Helaba vezetősége ennek nyomán kérte az Igazgatótanács engedélyét egy további [...] millió márkás különkvóta megállapításához a szavatoló saját eszköz fedezetéül, melynek hozamából a különbözet ellentételezését lehetne finanszírozni a csendestársi befektetés eredménysemleges felhasználása érdekében. Ez Németország véleménye szerint azt mutatja, hogy a bank „felüldotálása” nemcsak hogy semmilyen többletelőnnyel nem járt, de a különkvóta nélkül inkább nyomást gyakorolt volna a bank jövedelmi helyzetére, mivel az ellentételezéssel, melyet a lépcsőzetesen növekvő értékelési alap keretébe eső, de kiegészítő üzletekkel nem fedezett részek után kell megfizetni, nem állt szemben semmilyen bevétel.

| (55) | Ily módon évente növekvő fizetési kötelezettség jött volna létre, 2003-ban már kb. 33 millió márkát is elérve. Ezenkívül a banknak – a csendestársi betét ellentételezése mellett – a hitelnyújtás refinanszírozási költségeit is állnia kellett. |
| --- | --- |

(55)

Ily módon évente növekvő fizetési kötelezettség jött volna létre, 2003-ban már kb. 33 millió márkát is elérve. Ezenkívül a banknak – a csendestársi betét ellentételezése mellett – a hitelnyújtás refinanszírozási költségeit is állnia kellett.

| (56) | Németország továbbá észrevételeket tett a tőkebefektető piacgazdasági karakterének elvével kapcsolatban. Esetjogi következtetés értelmében a szolgáltatás és ellenszolgáltatás piaci jellegét a befektető szempontjából kell megítélni. Ennél fogva kételyek támadtak azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság – mint azt az eljárás megnyitására vonatkozó határozatában kifejtette – kívánta-e kiemelten a kedvezményezett szempontjából is vizsgálni azt a feltevést, miszerint a Helaba olyan gazdasági engedményben részesült, amelyet rendes piaci körülmények között nem lehet elérni. |
| --- | --- |

(56)

Németország továbbá észrevételeket tett a tőkebefektető piacgazdasági karakterének elvével kapcsolatban. Esetjogi következtetés értelmében a szolgáltatás és ellenszolgáltatás piaci jellegét a befektető szempontjából kell megítélni. Ennél fogva kételyek támadtak azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság – mint azt az eljárás megnyitására vonatkozó határozatában kifejtette – kívánta-e kiemelten a kedvezményezett szempontjából is vizsgálni azt a feltevést, miszerint a Helaba olyan gazdasági engedményben részesült, amelyet rendes piaci körülmények között nem lehet elérni.

| (57) | Ily módon nem lehet igaz, hogy a Bizottság – függetlenül attól, hogy a piacgazdasági alapon eljáró befektető elfogadott volna vagy sem egy lépcsőzetesen emelkedő értékelési alapot az ellentételezés tekintetében – vizsgálni akarja, hogy a Helaba számára a csendestársi tőkebefektetés nem ellentételezett részéből további előnyök (az általános hitelképesség javulása) származtak-e. A WestLB-ítélet 327. szélzetszáma alapján a kizárólag a befektetésből hasznot húzó vállalkozásra nem lehet hivatkozni. A kedvezményezett előnye nem bír jelentőséggel, ha a piacgazdasági alapon eljáró befektető – bármilyen okból – nem igényelt kiegészítő ellentételezést a szóban forgó előny fejében. Egyetlen intézmény sem lett volna hajlandó a teljes volumen azonnali ellentételezésére, ha csak lassan növekvő részösszegekre számíthatott volna üzleti tevékenységének bővítésében, és semmi hasznát nem vette volna a többletösszegeknek sem. Hessen-tartomány viszont a lakásépítés támogatására szolgáló speciális alapját – mérete ellenére – osztatlanul, egyetlen hitelintézetnél kívánta befektetni. Egy magánbefektető ilyen esetben nem ragaszkodott volna az egész befektetés azonnali ellentételezéséhez, hacsak nem talál olyan hitelintézetet, amelynek ilyen mértékű tőkeinjekcióra van szüksége üzleti tevékenységének robbanásszerű növekedése miatt, vagy – ellenkezőleg – tetemes veszteségeinek kiegyenlítéséhez. De nem ez volt a helyzet. A Helabának semmilyen előnye nem származott a csendestársi tőkebefektetés azon részeiből, amelyeket az első években, a bankfelügyeleti szabályozás miatt, valamint tulajdonosai akaratának megfelelően sem vehetett igénybe. |
| --- | --- |

(57)

Ily módon nem lehet igaz, hogy a Bizottság – függetlenül attól, hogy a piacgazdasági alapon eljáró befektető elfogadott volna vagy sem egy lépcsőzetesen emelkedő értékelési alapot az ellentételezés tekintetében – vizsgálni akarja, hogy a Helaba számára a csendestársi tőkebefektetés nem ellentételezett részéből további előnyök (az általános hitelképesség javulása) származtak-e. A WestLB-ítélet 327. szélzetszáma alapján a kizárólag a befektetésből hasznot húzó vállalkozásra nem lehet hivatkozni. A kedvezményezett előnye nem bír jelentőséggel, ha a piacgazdasági alapon eljáró befektető – bármilyen okból – nem igényelt kiegészítő ellentételezést a szóban forgó előny fejében. Egyetlen intézmény sem lett volna hajlandó a teljes volumen azonnali ellentételezésére, ha csak lassan növekvő részösszegekre számíthatott volna üzleti tevékenységének bővítésében, és semmi hasznát nem vette volna a többletösszegeknek sem. Hessen-tartomány viszont a lakásépítés támogatására szolgáló speciális alapját – mérete ellenére – osztatlanul, egyetlen hitelintézetnél kívánta befektetni. Egy magánbefektető ilyen esetben nem ragaszkodott volna az egész befektetés azonnali ellentételezéséhez, hacsak nem talál olyan hitelintézetet, amelynek ilyen mértékű tőkeinjekcióra van szüksége üzleti tevékenységének robbanásszerű növekedése miatt, vagy – ellenkezőleg – tetemes veszteségeinek kiegyenlítéséhez. De nem ez volt a helyzet. A Helabának semmilyen előnye nem származott a csendestársi tőkebefektetés azon részeiből, amelyeket az első években, a bankfelügyeleti szabályozás miatt, valamint tulajdonosai akaratának megfelelően sem vehetett igénybe.

| (58) | A Hessen-tartománnyal egyetértésben kialakított lépcsőzetes modell alapján a Helaba üzleti tevékenységének bővítéséhez csupán évi kb. [...] millió márka összegű szeleteket – a már említett kb. [...] millió márka összegű speciális kontingensen felül – vett igénybe. Közgazdaságilag a lépcsőzetes modell több csendestársi betét időben elosztott felvételének felelt meg. A magánintézmények által felvett összegeket ennél fogva minden esetben az egyes szeletek összegeivel kell összemérni, és már itt megállapítható, hogy az érintett összegek piaci nagyságrendet képviseltek. A tartomány a speciális alap osztatlan formában történő felvételéért, befogadásáért -–amire csak a Helaba állt készen -–nem követelhetett semmilyen ellentételezési felárat, hanem a tárgyalások eredményeként, el kell fogadnia, hogy az ellentételezést e befektetés lépcsőzetesen emelkedő részletösszegeiben teljesítik. |
| --- | --- |

(58)

A Hessen-tartománnyal egyetértésben kialakított lépcsőzetes modell alapján a Helaba üzleti tevékenységének bővítéséhez csupán évi kb. [...] millió márka összegű szeleteket – a már említett kb. [...] millió márka összegű speciális kontingensen felül – vett igénybe. Közgazdaságilag a lépcsőzetes modell több csendestársi betét időben elosztott felvételének felelt meg. A magánintézmények által felvett összegeket ennél fogva minden esetben az egyes szeletek összegeivel kell összemérni, és már itt megállapítható, hogy az érintett összegek piaci nagyságrendet képviseltek. A tartomány a speciális alap osztatlan formában történő felvételéért, befogadásáért -–amire csak a Helaba állt készen -–nem követelhetett semmilyen ellentételezési felárat, hanem a tárgyalások eredményeként, el kell fogadnia, hogy az ellentételezést e befektetés lépcsőzetesen emelkedő részletösszegeiben teljesítik.

| (59) | A befektetésre jogszerűen nem fizettek ellentételezést annak kiegészítő, a jótállási jutalék révén fennálló jótállási funkciója miatt, amennyiben a bank azt – a bankfelügyelet szabályai szerint – még nem használta fel üzleti tevékenységének bővítésére. Nem lenne értelme gazdasági szempontból, hogy egy hitelintézet, amely az összes hitelminősítő ügynökségnél a legmagasabb hitelképességi fokozattal rendelkezik, a kiegészítőleg felvett források jótállási funkciója fejében ellentételezést fizessen. Azok a feltételek, amelyekkel a hitelintézet idegen tőkéhez juthatott, nem javultak a továbbiakban, így pénzbeli előnyre nem tehetett szert. A tőkebefektető, akinek érdekeltségeként az egész tőkét, osztatlanul, a bankra átruházták, ennél fogva nem róhatott ki ellentételezési kötelezettséget a jótállási funkció fejében. |
| --- | --- |

(59)

A befektetésre jogszerűen nem fizettek ellentételezést annak kiegészítő, a jótállási jutalék révén fennálló jótállási funkciója miatt, amennyiben a bank azt – a bankfelügyelet szabályai szerint – még nem használta fel üzleti tevékenységének bővítésére. Nem lenne értelme gazdasági szempontból, hogy egy hitelintézet, amely az összes hitelminősítő ügynökségnél a legmagasabb hitelképességi fokozattal rendelkezik, a kiegészítőleg felvett források jótállási funkciója fejében ellentételezést fizessen. Azok a feltételek, amelyekkel a hitelintézet idegen tőkéhez juthatott, nem javultak a továbbiakban, így pénzbeli előnyre nem tehetett szert. A tőkebefektető, akinek érdekeltségeként az egész tőkét, osztatlanul, a bankra átruházták, ennél fogva nem róhatott ki ellentételezési kötelezettséget a jótállási funkció fejében.

| (60) | A Bizottság aggálya, melyet az eljárás megnyitásáról szóló határozatban említenek a tőke likviditáshiányával kapcsolatban, részben a WestLB-határozat metodikáján alapult, amely viszont a tényállás jelentős eltérése miatt a szóban forgó esetre nem alkalmazható. Németország szerint az adott esetben nem a bruttó, hanem a nettó refinanszírozási költségeket kellett levonni az egyébként összemérhető, de likvid csendestársi tőkebefektetések ellentételezéséből. Ennek az indoka az volt, hogy még a magántulajdonú hitelintézetek esetében is, az általuk felvett csendestársi tőkebefektetések likviditási funkciójáért fizetett ellentételezés az adóval szemben elszámolható. Ha a Helaba esetében a likvid csendestársi tőkejuttatás fiktív ellentételezéséből csak a nettó refinanszírozási költséget vonnák le, akkor a magánhitelintézeteknél, az általuk a likvid csendestársi befektetések fejében ténylegesen megfizetett ellentételezéssel kapcsolatban ugyanígy kellene eljárni. Máskülönben torzulna az összehasonlítás. |
| --- | --- |

(60)

A Bizottság aggálya, melyet az eljárás megnyitásáról szóló határozatban említenek a tőke likviditáshiányával kapcsolatban, részben a WestLB-határozat metodikáján alapult, amely viszont a tényállás jelentős eltérése miatt a szóban forgó esetre nem alkalmazható. Németország szerint az adott esetben nem a bruttó, hanem a nettó refinanszírozási költségeket kellett levonni az egyébként összemérhető, de likvid csendestársi tőkebefektetések ellentételezéséből. Ennek az indoka az volt, hogy még a magántulajdonú hitelintézetek esetében is, az általuk felvett csendestársi tőkebefektetések likviditási funkciójáért fizetett ellentételezés az adóval szemben elszámolható. Ha a Helaba esetében a likvid csendestársi tőkejuttatás fiktív ellentételezéséből csak a nettó refinanszírozási költséget vonnák le, akkor a magánhitelintézeteknél, az általuk a likvid csendestársi befektetések fejében ténylegesen megfizetett ellentételezéssel kapcsolatban ugyanígy kellene eljárni. Máskülönben torzulna az összehasonlítás.

IV.   AZ ÉRDEKELTEK ÁLLÁSFOGLALÁSA

1.   A PANASSZAL ÉLŐ BDB ÁLLÁSFOGLALÁSA

| (61) | A BdB felfogása szerint a Helaba nem fizetett megfelelő összegű ellentételezést a kapott alaptőke-juttatásért és ezzel állami támogatásban részesült. |
| --- | --- |

(61)

A BdB felfogása szerint a Helaba nem fizetett megfelelő összegű ellentételezést a kapott alaptőke-juttatásért és ezzel állami támogatásban részesült.

| (62) | 2003. július 29-én kelt állásfoglalásában, a 2002. november 13-án megnyitott tartományi bankokkal foglalkozó eljárásához kapcsolódóan, a BdB kifejtette, hogy az a kérdés: milyen ellentételezés tekinthető megfelelő mértékűnek, a Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett metodika függvényében döntendő el. |
| --- | --- |

(62)

2003. július 29-én kelt állásfoglalásában, a 2002. november 13-án megnyitott tartományi bankokkal foglalkozó eljárásához kapcsolódóan, a BdB kifejtette, hogy az a kérdés: milyen ellentételezés tekinthető megfelelő mértékűnek, a Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett metodika függvényében döntendő el.

| (63) | Így első lépésben össze kell vetni a rendelkezésre bocsátott tőkét más sajáttőke-eszközökkel. Második lépésben a minimális ellentételezést kell megállapítani, melyet a befektető a tartományi bankba történő konkrét befektetése fejében elvár. Végül ki kell számítani a tőkeátruházás sajátos vonásaival összefüggésben lehetséges többleteket és levonásokat, az ellentételezést potenciálisan növelő, illetve csökkentő tényezőket. |
| --- | --- |

(63)

Így első lépésben össze kell vetni a rendelkezésre bocsátott tőkét más sajáttőke-eszközökkel. Második lépésben a minimális ellentételezést kell megállapítani, melyet a befektető a tartományi bankba történő konkrét befektetése fejében elvár. Végül ki kell számítani a tőkeátruházás sajátos vonásaival összefüggésben lehetséges többleteket és levonásokat, az ellentételezést potenciálisan növelő, illetve csökkentő tényezőket.

1.1.   ÖSSZEVETÉS MÁS SAJÁTTŐKE-ESZKÖZÖKKEL

| (64) | A BdB adatai szerint 1992-től kezdődően majdnem minden tartományi banknak új alaptőkére volt szüksége, hogy az új fizetőképességi irányelv szigorúbb követelményeinek meg tudjon felelni. Tőkeemelés nélkül, a tartományi bankok üzleti tevékenységük szűkítésére kényszerültek volna. Ebből következik – a BdB kifejtése szerint -, hogy az átadott tőkét csak az olyan sajáttőke-eszközökkel szabad összevetni, melyeket Németországban a tőkebevonás évében alaptőkeként (1. osztályba tartozó tőkeként) elismertek és rendelkezésre bocsáthattak. Ezen az alapon eleve kiesnek az összehasonlításból a szavazati jogot nem képviselő elsőbbségi részvények, nyereségrészesedési jogok és örökös elsőbbségi részvények. Ezt a három sajáttőke-eszközt Németországban nem ismerik el alaptőkeként, hanem csak, mint kiegészítő tőkét (2. osztályba tartozó tőke). |
| --- | --- |

(64)

A BdB adatai szerint 1992-től kezdődően majdnem minden tartományi banknak új alaptőkére volt szüksége, hogy az új fizetőképességi irányelv szigorúbb követelményeinek meg tudjon felelni. Tőkeemelés nélkül, a tartományi bankok üzleti tevékenységük szűkítésére kényszerültek volna. Ebből következik – a BdB kifejtése szerint -, hogy az átadott tőkét csak az olyan sajáttőke-eszközökkel szabad összevetni, melyeket Németországban a tőkebevonás évében alaptőkeként (1. osztályba tartozó tőkeként) elismertek és rendelkezésre bocsáthattak. Ezen az alapon eleve kiesnek az összehasonlításból a szavazati jogot nem képviselő elsőbbségi részvények, nyereségrészesedési jogok és örökös elsőbbségi részvények. Ezt a három sajáttőke-eszközt Németországban nem ismerik el alaptőkeként, hanem csak, mint kiegészítő tőkét (2. osztályba tartozó tőke).

| (65) | A szóban forgó tőkeátruházási műveletek idején Németországban, mint alaptőkét, kizárólag a részvénytőkét és a csendestársi tőkerészesedést ismerték el. A BdB felfogása szerint, ennél fogva a Helaba számára a konkrét befektetés egyedül lehetséges jogi kereteként az alap-, illetve részvénytőke állhatott rendelkezésre. A BdB tehát nem vitatja az említett hatóságok által ténylegesen megadott elismerést. Inkább azt veti fel, hogy ilyen elismerést nem lett volna szabad megadni, mivel Hessen-tartomány konkrét megállapodásban rögzített csendestársi tőkejuttatása gazdaságilag és jogilag nem mérhető össze a „normális” csendestársi tőkejuttatásokkal, hanem inkább az alap/részvénytőkéhez áll közel. Ennek tényleges elismeréséhez arra van szükség, hogy legalább a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának ellentételezése alap/részvénytőke-juttatás ellentételezésére épüljön, mivel egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a juttatás részvénytőke-jellege és sajátos kockázati struktúrája miatt ilyen ellentételezést követelt volna. |
| --- | --- |

(65)

A szóban forgó tőkeátruházási műveletek idején Németországban, mint alaptőkét, kizárólag a részvénytőkét és a csendestársi tőkerészesedést ismerték el. A BdB felfogása szerint, ennél fogva a Helaba számára a konkrét befektetés egyedül lehetséges jogi kereteként az alap-, illetve részvénytőke állhatott rendelkezésre. A BdB tehát nem vitatja az említett hatóságok által ténylegesen megadott elismerést. Inkább azt veti fel, hogy ilyen elismerést nem lett volna szabad megadni, mivel Hessen-tartomány konkrét megállapodásban rögzített csendestársi tőkejuttatása gazdaságilag és jogilag nem mérhető össze a „normális” csendestársi tőkejuttatásokkal, hanem inkább az alap/részvénytőkéhez áll közel. Ennek tényleges elismeréséhez arra van szükség, hogy legalább a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának ellentételezése alap/részvénytőke-juttatás ellentételezésére épüljön, mivel egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a juttatás részvénytőke-jellege és sajátos kockázati struktúrája miatt ilyen ellentételezést követelt volna.

| (66) | A BdB ennél fogva elemzését olyan kritériumsorra építi, melynek következtében, véleménye szerint Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása, gazdasági és jogi értelemben a részvénytőke-juttatással és nem a piacon megfigyelhető csendestársi tőkejuttatásokkal kell összevetni. |
| --- | --- |

(66)

A BdB ennél fogva elemzését olyan kritériumsorra építi, melynek következtében, véleménye szerint Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása, gazdasági és jogi értelemben a részvénytőke-juttatással és nem a piacon megfigyelhető csendestársi tőkejuttatásokkal kell összevetni.

| (67) | A BdB lényegében arra támaszkodik érvelésében, hogy a „normális” csendestársi tőkejuttatások csak korlátozott időtartamúak és felmondhatóak lehetnek, és a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság elvei alapján az alaptőke 15 %-át meghaladó volumenben nem fektethetők be, miközben a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása, mint részvénytőke, határozatlan futamidővel rendelkezik és megengedi a 15 %-os küszöb átlépését. Továbbá az eszközök alacsonyabb szintű besorolásáról szóló megállapodásból nem lehet a kisebb befektetői kockázatra következtetni, mivel az átruházott tőke az összes alaptőke jelentős részét, esetenként több mint 50 %-át teszi ki. Ezáltal lényegesen nagyobb a valószínűsége annak, hogy az átadott tőkét igénybe veszik az esetleges veszteség fedezeteként, így arra magasabb kockázati felárat is kell fizetni. Ezenkívül, a BdB szerint a csendestársi tőkejuttatás bankfelügyeleti szempontból kizárólag ún. alacsonyabb 1. osztályú tőkeként ismerhető el, és ennél fogva – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. évi „Sydney Nyilatkozatával” összhangban – a szükséges alaptőke-hányadnak még mindig csupán 15 %-át teheti ki. Ily módon a csendestársi tőkerészesedés nagy volumenű beruházásra – amely ezt a küszöbértéket meghaladná – nem használható fel. Végül, a Németország hivatkozásában „Deutsche Bank örökértékeiként” szereplő benchmark-értékek nem tekinthetők a megfelelő ellentételezés kritériumának, mivel azok mind alatta maradnak a 15 %-os küszöbértéknek, és ennél fogva nem jelentettek volna alternatívát a Helaba számára 1998 végén. |
| --- | --- |

(67)

A BdB lényegében arra támaszkodik érvelésében, hogy a „normális” csendestársi tőkejuttatások csak korlátozott időtartamúak és felmondhatóak lehetnek, és a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság elvei alapján az alaptőke 15 %-át meghaladó volumenben nem fektethetők be, miközben a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása, mint részvénytőke, határozatlan futamidővel rendelkezik és megengedi a 15 %-os küszöb átlépését. Továbbá az eszközök alacsonyabb szintű besorolásáról szóló megállapodásból nem lehet a kisebb befektetői kockázatra következtetni, mivel az átruházott tőke az összes alaptőke jelentős részét, esetenként több mint 50 %-át teszi ki. Ezáltal lényegesen nagyobb a valószínűsége annak, hogy az átadott tőkét igénybe veszik az esetleges veszteség fedezeteként, így arra magasabb kockázati felárat is kell fizetni. Ezenkívül, a BdB szerint a csendestársi tőkejuttatás bankfelügyeleti szempontból kizárólag ún. alacsonyabb 1. osztályú tőkeként ismerhető el, és ennél fogva – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. évi „Sydney Nyilatkozatával” összhangban – a szükséges alaptőke-hányadnak még mindig csupán 15 %-át teheti ki. Ily módon a csendestársi tőkerészesedés nagy volumenű beruházásra – amely ezt a küszöbértéket meghaladná – nem használható fel. Végül, a Németország hivatkozásában „Deutsche Bank örökértékeiként” szereplő benchmark-értékek nem tekinthetők a megfelelő ellentételezés kritériumának, mivel azok mind alatta maradnak a 15 %-os küszöbértéknek, és ennél fogva nem jelentettek volna alternatívát a Helaba számára 1998 végén.

| (68) | Idetartozik, hogy a tartomány felmondási lehetőség kikötése nélkül – azaz határozatlan időre – adta át a tőkét a Helabának,. Noha egy részvényes nem „mondhatja fel” (vonhatja vissza) tőkebefektetését, illetve részvénytőkéjét, szabadon dönthet viszont a részvények eladásáról és pénzének másutt történő elhelyezéséről. A jogi konstrukció részleteitől függetlenül, itt már csak azért sem lehet szó ilyen átruházhatóságról, mert az adott esetben gyakorlatilag nincs piaca ilyen méretű és korlátlan futamidejű tőkebefektetésnek. A magántőkebefektető ezzel szemben általában fenntartja magának a lehetőséget, hogy tőkéjét – tartósan rossz eredmények esetén – kivonja és rentábilis módon tudja újra befektetni. Kockázati tőke tartós lekötésébe csak akkor megy bele – ha egyáltalán belemegy – hogy ha megfelelően magas hozamot érhet el vele. |
| --- | --- |

(68)

Idetartozik, hogy a tartomány felmondási lehetőség kikötése nélkül – azaz határozatlan időre – adta át a tőkét a Helabának,. Noha egy részvényes nem „mondhatja fel” (vonhatja vissza) tőkebefektetését, illetve részvénytőkéjét, szabadon dönthet viszont a részvények eladásáról és pénzének másutt történő elhelyezéséről. A jogi konstrukció részleteitől függetlenül, itt már csak azért sem lehet szó ilyen átruházhatóságról, mert az adott esetben gyakorlatilag nincs piaca ilyen méretű és korlátlan futamidejű tőkebefektetésnek. A magántőkebefektető ezzel szemben általában fenntartja magának a lehetőséget, hogy tőkéjét – tartósan rossz eredmények esetén – kivonja és rentábilis módon tudja újra befektetni. Kockázati tőke tartós lekötésébe csak akkor megy bele – ha egyáltalán belemegy – hogy ha megfelelően magas hozamot érhet el vele.

| (69) | A tőkeátruházás itt megválasztott formája ennél fogva olyan normális részvénytőke-befektetés, amelynek fejében a piacgazdasági alapon tevékeny befektető megfelelő hozamot vár el. Így nyilvánvalóan nem elég a korlátlan futamidővel csak annak a felárnak a tekintetében számolni, amelyet egy összehasonlítási célból meghatározott alaphozamhoz képest állapítottak meg, korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésre vonatkozóan. |
| --- | --- |

(69)

A tőkeátruházás itt megválasztott formája ennél fogva olyan normális részvénytőke-befektetés, amelynek fejében a piacgazdasági alapon tevékeny befektető megfelelő hozamot vár el. Így nyilvánvalóan nem elég a korlátlan futamidővel csak annak a felárnak a tekintetében számolni, amelyet egy összehasonlítási célból meghatározott alaphozamhoz képest állapítottak meg, korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésre vonatkozóan.

| (70) | A következő két táblázat lényeges eltéréseket mutat a Helaba csendestársi tőkebevonása és más, befektetési szempontból rendelkezésre álló sajáttőke-formák között. | „Csendestársi tőkebefektetés” Helaba | Részvénytőke | Csendestársi tőkerészesedés | Biztonsági részvények | Joggyakorlás | Elsőbbségi részvények |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Elérhetőség a német piacon 1998 | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen | Igen |
| Bankfelügyeleti minősítés | Alaptőke | Alaptőke | Alaptőke csak bizonyos feltételek esetén és a 15 %-os küszöb alatt | Kiegészítő tőke | Speciális feltételeknek megfelelő kiegészítő tőke | Kiegészítő tőke vagy alaptőke 15 %-os küszöbbel |

(70)

A következő két táblázat lényeges eltéréseket mutat a Helaba csendestársi tőkebevonása és más, befektetési szempontból rendelkezésre álló sajáttőke-formák között.

„Csendestársi tőkebefektetés” Helaba

Részvénytőke

Csendestársi tőkerészesedés

Biztonsági részvények

Joggyakorlás

Elsőbbségi részvények

Elérhetőség a német piacon 1998

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Igen

Bankfelügyeleti minősítés

Alaptőke

Alaptőke

Alaptőke csak bizonyos feltételek esetén és a 15 %-os küszöb alatt

Kiegészítő tőke

Speciális feltételeknek megfelelő kiegészítő tőke

Kiegészítő tőke vagy alaptőke 15 %-os küszöbbel

| | Részvény-tőke | „Csendestársi tőkejuttatás” – Helaba | Csendestársi tőkerészesedés |
| --- | --- | --- | --- |
| Nagy volumenű befektetés lehetősége | Igen | Igen | Nem |
| Határozatlan futamidő | Igen | Igen | Nem |
| A befektetőnek nincs felmondási joga | Igen | Igen | Igen |
| Részvétel a folyó veszteség fedezésében | Igen | Igen | Igen |
| Visszafizetési kötelezettség a hitelezők felé fizetésképtelenség esetén | Igen | Igen.
  Nincs belső „alárendeltség” a részvénytőkével szemben | Igen.
  Visszafizetési kötelezettség a részvénytőkét megelőzően |
| Nyereségarányos ellentételezés | Igen | Igen | Igen |
| Jövedelemkiesés esetén nincs utólagos kifizetés | Igen | Igen | Nem. Halmozott utólagos fizetés lehetséges |

Részvény-tőke

„Csendestársi tőkejuttatás” – Helaba

Csendestársi tőkerészesedés

Nagy volumenű befektetés lehetősége

Igen

Igen

Nem

Határozatlan futamidő

Igen

Igen

Nem

A befektetőnek nincs felmondási joga

Igen

Igen

Igen

Részvétel a folyó veszteség fedezésében

Igen

Igen

Igen

Visszafizetési kötelezettség a hitelezők felé fizetésképtelenség esetén

Igen

Igen.

Nincs belső „alárendeltség” a részvénytőkével szemben

Igen.

Visszafizetési kötelezettség a részvénytőkét megelőzően

Nyereségarányos ellentételezés

Igen

Igen

Igen

Jövedelemkiesés esetén nincs utólagos kifizetés

Igen

Igen

Nem. Halmozott utólagos fizetés lehetséges

1.2.   ADÓLEVONÁSI LEHETŐSÉG (ADÓVAL SZEMBENI ELSZÁMOLHATÓSÁG)

| (71) | A BdB megkérdőjelezi Hessen-tartomány nyereségrészesedésének, mint üzemi költségnek az elszámolhatóságát az adóval szemben, mivel feltételezhető volt, hogy Hessen-tartomány jelentős üzleti kockázatot vállal a csendestársi tőkebefektetéssel. Ezt támasztotta alá nemcsak a tőkebefektetés nagysága, hanem a részesedés felmondhatatlansága is. Ez az üzleti kockázat igazolta a társulást (az ún. atípusos csendes társulást), a csendestársi tőkejuttatásnak – adózási szempontból – a társulás saját tőkéjévé minősítését és a csendestárs nyereségrészesedésének mint üzemi költségnek adózási elszámolhatatlanságát a Helaba részéről. |
| --- | --- |

(71)

A BdB megkérdőjelezi Hessen-tartomány nyereségrészesedésének, mint üzemi költségnek az elszámolhatóságát az adóval szemben, mivel feltételezhető volt, hogy Hessen-tartomány jelentős üzleti kockázatot vállal a csendestársi tőkebefektetéssel. Ezt támasztotta alá nemcsak a tőkebefektetés nagysága, hanem a részesedés felmondhatatlansága is. Ez az üzleti kockázat igazolta a társulást (az ún. atípusos csendes társulást), a csendestársi tőkejuttatásnak – adózási szempontból – a társulás saját tőkéjévé minősítését és a csendestárs nyereségrészesedésének mint üzemi költségnek adózási elszámolhatatlanságát a Helaba részéről.

1.3.   TARTOMÁNYI BANKBA TÖRTÉNŐ RÉSZVÉNYTŐKE-BEFEKTETÉS NYOMÁN JÁRÓ LEGKISEBB ELLENSZOLGÁLTATÁS

| (72) | A BdB kifejtette, hogy minden módszer, amely a rendelkezésre bocsátott saját tőke után fizetendő megfelelő ellenszolgáltatás (hozam) megállapítására irányult, kockázatmentes megtérülésből indult ki, és kockázati felár hozzáadásával zárult. Ezek a módszerek a következő alapelvre vezethetők vissza:
  Kockázatos befektetés elvárt hozama
  = Kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati felára |
| --- | --- |

(72)

A BdB kifejtette, hogy minden módszer, amely a rendelkezésre bocsátott saját tőke után fizetendő megfelelő ellenszolgáltatás (hozam) megállapítására irányult, kockázatmentes megtérülésből indult ki, és kockázati felár hozzáadásával zárult. Ezek a módszerek a következő alapelvre vezethetők vissza:

Kockázatos befektetés elvárt hozama

= Kockázatmentes hozam + a kockázatos befektetés kockázati felára

| (73) | A kockázatmentes hozam meghatározásához a BdB a hosszúlejáratú államkötvények hozamait veszi alapul, mivel az állami kibocsátású fix kamatozású értékpapírok jelentik a legkisebb kockázattal járó vagy kockázatmentes befektetési formát (13). |
| --- | --- |

(73)

A kockázatmentes hozam meghatározásához a BdB a hosszúlejáratú államkötvények hozamait veszi alapul, mivel az állami kibocsátású fix kamatozású értékpapírok jelentik a legkisebb kockázattal járó vagy kockázatmentes befektetési formát (13).

| (74) | A kockázati felár levezetéséhez a BdB először az ún. piaci kockázati felárat állapítja meg, tehát azt a különbözetet, amely a részvények hosszú távon megállapított átlaghozama és az államkötvények ugyanilyen időtávú átlaghozama között fennáll. A német részvénypiac tekintetében a BdB egy Stehle-Hartmond-tanulmány (1991) alapján egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati felárból indul ki. |
| --- | --- |

(74)

A kockázati felár levezetéséhez a BdB először az ún. piaci kockázati felárat állapítja meg, tehát azt a különbözetet, amely a részvények hosszú távon megállapított átlaghozama és az államkötvények ugyanilyen időtávú átlaghozama között fennáll. A német részvénypiac tekintetében a BdB egy Stehle-Hartmond-tanulmány (1991) alapján egységesen 4,6 %-os hosszú távú piaci kockázati felárból indul ki.

| (75) | Egy második lépésben a BdB meghatározza a tartományi bankok bétaértékét, vagyis a bankok egyedi kockázati felárát, melyeket az általános piaci kockázati prémiumokhoz kell viszonyítani. A bétaértékeket a BdB ennél fogva saját adatai alapján, statisztikai módszerekkel állapítja meg, ami azt jelenti, hogy azokat egy történeti adatsor, illetve minta alapján határozzák meg. A BdB arra az eredményre jutott, hogy minden bétaérték, minden tartományi bank esetében és minden tekintetbe vett időszakra vonatkozóan nagyobb, mint egy (14) |
| --- | --- |

(75)

Egy második lépésben a BdB meghatározza a tartományi bankok bétaértékét, vagyis a bankok egyedi kockázati felárát, melyeket az általános piaci kockázati prémiumokhoz kell viszonyítani. A bétaértékeket a BdB ennél fogva saját adatai alapján, statisztikai módszerekkel állapítja meg, ami azt jelenti, hogy azokat egy történeti adatsor, illetve minta alapján határozzák meg. A BdB arra az eredményre jutott, hogy minden bétaérték, minden tartományi bank esetében és minden tekintetbe vett időszakra vonatkozóan nagyobb, mint egy (14)

| (76) | A várható legkisebb ellenszolgáltatás a Helabába történő részvénytőke-befektetés hozamaként, a támogatási eszközök 1998. december 31-i átadásának időpontjában, a BdB számításai szerint évi 11,66 %-ot tesz ki. |
| --- | --- |

(76)

A várható legkisebb ellenszolgáltatás a Helabába történő részvénytőke-befektetés hozamaként, a támogatási eszközök 1998. december 31-i átadásának időpontjában, a BdB számításai szerint évi 11,66 %-ot tesz ki.

1.4.   A TRANZAKCIÓK SAJÁTOSSÁGAIVAL ÖSSZEFÜGGŐ FELÁRAK ÉS LEVONÁSOK

| (77) | A BdB kifejtette, hogy a Bizottság által a WestLB-határozatban – a 12 %-os minimális hozamból – a lakástakarék-eszközök likviditáshiánya miatt levont 4,2 %-os mértéket az elsőfokú bíróság igazolta. Ezzel megszűnt annak az indokoltsága, hogy az adott esetben eltérjenek ettől a módszertől és itt is likviditási levonást hajtsanak végre. A likviditáshiány miatti levonás nagysága a WestLB-módszernek megfelelően, a nettó refinanszírozási költség (a bruttó refinanszírozási költségből levonva a vonatkozó társasági adót) alapján határozható meg. |
| --- | --- |

(77)

A BdB kifejtette, hogy a Bizottság által a WestLB-határozatban – a 12 %-os minimális hozamból – a lakástakarék-eszközök likviditáshiánya miatt levont 4,2 %-os mértéket az elsőfokú bíróság igazolta. Ezzel megszűnt annak az indokoltsága, hogy az adott esetben eltérjenek ettől a módszertől és itt is likviditási levonást hajtsanak végre. A likviditáshiány miatti levonás nagysága a WestLB-módszernek megfelelően, a nettó refinanszírozási költség (a bruttó refinanszírozási költségből levonva a vonatkozó társasági adót) alapján határozható meg.

| (78) | A likviditási levonás kiszámítása a Helaba esetében az évi 6,57 %-os bruttó refinanszírozási kamatlábra épül (a tőkeátruházás 1998. évi időpontjában érvényes hosszú lejáratú kockázatmentes alapkamatnak megfelelően), és az érvényben lévő általános adókulcs erre alkalmazásával megkapható a nettó refinanszírozási kamatláb. |
| --- | --- |

(78)

A likviditási levonás kiszámítása a Helaba esetében az évi 6,57 %-os bruttó refinanszírozási kamatlábra épül (a tőkeátruházás 1998. évi időpontjában érvényes hosszú lejáratú kockázatmentes alapkamatnak megfelelően), és az érvényben lévő általános adókulcs erre alkalmazásával megkapható a nettó refinanszírozási kamatláb.

| (79) | A BdB felfogása szerint, az átruházási ügyletek során három vonatkozás hatott – a „normális részvénytőke-befektetésekhez” képest – kockázatnövelő módon: a részben rendkívüli mértékben magas tőkeátruházási volumen, a társaság sikertelen új részvénykibocsátása és a további szavazati jogoktól való, ezzel összefüggő elállás, valamint a befektetés pótolhatatlansága: nincs mód arra, hogy a befektetett tőkét bármikor kivonhassák a vállalkozásból. A BdB ennél fogva a WestLB-módszertannak megfelelően legalább évi 1,5 %-os felárat tart indokoltnak. |
| --- | --- |

(79)

A BdB felfogása szerint, az átruházási ügyletek során három vonatkozás hatott – a „normális részvénytőke-befektetésekhez” képest – kockázatnövelő módon: a részben rendkívüli mértékben magas tőkeátruházási volumen, a társaság sikertelen új részvénykibocsátása és a további szavazati jogoktól való, ezzel összefüggő elállás, valamint a befektetés pótolhatatlansága: nincs mód arra, hogy a befektetett tőkét bármikor kivonhassák a vállalkozásból. A BdB ennél fogva a WestLB-módszertannak megfelelően legalább évi 1,5 %-os felárat tart indokoltnak.

1.5.   TŐKEALAP ÉS AZ ELLENSZOLGÁLTATÁS ELEMEI

| (80) | A BdB először is azt hangsúlyozza, hogy a megfelelő ellenszolgáltatás kiszámításában – a Helaba esetében – a teljes összeget, melyet mint a versenypiaci tevékenység céljait szolgáló alaptőkét ismertek el, kell alapul venni és nemcsak a ténylegesen felhasznált, illetve felhasználandó részt. A BdB ezt azzal indokolja, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem fogadná el hozamának a ténylegesen felhasznált részre való korlátozását. A magánbefektető számára, aki befektetéséhez kapcsolódóan a veszteség kockázatát viseli, nincs jelentősége annak, hogy a hitelintézet az átruházott tőkét ténylegesen üzleti tevékenységének bővítésére használja-e vagy sem. Számára sokkal inkább az a döntő, hogy az átruházott összeggel már nem gazdálkodhat és ily módon nem érhet el megfelelő hozamot. |
| --- | --- |

(80)

A BdB először is azt hangsúlyozza, hogy a megfelelő ellenszolgáltatás kiszámításában – a Helaba esetében – a teljes összeget, melyet mint a versenypiaci tevékenység céljait szolgáló alaptőkét ismertek el, kell alapul venni és nemcsak a ténylegesen felhasznált, illetve felhasználandó részt. A BdB ezt azzal indokolja, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem fogadná el hozamának a ténylegesen felhasznált részre való korlátozását. A magánbefektető számára, aki befektetéséhez kapcsolódóan a veszteség kockázatát viseli, nincs jelentősége annak, hogy a hitelintézet az átruházott tőkét ténylegesen üzleti tevékenységének bővítésére használja-e vagy sem. Számára sokkal inkább az a döntő, hogy az átruházott összeggel már nem gazdálkodhat és ily módon nem érhet el megfelelő hozamot.

| (81) | Az ellenszolgáltatás kiszámítása az 1998-2002. közötti években az évenkénti lépésekben emelkedő szeletek alapján levonásként – az átruházott tőke felosztásának elmaradása miatt -, illetve azáltal, hogy a Helabának történő en bloc átruházás a cégre terhet rótt volna, nem indokolt. Még ha a tőkeátruházás esetleg nem is lett volna szükséges a fizetőképességi kritériumok teljesítéséhez, a Helaba sajáttőke-bázisát viszont jelentős mértékben megnövelte, és versenyképességének erőteljes fokozását tette lehetővé. Egy piacgazdasági befektető ezért – a befektetés szavatoló tőkeként való elismerésénél fogva – korlátlan igényt tartana a teljes összegű ellenszolgáltatásra. |
| --- | --- |

(81)

Az ellenszolgáltatás kiszámítása az 1998-2002. közötti években az évenkénti lépésekben emelkedő szeletek alapján levonásként – az átruházott tőke felosztásának elmaradása miatt -, illetve azáltal, hogy a Helabának történő en bloc átruházás a cégre terhet rótt volna, nem indokolt. Még ha a tőkeátruházás esetleg nem is lett volna szükséges a fizetőképességi kritériumok teljesítéséhez, a Helaba sajáttőke-bázisát viszont jelentős mértékben megnövelte, és versenyképességének erőteljes fokozását tette lehetővé. Egy piacgazdasági befektető ezért – a befektetés szavatoló tőkeként való elismerésénél fogva – korlátlan igényt tartana a teljes összegű ellenszolgáltatásra.

| (82) | A Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett 0,3 %-os évi jótállási jutalékot, melyet a tőkeösszegnek egy garanciával való összehasonlítása révén állapítottak meg, a bevont alaptőke azon része után meg kell emelni, melyet nem lehetett felhasználni fel a versenypiaci tevékenység támogatására. |
| --- | --- |

(82)

A Bizottság által a WestLB-határozatban alapul vett 0,3 %-os évi jótállási jutalékot, melyet a tőkeösszegnek egy garanciával való összehasonlítása révén állapítottak meg, a bevont alaptőke azon része után meg kell emelni, melyet nem lehetett felhasználni fel a versenypiaci tevékenység támogatására.

| (83) | Ellenszolgáltatási elemként kizárólag az ún. jótállási jutalék, valamint a tartósbetéti prémium vehető figyelembe. Az iparűzési adó, melyet túlnyomórészt egyáltalán nem a tartomány részére, hanem a helyi önkormányzat javára vonnak le, nem képez ellenszolgáltatási elemet. Az adó egy törvényileg megállapított közteher, amely a felek szándékaitól függetlenül adókötelezettséget generáló körülményekből ered. |
| --- | --- |

(83)

Ellenszolgáltatási elemként kizárólag az ún. jótállási jutalék, valamint a tartósbetéti prémium vehető figyelembe. Az iparűzési adó, melyet túlnyomórészt egyáltalán nem a tartomány részére, hanem a helyi önkormányzat javára vonnak le, nem képez ellenszolgáltatási elemet. Az adó egy törvényileg megállapított közteher, amely a felek szándékaitól függetlenül adókötelezettséget generáló körülményekből ered.

| (84) | Végül, a hozamokat nem Hessen-tartománynak fizetik, hanem az – a tőkenyereségadó levonása után – „mint nettó összeg a speciális alapot gyarapítja”. Mivel a Helaba (egyedüli) tulajdonosa a speciális alapnak, valójában saját magának fizet. Ezt viszont egy magánbefektető befektetése ellentételezéséül nem fogadta volna el. |
| --- | --- |

(84)

Végül, a hozamokat nem Hessen-tartománynak fizetik, hanem az – a tőkenyereségadó levonása után – „mint nettó összeg a speciális alapot gyarapítja”. Mivel a Helaba (egyedüli) tulajdonosa a speciális alapnak, valójában saját magának fizet. Ezt viszont egy magánbefektető befektetése ellentételezéséül nem fogadta volna el.

2.   ÉSZAK-RAJNA-VESZTFÁLIA ÉS A WESTLB MEGJEGYZÉSEI

| (85) | Egy 2003. október 30-án Németország részéről közölt állásfoglalás – a Bizottság 2002. november 13-án kelt eljárásindítási határozatával kapcsolatban – Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják, hogy a tartományi bankoknak történő tőkeátruházások összehasonlíthatók lennének a részvénytőke befektetésekkel. Ezzel szemben állítják, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket és az ún Perpetuals („végtelen futamidejű kötvények”) eszközeit már 1991 óta alaptőkeként ismerik el Németországban. Ezt egészítették ki azzal, hogy egy befektetés hozama nem attól függ, hogy a bankfelügyeleti hatóságok hogyan sorolják be, hanem a befektetés kockázati profiljától. |
| --- | --- |

(85)

Egy 2003. október 30-án Németország részéről közölt állásfoglalás – a Bizottság 2002. november 13-án kelt eljárásindítási határozatával kapcsolatban – Észak-Rajna-Vesztfália-tartomány és a WestLB vitatják, hogy a tartományi bankoknak történő tőkeátruházások összehasonlíthatók lennének a részvénytőke befektetésekkel. Ezzel szemben állítják, hogy a csendestársi tőkebefektetéseket és az ún Perpetuals („végtelen futamidejű kötvények”) eszközeit már 1991 óta alaptőkeként ismerik el Németországban. Ezt egészítették ki azzal, hogy egy befektetés hozama nem attól függ, hogy a bankfelügyeleti hatóságok hogyan sorolják be, hanem a befektetés kockázati profiljától.

| (86) | Ami a részvénytőke-befektetés legkisebb valós ellenszolgáltatásának kiszámítását illeti, a CAPM-módszerrel szemben – a WestLB szempontjából – módszertanilag nem lehet kifogást emelni. Ugyanakkor a BdB által megállapított bétaérték – jóval nagyobb, mint 1 – nem volt racionális. Az 1-nél nagyobb bétaérték ugyanis azt jelenti, hogy a vállalat részvényei magasabb kockázatot hordoznak, mint amely a piacra egészében véve jellemző. Az abban az időben vitathatatlanul fennálló intézményi jótállás (Anstaltlast) és garancianyújtói felelősség (Gewährträgerhaftung) alapján, egy tartományi bankba való befektetés kockázata viszont jelentősen alatta maradt az általános piaci kockázatnak. |
| --- | --- |

(86)

Ami a részvénytőke-befektetés legkisebb valós ellenszolgáltatásának kiszámítását illeti, a CAPM-módszerrel szemben – a WestLB szempontjából – módszertanilag nem lehet kifogást emelni. Ugyanakkor a BdB által megállapított bétaérték – jóval nagyobb, mint 1 – nem volt racionális. Az 1-nél nagyobb bétaérték ugyanis azt jelenti, hogy a vállalat részvényei magasabb kockázatot hordoznak, mint amely a piacra egészében véve jellemző. Az abban az időben vitathatatlanul fennálló intézményi jótállás (Anstaltlast) és garancianyújtói felelősség (Gewährträgerhaftung) alapján, egy tartományi bankba való befektetés kockázata viszont jelentősen alatta maradt az általános piaci kockázatnak.

| (87) | Továbbá, ez – a tartományi bankok különös esetében – azt is jelenti, hogy hiba a tartománybanki tőkebevonás időpontjában elvárható hozamot alapul venni. Mindazonáltal ez a megközelítési mód – a magánbefektetői ellenpróba keretében – alapvetően ésszerű, azaz, itt az 1991-ben várható hozamot kellene alapul venni. Az viszont ellentmond minden gazdasági realitásnak, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben elvárt hozamot kapja meg, amely jóval a ténylegesen elért hozam felett volt. A 12 % körüli hozamráta módszeres és állandó jellegű alkalmazása indokolhatatlan hátrányba hozza a tartományi bankokat a magánbefektetői konkurenciával szemben. |
| --- | --- |

(87)

Továbbá, ez – a tartományi bankok különös esetében – azt is jelenti, hogy hiba a tartománybanki tőkebevonás időpontjában elvárható hozamot alapul venni. Mindazonáltal ez a megközelítési mód – a magánbefektetői ellenpróba keretében – alapvetően ésszerű, azaz, itt az 1991-ben várható hozamot kellene alapul venni. Az viszont ellentmond minden gazdasági realitásnak, hogy egy befektető 2003-ban az 1991-ben elvárt hozamot kapja meg, amely jóval a ténylegesen elért hozam felett volt. A 12 % körüli hozamráta módszeres és állandó jellegű alkalmazása indokolhatatlan hátrányba hozza a tartományi bankokat a magánbefektetői konkurenciával szemben.

| (88) | A tőkeátruházás likviditáshiánya miatti levonással kapcsolatban, a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány azon a nézeten van, hogy a kockázatmentes államkötvények kamatát teljes egészében le kell vonni az alaphozamból. A tőkeátruházások révén a tartományi bankok nem jutottak likvid tőkéhez. Közgazdaságilag nem tartható, hogy az adómegtakarítást csökkentő tényezőként vegyék figyelembe, mivel a tőkepiaci instrumentumok árképzése független az adózási körülményektől. Máskülönben az adózási helyzetre tekintettel, el kellene téríteni egy tőkepiaci instrumentum árát. |
| --- | --- |

(88)

A tőkeátruházás likviditáshiánya miatti levonással kapcsolatban, a WestLB és Észak-Rajna-Vesztfália tartomány azon a nézeten van, hogy a kockázatmentes államkötvények kamatát teljes egészében le kell vonni az alaphozamból. A tőkeátruházások révén a tartományi bankok nem jutottak likvid tőkéhez. Közgazdaságilag nem tartható, hogy az adómegtakarítást csökkentő tényezőként vegyék figyelembe, mivel a tőkepiaci instrumentumok árképzése független az adózási körülményektől. Máskülönben az adózási helyzetre tekintettel, el kellene téríteni egy tőkepiaci instrumentum árát.

| (89) | Végül, a kockázatot és vele összefüggésben az ellenszolgáltatást csökkentő értelemben kell figyelembe venni, hogy az átadott tőke likviditáshiánya nem veszélyezteti az intézmény likviditását. Ezt megfelelő levonás útján kellett érvényesíteni. Továbbá az úgynevezett „tulajdonosi hatás” miatt is le kell vonni az ellenszolgáltatásból, mivel az a befektető, aki már rendelkezik részesedéssel egy vállalkozásban, másként értékel egy kiegészítő befektetést, mint egy új befektető. |
| --- | --- |

(89)

Végül, a kockázatot és vele összefüggésben az ellenszolgáltatást csökkentő értelemben kell figyelembe venni, hogy az átadott tőke likviditáshiánya nem veszélyezteti az intézmény likviditását. Ezt megfelelő levonás útján kellett érvényesíteni. Továbbá az úgynevezett „tulajdonosi hatás” miatt is le kell vonni az ellenszolgáltatásból, mivel az a befektető, aki már rendelkezik részesedéssel egy vállalkozásban, másként értékel egy kiegészítő befektetést, mint egy új befektető.

V.   NÉMETORSZÁG REAKCIÓJA A BDB ÁLLÁSFOGLALÁSÁRA

| (90) | Németország felfogása szerint, a BdB-nek nem sikerült sem a csendestársi tőkejuttatást részvénytőke-befektetéssé átminősíteni, sem a megállapodás szerinti és Hessen-tartománynak kifizetett ellenszolgáltatás megfelelő mértékét megkérdőjelezni. Állami támogatásról ennél fogva nem lehet szó. |
| --- | --- |

(90)

Németország felfogása szerint, a BdB-nek nem sikerült sem a csendestársi tőkejuttatást részvénytőke-befektetéssé átminősíteni, sem a megállapodás szerinti és Hessen-tartománynak kifizetett ellenszolgáltatás megfelelő mértékét megkérdőjelezni. Állami támogatásról ennél fogva nem lehet szó.

| (91) | Nem nyert bizonyítást, hogy az ellenszolgáltatás meghatározásához – egy fiktív részvénytőke-befektetés ellentételezésén keresztül – szabályt megkerülő módon jártak volna el. Hessen-tartomány saját, lakásépítések támogatására szolgáló alapját eleve csendestársi tőkebefektetésként vitte be a bankba. Ennél fogva, egy társasági jogi, adójogi és bankfelügyeleti szempontból definiált finanszírozási konstrukcióról volt szó, amely alapvetően különbözik egy részvénytőke-befektetéstől. Utóbbiban a tartomány nem volt érdekelt, és arra a bank tulajdonosai sem tartottak volna igényt a legkevésbé sem. |
| --- | --- |

(91)

Nem nyert bizonyítást, hogy az ellenszolgáltatás meghatározásához – egy fiktív részvénytőke-befektetés ellentételezésén keresztül – szabályt megkerülő módon jártak volna el. Hessen-tartomány saját, lakásépítések támogatására szolgáló alapját eleve csendestársi tőkebefektetésként vitte be a bankba. Ennél fogva, egy társasági jogi, adójogi és bankfelügyeleti szempontból definiált finanszírozási konstrukcióról volt szó, amely alapvetően különbözik egy részvénytőke-befektetéstől. Utóbbiban a tartomány nem volt érdekelt, és arra a bank tulajdonosai sem tartottak volna igényt a legkevésbé sem.

| (92) | A BdB egyrészt fontos megkülönböztető ismertetőjeleket hagyott figyelmen kívül a részvénytőke és a csendestársi tőkejuttatás között, másrészt olyan különbségre épített a „normális” csendestársi tőkebefektetések és a Hessen-tartomány tényleges csendestársi befektetései között, amely nem áll fenn. |
| --- | --- |

(92)

A BdB egyrészt fontos megkülönböztető ismertetőjeleket hagyott figyelmen kívül a részvénytőke és a csendestársi tőkejuttatás között, másrészt olyan különbségre épített a „normális” csendestársi tőkebefektetések és a Hessen-tartomány tényleges csendestársi befektetései között, amely nem áll fenn.

| (93) | A BdB lényegében azzal érvelt, hogy a csendestársi tőkeberészesedések csak határozott futamidővel lehetségesek, illetve mondhatók fel, és ennél fogva – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság alapelvei szerint – csak a hitelintézet összes alaptőkéjének 15 %-áig terjedő mértékben ismerhetők el alaptőkeként. Mivel Hessen-tartomány a Helabának határozatlan időre bocsátotta rendelkezésére a csendestársi tőkebefektetést, és az meghaladta a 15 %-os küszöböt, és ily módon nem „rendes” csendestársi tőkebefektetést, hanem funkcionális értelemben részvénytőkét képez, az ellenszolgáltatás meghatározásánál nem lehet más csendestársi tőkejuttatásokat vagy egyéb innovatív tőkeformákat, hanem a részvénytőke-befektetéseket kell alapul venni. |
| --- | --- |

(93)

A BdB lényegében azzal érvelt, hogy a csendestársi tőkeberészesedések csak határozott futamidővel lehetségesek, illetve mondhatók fel, és ennél fogva – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság alapelvei szerint – csak a hitelintézet összes alaptőkéjének 15 %-áig terjedő mértékben ismerhetők el alaptőkeként. Mivel Hessen-tartomány a Helabának határozatlan időre bocsátotta rendelkezésére a csendestársi tőkebefektetést, és az meghaladta a 15 %-os küszöböt, és ily módon nem „rendes” csendestársi tőkebefektetést, hanem funkcionális értelemben részvénytőkét képez, az ellenszolgáltatás meghatározásánál nem lehet más csendestársi tőkejuttatásokat vagy egyéb innovatív tőkeformákat, hanem a részvénytőke-befektetéseket kell alapul venni.

| (94) | A BdB fenti érvelése több okból is hibás. Így a határozott futamidő vagy felmondhatóság sem társasági jogi, sem bankfelügyeleti szempontból nem kötelező erejű és megkerülhetetlen kritériuma a csendestársi tőkebefektetéseknek. És megfordítva, ugyanilyen kevéssé szükségszerű attribútum a részvénytőke esetében a határozatlan futamidő és a felmondhatatlanság. A német társasági jog alapján inkább az a helyzet, hogy a társaságok – jogi formájuktól függetlenül – határozott időre hozhatók létre, illetve megállapodás szerint, a tőkejuttatás felmondható, és ez nem gátolja meg alaptőkeként való elismerését a német bankfelügyeleti jog értelmében. |
| --- | --- |

(94)

A BdB fenti érvelése több okból is hibás. Így a határozott futamidő vagy felmondhatóság sem társasági jogi, sem bankfelügyeleti szempontból nem kötelező erejű és megkerülhetetlen kritériuma a csendestársi tőkebefektetéseknek. És megfordítva, ugyanilyen kevéssé szükségszerű attribútum a részvénytőke esetében a határozatlan futamidő és a felmondhatatlanság. A német társasági jog alapján inkább az a helyzet, hogy a társaságok – jogi formájuktól függetlenül – határozott időre hozhatók létre, illetve megállapodás szerint, a tőkejuttatás felmondható, és ez nem gátolja meg alaptőkeként való elismerését a német bankfelügyeleti jog értelmében.

| (95) | A BdB hangsúlyozza továbbá, hogy a 15 %-os küszöb – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság „Sydney Nyilatkozat”-a alapján álló nemzetközi bankfelügyeleti szabályozás, valamint a német felügyeleti hatóságok ebből fakadó gyakorlata szerint – egy tőkejuttatás alaptőkeként való elismerése szempontjából, nem a tartós jellegű tőkekonstrukciókra vonatkozik, melyeket csak a kibocsátó (és nem a befektető) kezdeményezésére lehet felmondani. Egyebekben a német hatóságok gyakorlata abból indul ki, hogy egy tőkejuttatást még legalább 30 éves futamidő esetén is és a felmondási lehetőség kifejezett kizárása mellett is, „tartós jelleggel” bocsátanak a befektető rendelkezésére, következésképp az nem esik a 15 %-os küszöb alá. Ez is mutatja, hogy a határozott idejű és a határozatlan idejű befektetések közötti különbség semmi esetre sem olyan döntő jelentőségű, mint ezt a BdB ábrázolja. Ez a különbség semmiképpen sincs akkora, hogy – ami a megfelelő mértékű ellenszolgáltatást illeti – a csendestársi tőkebefektetések részvénytőkévé való átminősítését lényegtelenné vagy indokolttá tenné. |
| --- | --- |

(95)

A BdB hangsúlyozza továbbá, hogy a 15 %-os küszöb – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság „Sydney Nyilatkozat”-a alapján álló nemzetközi bankfelügyeleti szabályozás, valamint a német felügyeleti hatóságok ebből fakadó gyakorlata szerint – egy tőkejuttatás alaptőkeként való elismerése szempontjából, nem a tartós jellegű tőkekonstrukciókra vonatkozik, melyeket csak a kibocsátó (és nem a befektető) kezdeményezésére lehet felmondani. Egyebekben a német hatóságok gyakorlata abból indul ki, hogy egy tőkejuttatást még legalább 30 éves futamidő esetén is és a felmondási lehetőség kifejezett kizárása mellett is, „tartós jelleggel” bocsátanak a befektető rendelkezésére, következésképp az nem esik a 15 %-os küszöb alá. Ez is mutatja, hogy a határozott idejű és a határozatlan idejű befektetések közötti különbség semmi esetre sem olyan döntő jelentőségű, mint ezt a BdB ábrázolja. Ez a különbség semmiképpen sincs akkora, hogy – ami a megfelelő mértékű ellenszolgáltatást illeti – a csendestársi tőkebefektetések részvénytőkévé való átminősítését lényegtelenné vagy indokolttá tenné.

| (96) | Csak néhány hónappal a Helaba után, a Deutsche Bank az ún. „Perpetuals” – „végtelen” futamidejű kötvények – formájában „örökös” tőkebefektetést fogadott be, mégpedig tőkepiaci műveletként. Ellentétben a BdB állításával, erre a tőkebevonásra – egy egyoldalú és részrehajló sajtóközlemény szerint – a 15 %-os küszöb nem vonatkozik, mivel arra az esetre nem egyeztek meg kamatláb-emelésben, ha a bank nem gyakorolja a számára jóváhagyott felmondási jogot (emelést tiltó klauzula). A Deutsche Bank Perpetual kötvényei semmiképpen sem kivételes jellegűek, mivel azóta számos további hitelintézet vett át a piacon „örökös” betéteket és szolgált példákkal Németországnak. Egyetlen részvénykibocsátás sem – amelynek volumene 150 millió és 2 milliárd euró közé esik – járt akár csak közelítőleg ekkora hozammal; a megtérülés 110 és 290 bázispont között mozgott a közép-swap szint felett. Már 1999-ben is az volt a helyzet, hogy a piac sem a különbségnek – a határozott és határozatlan futamidejű tőkeeszközök között-, sem annak a kérdésnek, hogy a kibocsátás bevételei a 15 %-os küszöb alá esnek-e vagy sem, nem tulajdonított kiemelkedő jelentőséget az ellenszolgáltatás szempontjából |
| --- | --- |

(96)

Csak néhány hónappal a Helaba után, a Deutsche Bank az ún. „Perpetuals” – „végtelen” futamidejű kötvények – formájában „örökös” tőkebefektetést fogadott be, mégpedig tőkepiaci műveletként. Ellentétben a BdB állításával, erre a tőkebevonásra – egy egyoldalú és részrehajló sajtóközlemény szerint – a 15 %-os küszöb nem vonatkozik, mivel arra az esetre nem egyeztek meg kamatláb-emelésben, ha a bank nem gyakorolja a számára jóváhagyott felmondási jogot (emelést tiltó klauzula). A Deutsche Bank Perpetual kötvényei semmiképpen sem kivételes jellegűek, mivel azóta számos további hitelintézet vett át a piacon „örökös” betéteket és szolgált példákkal Németországnak. Egyetlen részvénykibocsátás sem – amelynek volumene 150 millió és 2 milliárd euró közé esik – járt akár csak közelítőleg ekkora hozammal; a megtérülés 110 és 290 bázispont között mozgott a közép-swap szint felett. Már 1999-ben is az volt a helyzet, hogy a piac sem a különbségnek – a határozott és határozatlan futamidejű tőkeeszközök között-, sem annak a kérdésnek, hogy a kibocsátás bevételei a 15 %-os küszöb alá esnek-e vagy sem, nem tulajdonított kiemelkedő jelentőséget az ellenszolgáltatás szempontjából

| (97) | Nem helytállóak még a BdB által szelektíven idézett kritériumok sem, melyek egyrészt a közös vonásokat kívánják demonstrálni a részvénytőke és Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése között, másrészt a különbséget a szóban forgó csendestársi tőkejuttatás és a „rendes” csendestársi tőkejuttatás között. A BdB mellőzte, hogy a felek közötti megállapodás milyen mértékben formálhatta a csendestársi tőkejuttatásokat, továbbá mellőzött más jellemzőket is, melyek lényegesek és megkerülhetetlenek a részvénytőke és a csendestársi tőkerészesedés közötti különbségtétel szempontjából. |
| --- | --- |

(97)

Nem helytállóak még a BdB által szelektíven idézett kritériumok sem, melyek egyrészt a közös vonásokat kívánják demonstrálni a részvénytőke és Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése között, másrészt a különbséget a szóban forgó csendestársi tőkejuttatás és a „rendes” csendestársi tőkejuttatás között. A BdB mellőzte, hogy a felek közötti megállapodás milyen mértékben formálhatta a csendestársi tőkejuttatásokat, továbbá mellőzött más jellemzőket is, melyek lényegesek és megkerülhetetlenek a részvénytőke és a csendestársi tőkerészesedés közötti különbségtétel szempontjából.

| (98) | A részvénytőke nem „kamatozik”, hanem igényjogosultságot nyújt az osztalékfizetésre, ami nem nyereségfüggő, hanem mindenekelőtt nyereségrészesedő. A csendestársi tőkebefektetés ellentételezése ezzel szemben kizárólag a nyereségtől függ. Hogy egy csendestársi tőkebefektetés esetében az utólagos ellenszolgáltatás előirányozható vagy sem, az a felek közötti megállapodás kérdése, de semmiképpen sem tartozik egy „rendes” csendestársi tőkebefektetés jellemző alkotóelemei közé. Mindazonáltal, a [...] szerint a Hitelintézeti Törvény (KWG) 10. cikke, (4) bekezdése értelmében veszteség esetén a csendestársi tőkebefektetésekre jellemző alárendelt utólagos fizetési kötelezettséget irányoztak elő. A jövőbeni nyereségből elsődlegesen a befektetés eredeti összegét kell feltölteni (15). |
| --- | --- |

(98)

A részvénytőke nem „kamatozik”, hanem igényjogosultságot nyújt az osztalékfizetésre, ami nem nyereségfüggő, hanem mindenekelőtt nyereségrészesedő. A csendestársi tőkebefektetés ellentételezése ezzel szemben kizárólag a nyereségtől függ. Hogy egy csendestársi tőkebefektetés esetében az utólagos ellenszolgáltatás előirányozható vagy sem, az a felek közötti megállapodás kérdése, de semmiképpen sem tartozik egy „rendes” csendestársi tőkebefektetés jellemző alkotóelemei közé. Mindazonáltal, a [...] szerint a Hitelintézeti Törvény (KWG) 10. cikke, (4) bekezdése értelmében veszteség esetén a csendestársi tőkebefektetésekre jellemző alárendelt utólagos fizetési kötelezettséget irányoztak elő. A jövőbeni nyereségből elsődlegesen a befektetés eredeti összegét kell feltölteni (15).

| (99) | Az állítás, miszerint igen nagy volumenben csak részvénytőke ruházható be, „normál” csendestársi tőkerészesedés nem szerezhető, cáfolja a csendestársi tőkebefektetések nagyságrendje, melyeket a magántulajdonban lévő hitelintézetek a tőkepiacon befogadtak volna, valamint amelyeket 1998-ban és 1999-ben ténylegesen befogadtak. Ezek mintegy 1 milliárd eurós összeget értek el az adott területen. Viszonylagos értékben kifejezve, az egyes csendestársi befektetések, még ha meg is haladták a 15 %-os küszöböt, alaptőkének számítottak, ha megfeleltek a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság előírásainak és a német bankfelügyeleti szervek azokra épülő gyakorlatának. |
| --- | --- |

(99)

Az állítás, miszerint igen nagy volumenben csak részvénytőke ruházható be, „normál” csendestársi tőkerészesedés nem szerezhető, cáfolja a csendestársi tőkebefektetések nagyságrendje, melyeket a magántulajdonban lévő hitelintézetek a tőkepiacon befogadtak volna, valamint amelyeket 1998-ban és 1999-ben ténylegesen befogadtak. Ezek mintegy 1 milliárd eurós összeget értek el az adott területen. Viszonylagos értékben kifejezve, az egyes csendestársi befektetések, még ha meg is haladták a 15 %-os küszöböt, alaptőkének számítottak, ha megfeleltek a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság előírásainak és a német bankfelügyeleti szervek azokra épülő gyakorlatának.

| (100) | Aktuális bizonyítékát adta a 15 %-os küszöb túllépésének a BdB egyik tagintézménye, a Deutsche Bank 2003. december 2-i tőkeműveletével. Ez lényegében csendestársi tőkejuttatás befogadását jelentette magánbefektetőktől összesen 300 millió euró értékben, határozatlan időre (az ún. Perpetual – végtelen futamidejű befektetés) (16). Ez újfent megmutatta, hogy milyen likvid és átlátható a német bankok csendestársi tőkebevonásainak a piaca, még nagy volumenek esetében is. A megállapodás szerinti 0,99 %-os jótállási felárral a szóban forgó művelet ezenkívül további bizonyítékot nyújtott ama jótállási ellenszolgáltatás piaci alapú és piackonform megállapítására is, amelyben Hessen-tartománynak a Helabánál végrehajtott csendestársi befektetését illetően megegyeztek. |
| --- | --- |

(100)

Aktuális bizonyítékát adta a 15 %-os küszöb túllépésének a BdB egyik tagintézménye, a Deutsche Bank 2003. december 2-i tőkeműveletével. Ez lényegében csendestársi tőkejuttatás befogadását jelentette magánbefektetőktől összesen 300 millió euró értékben, határozatlan időre (az ún. Perpetual – végtelen futamidejű befektetés) (16). Ez újfent megmutatta, hogy milyen likvid és átlátható a német bankok csendestársi tőkebevonásainak a piaca, még nagy volumenek esetében is. A megállapodás szerinti 0,99 %-os jótállási felárral a szóban forgó művelet ezenkívül további bizonyítékot nyújtott ama jótállási ellenszolgáltatás piaci alapú és piackonform megállapítására is, amelyben Hessen-tartománynak a Helabánál végrehajtott csendestársi befektetését illetően megegyeztek.

| (101) | A Bizottság igényére Németország táblázatos áttekintést adott a csendestársi tőkebefektetések alakulásáról és egyéb vegyes alaptőke-juttatásokról kiválasztott nagy magánbankoknál 1998 és 2003 között. Németország véleménye szerint, a táblázatból kiderül, hogy a felsorolt intézmények vegyes alaptőkét is a bankfelügyeleti 15 %-os korláton kívül fogadtak be, mivel annak részaránya meghaladta a 15 %-os szintet az összes alaptőkéhez viszonyítva, továbbá az is látható, hogy milyen mértékben (17): | [[Bank A]] | [[BankB]] | [[Bank C]] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | Vegyes a.tőke-eszk. (ebből cse.társi) EUR mó | Alaptőke (Mi o. €) | Vegyes alaptőke aránya ( %) | Vegyes alaptőke-eszközök (Mi o. €) | Alaptőke (Mi o. €) | Vegyes alaptőke aránya ( %) | Vegyes alaptőke-eszközök (Mi o. €) | Alaptőke (Mi o. €) | Vegyes alaptőke aránya ( %) (18) |
| 1998 | 612
  (612) | 15 978 | 4 % | — | 10 623 | — | 614 | 13,0 | 5 % |
| 1999 | 3 096
  (713) | 17 338 | 18 % | 1 495 | 12 908 | 12 % | 1 937 | 14,6 | 13 % |
| 2000 | 3 275
  (768) | 21 575 | 15 % | 1 574 | 12 046 | 13 % | 2 014 | 21,3 | 9 % |
| 2001 | 3 404
  (811) | 24 803 | 14 % | 1 923 | 11 542 | 17 % | 3 650 | 21,7 | 17 % |
| 2002 | 2 973
  (686) | 22 742 | 13 % | 1 732 | 8 572 | 20 % | 4 164 | 19,1 | 22 % |
| 2003 | 3 859 (19)

  (572) | 21 618 | 18 % | 1 561 | 7 339 | 21 % | 4 076 | 14,4 | 28 % |

(101)

A Bizottság igényére Németország táblázatos áttekintést adott a csendestársi tőkebefektetések alakulásáról és egyéb vegyes alaptőke-juttatásokról kiválasztott nagy magánbankoknál 1998 és 2003 között. Németország véleménye szerint, a táblázatból kiderül, hogy a felsorolt intézmények vegyes alaptőkét is a bankfelügyeleti 15 %-os korláton kívül fogadtak be, mivel annak részaránya meghaladta a 15 %-os szintet az összes alaptőkéhez viszonyítva, továbbá az is látható, hogy milyen mértékben (17):

[[Bank A]]

[[BankB]]

[[Bank C]]

Vegyes a.tőke-eszk. (ebből cse.társi) EUR mó

Alaptőke (Mi o. €)

Vegyes alaptőke aránya ( %)

Vegyes alaptőke-eszközök (Mi o. €)

Alaptőke (Mi o. €)

Vegyes alaptőke aránya ( %)

Vegyes alaptőke-eszközök (Mi o. €)

Alaptőke (Mi o. €)

Vegyes alaptőke aránya ( %) (18)

1998

612

(612)

15 978

4 %

—

10 623

—

614

13,0

5 %

1999

3 096

(713)

17 338

18 %

1 495

12 908

12 %

1 937

14,6

13 %

2000

3 275

(768)

21 575

15 %

1 574

12 046

13 %

2 014

21,3

9 %

2001

3 404

(811)

24 803

14 %

1 923

11 542

17 %

3 650

21,7

17 %

2002

2 973

(686)

22 742

13 %

1 732

8 572

20 %

4 164

19,1

22 %

2003

3 859 (19)

(572)

21 618

18 %

1 561

7 339

21 %

4 076

14,4

28 %

| (102) | A BdB véleményével ellentétben, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését – ugyanúgy, mint a tőkepiacról felvett ilyen tőkejuttatásokat – fizetésképtelenség esetén a részvénytőke előtt, tehát ahhoz képest elsőbbséget élvezve, fizetik vissza. A BdB állításával szemben, Hessen-tartomány, valamint más csendestársi tőkejuttatások befektetői, a vállalkozás csődje esetén a visszanyerési hányadot kapja, míg a tulajdonos semmit sem kapna, és így a részvénytőkéhez képest kisebb kockázat keletkezik. |
| --- | --- |

(102)

A BdB véleményével ellentétben, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését – ugyanúgy, mint a tőkepiacról felvett ilyen tőkejuttatásokat – fizetésképtelenség esetén a részvénytőke előtt, tehát ahhoz képest elsőbbséget élvezve, fizetik vissza. A BdB állításával szemben, Hessen-tartomány, valamint más csendestársi tőkejuttatások befektetői, a vállalkozás csődje esetén a visszanyerési hányadot kapja, míg a tulajdonos semmit sem kapna, és így a részvénytőkéhez képest kisebb kockázat keletkezik.

| (103) | A csendes társulás lényegesen különbözik a részvénytőkétől, mivel a csendestárs nem résztulajdonosa a vállalkozás vagyonának és szavazati joggal sem rendelkezik. Itt van a tévedés a BdB gondolatmenetében, és ezért vélte úgy, hogy a csendestársi tőkebevonás után felárat kell fizetni. A piac nem követte ezt a logikát. |
| --- | --- |

(103)

A csendes társulás lényegesen különbözik a részvénytőkétől, mivel a csendestárs nem résztulajdonosa a vállalkozás vagyonának és szavazati joggal sem rendelkezik. Itt van a tévedés a BdB gondolatmenetében, és ezért vélte úgy, hogy a csendestársi tőkebevonás után felárat kell fizetni. A piac nem követte ezt a logikát.

| (104) | A BdB kétségei az ellenszolgáltatás adóval szembeni elszámolhatóságát illetően indokolatlanok. Hessen-tartomány sem a társuláshoz szükséges vállalkozási kockázatot nem vállalta, sem az ahhoz szintén szükséges vállalkozási kezdeményezést nem tette meg. A tartomány – tipikus csendestársként – a csendes társaság létrehozásáról szóló szerződés rendelkezéseinek megfelelően, csak a Helaba folyó nyereségéből és veszteségéből részesedik, nem részesül viszont a rejtett tartalékokból, az üzleti értékből és a forgóeszközök értéknövekedéséből. A csendestársi viszony megszűnésekor csak saját betétjét kapja vissza. Hessen-tartománynak nincs lehetősége olyan társasági jogokat gyakorolni, illetve megszerezni, mint a korlátozott felelősségű üzlettárs szavazati, ellenőrzési és ellentmondási joga, vagy egy polgári jogi társaság tagjának ellenőrzési joga a Polgári Törvénykönyv 716. cikke 1. bekezdésének értelmében. Máskülönben az államszerződés Hessen-tartomány és Thüringia között – egy közös takarékpénztári szervezet létrehozásáról – nem engedte volna meg a banknak a nem tipikus csendestársi jogviszonyra lépést. Társulás hiányában így a pénzügyi hatóságok is elismerték a Hessen-tartománynak fizetett ellenszolgáltatás adóval szembeni elszámolásának lehetőségét. |
| --- | --- |

(104)

A BdB kétségei az ellenszolgáltatás adóval szembeni elszámolhatóságát illetően indokolatlanok. Hessen-tartomány sem a társuláshoz szükséges vállalkozási kockázatot nem vállalta, sem az ahhoz szintén szükséges vállalkozási kezdeményezést nem tette meg. A tartomány – tipikus csendestársként – a csendes társaság létrehozásáról szóló szerződés rendelkezéseinek megfelelően, csak a Helaba folyó nyereségéből és veszteségéből részesedik, nem részesül viszont a rejtett tartalékokból, az üzleti értékből és a forgóeszközök értéknövekedéséből. A csendestársi viszony megszűnésekor csak saját betétjét kapja vissza. Hessen-tartománynak nincs lehetősége olyan társasági jogokat gyakorolni, illetve megszerezni, mint a korlátozott felelősségű üzlettárs szavazati, ellenőrzési és ellentmondási joga, vagy egy polgári jogi társaság tagjának ellenőrzési joga a Polgári Törvénykönyv 716. cikke 1. bekezdésének értelmében. Máskülönben az államszerződés Hessen-tartomány és Thüringia között – egy közös takarékpénztári szervezet létrehozásáról – nem engedte volna meg a banknak a nem tipikus csendestársi jogviszonyra lépést. Társulás hiányában így a pénzügyi hatóságok is elismerték a Hessen-tartománynak fizetett ellenszolgáltatás adóval szembeni elszámolásának lehetőségét.

| (105) | A mérleg szerinti kezelés is eltérő volt. A részvénytőke utáni osztalékokat a mérleg szerinti nyereségből (aktívák többlete a passzívákhoz képest), a részvényesek közgyűlésének döntése alapján állapították meg és fizették ki. Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése esetében viszont az ellenszolgáltatás csökkentette a bank üzemi eredményét a nettó kamatbevétel levonásával (az ellenszolgáltatás része volt a kamatkiadásnak), így nem képezett nyereségfelhasználást és nem volt szükség közgyűlési határozatra sem. Ez a kötelezően előírt mérleg szerinti kezelés és csendestársi tőkebefektetés tekintetében csökkentette a költség-bevétel arányt és a mérleg szerinti sajáttőke-hozamot. |
| --- | --- |

(105)

A mérleg szerinti kezelés is eltérő volt. A részvénytőke utáni osztalékokat a mérleg szerinti nyereségből (aktívák többlete a passzívákhoz képest), a részvényesek közgyűlésének döntése alapján állapították meg és fizették ki. Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése esetében viszont az ellenszolgáltatás csökkentette a bank üzemi eredményét a nettó kamatbevétel levonásával (az ellenszolgáltatás része volt a kamatkiadásnak), így nem képezett nyereségfelhasználást és nem volt szükség közgyűlési határozatra sem. Ez a kötelezően előírt mérleg szerinti kezelés és csendestársi tőkebefektetés tekintetében csökkentette a költség-bevétel arányt és a mérleg szerinti sajáttőke-hozamot.

| (106) | Ellentétben a BdB véleményével, egy piacgazdasági alapon működő befektető elfogadta volna az ellenszolgáltatás kiszámításának alapjául az üzleti tevékenység bővítéséhez ténylegesen igénybe vett részre való korlátozást és a fennmaradó részre nem követelt volna 0,3 %-os ellentételezést a Bizottság WestLB-határozatával összhangban. Tekintettel a Helaba kezdettől fogva ismert, korlátozott igényére, más befektető sem tudott volna jobb tárgyalási eredményt elérni, mint Hessen-tartomány |
| --- | --- |

(106)

Ellentétben a BdB véleményével, egy piacgazdasági alapon működő befektető elfogadta volna az ellenszolgáltatás kiszámításának alapjául az üzleti tevékenység bővítéséhez ténylegesen igénybe vett részre való korlátozást és a fennmaradó részre nem követelt volna 0,3 %-os ellentételezést a Bizottság WestLB-határozatával összhangban. Tekintettel a Helaba kezdettől fogva ismert, korlátozott igényére, más befektető sem tudott volna jobb tárgyalási eredményt elérni, mint Hessen-tartomány

| (107) | A megfelelő mértékű ellenszolgáltatással kapcsolatos BdB-érvelés már megközelítési módjában hibás. Kritériumként csak olyan ellenszolgáltatás képzelhető el, amelyben a szóban forgó időszakban a piacon megállapodtak hasonló csendestársi tőke hitelintézeti befektetését illetően. Különbséget kell tenni a különféle csendestársi tőkejuttatások kialakítását illetően, de a befogadó hitelintézetek minőségét illetően is, amikor az ellenszolgáltatásokat a velük szemben érvényesített levonásokon vagy prémiumokon keresztül hasonlítjuk össze és nem egy hipotetikus részvénytőke-befektetés hozama alapján. |
| --- | --- |

(107)

A megfelelő mértékű ellenszolgáltatással kapcsolatos BdB-érvelés már megközelítési módjában hibás. Kritériumként csak olyan ellenszolgáltatás képzelhető el, amelyben a szóban forgó időszakban a piacon megállapodtak hasonló csendestársi tőke hitelintézeti befektetését illetően. Különbséget kell tenni a különféle csendestársi tőkejuttatások kialakítását illetően, de a befogadó hitelintézetek minőségét illetően is, amikor az ellenszolgáltatásokat a velük szemben érvényesített levonásokon vagy prémiumokon keresztül hasonlítjuk össze és nem egy hipotetikus részvénytőke-befektetés hozama alapján.

| (108) | Ettől függetlenül, a BdB a részvénytőke-befektetések hozamait is tévesen állapítja meg. A bétaértékek megállapításánál a tartományi bankokat nem olyan hitelbankokkal kell összevetni, amelyek rendszeresen átlag feletti kockázattal működnek. Az igazi kritérium itt a tőzsdén jegyzett bankok egyértelműen definiált csoportja kellene, hogy legyen, az ún. CDAX-bankok. A Helaba mérlegfőösszegében magas hányadot képviselnek az alacsony kockázatú helyhatósági, bankközi és jelzálog-követelések. Egy objektív üzleti értékelés keretében egy szakértő 1999. január 1-jén hét hitelintézetnél, melyek üzleti kockázat, tevékenység, ügyfélkör és vállalatméret szempontjából összehasonlíthatók egymással, [...] átlagos – jelentősen 1 alatti – bétafaktort állapított meg. A szakértő 5,0 %-os hosszú lejáratú piaci hozamból és 6,0 %-os kockázatmentes hosszú lejáratú hozamból indult ki. Ez [...] %-os sajáttőke-költséget adott ki 1999. január 1-jei állapot szerint. A BdB állítása a 11,66 %-os sajáttőke-hozamot illetően, 1998. december 31-én, a Helabánál, egy teljességgel eltúlzott bétafaktoron és elavult, történeti adatokon alapult. Ez a kamatszint az utóbbi évtizedekben lényeges változáson ment keresztül, és a BdB által kifejtett inflációs adatok és várakozások nem értelmezhetők ebben az összefüggésben. |
| --- | --- |

(108)

Ettől függetlenül, a BdB a részvénytőke-befektetések hozamait is tévesen állapítja meg. A bétaértékek megállapításánál a tartományi bankokat nem olyan hitelbankokkal kell összevetni, amelyek rendszeresen átlag feletti kockázattal működnek. Az igazi kritérium itt a tőzsdén jegyzett bankok egyértelműen definiált csoportja kellene, hogy legyen, az ún. CDAX-bankok. A Helaba mérlegfőösszegében magas hányadot képviselnek az alacsony kockázatú helyhatósági, bankközi és jelzálog-követelések. Egy objektív üzleti értékelés keretében egy szakértő 1999. január 1-jén hét hitelintézetnél, melyek üzleti kockázat, tevékenység, ügyfélkör és vállalatméret szempontjából összehasonlíthatók egymással, [...] átlagos – jelentősen 1 alatti – bétafaktort állapított meg. A szakértő 5,0 %-os hosszú lejáratú piaci hozamból és 6,0 %-os kockázatmentes hosszú lejáratú hozamból indult ki. Ez [...] %-os sajáttőke-költséget adott ki 1999. január 1-jei állapot szerint. A BdB állítása a 11,66 %-os sajáttőke-hozamot illetően, 1998. december 31-én, a Helabánál, egy teljességgel eltúlzott bétafaktoron és elavult, történeti adatokon alapult. Ez a kamatszint az utóbbi évtizedekben lényeges változáson ment keresztül, és a BdB által kifejtett inflációs adatok és várakozások nem értelmezhetők ebben az összefüggésben.

| (109) | Továbbá a megállapodás szerinti ellenszolgáltatás a csendestársi tőkebefektetés futamideje alatt csak a változó részvénytőke-hozamszintekkel hasonlítható össze és nem a vállalkozás részvénytőke-hozamával a befektetés időpontjában. A bank tulajdonosainak senki sem garantált volna sajáttőke-hozamot az 1998. év végi állapot szerint, hogy megvédje őket a hozamingadozási kockázatoktól. |
| --- | --- |

(109)

Továbbá a megállapodás szerinti ellenszolgáltatás a csendestársi tőkebefektetés futamideje alatt csak a változó részvénytőke-hozamszintekkel hasonlítható össze és nem a vállalkozás részvénytőke-hozamával a befektetés időpontjában. A bank tulajdonosainak senki sem garantált volna sajáttőke-hozamot az 1998. év végi állapot szerint, hogy megvédje őket a hozamingadozási kockázatoktól.

| (110) | A BdB észrevételei a refinanszírozási költségek levonásának mértékét illetően nem állták meg a helyüket. Továbbá a nettó refinanszírozási költségeket csak akkor lehetne alapul venni, ha az összemérhető ellenszolgáltatásokból, melyeket a magánhitelintézetek az általuk a tőkepiacról befogadott és összemérhető csendestársi tőkejuttatások ellenében fizettek, ezeknek az intézményeknek az elméleti vagy tényleges átfogó adóhányadát levonták. A tőkepiacról befogadott tőkejuttatások tekintetében mindenesetre általában nem a teljes ellenszolgáltatást adják meg, hanem csak az ellenszolgáltatás felárát, amely változó kamatozású instrumentumok esetében megegyezik a jótállási ellenszolgáltatással. Az összehasonlítás a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének ellenszolgáltatása és a piacon megfizetett ellenszolgáltatások között ennél fogva közvetlenül elvégezhető. A kerülőút egy fiktív teljes ellenszolgáltatáson át egy fiktív pénzbefektetéshez, amelyből azután a refinanszírozási költségeket le kellene vonni, felesleges; egyébként pedig többszörösére növeli a mennyiségi értékelés bizonytalanságát, mivel az után több lépcsőben becsült nagyságokat kellene bevezetni. |
| --- | --- |

(110)

A BdB észrevételei a refinanszírozási költségek levonásának mértékét illetően nem állták meg a helyüket. Továbbá a nettó refinanszírozási költségeket csak akkor lehetne alapul venni, ha az összemérhető ellenszolgáltatásokból, melyeket a magánhitelintézetek az általuk a tőkepiacról befogadott és összemérhető csendestársi tőkejuttatások ellenében fizettek, ezeknek az intézményeknek az elméleti vagy tényleges átfogó adóhányadát levonták. A tőkepiacról befogadott tőkejuttatások tekintetében mindenesetre általában nem a teljes ellenszolgáltatást adják meg, hanem csak az ellenszolgáltatás felárát, amely változó kamatozású instrumentumok esetében megegyezik a jótállási ellenszolgáltatással. Az összehasonlítás a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének ellenszolgáltatása és a piacon megfizetett ellenszolgáltatások között ennél fogva közvetlenül elvégezhető. A kerülőút egy fiktív teljes ellenszolgáltatáson át egy fiktív pénzbefektetéshez, amelyből azután a refinanszírozási költségeket le kellene vonni, felesleges; egyébként pedig többszörösére növeli a mennyiségi értékelés bizonytalanságát, mivel az után több lépcsőben becsült nagyságokat kellene bevezetni.

| (111) | Ellentétben a BdB által kifejtettekkel, az ellenszolgáltatási felár nem megalapozott. Empirikusan nem igazolható, hogy egy különösen nagy befektetésre a piacon felárat fizetnének. A magán-hitelintézetek ilyen jellegű tőkefelvételei nem mutattak összefüggést az összeg és az ellenszolgáltatás között. Inkább az a helyzet, hogy a tartomány a megállapodás szerinti lépcsőzetes modellre volt kénytelen hagyatkozni, mivel a Helaba eleinte semmilyen hasznot nem húzott az osztatlan speciális alapból. A piacon egyetlen befektetőnek sem sikerült volna – nemcsak a teljes tőkeösszeg után közvetlen ellenszolgáltatást kapni, hanem még kiegészítő felárat is – elérni. |
| --- | --- |

(111)

Ellentétben a BdB által kifejtettekkel, az ellenszolgáltatási felár nem megalapozott. Empirikusan nem igazolható, hogy egy különösen nagy befektetésre a piacon felárat fizetnének. A magán-hitelintézetek ilyen jellegű tőkefelvételei nem mutattak összefüggést az összeg és az ellenszolgáltatás között. Inkább az a helyzet, hogy a tartomány a megállapodás szerinti lépcsőzetes modellre volt kénytelen hagyatkozni, mivel a Helaba eleinte semmilyen hasznot nem húzott az osztatlan speciális alapból. A piacon egyetlen befektetőnek sem sikerült volna – nemcsak a teljes tőkeösszeg után közvetlen ellenszolgáltatást kapni, hanem még kiegészítő felárat is – elérni.

| (112) | Továbbá azt az érvet, miszerint részvénytőke-befektetés esetén a szavazati jogról való lemondást kiegészítő ellenszolgáltatással kell kompenzálni, a csendestársi tőkebefektetésre nem lehet alkalmazni. A csendestárs a törvény erejénél fogva nem rendelkezik szavazati joggal, és a piac nem honorálja, hogy a csendestárs „lemond” a befolyásolási lehetőség gyakorlásáról. |
| --- | --- |

(112)

Továbbá azt az érvet, miszerint részvénytőke-befektetés esetén a szavazati jogról való lemondást kiegészítő ellenszolgáltatással kell kompenzálni, a csendestársi tőkebefektetésre nem lehet alkalmazni. A csendestárs a törvény erejénél fogva nem rendelkezik szavazati joggal, és a piac nem honorálja, hogy a csendestárs „lemond” a befolyásolási lehetőség gyakorlásáról.

| (113) | Alapvetően mégis igaz, hogy a piacon egy befektető befektetése pótolhatatlanságát magasabb hozammal ismerteti el. Ennek megfelelően, a tartomány csendestársi tőkebefektetésének pótolhatatlanságát, összehasonlítva a nyereségrészesedési jogok tőkéjével, a tranzakciót megelőző mérlegelés során figyelembe is vették. A felek hasonlóképpen számoltak a befektetés tartós jellegével is, az ellenszolgáltatás 0,20 %-os felárának formájában. Egy magánbefektető ugyanakkor azt is figyelembe vette volna, hogy a szóban forgó esetben a befektetés nem készpénzre irányult, hanem egy széles körű, fel nem osztható és célhoz kötött speciális alapra, melyet csak dologi befektetésként lehetett átruházni. Amikor a BdB azzal érvelt, hogy ilyen típusú befektetéseknek gyakorlatilag nincs piacuk, az tehát nemcsak az újrabefektetésre (pótolhatóság) vonatkozott, hanem már az eredeti befektetésre is. Nem valószínű, hogy egy magánbefektető ennek fényében még magasabb felárat követelt vagy kapott volna, mint a 0,20 %-os évi prémium, melyet a befektetés tartós jellege miatt állapítottak meg. A BdB ezt közelebbről nem fejti ki és nem indokolja. |
| --- | --- |

(113)

Alapvetően mégis igaz, hogy a piacon egy befektető befektetése pótolhatatlanságát magasabb hozammal ismerteti el. Ennek megfelelően, a tartomány csendestársi tőkebefektetésének pótolhatatlanságát, összehasonlítva a nyereségrészesedési jogok tőkéjével, a tranzakciót megelőző mérlegelés során figyelembe is vették. A felek hasonlóképpen számoltak a befektetés tartós jellegével is, az ellenszolgáltatás 0,20 %-os felárának formájában. Egy magánbefektető ugyanakkor azt is figyelembe vette volna, hogy a szóban forgó esetben a befektetés nem készpénzre irányult, hanem egy széles körű, fel nem osztható és célhoz kötött speciális alapra, melyet csak dologi befektetésként lehetett átruházni. Amikor a BdB azzal érvelt, hogy ilyen típusú befektetéseknek gyakorlatilag nincs piacuk, az tehát nemcsak az újrabefektetésre (pótolhatóság) vonatkozott, hanem már az eredeti befektetésre is. Nem valószínű, hogy egy magánbefektető ennek fényében még magasabb felárat követelt vagy kapott volna, mint a 0,20 %-os évi prémium, melyet a befektetés tartós jellege miatt állapítottak meg. A BdB ezt közelebbről nem fejti ki és nem indokolja.

| (114) | Piaci összehasonlítás esetén végül – a BdB felfogásával szemben – az iparűzési adót figyelembe kell venni. A hitelintézetbe való csendestársi tőkebefektetéseket rendszerint intézményi befektetők alkalmazzák, akiknek a kapott ellenszolgáltatás után saját maguknak kell megfizetniük ezt az adót. A tartomány ezzel szemben mentes az iparűzési adó alól, ennél fogva kiegyezne egy megfelelően alacsony ellenszolgáltatással. A tartomány adómentességének a másik oldalon a bank adókötelezettsége a következménye: utóbbinak meg kell fizetnie az iparűzési adót. Hogy ezt a tartománynak vagy a helyhatóságnak fizetik-e, annak nincs jelentősége, mint ahogy csekély jelentőségű az a tényállás is, miszerint az iparűzési adót az adóköteles jövedelem után állapítják meg – általában az ellenszolgáltatás kedvezményezettjének, de itt a bank adóköteles jövedelme után – amennyiben a banknak egyáltalán volt jövedelme. Ha viszont veszteséges volt, nem csak az iparűzési adó fizetése esik ki, hanem a befektetés ellenszolgáltatásának teljesítése is. |
| --- | --- |

(114)

Piaci összehasonlítás esetén végül – a BdB felfogásával szemben – az iparűzési adót figyelembe kell venni. A hitelintézetbe való csendestársi tőkebefektetéseket rendszerint intézményi befektetők alkalmazzák, akiknek a kapott ellenszolgáltatás után saját maguknak kell megfizetniük ezt az adót. A tartomány ezzel szemben mentes az iparűzési adó alól, ennél fogva kiegyezne egy megfelelően alacsony ellenszolgáltatással. A tartomány adómentességének a másik oldalon a bank adókötelezettsége a következménye: utóbbinak meg kell fizetnie az iparűzési adót. Hogy ezt a tartománynak vagy a helyhatóságnak fizetik-e, annak nincs jelentősége, mint ahogy csekély jelentőségű az a tényállás is, miszerint az iparűzési adót az adóköteles jövedelem után állapítják meg – általában az ellenszolgáltatás kedvezményezettjének, de itt a bank adóköteles jövedelme után – amennyiben a banknak egyáltalán volt jövedelme. Ha viszont veszteséges volt, nem csak az iparűzési adó fizetése esik ki, hanem a befektetés ellenszolgáltatásának teljesítése is.

| (115) | A BdB álláspontjával szemben, a Helaba az ellenszolgáltatást nem saját magának fizette. Hessen-tartomány döntése alapján, a speciális alap befektetéséből adózás után fennmaradó hozam nem az általános költségvetésnél szaporodik fel, hanem ugyanúgy az előírt cél szolgálatába kell állítani és az ahhoz kapcsolódó támogatási tevékenység erősítésére kell fordítani. Ez a Helaba által a tartománynak fizetett összeg felhasználásának kérdése. |
| --- | --- |

(115)

A BdB álláspontjával szemben, a Helaba az ellenszolgáltatást nem saját magának fizette. Hessen-tartomány döntése alapján, a speciális alap befektetéséből adózás után fennmaradó hozam nem az általános költségvetésnél szaporodik fel, hanem ugyanúgy az előírt cél szolgálatába kell állítani és az ahhoz kapcsolódó támogatási tevékenység erősítésére kell fordítani. Ez a Helaba által a tartománynak fizetett összeg felhasználásának kérdése.

VI.   A MŰVELET ÉRTÉKELÉSE

1.   ÁLLAMI TÁMOGATÁS AZ EK-SZERZŐDÉS 87. CIKK (1) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN

| (116) | Az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerint, ha csak az EK-Szerződés másként nem rendelkezik, állami támogatásnak vagy állami eszközökből nyújtott támogatásnak minősül, ha meghatározott vállalkozás vagy termelési ág kedvezményezése a versenyt torzítja vagy annak torzításával fenyeget; ha az a közös piaccal összeegyeztethetetlen, amennyiben az érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(116)

Az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerint, ha csak az EK-Szerződés másként nem rendelkezik, állami támogatásnak vagy állami eszközökből nyújtott támogatásnak minősül, ha meghatározott vállalkozás vagy termelési ág kedvezményezése a versenyt torzítja vagy annak torzításával fenyeget; ha az a közös piaccal összeegyeztethetetlen, amennyiben az érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

1.1.   ÁLLAMI ESZKÖZÖK

| (117) | A csendestársi tőkejuttatás választásával Hessen-tartomány olyan eszközátadás mellett döntött, melynek alapkoncepciója szerint támogatási célú közvagyont bocsátanak a Helaba rendelkezésére utóbbi sajáttőke-bázisának megerősítésére, de Hessen-tartomány többletbevételekhez juttatása érdekében is. Annak ellenére, hogy az érintett követelésekből visszafolyó bevételek a továbbiakban a támogatási eszközöket szaporították, és ezzel társadalmilag hasznos célokat szolgáltak, az alapot a bankfelügyeleti szabályozás elismerte, ennél fogva az felhasználható a más hitelintézetekkel versenyhelyzetben álló Helaba kötelezettségeinek fedezetbiztosítására. A Helaba ezáltal kétségtelenül állami forrásokból részesült. |
| --- | --- |

(117)

A csendestársi tőkejuttatás választásával Hessen-tartomány olyan eszközátadás mellett döntött, melynek alapkoncepciója szerint támogatási célú közvagyont bocsátanak a Helaba rendelkezésére utóbbi sajáttőke-bázisának megerősítésére, de Hessen-tartomány többletbevételekhez juttatása érdekében is. Annak ellenére, hogy az érintett követelésekből visszafolyó bevételek a továbbiakban a támogatási eszközöket szaporították, és ezzel társadalmilag hasznos célokat szolgáltak, az alapot a bankfelügyeleti szabályozás elismerte, ennél fogva az felhasználható a más hitelintézetekkel versenyhelyzetben álló Helaba kötelezettségeinek fedezetbiztosítására. A Helaba ezáltal kétségtelenül állami forrásokból részesült.

1.2.   MEGHATÁROZOTT VÁLLALKOZÁS KEDVEZMÉNYEZÉSE

| (118) | Annak bizonyítására, hogy állami eszközök átadása állami tulajdonú vállalkozásnak ezt a vállalkozást kedvezményezi és ezzel állami támogatást valósít meg az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepciójához folyamodik. Ezt a koncepciót a törvényszék és az elsőfokú bíróság egy sor jogesetben elfogadta és továbbfejlesztette, különös tekintettel egy a szóban forgó esetben is lényegbevágó összefüggésre a WestLB-re vonatkozó ítélet révén (20). |
| --- | --- |

(118)

Annak bizonyítására, hogy állami eszközök átadása állami tulajdonú vállalkozásnak ezt a vállalkozást kedvezményezi és ezzel állami támogatást valósít meg az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében, a Bizottság a „piacgazdasági alapon tevékeny befektető” koncepciójához folyamodik. Ezt a koncepciót a törvényszék és az elsőfokú bíróság egy sor jogesetben elfogadta és továbbfejlesztette, különös tekintettel egy a szóban forgó esetben is lényegbevágó összefüggésre a WestLB-re vonatkozó ítélet révén (20).

a)   A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciója

| (119) | E koncepció értelmében nem értékelhető egy vállalkozás kedvezményezésként, ha tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánbefektető, rendes piacgazdasági körülmények között megtenné, hogy magánvállalkozásnak eszközöket ad át” (21). Kedvezményadásról van szó viszont ezzel szemben akkor, ha az előirányzott ellenszolgáltatási szabály és/vagy a vállalkozás pénzügyi helyzete úgy alakul, hogy normálhozam megfelelő határidőn belül nem várható. |
| --- | --- |

(119)

E koncepció értelmében nem értékelhető egy vállalkozás kedvezményezésként, ha tőkeeszközöket olyan feltételekkel bocsátanak rendelkezésre, „melyek mellett egy magánbefektető, rendes piacgazdasági körülmények között megtenné, hogy magánvállalkozásnak eszközöket ad át” (21). Kedvezményadásról van szó viszont ezzel szemben akkor, ha az előirányzott ellenszolgáltatási szabály és/vagy a vállalkozás pénzügyi helyzete úgy alakul, hogy normálhozam megfelelő határidőn belül nem várható.

| (120) | A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciója egyaránt alkalmazható az állami vállalatokra is, mégpedig függetlenül attól, hogy az nyereségesen vagy veszteségesen működik. A Bizottságnak ezt a véleményét megerősítette az elsőfokú bíróság a WestLB ügyében hozott ítéletében (22). |
| --- | --- |

(120)

A piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciója egyaránt alkalmazható az állami vállalatokra is, mégpedig függetlenül attól, hogy az nyereségesen vagy veszteségesen működik. A Bizottságnak ezt a véleményét megerősítette az elsőfokú bíróság a WestLB ügyében hozott ítéletében (22).

| (121) | Ebből következik, hogy a fő kérdés ennek az esetnek a vizsgálatában, hogy vajon egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető átadott volna-e a Helabának olyan tőkét, amely a Hessen-tartomány támogatási célú alapjának jellemzőivel rendelkezik, ugyanolyan feltételekkel, különös tekintettel a befektetés valószínű megtérülésére. |
| --- | --- |

(121)

Ebből következik, hogy a fő kérdés ennek az esetnek a vizsgálatában, hogy vajon egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető átadott volna-e a Helabának olyan tőkét, amely a Hessen-tartomány támogatási célú alapjának jellemzőivel rendelkezik, ugyanolyan feltételekkel, különös tekintettel a befektetés valószínű megtérülésére.

b)   A tőkejuttatás jogi és gazdasági osztályozása

| (122) | Hessen-tartomány 1998. december 31-i hatállyal támogatási alapját 6,026 milliárd német márka összegű (3,081 milliárd euró) tartományi részesedésű nominális kölcsönállománnyal és egy szakértő által 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) pénzbeli értékre becsülve, csendestársi tőkejuttatásként a Helabába fektette be. Mint fentebb kifejtettük, a BAKred teljes körűen elismerte ezeket, mint bankfelügyeleti szempontból alapvetően saját eszközöket, melyekre csak kis mértékben volt szükség, egy évente változó összeggel a támogatási tevékenység alátámasztásához. A mérleg szerinti csendestársi befektetésnek ez a része csak jótállási funkciót töltött be a Helaba szempontjából. A többi legnagyobbrészt a Helaba versenypiaci tevékenységének alátámasztását, illetve bővítését szolgálta. |
| --- | --- |

(122)

Hessen-tartomány 1998. december 31-i hatállyal támogatási alapját 6,026 milliárd német márka összegű (3,081 milliárd euró) tartományi részesedésű nominális kölcsönállománnyal és egy szakértő által 2,473 milliárd márka (1,264 milliárd euró) pénzbeli értékre becsülve, csendestársi tőkejuttatásként a Helabába fektette be. Mint fentebb kifejtettük, a BAKred teljes körűen elismerte ezeket, mint bankfelügyeleti szempontból alapvetően saját eszközöket, melyekre csak kis mértékben volt szükség, egy évente változó összeggel a támogatási tevékenység alátámasztásához. A mérleg szerinti csendestársi befektetésnek ez a része csak jótállási funkciót töltött be a Helaba szempontjából. A többi legnagyobbrészt a Helaba versenypiaci tevékenységének alátámasztását, illetve bővítését szolgálta.

| (123) | A WestLB esetében alkalmazott eljárásának megfelelően, a Bizottság az átadott támogatási eszközök – alap – megfelelő ellenszolgáltatását azok kereskedelmi hasznosíthatóságának – a Helaba előnyére – függvényében állapította meg. Mint fentebb kifejtettük, a kiindulópont a piaci gyakorlat szerinti ellenszolgáltatás megállapításában az adott esetben az az ellenszolgáltatás, amelyet egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető – aki ebben a formában saját tőkét bocsátott a bank rendelkezésére – követelne. |
| --- | --- |

(123)

A WestLB esetében alkalmazott eljárásának megfelelően, a Bizottság az átadott támogatási eszközök – alap – megfelelő ellenszolgáltatását azok kereskedelmi hasznosíthatóságának – a Helaba előnyére – függvényében állapította meg. Mint fentebb kifejtettük, a kiindulópont a piaci gyakorlat szerinti ellenszolgáltatás megállapításában az adott esetben az az ellenszolgáltatás, amelyet egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető – aki ebben a formában saját tőkét bocsátott a bank rendelkezésére – követelne.

| (124) | A panaszos fél ennél fogva azzal érvel, hogy a Helaba rendelkezésére bocsátott tőke esetében ugyanúgy, mint a lakásépítési támogatások alapjának átadásánál (a WestLB-nek), részvénytőke-jellegű befektetésről van szó. Németország vitatja ezzel szemben ezt a részvénytőke-jelleget. Szerinte a tőke inkább csendestársi befektetés, amely befolyásolja az ellenszolgáltatás mértékét. |
| --- | --- |

(124)

A panaszos fél ennél fogva azzal érvel, hogy a Helaba rendelkezésére bocsátott tőke esetében ugyanúgy, mint a lakásépítési támogatások alapjának átadásánál (a WestLB-nek), részvénytőke-jellegű befektetésről van szó. Németország vitatja ezzel szemben ezt a részvénytőke-jelleget. Szerinte a tőke inkább csendestársi befektetés, amely befolyásolja az ellenszolgáltatás mértékét.

| (125) | Németország, a Helaba és a panaszos abban egyetértenek, hogy a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésében összefoglalt támogatási eszközök – alap – alaptőkét képez. A célhoz kötött tartalékot a BAKred alaptőkeként (1. osztályba tartozó tőke) ismerte el, és ennél fogva csak olyan sajáttőke-elemekkel hasonlítható össze, amelyek Németországban az alaptőke-bevonás idején elfogadottak voltak, és a tőkebevonás időpontjában a Helaba rendelkezésére álltak konkrétan ilyen nagyságrendű tőkebefektetéshez, amelynek nagysága lényegesen meghaladta a 15 %-os alaptőke-szintet. |
| --- | --- |

(125)

Németország, a Helaba és a panaszos abban egyetértenek, hogy a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésében összefoglalt támogatási eszközök – alap – alaptőkét képez. A célhoz kötött tartalékot a BAKred alaptőkeként (1. osztályba tartozó tőke) ismerte el, és ennél fogva csak olyan sajáttőke-elemekkel hasonlítható össze, amelyek Németországban az alaptőke-bevonás idején elfogadottak voltak, és a tőkebevonás időpontjában a Helaba rendelkezésére álltak konkrétan ilyen nagyságrendű tőkebefektetéshez, amelynek nagysága lényegesen meghaladta a 15 %-os alaptőke-szintet.

| (126) | A Bizottság ennyiben osztja az eljárás résztvevőinek a felfogását. Már a WestLB-esetre vonatkozó 1999. évi döntésében kiemelte, hogy egy összehasonlítása az alaptőkeként elismert lakásépítési támogatási alapnak olyan tőkeelemekkel, amelyeket csak kiegészítő tőkeként hasznosíthattak, úgy mint nyereségrészesedési jogok bizonylatait vagy szavazati jogot nem hordozó elsőbbségi részvényeket, nem szolgálhat alapul az átadott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának meghatározásához (2000/392/EK határozat, Rn. 199). Az alaptőke a vállalkozás szempontjából nagyobb használati értékkel bír, mivel vele a kiegészítő saját eszközök szintjét ugyanolyan magasra lehet emelni, és ily módon a saját eszközök bázisát ki lehet szélesíteni. Ahhoz, hogy a tőkét sajáteszköz-alapként ismerjék el, nagyobb kockázatvállalásra van szükség, és ez alapvetően a magasabb piaci ellenszolgáltatásban jelenik meg, ezekhez az elemekhez kapcsolódva. Az ún. kiegészítő eszközökkel – amelyek az üzleti tevékenység bővítéséhez csak korlátozott mértékben vehetők igénybe – való összehasonlítás lehetősége ennél fogva eleve kizárt. |
| --- | --- |

(126)

A Bizottság ennyiben osztja az eljárás résztvevőinek a felfogását. Már a WestLB-esetre vonatkozó 1999. évi döntésében kiemelte, hogy egy összehasonlítása az alaptőkeként elismert lakásépítési támogatási alapnak olyan tőkeelemekkel, amelyeket csak kiegészítő tőkeként hasznosíthattak, úgy mint nyereségrészesedési jogok bizonylatait vagy szavazati jogot nem hordozó elsőbbségi részvényeket, nem szolgálhat alapul az átadott tőke megfelelő ellenszolgáltatásának meghatározásához (2000/392/EK határozat, Rn. 199). Az alaptőke a vállalkozás szempontjából nagyobb használati értékkel bír, mivel vele a kiegészítő saját eszközök szintjét ugyanolyan magasra lehet emelni, és ily módon a saját eszközök bázisát ki lehet szélesíteni. Ahhoz, hogy a tőkét sajáteszköz-alapként ismerjék el, nagyobb kockázatvállalásra van szükség, és ez alapvetően a magasabb piaci ellenszolgáltatásban jelenik meg, ezekhez az elemekhez kapcsolódva. Az ún. kiegészítő eszközökkel – amelyek az üzleti tevékenység bővítéséhez csak korlátozott mértékben vehetők igénybe – való összehasonlítás lehetősége ennél fogva eleve kizárt.

| (127) | A BdB felfogása szerint viszont, a Helaba rendelkezésére ehhez a konkrét befektetéshez jogi formaként csupán a részvénytőke állhatott. Németország véleménye ezzel szemben az, hogy a korlátlan futamidejű csendestársi tőkebefektetés (perpetual) szintén alkalmas jogi forma lehetett, mivel az a hitelintézeti törvény (KWG) 10. cikke 4. bekezdésében lefektetett követelményeknek, valamint a bázeli Nemzetközi Fizetések Bankja bankfelügyeleti bizottsága „Sydney-nyilatkozatában” megfogalmazott kritériumoknak, amelyek másfelől a német bankfelügyeleti hatóság, a BAKred döntési gyakorlatát meghatározták, egyaránt megfelelt. A Hessen-tartomány és a Helaba közötti megállapodás tárgya ezért a korlátlan futamidejű csendestársi tőkebefektetések jogi formája volt, melyet az illetékes bankfelügyeleti hatóság, a BAKred és az illetékes adóhatóság is elfogadtak. |
| --- | --- |

(127)

A BdB felfogása szerint viszont, a Helaba rendelkezésére ehhez a konkrét befektetéshez jogi formaként csupán a részvénytőke állhatott. Németország véleménye ezzel szemben az, hogy a korlátlan futamidejű csendestársi tőkebefektetés (perpetual) szintén alkalmas jogi forma lehetett, mivel az a hitelintézeti törvény (KWG) 10. cikke 4. bekezdésében lefektetett követelményeknek, valamint a bázeli Nemzetközi Fizetések Bankja bankfelügyeleti bizottsága „Sydney-nyilatkozatában” megfogalmazott kritériumoknak, amelyek másfelől a német bankfelügyeleti hatóság, a BAKred döntési gyakorlatát meghatározták, egyaránt megfelelt. A Hessen-tartomány és a Helaba közötti megállapodás tárgya ezért a korlátlan futamidejű csendestársi tőkebefektetések jogi formája volt, melyet az illetékes bankfelügyeleti hatóság, a BAKred és az illetékes adóhatóság is elfogadtak.

| (128) | A Bizottság véleménye szerint, Németország meggyőzően bizonyította, hogy a BdB előterjesztése nem helytálló. A BdB azzal érvelt, hogy Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése formai visszaélést jelent a normális csendestársi befektetés fogalommal. Gazdasági szempontból a csendestársi tőkebefektetés sok közös vonást mutat a részvénytőkével, amennyiben egy befektető a részvénytőke utáni ellenszolgáltatásnak megfelelő kamatozáshoz ragaszkodott volna. |
| --- | --- |

(128)

A Bizottság véleménye szerint, Németország meggyőzően bizonyította, hogy a BdB előterjesztése nem helytálló. A BdB azzal érvelt, hogy Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése formai visszaélést jelent a normális csendestársi befektetés fogalommal. Gazdasági szempontból a csendestársi tőkebefektetés sok közös vonást mutat a részvénytőkével, amennyiben egy befektető a részvénytőke utáni ellenszolgáltatásnak megfelelő kamatozáshoz ragaszkodott volna.

| (129) | A Bizottság először is tudomásul veszi, hogy a csendestársi tőkebefektetést a Hessen-tartomány és a Helaba közötti megállapodás, valamint az illetékes német hatóságok kifejezetten elismerték. A formai visszaélés feltételezéséhez minden kétséget kizáró módon meg kell állapítani, hogy az illetékes német hatóságok tévesen minősítették a csendestársi tőkebefektetéseket. Erre viszont nincs bizonyíték. A Bizottság annyiban csatlakozik Németország véleményéhez, hogy egy csendestársi tőkebefektetés korlátozott futamideje vagy felmondhatósága sem társasági jogi, sem bankfelügyeleti szempontból nem képez kötelező ismertetőjegyet a csendestársi tőkebefektetés alaptőkeként való elismeréséhez a hitelintézeti törvény (KWG) 10. cikke 4. bekezdése értelmében. A Bizottság továbbá a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. októberben kelt „Sydney-nyilatkozatát” ezzel szemben úgy értelmezi, hogy az csak egy 15 %-os küszöböt állapít meg bizonyos, különösen időben korlátozott innovatív tőkekonstrukciók alaptőkeként való elismeréséhez. Ebből viszont – megfordítva – egyáltalán nem következik, hogy az állandó jellegű innovatív tőkekonstrukciókat nem lehet elismerni alaptőkeként, vagy hogy azok is a fenti korlátozás alá esnek. Az állandó jellegű innovatív tőkekonstrukciók 15 % feletti – alaptőkeként való – felhasználhatósága mellett szól többek között a magánbankok gyakorlata is, melyet az utóbbi években folytatnak, mint azt Németország meggyőzően bizonyította. |
| --- | --- |

(129)

A Bizottság először is tudomásul veszi, hogy a csendestársi tőkebefektetést a Hessen-tartomány és a Helaba közötti megállapodás, valamint az illetékes német hatóságok kifejezetten elismerték. A formai visszaélés feltételezéséhez minden kétséget kizáró módon meg kell állapítani, hogy az illetékes német hatóságok tévesen minősítették a csendestársi tőkebefektetéseket. Erre viszont nincs bizonyíték. A Bizottság annyiban csatlakozik Németország véleményéhez, hogy egy csendestársi tőkebefektetés korlátozott futamideje vagy felmondhatósága sem társasági jogi, sem bankfelügyeleti szempontból nem képez kötelező ismertetőjegyet a csendestársi tőkebefektetés alaptőkeként való elismeréséhez a hitelintézeti törvény (KWG) 10. cikke 4. bekezdése értelmében. A Bizottság továbbá a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. októberben kelt „Sydney-nyilatkozatát” ezzel szemben úgy értelmezi, hogy az csak egy 15 %-os küszöböt állapít meg bizonyos, különösen időben korlátozott innovatív tőkekonstrukciók alaptőkeként való elismeréséhez. Ebből viszont – megfordítva – egyáltalán nem következik, hogy az állandó jellegű innovatív tőkekonstrukciókat nem lehet elismerni alaptőkeként, vagy hogy azok is a fenti korlátozás alá esnek. Az állandó jellegű innovatív tőkekonstrukciók 15 % feletti – alaptőkeként való – felhasználhatósága mellett szól többek között a magánbankok gyakorlata is, melyet az utóbbi években folytatnak, mint azt Németország meggyőzően bizonyította.

| (130) | A Bizottság a BdB által alkalmazott szelektív kritériumokat sem találta elég meggyőzőnek. Kockázatelemzési szempontból Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését tipológiailag inkább egy „rendes” csendestársi tőkebefektetéssel kellene összehasonlítani, mint egy részvénytőke-befektetéssel. A Bizottság e tekintetben is csatlakozott Németország álláspontjához. |
| --- | --- |

(130)

A Bizottság a BdB által alkalmazott szelektív kritériumokat sem találta elég meggyőzőnek. Kockázatelemzési szempontból Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését tipológiailag inkább egy „rendes” csendestársi tőkebefektetéssel kellene összehasonlítani, mint egy részvénytőke-befektetéssel. A Bizottság e tekintetben is csatlakozott Németország álláspontjához.

| (131) | A Bizottság számára ebben az összefüggésben az a lényeges, hogy mind Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését, mind más a tőkepiacon felvett „rendes”, vagyis korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetéseket fizetésképtelenség esetén a részvénytőkét megelőzően kell visszafizetni, és a befektető ezáltal a visszanyerési hányadot kapja, miközben egy részvénytőke-befektetés esetében semmit sem kapna. Németország egy jogi szakértő javaslata alapján előadta, hogy a szerződéses rendelkezéseknek megfelelően Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését annak futamideje alatt, fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén, – amennyiben azt a veszteség nem csökkentette vagy emésztette fel – egy esetlegesen fennmaradó aktívaállományból, elsőbbség alapján, a részvénytőkét megelőzően elégítik ki. |
| --- | --- |

(131)

A Bizottság számára ebben az összefüggésben az a lényeges, hogy mind Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését, mind más a tőkepiacon felvett „rendes”, vagyis korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetéseket fizetésképtelenség esetén a részvénytőkét megelőzően kell visszafizetni, és a befektető ezáltal a visszanyerési hányadot kapja, miközben egy részvénytőke-befektetés esetében semmit sem kapna. Németország egy jogi szakértő javaslata alapján előadta, hogy a szerződéses rendelkezéseknek megfelelően Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetését annak futamideje alatt, fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén, – amennyiben azt a veszteség nem csökkentette vagy emésztette fel – egy esetlegesen fennmaradó aktívaállományból, elsőbbség alapján, a részvénytőkét megelőzően elégítik ki.

| (132) | Ezenkívül megkapja – amíg a vállalkozás nem termel veszteséget – mind Hessen-tartomány, mind egy korlátozott futamidejű csendestársi tőke befektetője a megállapodásban rögzített teljes ellenszolgáltatást, míg a részvénytőke befektetője csak egy nyereségarányos osztalék kifizetésére tarthat igényt. Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése e tekintetben is tipikus csendestársi tőkebefektetés a KWG 10. cikke 4. bekezdésének értelmében. |
| --- | --- |

(132)

Ezenkívül megkapja – amíg a vállalkozás nem termel veszteséget – mind Hessen-tartomány, mind egy korlátozott futamidejű csendestársi tőke befektetője a megállapodásban rögzített teljes ellenszolgáltatást, míg a részvénytőke befektetője csak egy nyereségarányos osztalék kifizetésére tarthat igényt. Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése e tekintetben is tipikus csendestársi tőkebefektetés a KWG 10. cikke 4. bekezdésének értelmében.

| (133) | A BdB kifogása nem meggyőző abban sem, hogy a csendestársi tőkebefektetés ezért a részvénytőkével azonosítható, mivel ez hosszú távon a Helaba alaptőkéjének majdnem 50 %-os emeléséhez vezetett volna. Itt mindenekelőtt a lépcsőzetes szabályozásra kell utalni, amelyben Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak, és amelynek értelmében a Helaba az 1999-2002. közötti években a tényleges tőkeszükségletnek megfelelően, a tényleges alaptevékenységgel összefüggésben felhasználható alaptőke évente növekvő részösszegét használhatja fel. Ezenkívül, a Bizottság ezzel kapcsolatban kifejezetten utal arra, hogy a WestLB esetében is, a tőkejuttatás magas volumene egy jelzőszám, de önmagában nem döntő a részvénytőke-analógia elfogadhatósága szempontjából. A 2000/392/EK WestLB-határozatban, valamint a 2004. október 20-án kelt megújított határozatában, a Bizottság – egy összefoglaló áttekintés alapján – arra a következtetésre jutott, hogy a megítélendő tranzakció hasonlóságát egy részvénytőke-befektetéssel több érv támasztja alá, mint az ellenkezőjét. Lényeges szempont itt például az a körülmény, miszerint a lakásépítések támogatási alapja, mint részvénytőke teljes mértékben ki van téve a veszteségi kockázatoknak, fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén. Ezenkívül, a Bizottság – a WestLB esetében azt is figyelembe vette, hogy a lakástámogatási alap átadásának 1991. évi időpontjában – nem úgy, mint a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének – a Helabába – 1998. évi időpontjában – a hibrid alaptőke-konstrukciók németországi piaca még nem fejlődött ki, és egy olyan hitelintézet, mint a WestLB hasonló volumenű alaptőkét a piacon csak részvénytőke formájában vehetett volna fel. Az adott esetben a Helaba könnyedén fedezhette volna megállapított tőkeszükségletét az 1998-2002 közötti időszakban a piacon, különböző befektetőktől származó, kisebb csendestársi tőkejuttatások többszöri felvételével. |
| --- | --- |

(133)

A BdB kifogása nem meggyőző abban sem, hogy a csendestársi tőkebefektetés ezért a részvénytőkével azonosítható, mivel ez hosszú távon a Helaba alaptőkéjének majdnem 50 %-os emeléséhez vezetett volna. Itt mindenekelőtt a lépcsőzetes szabályozásra kell utalni, amelyben Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak, és amelynek értelmében a Helaba az 1999-2002. közötti években a tényleges tőkeszükségletnek megfelelően, a tényleges alaptevékenységgel összefüggésben felhasználható alaptőke évente növekvő részösszegét használhatja fel. Ezenkívül, a Bizottság ezzel kapcsolatban kifejezetten utal arra, hogy a WestLB esetében is, a tőkejuttatás magas volumene egy jelzőszám, de önmagában nem döntő a részvénytőke-analógia elfogadhatósága szempontjából. A 2000/392/EK WestLB-határozatban, valamint a 2004. október 20-án kelt megújított határozatában, a Bizottság – egy összefoglaló áttekintés alapján – arra a következtetésre jutott, hogy a megítélendő tranzakció hasonlóságát egy részvénytőke-befektetéssel több érv támasztja alá, mint az ellenkezőjét. Lényeges szempont itt például az a körülmény, miszerint a lakásépítések támogatási alapja, mint részvénytőke teljes mértékben ki van téve a veszteségi kockázatoknak, fizetésképtelenség, illetve felszámolás esetén. Ezenkívül, a Bizottság – a WestLB esetében azt is figyelembe vette, hogy a lakástámogatási alap átadásának 1991. évi időpontjában – nem úgy, mint a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének – a Helabába – 1998. évi időpontjában – a hibrid alaptőke-konstrukciók németországi piaca még nem fejlődött ki, és egy olyan hitelintézet, mint a WestLB hasonló volumenű alaptőkét a piacon csak részvénytőke formájában vehetett volna fel. Az adott esetben a Helaba könnyedén fedezhette volna megállapított tőkeszükségletét az 1998-2002 közötti időszakban a piacon, különböző befektetőktől származó, kisebb csendestársi tőkejuttatások többszöri felvételével.

| (134) | A BdB továbbá rámutatott, hogy Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésével a Helaba részvénytőke-ütközőkészlete még csak 50 %-ot tett ki, míg a magántulajdonú hitelintézeteknél a hibrid elemek részaránya az alaptőkén belül 20 % alatt van, és ezzel az ő hasonló ütközőkészletük 80 %-ot tesz ki. Egy intézményi befektető – a BdB szerint – a Helaba teljes alaptőkéjéből ilyen magas részesedés esetén, nem egyezett volna bele ehhez hasonló befektetésbe. Németország igazolta, hogy a csendestársi tőkebefektetés részaránya az alaptőkében, 2003-ban – tehát az utolsó lépcsőfok elérése a lépcsőzetes modell keretében – [...] %-ot tett ki, és hogy az összes csendestársi tőkebefektetés részaránya (vagyis nemcsak Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése) 2003-ban [...] %-ra tehető. Mindazonáltal a Bizottság véleménye szerint ebből nem lehet kényszerítő erővel levezetni, hogy egy intézményi befektető a teljes sajáttőke-állományhoz viszonyítva magas részarány miatt, nem helyezett volna ki hasonló nagyságú tőkét csendestársulási formában. Németország ki tudta mutatni, hogy a tartományi bankok általában nagymértékben használnak csendestársi tőkebefektetéseket alaptőke-szaporítás eszközeként, mégpedig túlnyomórészt a jótállók köréből, de harmadik félként fellépő befektetőktől is. Így Németország adatai szerint, a csendestársi tőkefektetések aránya [...]-nél (23) 2003-ban 72 %-ot, a [...]-nél (24) i 39 %-ot, a [...]-nél (25) ii 33 %-ot, a [...]-nél (26) v 39 %-ot és a [...]-nél (27) 42 %-ot tett ki. (Sorrendben az itt I, II, III, IV. és V. jelzésű bankokra vonatkozó megbízható információk) (28). A hibrid tőkekonstrukciók magas arányának okai abban állnak, hogy a tartományi bankoknak – közjogi struktúrájuk miatt – nem megengedett, hogy a részvénypiacokról vegyenek fel tőkét. Úgy tűnik továbbá, hogy a tartományi bankok befektetői inkább arra hajlamosak kisebb részvénytőke-puffert elfogadni, mivel így a tőke – az eltérő üzleti orientációnak és az intézmények ezzel tompított kockázati struktúrájának köszönhetően – a tőke általában kisebb kockázatnak van kitéve. Legkevésbé a Helaba esetében, amely az említett tartományi bankok csoportjában a viszonylag alacsonyabb kockázatú hitelintézetek közé tartozik, kell úgy tekinteni – a Bizottság ezért nem is zárhatja ki a lehetőséget -, hogy egy körülbelül (csak) 50 %-os részvénytőke-puffer ellenére, egy intézményi befektető hasonló befektetést – csendestársi tőkejuttatás formájában – a Helabába végrehajtott volna. |
| --- | --- |

(134)

A BdB továbbá rámutatott, hogy Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésével a Helaba részvénytőke-ütközőkészlete még csak 50 %-ot tett ki, míg a magántulajdonú hitelintézeteknél a hibrid elemek részaránya az alaptőkén belül 20 % alatt van, és ezzel az ő hasonló ütközőkészletük 80 %-ot tesz ki. Egy intézményi befektető – a BdB szerint – a Helaba teljes alaptőkéjéből ilyen magas részesedés esetén, nem egyezett volna bele ehhez hasonló befektetésbe. Németország igazolta, hogy a csendestársi tőkebefektetés részaránya az alaptőkében, 2003-ban – tehát az utolsó lépcsőfok elérése a lépcsőzetes modell keretében – [...] %-ot tett ki, és hogy az összes csendestársi tőkebefektetés részaránya (vagyis nemcsak Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése) 2003-ban [...] %-ra tehető. Mindazonáltal a Bizottság véleménye szerint ebből nem lehet kényszerítő erővel levezetni, hogy egy intézményi befektető a teljes sajáttőke-állományhoz viszonyítva magas részarány miatt, nem helyezett volna ki hasonló nagyságú tőkét csendestársulási formában. Németország ki tudta mutatni, hogy a tartományi bankok általában nagymértékben használnak csendestársi tőkebefektetéseket alaptőke-szaporítás eszközeként, mégpedig túlnyomórészt a jótállók köréből, de harmadik félként fellépő befektetőktől is. Így Németország adatai szerint, a csendestársi tőkefektetések aránya [...]-nél (23) 2003-ban 72 %-ot, a [...]-nél (24) i 39 %-ot, a [...]-nél (25) ii 33 %-ot, a [...]-nél (26) v 39 %-ot és a [...]-nél (27) 42 %-ot tett ki. (Sorrendben az itt I, II, III, IV. és V. jelzésű bankokra vonatkozó megbízható információk) (28). A hibrid tőkekonstrukciók magas arányának okai abban állnak, hogy a tartományi bankoknak – közjogi struktúrájuk miatt – nem megengedett, hogy a részvénypiacokról vegyenek fel tőkét. Úgy tűnik továbbá, hogy a tartományi bankok befektetői inkább arra hajlamosak kisebb részvénytőke-puffert elfogadni, mivel így a tőke – az eltérő üzleti orientációnak és az intézmények ezzel tompított kockázati struktúrájának köszönhetően – a tőke általában kisebb kockázatnak van kitéve. Legkevésbé a Helaba esetében, amely az említett tartományi bankok csoportjában a viszonylag alacsonyabb kockázatú hitelintézetek közé tartozik, kell úgy tekinteni – a Bizottság ezért nem is zárhatja ki a lehetőséget -, hogy egy körülbelül (csak) 50 %-os részvénytőke-puffer ellenére, egy intézményi befektető hasonló befektetést – csendestársi tőkejuttatás formájában – a Helabába végrehajtott volna.

| (135) | A Bizottság továbbá részletekbe menően megvizsgálta, hogy milyen mértékben hatott ki a befektetés állandó jellege – tehát az a körülmény, hogy a befektetés korlátozatlan futamidejű és Hessen-tartomány részéről nem felmondható – az itt elvégzendő kockázatelemzésre. |
| --- | --- |

(135)

A Bizottság továbbá részletekbe menően megvizsgálta, hogy milyen mértékben hatott ki a befektetés állandó jellege – tehát az a körülmény, hogy a befektetés korlátozatlan futamidejű és Hessen-tartomány részéről nem felmondható – az itt elvégzendő kockázatelemzésre.

| (136) | A BdB itt előadta, hogy a tőkepiacon nincsenek korlátozatlan futamidejű tőkekonstrukciók. Az intézményi befektetők elvben készek csak hibrid sajáttőke-konstrukciókat – fix futamidővel – vagy olyan konstrukciókat elérni, amelyek esetében a törlesztés lehetséges kiindulópont, mivel így magasabb kifizetésekkel (az ún. step-up klauzula)lehet számolni, vagy pedig a konstrukció egy meghatározott időpontban más befektetési formára váltható át. A step-up klauzula ennél fogva az adósnak (kibocsátónak) erős gazdasági ösztönzést ad a csendestársi tőkebefektetés visszafizetésére. A step-up klauzula egy Perpetualt (korlátozatlan futamidejű befektetés) ténylegesen határozott, véges futamidejű konstrukcióvá tesz. Egyébként az innovatív alaptőke-konstrukciókat jellemzően a magánbefektetők alkalmazzák. |
| --- | --- |

(136)

A BdB itt előadta, hogy a tőkepiacon nincsenek korlátozatlan futamidejű tőkekonstrukciók. Az intézményi befektetők elvben készek csak hibrid sajáttőke-konstrukciókat – fix futamidővel – vagy olyan konstrukciókat elérni, amelyek esetében a törlesztés lehetséges kiindulópont, mivel így magasabb kifizetésekkel (az ún. step-up klauzula)lehet számolni, vagy pedig a konstrukció egy meghatározott időpontban más befektetési formára váltható át. A step-up klauzula ennél fogva az adósnak (kibocsátónak) erős gazdasági ösztönzést ad a csendestársi tőkebefektetés visszafizetésére. A step-up klauzula egy Perpetualt (korlátozatlan futamidejű befektetés) ténylegesen határozott, véges futamidejű konstrukcióvá tesz. Egyébként az innovatív alaptőke-konstrukciókat jellemzően a magánbefektetők alkalmazzák.

| (137) | Németország és a Helaba ezzel szemben fenntartják, hogy a befektetőknek – még a step-up klauzulával ellátott Perpetuals esetében is – azzal kell számolniuk, hogy a lehetséges várakozások ellenére, a step-up klauzulák hatályba lépésének időpontjában nem lesz „határidőre” visszafizetés, és ily módon az állandósági kockázat fennáll. Ez először is abból következik, hogy a „felmondási jog” kizárólag az adósnál (kibocsátónál) van, másodsorban a határidőre visszafizetés szempontjából döntő a kibocsátó gazdasági helyzete a step-up klauzula hatályba lépésének időpontjában; harmadrészt a felügyeleti hatóságnak hozzá kell járulnia a felmondáshoz, ennél fogva a hozzájárulást csak akkor adja meg, ha az adós a felmondás időpontjában a bankfelügyelet által bőségesen elfogadható sajáttőke-ellátottsággal rendelkezik, illetve helyettesítő tranzakciót indított a piacon. Továbbá példák igazolják, hogy még intézményi befektetők is helyeznek ki hibrid tőkekonstrukciókat korlátlan futamidővel és step-up klauzula nélkül. Németország idézte fel az Air Canada hitel példáját. A légitársaság alárendelt és korlátlan futamidejű kölcsönben részesült, amelyhez – mint a Bizottság meggyőződött róla – nem társult step-up klauzula. Németország továbbá kifejtette, hogy noha a felmondási jogok meglétét az áraknál figyelembe veszik, az ellenszolgáltatási sávot nem húzzák szét túl szélesre. |
| --- | --- |

(137)

Németország és a Helaba ezzel szemben fenntartják, hogy a befektetőknek – még a step-up klauzulával ellátott Perpetuals esetében is – azzal kell számolniuk, hogy a lehetséges várakozások ellenére, a step-up klauzulák hatályba lépésének időpontjában nem lesz „határidőre” visszafizetés, és ily módon az állandósági kockázat fennáll. Ez először is abból következik, hogy a „felmondási jog” kizárólag az adósnál (kibocsátónál) van, másodsorban a határidőre visszafizetés szempontjából döntő a kibocsátó gazdasági helyzete a step-up klauzula hatályba lépésének időpontjában; harmadrészt a felügyeleti hatóságnak hozzá kell járulnia a felmondáshoz, ennél fogva a hozzájárulást csak akkor adja meg, ha az adós a felmondás időpontjában a bankfelügyelet által bőségesen elfogadható sajáttőke-ellátottsággal rendelkezik, illetve helyettesítő tranzakciót indított a piacon. Továbbá példák igazolják, hogy még intézményi befektetők is helyeznek ki hibrid tőkekonstrukciókat korlátlan futamidővel és step-up klauzula nélkül. Németország idézte fel az Air Canada hitel példáját. A légitársaság alárendelt és korlátlan futamidejű kölcsönben részesült, amelyhez – mint a Bizottság meggyőződött róla – nem társult step-up klauzula. Németország továbbá kifejtette, hogy noha a felmondási jogok meglétét az áraknál figyelembe veszik, az ellenszolgáltatási sávot nem húzzák szét túl szélesre.

| (138) | A Bizottság szempontjából az itt megítélendő összefüggésben az a döntő, hogy a befektetés állandó jellege az adott esetben elsősorban a befektető kockázatát érinti, amennyiben nem tud „lépést tartani” a kamatemelésekkel, mivel egyrészt nincs felmondási lehetősége (visszavonulási lehetősége), másrészt nem támaszkodhat a step-up klauzulára sem. Nem érinti viszont az állandó jelleg a veszteségi kockázatot fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén. Ilyen körülmények között és figyelemmel a Németország által adott piacjellemzésre, a Bizottság arra az álláspontra jutott, hogy a befektetés korlátlan futamideje az adott esetben nem indokolja a csendestársi tőkebefektetés részvénytőkévé történő átalakítását. Mindazonáltal, a Bizottság a későbbiekben közelebbről is megvizsgálja, hogy az állandó jelleg alapján lehet-e, kell-e felárat megállapítani, illetve teljesíteni a csendestársi tőkebefektetés jellemző piaci ellenszolgáltatásán túlmenően. |
| --- | --- |

(138)

A Bizottság szempontjából az itt megítélendő összefüggésben az a döntő, hogy a befektetés állandó jellege az adott esetben elsősorban a befektető kockázatát érinti, amennyiben nem tud „lépést tartani” a kamatemelésekkel, mivel egyrészt nincs felmondási lehetősége (visszavonulási lehetősége), másrészt nem támaszkodhat a step-up klauzulára sem. Nem érinti viszont az állandó jelleg a veszteségi kockázatot fizetésképtelenség vagy felszámolás esetén. Ilyen körülmények között és figyelemmel a Németország által adott piacjellemzésre, a Bizottság arra az álláspontra jutott, hogy a befektetés korlátlan futamideje az adott esetben nem indokolja a csendestársi tőkebefektetés részvénytőkévé történő átalakítását. Mindazonáltal, a Bizottság a későbbiekben közelebbről is megvizsgálja, hogy az állandó jelleg alapján lehet-e, kell-e felárat megállapítani, illetve teljesíteni a csendestársi tőkebefektetés jellemző piaci ellenszolgáltatásán túlmenően.

| (139) | Következésképp megállapítható, hogy a Helaba esetében a tőkebevonás kétségtelenül a csendestársi tőkebefektetés olyan jogi formájában történt, amely más csendestársi tőkebefektetésekkel jóval több hasonlóságot mutat, mint a részvénytőke-befektetésekkel. A Bizottság véleménye szerint ezért nincs elegendő támpont a csendestársi tőkebefektetés jogi formájával való visszaélés megállapításához, miszerint a tőkejuttatás valójában részvénytőke-befektetést alkotott volna. A szóban forgó tőkekonstrukció ellenszolgáltatásának meghatározásában a kiindulópontot ily módon a „rendes” vagyis véges futamidejű csendestársi tőkebefektetések képezik, melyek jellemzően a piacon megfigyelhető nagyságrendben fordulnak elő, és amelyek ellenszolgáltatására adott esetben felár rakódhat rá. A BdB észrevételei a részvénytőke megfelelő ellenszolgáltatását illetően, ennél fogva itt nem lényegbevágóak. |
| --- | --- |

(139)

Következésképp megállapítható, hogy a Helaba esetében a tőkebevonás kétségtelenül a csendestársi tőkebefektetés olyan jogi formájában történt, amely más csendestársi tőkebefektetésekkel jóval több hasonlóságot mutat, mint a részvénytőke-befektetésekkel. A Bizottság véleménye szerint ezért nincs elegendő támpont a csendestársi tőkebefektetés jogi formájával való visszaélés megállapításához, miszerint a tőkejuttatás valójában részvénytőke-befektetést alkotott volna. A szóban forgó tőkekonstrukció ellenszolgáltatásának meghatározásában a kiindulópontot ily módon a „rendes” vagyis véges futamidejű csendestársi tőkebefektetések képezik, melyek jellemzően a piacon megfigyelhető nagyságrendben fordulnak elő, és amelyek ellenszolgáltatására adott esetben felár rakódhat rá. A BdB észrevételei a részvénytőke megfelelő ellenszolgáltatását illetően, ennél fogva itt nem lényegbevágóak.

c)   Az ellenszolgáltatás szempontjából irányadó tőkealap meghatározása

| (140) | A Bizottság az ellentételezendő tőkealap meghatározása szempontjából mindenekelőtt a saját tőkeként rendelkezésre bocsátott támogatási alap ún. üzletitevékenység-bővítési funkciója és (puszta) ún. jótállási funkciója között tesz különbséget a hitelintézet üzleti aktivitásával kapcsolatban. |
| --- | --- |

(140)

A Bizottság az ellentételezendő tőkealap meghatározása szempontjából mindenekelőtt a saját tőkeként rendelkezésre bocsátott támogatási alap ún. üzletitevékenység-bővítési funkciója és (puszta) ún. jótállási funkciója között tesz különbséget a hitelintézet üzleti aktivitásával kapcsolatban.

| (141) | A tőke ún. üzletitevékenység-bővítési funkciója az üzleti potenciál üzleti-vállalkozási (spekulatív) tőkén keresztül történő kiszélesítésére vonatkozik, miután a bank kiegészítő saját tőkéjének bankfelügyeleti elismerése megtörtént. A piaci gyakorlatnak megfelelő ellenszolgáltatás megállapításának kiindulópontja ennyiben az az ellenszolgáltatás, amelyet egy magánbefektető – aki egy banknak saját tőkét juttat – követelne a konkrét helyzetben. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőkét a mérlegben saját tőkeként mutatják ki, de bankfelügyeleti szempontból nem ismerik el, mint ilyet, vagy ha támogatási tevékenységre használják fel, vagy más okokból nem használható fel a versenypiaci tevékenység elősegítésére, akkor az üzleti tevékenység bővítése céljából nem áll rendelkezésre. Mindazonáltal a tőkének nem csak bankfelügyeleti szempontból van jelentősége. Mivel a tőke a hitelintézet hitelezőinek minimálisan jótállási célokból is rendelkezésre áll (ez az ún. jótállási funkció), annak gazdasági funkciója mindamellett egy kezességi vagy garanciális funkcióval is összevethető. A mérlegben kimutatott sajáttőke-összeg a bank befektetőinek tájékoztatást nyújt az intézmény hitelképességéről, és ezzel hatást gyakorolhat azokra a feltételekre is, melyekkel a bank külső forrásokhoz juthat, idegen tőkét vehet fel. A tőke ún. jótállási funkciójának normál piaci ellentételezését annak a jótállásnak megfelelően számítják ki, amelyet egy hasonló nagyságú és hasonló kockázati stratégiával rendelkező hitelintézet – mint amilyen a Helaba is a konkrét helyzetben – magángarancia-nyújtója követelt volna. |
| --- | --- |

(141)

A tőke ún. üzletitevékenység-bővítési funkciója az üzleti potenciál üzleti-vállalkozási (spekulatív) tőkén keresztül történő kiszélesítésére vonatkozik, miután a bank kiegészítő saját tőkéjének bankfelügyeleti elismerése megtörtént. A piaci gyakorlatnak megfelelő ellenszolgáltatás megállapításának kiindulópontja ennyiben az az ellenszolgáltatás, amelyet egy magánbefektető – aki egy banknak saját tőkét juttat – követelne a konkrét helyzetben. Amennyiben a rendelkezésre bocsátott tőkét a mérlegben saját tőkeként mutatják ki, de bankfelügyeleti szempontból nem ismerik el, mint ilyet, vagy ha támogatási tevékenységre használják fel, vagy más okokból nem használható fel a versenypiaci tevékenység elősegítésére, akkor az üzleti tevékenység bővítése céljából nem áll rendelkezésre. Mindazonáltal a tőkének nem csak bankfelügyeleti szempontból van jelentősége. Mivel a tőke a hitelintézet hitelezőinek minimálisan jótállási célokból is rendelkezésre áll (ez az ún. jótállási funkció), annak gazdasági funkciója mindamellett egy kezességi vagy garanciális funkcióval is összevethető. A mérlegben kimutatott sajáttőke-összeg a bank befektetőinek tájékoztatást nyújt az intézmény hitelképességéről, és ezzel hatást gyakorolhat azokra a feltételekre is, melyekkel a bank külső forrásokhoz juthat, idegen tőkét vehet fel. A tőke ún. jótállási funkciójának normál piaci ellentételezését annak a jótállásnak megfelelően számítják ki, amelyet egy hasonló nagyságú és hasonló kockázati stratégiával rendelkező hitelintézet – mint amilyen a Helaba is a konkrét helyzetben – magángarancia-nyújtója követelt volna.

| (142) | Következésképpen, az ellenszolgáltatás meghatározásában a teljes egészében alaptőkeként elismert csendestársi tőkebefektetéseket két különböző tőkealapra kell felosztani. A tőkealap, amely a Helaba rendelkezésére állt versenypiaci tevékenységének előmozdítása céljából, úgy kell ellentételezni, mint ha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető egy csendestársi tőkebefektetés fejében, annak a konkrét helyzetre is jellemző sajátosságaival, ésszerűen követelte volna. Azt a tőkealapot, amely a Helaba részére – versenypiaci tevékenysége elősegítéséhez – nem állt rendelkezésre, úgy kell ellentételezni, mint ha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a konkrét helyzetben ésszerűen követelte volna. |
| --- | --- |

(142)

Következésképpen, az ellenszolgáltatás meghatározásában a teljes egészében alaptőkeként elismert csendestársi tőkebefektetéseket két különböző tőkealapra kell felosztani. A tőkealap, amely a Helaba rendelkezésére állt versenypiaci tevékenységének előmozdítása céljából, úgy kell ellentételezni, mint ha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető egy csendestársi tőkebefektetés fejében, annak a konkrét helyzetre is jellemző sajátosságaival, ésszerűen követelte volna. Azt a tőkealapot, amely a Helaba részére – versenypiaci tevékenysége elősegítéséhez – nem állt rendelkezésre, úgy kell ellentételezni, mint ha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a konkrét helyzetben ésszerűen követelte volna.

| (143) | A Bizottság alapvetően azon a véleményen van, hogy a megfelelő mértékű ellenszolgáltatás megállapításánál nem lehet alapul venni, hogy ténylegesen milyen nagyságú rendelkezésre álló tőkét használtak fel. Kizárólag az üzleti tevékenység bővítését célzó tőkefelhasználás lehetősége az irányadó. Még egy magánbefektető sem szívesen egyezne ki egy tőkefelhasználástól függő ellenszolgáltatással. A Bizottság ennyiben alapvetően osztja a BdB véleményét, amely itt arra mutatott rá, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny magánbefektető számára – aki befektetésének veszteségi kockázatát viseli – nincs jelentősége annak, hogy a hitelintézet a tőkejuttatást ténylegesen üzleti tevékenységének bővítésére használja-e fel. A BdB itt elvben arra a jogra utal, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny magánbefektető számára egyedül az a döntő, hogy az átadott összeggel már nem gazdálkodhat és ezzel a megfelelő hozamot már nem érheti el. Illusztrációul, egy lakásbérlet példáját hozhatnánk fel: a háziúr akkor is ragaszkodik a lakbér megfizetéséhez, ha a bérlő – bármilyen okból – nem lakja a lakást, mivel a bérbeadással lemond arról a lehetőségről, hogy azt bérbe adja valaki másnak, és a tényleges bentlakás vagy ott tartózkodás felett egyébként nem gyakorol ellenőrzést. A bérleti szerződés tárgya ennél fogva a lakás használhatósága. |
| --- | --- |

(143)

A Bizottság alapvetően azon a véleményen van, hogy a megfelelő mértékű ellenszolgáltatás megállapításánál nem lehet alapul venni, hogy ténylegesen milyen nagyságú rendelkezésre álló tőkét használtak fel. Kizárólag az üzleti tevékenység bővítését célzó tőkefelhasználás lehetősége az irányadó. Még egy magánbefektető sem szívesen egyezne ki egy tőkefelhasználástól függő ellenszolgáltatással. A Bizottság ennyiben alapvetően osztja a BdB véleményét, amely itt arra mutatott rá, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny magánbefektető számára – aki befektetésének veszteségi kockázatát viseli – nincs jelentősége annak, hogy a hitelintézet a tőkejuttatást ténylegesen üzleti tevékenységének bővítésére használja-e fel. A BdB itt elvben arra a jogra utal, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny magánbefektető számára egyedül az a döntő, hogy az átadott összeggel már nem gazdálkodhat és ezzel a megfelelő hozamot már nem érheti el. Illusztrációul, egy lakásbérlet példáját hozhatnánk fel: a háziúr akkor is ragaszkodik a lakbér megfizetéséhez, ha a bérlő – bármilyen okból – nem lakja a lakást, mivel a bérbeadással lemond arról a lehetőségről, hogy azt bérbe adja valaki másnak, és a tényleges bentlakás vagy ott tartózkodás felett egyébként nem gyakorol ellenőrzést. A bérleti szerződés tárgya ennél fogva a lakás használhatósága.

| (144) | A Bizottság mindenekelőtt tudomásul veszi, hogy a megállapodás szerint ellentételezendő tőkealap – amely a Helaba számára versenypiaci tevékenységének előmozdításához rendelkezésre állt – független a tényleges felhasználástól, és kizárólag a versenypiaci tevékenység előmozdításához való felhasználás lehetőségét lehet alapul venni. Ennyiben a szabályozás megfelel a Bizottság fentiekben kifejtett kritériumainak. |
| --- | --- |

(144)

A Bizottság mindenekelőtt tudomásul veszi, hogy a megállapodás szerint ellentételezendő tőkealap – amely a Helaba számára versenypiaci tevékenységének előmozdításához rendelkezésre állt – független a tényleges felhasználástól, és kizárólag a versenypiaci tevékenység előmozdításához való felhasználás lehetőségét lehet alapul venni. Ennyiben a szabályozás megfelel a Bizottság fentiekben kifejtett kritériumainak.

| (145) | Mindazonáltal, Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak a fentiekben vázolt ún. lépcsőzetes modellben. Ennek értelmében, az 1998. december 31-i állapot szerinti teljes támogatási alapot forgalmi értékén bevezetik a mérlegbe, hogy a támogatási alapot ne lehessen felosztani. az alap Ezzel kezdettől fogva felhasználható lett túlnyomó részében – kivéve a támogatási tevékenység megalapozásához szükséges részt – a versenypiaci tevékenység előmozdítására. Mindazonáltal a Helaba kezdettől világossá tette a tartománnyal szemben, hogy neki – üzleti tervének megfelelően – csak fokozatosan, tehát a nemrégiben megkötött megállapodás szerint, van szüksége erre a forrásra, versenypiaci tevékenységének előmozdítása céljából. Az egyes szakaszokon – lépcsőkön – belül viszont a tőke felhasználásának lehetőségét kell alapul venni, vagyis az ellenszolgáltatás független volt a tényleges felhasználástól. Az egyértelmű felhasználási tervnek köszönhetően az ellentételezendő tőkealap Hessen-tartomány számára eleve átlátható és tervezhető volt. Hessen-tartomány ezért nem bízta a felhasználást közvetlenül a banküzleti mérlegelésére, hanem a Helaba méltányolható kívánsága szerint belement egy ilyen típusú szabályozásba. |
| --- | --- |

(145)

Mindazonáltal, Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak a fentiekben vázolt ún. lépcsőzetes modellben. Ennek értelmében, az 1998. december 31-i állapot szerinti teljes támogatási alapot forgalmi értékén bevezetik a mérlegbe, hogy a támogatási alapot ne lehessen felosztani. az alap Ezzel kezdettől fogva felhasználható lett túlnyomó részében – kivéve a támogatási tevékenység megalapozásához szükséges részt – a versenypiaci tevékenység előmozdítására. Mindazonáltal a Helaba kezdettől világossá tette a tartománnyal szemben, hogy neki – üzleti tervének megfelelően – csak fokozatosan, tehát a nemrégiben megkötött megállapodás szerint, van szüksége erre a forrásra, versenypiaci tevékenységének előmozdítása céljából. Az egyes szakaszokon – lépcsőkön – belül viszont a tőke felhasználásának lehetőségét kell alapul venni, vagyis az ellenszolgáltatás független volt a tényleges felhasználástól. Az egyértelmű felhasználási tervnek köszönhetően az ellentételezendő tőkealap Hessen-tartomány számára eleve átlátható és tervezhető volt. Hessen-tartomány ezért nem bízta a felhasználást közvetlenül a banküzleti mérlegelésére, hanem a Helaba méltányolható kívánsága szerint belement egy ilyen típusú szabályozásba.

| (146) | A Bizottság ezt az eljárást olyan – a piacgazdasági alapon tevékeny – tőkebefektető magatartásával összhangban állónak tekinti, aki Hessen-tartomány helyzetében az ellentételezendő tőkealap gyors növelését nem tudta volna megvalósítani, mivel a Helaba – üzleti tervére tekintettel – nem ment volna bele. Ez által a Bizottság felfogása szerint 1999-2002 között csak az előirányzott lépcsőket, azaz csak 2003-tól kezdve a csendestársi tőkebefektetés teljes versenypiaci tevékenységre felhasználható összegét, lehet úgy ellentételezni, mintha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a sajátos vonásokkal rendelkező csendestársi tőkebefektetések fejében a konkrét helyzetben követelte volna. |
| --- | --- |

(146)

A Bizottság ezt az eljárást olyan – a piacgazdasági alapon tevékeny – tőkebefektető magatartásával összhangban állónak tekinti, aki Hessen-tartomány helyzetében az ellentételezendő tőkealap gyors növelését nem tudta volna megvalósítani, mivel a Helaba – üzleti tervére tekintettel – nem ment volna bele. Ez által a Bizottság felfogása szerint 1999-2002 között csak az előirányzott lépcsőket, azaz csak 2003-tól kezdve a csendestársi tőkebefektetés teljes versenypiaci tevékenységre felhasználható összegét, lehet úgy ellentételezni, mintha azt egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető a sajátos vonásokkal rendelkező csendestársi tőkebefektetések fejében a konkrét helyzetben követelte volna.

| (147) | Mint fentebb már kifejtettük, azt a csendestársi tőkebefektetést, amelyet szintén nem lehetett felhasználni a versenypiaci tevékenység alátámasztására, 1998. december 31-i kelettel a Helaba mérlegébe bevezették. Ezzel teljes egészében a szavatolótőke alkotórésze lett, és így kezdettől fogva a bank hitelezői felé biztosítékként állt rendelkezésre. Legalább is potenciálisan, ez előnyt jelent a bank számára, mivel a mérlegben kimutatott sajáttőke-összeg a bank befektetőinek tájékoztatást nyújt az intézmény hitelképességéről, és ezzel hatást gyakorolhat azokra a feltételekre is, melyekkel a bank külső forrásokhoz juthat, idegen tőkét vehet fel. |
| --- | --- |

(147)

Mint fentebb már kifejtettük, azt a csendestársi tőkebefektetést, amelyet szintén nem lehetett felhasználni a versenypiaci tevékenység alátámasztására, 1998. december 31-i kelettel a Helaba mérlegébe bevezették. Ezzel teljes egészében a szavatolótőke alkotórésze lett, és így kezdettől fogva a bank hitelezői felé biztosítékként állt rendelkezésre. Legalább is potenciálisan, ez előnyt jelent a bank számára, mivel a mérlegben kimutatott sajáttőke-összeg a bank befektetőinek tájékoztatást nyújt az intézmény hitelképességéről, és ezzel hatást gyakorolhat azokra a feltételekre is, melyekkel a bank külső forrásokhoz juthat, idegen tőkét vehet fel.

| (148) | Németország kifogást emelt, miszerint abból a tényből, hogy a Helaba a csendestársi tőkebefektetést teljes összegében – 1 264,4 millió euróval – közvetlenül annak átvétele után, mérlegében elkönyvelte, semmilyen hitelképesség-javító hatást nem lehet levezetni. A Helabát az 1980-as évek közepén a bank hitelezői számára irányadó hosszúlejáratú hitelképességi besorolásban a legmagasabb – AAA/Aaa fokozat – osztályba sorolták, ahol a fő kritériumot olyan szavatossági feltételekben támasztják, mint az intézményi jótállás és a garancianyújtó felelősségvállalása, és ezzel a garantálók, jótállók hitelképessége. A csendestársi tőkebefektetés kimutatása a legmagasabb fokozat kiemelkedő hitelképességét nem javíthatták volna tovább (29). |
| --- | --- |

(148)

Németország kifogást emelt, miszerint abból a tényből, hogy a Helaba a csendestársi tőkebefektetést teljes összegében – 1 264,4 millió euróval – közvetlenül annak átvétele után, mérlegében elkönyvelte, semmilyen hitelképesség-javító hatást nem lehet levezetni. A Helabát az 1980-as évek közepén a bank hitelezői számára irányadó hosszúlejáratú hitelképességi besorolásban a legmagasabb – AAA/Aaa fokozat – osztályba sorolták, ahol a fő kritériumot olyan szavatossági feltételekben támasztják, mint az intézményi jótállás és a garancianyújtó felelősségvállalása, és ezzel a garantálók, jótállók hitelképessége. A csendestársi tőkebefektetés kimutatása a legmagasabb fokozat kiemelkedő hitelképességét nem javíthatták volna tovább (29).

| (149) | Németország a Bizottság újabb megkeresésére kifejtette, hogy még a Moody’s Investors’ Service ún. pénzügyierő-minősítésének és a Fitch egyéni minősítésének – melyeket a Helabára vonatkozóan elkészítettek – figyelembe vétele mellett sem volt a szóban forgó időszakban semmilyen érzékelhető befolyása a csendestársi tőkebefektetésnek a Helaba pénzügyi erejének besorolására (30). Mindkét említett besorolás alapjául – a fennálló állami jótállásoktól függetlenül – kizárólag az intézményi jótállás és a garancianyújtó felelősségvállalása, a tulajdonosi szerkezet, az intézmény hozamtermelő képessége, a vezetés minősége, a piaci pozíció és a sajáttőke-ellátottság szolgál (31). A fentemlített minősítés 1997-2000 között – és az 1998. év végi csendestársi tőkejuttatás befogadása ellenére – változatlan maradt (a Moody’s pénzügyierő-értékelése: C+ és a Fitch egyéni értékelése: B/C; 2001-től (a Moody’s pénzügyierő-értékelése: C+ (neg), illetve C(neg.)-re és a Fitch egyéni értékelése: C-re gyengült. Ez – Németország nézete szerint – azt jelenti, hogy a csendestársi tőkebefektetés, a fennálló állami garanciák mellett sem volt hatással a Helaba hitelképességére. |
| --- | --- |

(149)

Németország a Bizottság újabb megkeresésére kifejtette, hogy még a Moody’s Investors’ Service ún. pénzügyierő-minősítésének és a Fitch egyéni minősítésének – melyeket a Helabára vonatkozóan elkészítettek – figyelembe vétele mellett sem volt a szóban forgó időszakban semmilyen érzékelhető befolyása a csendestársi tőkebefektetésnek a Helaba pénzügyi erejének besorolására (30). Mindkét említett besorolás alapjául – a fennálló állami jótállásoktól függetlenül – kizárólag az intézményi jótállás és a garancianyújtó felelősségvállalása, a tulajdonosi szerkezet, az intézmény hozamtermelő képessége, a vezetés minősége, a piaci pozíció és a sajáttőke-ellátottság szolgál (31). A fentemlített minősítés 1997-2000 között – és az 1998. év végi csendestársi tőkejuttatás befogadása ellenére – változatlan maradt (a Moody’s pénzügyierő-értékelése: C+ és a Fitch egyéni értékelése: B/C; 2001-től (a Moody’s pénzügyierő-értékelése: C+ (neg), illetve C(neg.)-re és a Fitch egyéni értékelése: C-re gyengült. Ez – Németország nézete szerint – azt jelenti, hogy a csendestársi tőkebefektetés, a fennálló állami garanciák mellett sem volt hatással a Helaba hitelképességére.

| (150) | A Bizottság – értékelését tekintve – nem csatlakozhat Németország előterjesztéséhez. Németország észrevételei a pénzügyi erőt, illetve az egyéni értékelést illetően inkább azt mutatják, hogy egy pénzügyi intézmény sajáttőke-ellátottsága éppen hogy lényeges szempont egy értékelés minőségének, és ennél fogva az intézmény hitelképességének megítélésében is. Ex-ante megközelítésben, vagyis a Hessen-tartomány és a Helaba közötti, csendestársi tőkejuttatásról, szóló megállapodás időpontjában a szerződő feleknek abból kellett kiindulniuk, hogy a kb. 1,2 milliárd euró összegű alaptőke bekönyvelése alkalmas volt arra, hogy javítson a bank hitelképességén. A Németország által megadott Moody’s és Fitch pénzügyierő-minősítések éppen azt mutatják, hogy a további javulás nagyon is lehetséges volt, mivel a lehetséges legjobb minősítést még messze nem érték el. Az a tény, hogy ex-post megközelítésben nem volt megfigyelhető változás a pénzügyierő-értékelésekben, nem jelenti azt, minden további nélkül, hogy a pénzügyierő-értékelésre semmilyen pozitív hatást nem gyakoroltak a történtek. Mivel az alaptőke-bázis jelentős növekedésének pozitív hatása éppen hogy meggátolhatta, hogy az értékelés – más okokból – az adott körülmények között visszaessen, vagy hogy a ténylegesen bekövetkezőnél (tehát 2001-től) gyorsabban süllyedjen. |
| --- | --- |

(150)

A Bizottság – értékelését tekintve – nem csatlakozhat Németország előterjesztéséhez. Németország észrevételei a pénzügyi erőt, illetve az egyéni értékelést illetően inkább azt mutatják, hogy egy pénzügyi intézmény sajáttőke-ellátottsága éppen hogy lényeges szempont egy értékelés minőségének, és ennél fogva az intézmény hitelképességének megítélésében is. Ex-ante megközelítésben, vagyis a Hessen-tartomány és a Helaba közötti, csendestársi tőkejuttatásról, szóló megállapodás időpontjában a szerződő feleknek abból kellett kiindulniuk, hogy a kb. 1,2 milliárd euró összegű alaptőke bekönyvelése alkalmas volt arra, hogy javítson a bank hitelképességén. A Németország által megadott Moody’s és Fitch pénzügyierő-minősítések éppen azt mutatják, hogy a további javulás nagyon is lehetséges volt, mivel a lehetséges legjobb minősítést még messze nem érték el. Az a tény, hogy ex-post megközelítésben nem volt megfigyelhető változás a pénzügyierő-értékelésekben, nem jelenti azt, minden további nélkül, hogy a pénzügyierő-értékelésre semmilyen pozitív hatást nem gyakoroltak a történtek. Mivel az alaptőke-bázis jelentős növekedésének pozitív hatása éppen hogy meggátolhatta, hogy az értékelés – más okokból – az adott körülmények között visszaessen, vagy hogy a ténylegesen bekövetkezőnél (tehát 2001-től) gyorsabban süllyedjen.

| (151) | A Bizottság kiemelkedő jelentőséget tulajdonít egy intézkedés – a bank hitelképességére és/vagy jövőbeni finanszírozási feltételeire gyakorolt – potenciális, ex-ante megítélendő hatás megítélése során egy tartományi bank pénzügyierő-értékelésének, a hosszú távú értékelés mellett, melynek alapjául az állami garanciák – az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása szolgáltak. |
| --- | --- |

(151)

A Bizottság kiemelkedő jelentőséget tulajdonít egy intézkedés – a bank hitelképességére és/vagy jövőbeni finanszírozási feltételeire gyakorolt – potenciális, ex-ante megítélendő hatás megítélése során egy tartományi bank pénzügyierő-értékelésének, a hosszú távú értékelés mellett, melynek alapjául az állami garanciák – az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása szolgáltak.

| (152) | Ami az 1998. év nézőpontjából jövőbeni külsőforrás-bevonást illeti, a Helaba ily módon a legjobb lehetséges minősítést – AAA/Aaa – kapta meg 1998-ban és a következő években, az intézményi jótállásnak és a garancianyújtók felelősségvállalásának köszönhetően. A Bizottság tudomása szerint, és mint azt Németország maga is előadta, egy bank konkrét refinanszírozási költségei változnak, illetve ingadoznak, éspedig adott értékelési kategória esetében a hasonlóan értékelt más bankokkal összehasonlítva meghatározott sávon belül. Másszóval, egy konkrét hosszútávú értékelésből – esetünkben: AAA/Aaa – a konkrét refinanszírozási költségek nem vezethetők le pontosan és egységesen az összes hasonlóan értékelt bankra nézve, időről-időre. Ebből az empirikus megfigyelésből az következik, hogy más befolyásoló tényezők is szerepet játszanak, mint a Helaba pénzügyi ereje más tartományi bankokhoz viszonyítva, amelyek azonos minősítéssel rendelkeznek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása alapján. Minél erősebb a Helaba pénzügyileg, annál jobb kilátásai vannak az AAA/Aaa kategórián belül a refinanszírozási költségekről szóló tárgyalásokon, mivel ily módon az AAA/Aaa-piacon elérhető kedvezőbb refinanszírozási feltételek fognak vonatkozni rá. Ezenkívül, csökkenti függőségét a garancianyújtó értékelésétől, vagyis egy esetleges, ex-ante nem kizárható rosszabb értékelés esetén, a Helaba egyéni pénzügyi erejét érvként használhatja kedvező refinanszírozási feltételeinek védelmében. |
| --- | --- |

(152)

Ami az 1998. év nézőpontjából jövőbeni külsőforrás-bevonást illeti, a Helaba ily módon a legjobb lehetséges minősítést – AAA/Aaa – kapta meg 1998-ban és a következő években, az intézményi jótállásnak és a garancianyújtók felelősségvállalásának köszönhetően. A Bizottság tudomása szerint, és mint azt Németország maga is előadta, egy bank konkrét refinanszírozási költségei változnak, illetve ingadoznak, éspedig adott értékelési kategória esetében a hasonlóan értékelt más bankokkal összehasonlítva meghatározott sávon belül. Másszóval, egy konkrét hosszútávú értékelésből – esetünkben: AAA/Aaa – a konkrét refinanszírozási költségek nem vezethetők le pontosan és egységesen az összes hasonlóan értékelt bankra nézve, időről-időre. Ebből az empirikus megfigyelésből az következik, hogy más befolyásoló tényezők is szerepet játszanak, mint a Helaba pénzügyi ereje más tartományi bankokhoz viszonyítva, amelyek azonos minősítéssel rendelkeznek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása alapján. Minél erősebb a Helaba pénzügyileg, annál jobb kilátásai vannak az AAA/Aaa kategórián belül a refinanszírozási költségekről szóló tárgyalásokon, mivel ily módon az AAA/Aaa-piacon elérhető kedvezőbb refinanszírozási feltételek fognak vonatkozni rá. Ezenkívül, csökkenti függőségét a garancianyújtó értékelésétől, vagyis egy esetleges, ex-ante nem kizárható rosszabb értékelés esetén, a Helaba egyéni pénzügyi erejét érvként használhatja kedvező refinanszírozási feltételeinek védelmében.

| (153) | Ami az 1998. év nézőpontjából jövőbeni további sajáteszköz-felvételt illeti, amely valójában 2001-ben, újabb csendestársi tőkebefektetések formájában, meg is történt, a magasabb összegű, a mérlegbe bevezetett tőkepuffer csökkenti az új tőke elveszítésének valószínűségét csőd esetében, feltéve, hogy a régi és új tőke pari passu szavatoltak. Németország kifejtette, hogy csendestársi tőkebefektetéseknél ilyen jótállási pari passu a szabály. Az 1998. év nézőpontjából, ily módon nem lehetett kizárni, hogy egy új befektető az adott körülmények között ragaszkodni kíván ehhez. |
| --- | --- |

(153)

Ami az 1998. év nézőpontjából jövőbeni további sajáteszköz-felvételt illeti, amely valójában 2001-ben, újabb csendestársi tőkebefektetések formájában, meg is történt, a magasabb összegű, a mérlegbe bevezetett tőkepuffer csökkenti az új tőke elveszítésének valószínűségét csőd esetében, feltéve, hogy a régi és új tőke pari passu szavatoltak. Németország kifejtette, hogy csendestársi tőkebefektetéseknél ilyen jótállási pari passu a szabály. Az 1998. év nézőpontjából, ily módon nem lehetett kizárni, hogy egy új befektető az adott körülmények között ragaszkodni kíván ehhez.

| (154) | A Bizottság megkeresésére Németország tovább kifejtette, hogy a csendestársi tőkebefektetések a KWG 10. cikke 4. bekezdésének értelmében nem esnek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által védhető körbe. Ez a veszteségben való részvétel szerződéses szabályozásának következménye, ami előfeltétele annak, hogy a csendestársi tőkebefektetést szavatoló saját eszközként ismerjék el. Ily módon a befektető nem tekinthető a bank hitelezőjének és rá nem terjed ki a garancianyújtó felelősségvállalása. Hasonlóképpen nem részesül az intézményi jótállásból sem, mivel abból csak az a kötelezettség áll fenn, hogy az intézmény számára a gazdasági alapot biztosítani kell és a normális üzletmenet fenntartásához szükséges befektetéseket rendelkezésére kell bocsátani. Ez mindenképpen kizárja harmadik fél részvételét a veszteségben. Veszteségek elvileg a szavatoló saját eszköz elfogyásáig lehetségesek. Ily módon, a csendestársi tőkebefektető éppen hogy nem kap védelmet érdekeltségét illetően, az intézményi jótállás alapján a garancianyújtók beavatkozása révén. Annak a tényállásnak a fényében, miszerint a saját eszközök tőkebefektetője nem esik az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által biztosított védelem körébe, a Helaba megnövekedett vagy adott szinten fenntartott pénzügyi ereje az 1998. év nézőpontjából, a Bizottság véleménye szerint pozitívan befolyásolta a jövőbeni feltételeket, melyekkel a Helaba további saját eszközökhöz juthatott csendestársi tőkebefektetések formájában. |
| --- | --- |

(154)

A Bizottság megkeresésére Németország tovább kifejtette, hogy a csendestársi tőkebefektetések a KWG 10. cikke 4. bekezdésének értelmében nem esnek az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által védhető körbe. Ez a veszteségben való részvétel szerződéses szabályozásának következménye, ami előfeltétele annak, hogy a csendestársi tőkebefektetést szavatoló saját eszközként ismerjék el. Ily módon a befektető nem tekinthető a bank hitelezőjének és rá nem terjed ki a garancianyújtó felelősségvállalása. Hasonlóképpen nem részesül az intézményi jótállásból sem, mivel abból csak az a kötelezettség áll fenn, hogy az intézmény számára a gazdasági alapot biztosítani kell és a normális üzletmenet fenntartásához szükséges befektetéseket rendelkezésére kell bocsátani. Ez mindenképpen kizárja harmadik fél részvételét a veszteségben. Veszteségek elvileg a szavatoló saját eszköz elfogyásáig lehetségesek. Ily módon, a csendestársi tőkebefektető éppen hogy nem kap védelmet érdekeltségét illetően, az intézményi jótállás alapján a garancianyújtók beavatkozása révén. Annak a tényállásnak a fényében, miszerint a saját eszközök tőkebefektetője nem esik az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása által biztosított védelem körébe, a Helaba megnövekedett vagy adott szinten fenntartott pénzügyi ereje az 1998. év nézőpontjából, a Bizottság véleménye szerint pozitívan befolyásolta a jövőbeni feltételeket, melyekkel a Helaba további saját eszközökhöz juthatott csendestársi tőkebefektetések formájában.

| (155) | A Bizottság arra a végkövetkeztetésre jutott, hogy a felügyeleti szabályozás szerint megállapított alaptőke-hányad tekintélyes mértékű növekedése, amely az 1998. évi csendestársi befektetés gyors átvezetésén keresztül realizálódott, legalább is ex-ante megközelítésben, potenciálisan döntő tényezőként volt jelen az egyéni pénzügyi erő és a jövőbeni finanszírozási feltételek megítélésében, és ezzel előnyt jelentett a Helaba számára, függetlenül attól, hogy ezt az összeget a versenypiaci tevékenység alátámasztására használták-e fel vagy sem. Egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető, aki a teljes tőkejuttatás gyors mérlegkönyvelésén keresztül veszteségi kockázatot vállalt csőd esetére, egy e kockázatot ellensúlyozó, arányos ellenszolgáltatást kötött volna ki. Másrészt, a Helaba –legalább is potenciálisan fennálló előnye alapján – amelynek tényleges megvalósulása a még nem teljesen előrelátható jövőbeni fejleményektől függött – belement volna egy ellentételezésbe. A Bizottság tehát ebben a pontban lényegében és végeredményben csatlakozik a panaszos BdB észrevételeihez. |
| --- | --- |

(155)

A Bizottság arra a végkövetkeztetésre jutott, hogy a felügyeleti szabályozás szerint megállapított alaptőke-hányad tekintélyes mértékű növekedése, amely az 1998. évi csendestársi befektetés gyors átvezetésén keresztül realizálódott, legalább is ex-ante megközelítésben, potenciálisan döntő tényezőként volt jelen az egyéni pénzügyi erő és a jövőbeni finanszírozási feltételek megítélésében, és ezzel előnyt jelentett a Helaba számára, függetlenül attól, hogy ezt az összeget a versenypiaci tevékenység alátámasztására használták-e fel vagy sem. Egy piacgazdasági alapon tevékeny tőkebefektető, aki a teljes tőkejuttatás gyors mérlegkönyvelésén keresztül veszteségi kockázatot vállalt csőd esetére, egy e kockázatot ellensúlyozó, arányos ellenszolgáltatást kötött volna ki. Másrészt, a Helaba –legalább is potenciálisan fennálló előnye alapján – amelynek tényleges megvalósulása a még nem teljesen előrelátható jövőbeni fejleményektől függött – belement volna egy ellentételezésbe. A Bizottság tehát ebben a pontban lényegében és végeredményben csatlakozik a panaszos BdB észrevételeihez.

d)   Az átadott tőke megfelelő ellentételezése és összehasonlítás a ténylegesen teljesített ellenszolgáltatással

(1)   A versenypiaci tevékenység alátámasztására felhasználható és az erre a célra megállapított tőke ellentételezésének piaci karaktere

(aa)   Előzetes megjegyzés

| (156) | Mint kifejtettük, a Bizottság azt a tőkeműveletet, melyben Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak, csendestársi tőkebefektetésnek tekinti. Ily módon a konkrétan megállapított ellenszolgáltatás piaci megfelelőségének vizsgálata szempontjából perdöntő, hogy az megítélhető-e úgy, mint ami belül marad azon a sávon, amely a piacon kialakult ellenszolgáltatásokra jellemző a csendestársi tőkebefektetésre kötött, gazdasági és jogi értelemben hasonló tranzakciók esetében. |
| --- | --- |

(156)

Mint kifejtettük, a Bizottság azt a tőkeműveletet, melyben Hessen-tartomány és a Helaba megállapodtak, csendestársi tőkebefektetésnek tekinti. Ily módon a konkrétan megállapított ellenszolgáltatás piaci megfelelőségének vizsgálata szempontjából perdöntő, hogy az megítélhető-e úgy, mint ami belül marad azon a sávon, amely a piacon kialakult ellenszolgáltatásokra jellemző a csendestársi tőkebefektetésre kötött, gazdasági és jogi értelemben hasonló tranzakciók esetében.

| (157) | Németország adatai szerint, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének piaci összehasonlítása során a 0,26 %-os évi iparűzési adót – a Helaba csendestársi tőkebefektetésére vonatkoztatva – viszont számításba kell venni. Az 1,4 %-os ellenszolgáltatásra a Helaba további iparűzési adót – melynek Hessen-tartomány nem volt alávetve – kellett, hogy fizessen, úgy hogy összterhelése (adózás előtt) évi 1,66 %-os mértékkel adódott ki. Németországban aktív szakmai befektetők a csendestársi részesedésből származó nyereségrész után fizetnek iparűzési adót. Hessen-tartomány mindazonáltal nem esik iparűzési adó fizetési kötelezettség alá. Egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető ezért magasabb ellenszolgáltatást kötne ki, mint a tartomány, hogy iparűzési adó terhelését kiegyenlítse. Megfordítva, a Helaba minden további nélkül kész lenne egy ilyen befektetőnek ellenszolgáltatási felárat fizetni, mivel számára nem jelent különbséget, hogy a felárat, mint ellenszolgáltatást a befektetőnek fizeti-e vagy mint iparűzési adót az adóhatóságnak. |
| --- | --- |

(157)

Németország adatai szerint, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének piaci összehasonlítása során a 0,26 %-os évi iparűzési adót – a Helaba csendestársi tőkebefektetésére vonatkoztatva – viszont számításba kell venni. Az 1,4 %-os ellenszolgáltatásra a Helaba további iparűzési adót – melynek Hessen-tartomány nem volt alávetve – kellett, hogy fizessen, úgy hogy összterhelése (adózás előtt) évi 1,66 %-os mértékkel adódott ki. Németországban aktív szakmai befektetők a csendestársi részesedésből származó nyereségrész után fizetnek iparűzési adót. Hessen-tartomány mindazonáltal nem esik iparűzési adó fizetési kötelezettség alá. Egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető ezért magasabb ellenszolgáltatást kötne ki, mint a tartomány, hogy iparűzési adó terhelését kiegyenlítse. Megfordítva, a Helaba minden további nélkül kész lenne egy ilyen befektetőnek ellenszolgáltatási felárat fizetni, mivel számára nem jelent különbséget, hogy a felárat, mint ellenszolgáltatást a befektetőnek fizeti-e vagy mint iparűzési adót az adóhatóságnak.

| (158) | Ha a BdB azzal érvel, hogy az iparűzési adó, melyet túlnyomórészt nem is a tartománynak, hanem a helyhatóságnak kell megfizetni, nem alkotórésze az ellenszolgáltatásnak, hanem törvényesen kirótt közteher, amely a felek szándékaitól függetlenül egy adózási tényálláshoz kapcsolódik, akkor ez önmagában véve, a Bizottság véleménye szerint indokolt. A BdB ugyanakkor téved: egy piaci összehasonlítás során nem arról van szó, hogy az iparűzési adó alkotóeleme-e vagy sem az ellenszolgáltatásnak, hanem inkább arról, hogy a Helaba speciális helyzetét Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének befogadásánál figyelembe kell venni, ennél fogva, különös tekintettel az itt jelentkező különleges terhelésre, amelyet a Helabának nem kellett volna vállalnia, ha a tőkejuttatás szakmai befektetőktől származik, és amelyet az itt elvégzendő piaci összehasonlításnál számításba kell venni. |
| --- | --- |

(158)

Ha a BdB azzal érvel, hogy az iparűzési adó, melyet túlnyomórészt nem is a tartománynak, hanem a helyhatóságnak kell megfizetni, nem alkotórésze az ellenszolgáltatásnak, hanem törvényesen kirótt közteher, amely a felek szándékaitól függetlenül egy adózási tényálláshoz kapcsolódik, akkor ez önmagában véve, a Bizottság véleménye szerint indokolt. A BdB ugyanakkor téved: egy piaci összehasonlítás során nem arról van szó, hogy az iparűzési adó alkotóeleme-e vagy sem az ellenszolgáltatásnak, hanem inkább arról, hogy a Helaba speciális helyzetét Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének befogadásánál figyelembe kell venni, ennél fogva, különös tekintettel az itt jelentkező különleges terhelésre, amelyet a Helabának nem kellett volna vállalnia, ha a tőkejuttatás szakmai befektetőktől származik, és amelyet az itt elvégzendő piaci összehasonlításnál számításba kell venni.

| (159) | Következésképp a Bizottság csatlakozik Németország álláspontjához, miszerint a piaci összehasonlításban a Helaba által fizetendő iparűzési adó évi 0,26 %-os mértékét hozzá kell számítani az ellenszolgáltatás 1,40 %-os mértékéhez, ami 1,66 %-os összterhelést eredményez éves szinten. Az iparűzési adó – Németország adatai szerint – arányosan két ellenszolgáltatási tényezőre bontható: évi 0,23 % a megállapodás szerinti évi 1,2 %-os eredeti ellenszolgáltatáshoz arányosan hozzárendelve, és évi 0,03 % a megállapodás szerinti 0,2 %-os felárhoz rendelve állandó jellegű prémiumaként. A piaci összehasonlítás szempontjából ezért az ellenszolgáltatás összesített értékét 1,43 % -kal, az állandósági felárat pedig 0,23 %-kal kell figyelembe venni. |
| --- | --- |

(159)

Következésképp a Bizottság csatlakozik Németország álláspontjához, miszerint a piaci összehasonlításban a Helaba által fizetendő iparűzési adó évi 0,26 %-os mértékét hozzá kell számítani az ellenszolgáltatás 1,40 %-os mértékéhez, ami 1,66 %-os összterhelést eredményez éves szinten. Az iparűzési adó – Németország adatai szerint – arányosan két ellenszolgáltatási tényezőre bontható: évi 0,23 % a megállapodás szerinti évi 1,2 %-os eredeti ellenszolgáltatáshoz arányosan hozzárendelve, és évi 0,03 % a megállapodás szerinti 0,2 %-os felárhoz rendelve állandó jellegű prémiumaként. A piaci összehasonlítás szempontjából ezért az ellenszolgáltatás összesített értékét 1,43 % -kal, az állandósági felárat pedig 0,23 %-kal kell figyelembe venni.

(bb)   Az évi 1,2 %-os, megállapodás szerinti ellenszolgáltatás piaci karaktere (az iparűzési adó figyelembe vételével, a piaci összehasonlításban releváns mérték: 1,43 %)

| (160) | A szóban forgó csendestársi tőkebefektetés összesített ellentételezésé – a Hessen-tartomány és a Helaba által alkalmazott metodikából kiindulva – a korlátozott futamidejű, de egyébként hasonló csendestársi tőkebefektetések alapján lehet meghatározni. A megfelelő ellenszolgáltatás kérdését, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének korlátlan futamideje tekintetében, egy felár (az összesített ellenszolgáltatás után) kialakításának tükrében, a bb) pont szerint elkülönítve kell vizsgálni. |
| --- | --- |

(160)

A szóban forgó csendestársi tőkebefektetés összesített ellentételezésé – a Hessen-tartomány és a Helaba által alkalmazott metodikából kiindulva – a korlátozott futamidejű, de egyébként hasonló csendestársi tőkebefektetések alapján lehet meghatározni. A megfelelő ellenszolgáltatás kérdését, Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetésének korlátlan futamideje tekintetében, egy felár (az összesített ellenszolgáltatás után) kialakításának tükrében, a bb) pont szerint elkülönítve kell vizsgálni.

| (161) | Németország átfogó adatokat terjesztett elő a határozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésekről a tőkejuttatás 1998. végi időpontja körül és azt követően. |
| --- | --- |

(161)

Németország átfogó adatokat terjesztett elő a határozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésekről a tőkejuttatás 1998. végi időpontja körül és azt követően.

| (162) | Németország adatai szerint, ennél fogva a csendestársi tőkebefektetések felárainak összehasonlításakor a referenciakamatnak megfelelően differenciálni kell. Ha a változó összesített ellenszolgáltatás esetében, az ellenszolgáltatás a bankközi piacon fennálló pénzpiaci kamatlábra vonatkozik (LIBOR, EURIBOR), vagyis az első osztályú bankok refinanszírozási kamatlábára, ez megfelel a csendestársi tőkebefektetés jótállási ellenszolgáltatásának, minden további módosítás nélkül. Ugyanakkor, ha egy fix összesített ellenszolgáltatás esetében, az ellenszolgáltatási felár a fix kamatozású kötvénypiaci kamatlábra vonatkozik (ez általában a 10 éves lejáratú államkötvények hozama), az ellenszolgáltatási felár a bank (általános) refinanszírozási felárából – az állammal szemben a likviditás megteremtéséért – és a konkrét jótállási ellenszolgáltatásból áll – a csendestársi tőkebefektetés fejében. |
| --- | --- |

(162)

Németország adatai szerint, ennél fogva a csendestársi tőkebefektetések felárainak összehasonlításakor a referenciakamatnak megfelelően differenciálni kell. Ha a változó összesített ellenszolgáltatás esetében, az ellenszolgáltatás a bankközi piacon fennálló pénzpiaci kamatlábra vonatkozik (LIBOR, EURIBOR), vagyis az első osztályú bankok refinanszírozási kamatlábára, ez megfelel a csendestársi tőkebefektetés jótállási ellenszolgáltatásának, minden további módosítás nélkül. Ugyanakkor, ha egy fix összesített ellenszolgáltatás esetében, az ellenszolgáltatási felár a fix kamatozású kötvénypiaci kamatlábra vonatkozik (ez általában a 10 éves lejáratú államkötvények hozama), az ellenszolgáltatási felár a bank (általános) refinanszírozási felárából – az állammal szemben a likviditás megteremtéséért – és a konkrét jótállási ellenszolgáltatásból áll – a csendestársi tőkebefektetés fejében.

| (163) | Ebből következik, hogy a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése utáni ellenszolgáltatás mint nem likvid tőkejuttatás, közvetlenül összehasonlítható a pénzpiaci ellentételezések feláraival (vagyis a változó kamatozású összesített ellenszolgáltatásokkal), mivel ezek megfelelnek a jótállási ellenszolgáltatásokkal. A kötvénypiaci összesített ellenszolgáltatásokkal való összehasonlításban viszont, a refinanszírozási felárat (az elvben 20-40 alappont körüli értéket, mellőzve további rövid távon felfelé vagy lefelé lehetséges eltéréseket a tárgyidőszakokban, a Németország által adott tájékoztatás szerint (32), le kell vonni ezekből, a csendestársi tőkejuttatás konkrét jótállási ellenszolgáltatásának meghatározása érdekében. |
| --- | --- |

(163)

Ebből következik, hogy a Hessen-tartomány csendestársi tőkebefektetése utáni ellenszolgáltatás mint nem likvid tőkejuttatás, közvetlenül összehasonlítható a pénzpiaci ellentételezések feláraival (vagyis a változó kamatozású összesített ellenszolgáltatásokkal), mivel ezek megfelelnek a jótállási ellenszolgáltatásokkal. A kötvénypiaci összesített ellenszolgáltatásokkal való összehasonlításban viszont, a refinanszírozási felárat (az elvben 20-40 alappont körüli értéket, mellőzve további rövid távon felfelé vagy lefelé lehetséges eltéréseket a tárgyidőszakokban, a Németország által adott tájékoztatás szerint (32), le kell vonni ezekből, a csendestársi tőkejuttatás konkrét jótállási ellenszolgáltatásának meghatározása érdekében.

| (164) | A Németország által nyújtott információk alapján, a Bizottság olyan összehasonlító tranzakciókra támaszkodva végezte el a piaci összehasonlítást, melyeket a következő táblázat sorol fel, és amelyeket Hessen-tartománnyal és a Helabával vagy a tranzakció időpontjában – 1998 végén – ismertettek, vagy – ahol azok néhány hónappal később mentek végbe – szoros kronológiai kapcsolatuk révén, következtetések levonását teszik lehetővé a tranzakció idején – 1998 végén – jellemző piaci feltételeket illetően.











  Mértékadó összehasonlító tranzakciók (33) |
| --- | --- |
| A tranzakció leírása | Volu-men | Futam-idő | Hitel-kép. / termék-ért. | Ellen-tétel. felár / év –
  (alap-pont) | Referenciakamat és korrekció (34) az ellenszolgáltatás felárán a refinanszírozási felár levonásával | Összehas. –hoz rele-váns jótállási ellenszolg. |
| Hesseni és thüringiai takarékpénztárak csendestársi tőkejuttatásai 1997. decemberben | 300 Mi o. DEM | 10 év | Hk: Aaa /AAA (áll. gar. miatt)
  Té: ? | 1,2 % | 10 éves szövetségi államkötvény (Korrekció 20-40 bázispont levonásával | 80-100 bp |
| Fix kamatozású USD-tőkejuttatás (csendestársi) a Deutsche Banknak 1998. januárban | 1. rész: 700 Mi o. USD | 10 év | Hk: AAA/Aa1
  Té: AA- | 80 bp | 12 havi LIBOR
  (nincs korrekció) | 80 bp |
| Változó kamatozású csendestársi tőkejuttatás (USD) a Deutsche Banknak 1998. januárban | 2 .rész: 700 Mi o. USD | 10 év | Hk: AAA/Aa1
  Té: AA- | 140 bp | 10 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával (35) | 75 bp |
| Változó kamatozású csendestársi tőkejuttatás (USD) az SGZ Banknak 1998. januárban | 50 Mi o. DEM | 10 év | Hk: A1/A+
  Té: ? | 120 bp | 12 havi LIBOR
  (nincs korrekció) | 120 bp |
| Csendestársi tőkejuttatás a HypoVereinsbanknak 1998. decemberben | 1. rész: 1,2 Mrd. DEM (36) | 10 év | Hk: Aa2, Aa3/AA-
  Té: A2 | 160 bp | DEM-LIBOR
  (nincs korrekció) | 160 bp |
| Csendestársi tőkejuttatás euró-része a Dresdner Banknak 1999. májusban | 500 Mi o. EUR | 12 év | Hk: Aa1/AA
  Té: Aa2; A+ | 165 bp | 10 éves szövetségi államkötvény (Korrekció 20-40 bázispont levonásával) | 125-145 bp |
| Csendestársi tőkejuttatás USD-része a Dresdner Banknak 1999. májusban | 1 Mrd. USD | 32 év | Hk: Aa1/AA
  Té: Aa2; A+ | 215 bp | 30 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával (37) | 150 bp |
| Csendestársi tőkejuttatás a Hypovereinsbanknak 1999. májusban | 500 Mi o. EUR | 12 év | Hk: Aa2, Aa3/AA-
  Té: ? | 125 bp | 12 havi EURIBOR
  (nincs korrekció) | 125 bp |
| „Végtelen” futamidejű eurókötvények a Deutsche Banknak 1999. júliusban | 500 Mi o. EUR | korlát-lan | Hk: Aa3/AA
  Té: A1 | Össz. 6,6 % (115 bp-nek felel meg) | Megfelel a 30 éves szövetségi államkötvénynek (korrekció 20-40 bp levonásával) | 75-95 bp |
| „Végtelen” futamidejű USD-rész a Deutsche Banknak 1999. július | 200 Mi o. USD | korlát-lan | Hk: Aa3/AA
  Té: A1 | Össz. 6,6 % (160 bp-nek felel meg) | Megfelel a 30 éves amerikai kincstárjegynek (65 bp levonásával) | 95 bp |

(164)

A Németország által nyújtott információk alapján, a Bizottság olyan összehasonlító tranzakciókra támaszkodva végezte el a piaci összehasonlítást, melyeket a következő táblázat sorol fel, és amelyeket Hessen-tartománnyal és a Helabával vagy a tranzakció időpontjában – 1998 végén – ismertettek, vagy – ahol azok néhány hónappal később mentek végbe – szoros kronológiai kapcsolatuk révén, következtetések levonását teszik lehetővé a tranzakció idején – 1998 végén – jellemző piaci feltételeket illetően.

Mértékadó összehasonlító tranzakciók (33)

A tranzakció leírása

Volu-men

Futam-idő

Hitel-kép. / termék-ért.

Ellen-tétel. felár / év –

(alap-pont)

Referenciakamat és korrekció (34) az ellenszolgáltatás felárán a refinanszírozási felár levonásával

Összehas. –hoz rele-váns jótállási ellenszolg.

Hesseni és thüringiai takarékpénztárak csendestársi tőkejuttatásai 1997. decemberben

300 Mi o. DEM

10 év

Hk: Aaa /AAA (áll. gar. miatt)

Té: ?

1,2 %

10 éves szövetségi államkötvény (Korrekció 20-40 bázispont levonásával

80-100 bp

Fix kamatozású USD-tőkejuttatás (csendestársi) a Deutsche Banknak 1998. januárban

1. rész: 700 Mi o. USD

10 év

Hk: AAA/Aa1

Té: AA-

80 bp

12 havi LIBOR

(nincs korrekció)

80 bp

Változó kamatozású csendestársi tőkejuttatás (USD) a Deutsche Banknak 1998. januárban

2 .rész: 700 Mi o. USD

10 év

Hk: AAA/Aa1

Té: AA-

140 bp

10 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával (35)

75 bp

Változó kamatozású csendestársi tőkejuttatás (USD) az SGZ Banknak 1998. januárban

50 Mi o. DEM

10 év

Hk: A1/A+

Té: ?

120 bp

12 havi LIBOR

(nincs korrekció)

120 bp

Csendestársi tőkejuttatás a HypoVereinsbanknak 1998. decemberben

1. rész: 1,2 Mrd. DEM (36)

10 év

Hk: Aa2, Aa3/AA-

Té: A2

160 bp

DEM-LIBOR

(nincs korrekció)

160 bp

Csendestársi tőkejuttatás euró-része a Dresdner Banknak 1999. májusban

500 Mi o. EUR

12 év

Hk: Aa1/AA

Té: Aa2; A+

165 bp

10 éves szövetségi államkötvény (Korrekció 20-40 bázispont levonásával)

125-145 bp

Csendestársi tőkejuttatás USD-része a Dresdner Banknak 1999. májusban

1 Mrd. USD

32 év

Hk: Aa1/AA

Té: Aa2; A+

215 bp

30 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával (37)

150 bp

Csendestársi tőkejuttatás a Hypovereinsbanknak 1999. májusban

500 Mi o. EUR

12 év

Hk: Aa2, Aa3/AA-

Té: ?

125 bp

12 havi EURIBOR

(nincs korrekció)

125 bp

„Végtelen” futamidejű eurókötvények a Deutsche Banknak 1999. júliusban

500 Mi o. EUR

korlát-lan

Hk: Aa3/AA

Té: A1

Össz. 6,6 % (115 bp-nek felel meg)

Megfelel a 30 éves szövetségi államkötvénynek (korrekció 20-40 bp levonásával)

75-95 bp

„Végtelen” futamidejű USD-rész a Deutsche Banknak 1999. július

200 Mi o. USD

korlát-lan

Hk: Aa3/AA

Té: A1

Össz. 6,6 % (160 bp-nek felel meg)

Megfelel a 30 éves amerikai kincstárjegynek (65 bp levonásával)

95 bp

| (165) | A fenti táblázat megad egy sávot a szóban forgó jótállási ellenszolgáltatások piaci összehasonlításához: éves szinten 0,75 % és 1,6 % között. Ennek alátámasztására, Németország előterjesztette a [...] befektetési bank egy felmérését, amely bemutatja a jótállási ellenszolgáltatások trendjét az euróban denominált, hibrid tőkekonstrukciókra vonatkozóan, melyek alaptőkeként kezelhetők 2001. december és 2004. július között (38). A táblázat megmutatja, hogy ebben az időszakban az átlagos jótállási ellenszolgáltatás, az összes értékelési osztályhoz kapcsolódóan (mint LIBOR feletti felár), egy évi 2,25 %-os felső határ (nagyjából 2002 vége és 2003 eleje körül) és egy évi 0,8 %-os alsó határ (2004-ben) közötti sávon belül mozgott, ami az egész időszak átlagában alig 1,5 % alatti rátát jelentett. Az „A” vagy annál jobb minősítésű hitelintézetekre vonatkozó adat a felmérés szerint 10-20 bázisponttal, a BAA-minősítésű hitelintézetekre vonatkozó adat mintegy 10 bázisponttal maradt a LIBOR alatt, míg a rövid ideig tartó csúcsidőszakban – 2003 tavaszán, körülbelül 250 bázisponttal felette volt megállapítható. |
| --- | --- |

(165)

A fenti táblázat megad egy sávot a szóban forgó jótállási ellenszolgáltatások piaci összehasonlításához: éves szinten 0,75 % és 1,6 % között. Ennek alátámasztására, Németország előterjesztette a [...] befektetési bank egy felmérését, amely bemutatja a jótállási ellenszolgáltatások trendjét az euróban denominált, hibrid tőkekonstrukciókra vonatkozóan, melyek alaptőkeként kezelhetők 2001. december és 2004. július között (38). A táblázat megmutatja, hogy ebben az időszakban az átlagos jótállási ellenszolgáltatás, az összes értékelési osztályhoz kapcsolódóan (mint LIBOR feletti felár), egy évi 2,25 %-os felső határ (nagyjából 2002 vége és 2003 eleje körül) és egy évi 0,8 %-os alsó határ (2004-ben) közötti sávon belül mozgott, ami az egész időszak átlagában alig 1,5 % alatti rátát jelentett. Az „A” vagy annál jobb minősítésű hitelintézetekre vonatkozó adat a felmérés szerint 10-20 bázisponttal, a BAA-minősítésű hitelintézetekre vonatkozó adat mintegy 10 bázisponttal maradt a LIBOR alatt, míg a rövid ideig tartó csúcsidőszakban – 2003 tavaszán, körülbelül 250 bázisponttal felette volt megállapítható.

| (166) | A Bizottság tisztában van vele, hogy a táblázatba foglalt piaci ellenszolgáltatási mértékek módszertani értelemben csak igen durva jelzéseket adhatnak. Például a tranzakciók több tekintetében is különböznek, különösen ami a kibocsátó pénzügyi intézmények minősítését-értékelését, a volument és az alapul szolgáló referenciakamatot illeti. E tényezők együttesen jelentős hatást gyakorolnak az árképzésre, és újabb piackutatást kellene elvégezni a megfelelő árképzési hatás nagyságának megállapításához, módszertanilag korrekt formában. |
| --- | --- |

(166)

A Bizottság tisztában van vele, hogy a táblázatba foglalt piaci ellenszolgáltatási mértékek módszertani értelemben csak igen durva jelzéseket adhatnak. Például a tranzakciók több tekintetében is különböznek, különösen ami a kibocsátó pénzügyi intézmények minősítését-értékelését, a volument és az alapul szolgáló referenciakamatot illeti. E tényezők együttesen jelentős hatást gyakorolnak az árképzésre, és újabb piackutatást kellene elvégezni a megfelelő árképzési hatás nagyságának megállapításához, módszertanilag korrekt formában.

| (167) | Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának piaci karakterét támogatásjogi megközelítésben értékelve viszont, a Bizottság véleménye szerint, minden ilyen további piackutatástól el lehet tekinteni. Elegendő, ha – a trendek alapján – a Bizottság ellenőrzi, hogy a megállapodás szerinti ellenszolgáltatás a piaci sávon belül helyezkedik-e el. |
| --- | --- |

(167)

Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának piaci karakterét támogatásjogi megközelítésben értékelve viszont, a Bizottság véleménye szerint, minden ilyen további piackutatástól el lehet tekinteni. Elegendő, ha – a trendek alapján – a Bizottság ellenőrzi, hogy a megállapodás szerinti ellenszolgáltatás a piaci sávon belül helyezkedik-e el.

| (168) | Megállapítható, hogy a bemutatott összehasonlító tranzakciók volumene az 50 millió DEM (25 millió euró) alatti szinttől mintegy 1 milliárd dollárig (a változó árfolyamokat számításba véve, kb. 1 milliárd euró) terjed. Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása a maga kb. 1,2 milliárd eurójával valamivel e sáv felett helyezkedik el. Mindazonáltal, a Bizottság egyetért Németországgal abban, hogy Hessen-tartomány tőkebefektetése a már említett lépcsőzetes, illetve szakaszos modell alapján, összehasonlítható négy kisebb csendestársi tőkebefektetés sorozatával, ahol az egyes tételek nagysága 150-300 millió euró között volt. A Helaba nem volt ráutalva ilyen nagy összegű közvetlen tőkejuttatásra, viszont több lépcsőben – üzleti tervével összhangban – fel tudott volna venni a piacról ilyen nagyságú csendestársi tőkejuttatást. A Bizottság szerint elsősorban Németország érdekében állt, hogy a csendestársi tőkejuttatást kezdettől fogva egy darabban, egészként adják át a Helabának, hogy ne kelljen feldarabolni a támogatási célú eszközöket. |
| --- | --- |

(168)

Megállapítható, hogy a bemutatott összehasonlító tranzakciók volumene az 50 millió DEM (25 millió euró) alatti szinttől mintegy 1 milliárd dollárig (a változó árfolyamokat számításba véve, kb. 1 milliárd euró) terjed. Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása a maga kb. 1,2 milliárd eurójával valamivel e sáv felett helyezkedik el. Mindazonáltal, a Bizottság egyetért Németországgal abban, hogy Hessen-tartomány tőkebefektetése a már említett lépcsőzetes, illetve szakaszos modell alapján, összehasonlítható négy kisebb csendestársi tőkebefektetés sorozatával, ahol az egyes tételek nagysága 150-300 millió euró között volt. A Helaba nem volt ráutalva ilyen nagy összegű közvetlen tőkejuttatásra, viszont több lépcsőben – üzleti tervével összhangban – fel tudott volna venni a piacról ilyen nagyságú csendestársi tőkejuttatást. A Bizottság szerint elsősorban Németország érdekében állt, hogy a csendestársi tőkejuttatást kezdettől fogva egy darabban, egészként adják át a Helabának, hogy ne kelljen feldarabolni a támogatási célú eszközöket.

| (169) | Másrészt, Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának eredményeként, még ha azt több csendestársi tőkejuttatás sorozataként értelmezik is, a Helaba alaptőkéjében a csendestársi tőkebefektetés mintegy [...] %-ot képviselt. Németország szerint, ez jelentősen magasabb, mint általában a hibrid tőkekonstrukciók esetében – magánbankoknál – lenni szokott (39). A Bizottság megítélése szerint, minél magasabb a hibrid alaptőke aránya a részvénytőkéhez képest, annál magasabb lesz az ellenszolgáltatás, melyet a magánbefektető igényelne, mivel nagyobb a valószínűsége a csendestársi tőkebefektetés igénybe vételének, mint a részvénytőkének, ha a bank bajba kerül. Németország vitatja ezt, és azzal érvel, hogy a csendestársi tőkebefektetések általában azonos jótállás minősítéssel rendelkeznek és hogy a később felvett csendestársi tőkebefektetések nem élveznek elsőbbséget. Mindazonáltal, függetlenül a csendestársi tőkebefektetések egymás közötti jótállási összefüggéseitől, a Bizottság fokozott kockázatot lát abban a tényben, hogy ha a csendestársi tőkejuttatások az alaptőke nagyobb részét teszik ki, a bank üzleti-vállalkozási eszközei szükségszerűen nagyobb mértékben támaszkodnak a csendestársi tőkebefektetésekre, és ennél fogva az alaptőke ütközéscsökkentő funkciója gyengül. Ennek következményeként megnő a valószínűsége annak, hogy veszteség esetén felhasználják, és a feltöltődés sebessége a megjavult jövedelmezőség esetén esni fog. Németország arra is rámutatott: a piaci adatokból nem lehet olyan következtetést levonni, hogy a már egyébként is magas csendestársi részesedéssel rendelkező befektetők is magasabb jótállási ellenszolgáltatást igényelnek. A Bizottság ezt tudomásul vette, és úgy ítéli meg, hogy e határozat szempontjából ilyen felár módszertanilag korrekt meghatározása nem lehetséges. Ettől függetlenül, a Bizottság ezt annak bizonyítékaként fogja fel, hogy a piacgazdasági alapon tevékeny befektető legalább is nem fogadta volna el a piaci sáv alsó felében elhelyezkedő ellenszolgáltatást. |
| --- | --- |

(169)

Másrészt, Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatásának eredményeként, még ha azt több csendestársi tőkejuttatás sorozataként értelmezik is, a Helaba alaptőkéjében a csendestársi tőkebefektetés mintegy [...] %-ot képviselt. Németország szerint, ez jelentősen magasabb, mint általában a hibrid tőkekonstrukciók esetében – magánbankoknál – lenni szokott (39). A Bizottság megítélése szerint, minél magasabb a hibrid alaptőke aránya a részvénytőkéhez képest, annál magasabb lesz az ellenszolgáltatás, melyet a magánbefektető igényelne, mivel nagyobb a valószínűsége a csendestársi tőkebefektetés igénybe vételének, mint a részvénytőkének, ha a bank bajba kerül. Németország vitatja ezt, és azzal érvel, hogy a csendestársi tőkebefektetések általában azonos jótállás minősítéssel rendelkeznek és hogy a később felvett csendestársi tőkebefektetések nem élveznek elsőbbséget. Mindazonáltal, függetlenül a csendestársi tőkebefektetések egymás közötti jótállási összefüggéseitől, a Bizottság fokozott kockázatot lát abban a tényben, hogy ha a csendestársi tőkejuttatások az alaptőke nagyobb részét teszik ki, a bank üzleti-vállalkozási eszközei szükségszerűen nagyobb mértékben támaszkodnak a csendestársi tőkebefektetésekre, és ennél fogva az alaptőke ütközéscsökkentő funkciója gyengül. Ennek következményeként megnő a valószínűsége annak, hogy veszteség esetén felhasználják, és a feltöltődés sebessége a megjavult jövedelmezőség esetén esni fog. Németország arra is rámutatott: a piaci adatokból nem lehet olyan következtetést levonni, hogy a már egyébként is magas csendestársi részesedéssel rendelkező befektetők is magasabb jótállási ellenszolgáltatást igényelnek. A Bizottság ezt tudomásul vette, és úgy ítéli meg, hogy e határozat szempontjából ilyen felár módszertanilag korrekt meghatározása nem lehetséges. Ettől függetlenül, a Bizottság ezt annak bizonyítékaként fogja fel, hogy a piacgazdasági alapon tevékeny befektető legalább is nem fogadta volna el a piaci sáv alsó felében elhelyezkedő ellenszolgáltatást.

| (170) | A Németország által elfogadott állásponttal szemben, a Bizottság nem tekinti nagy jelentőségűnek a Helaba 1998. évvégi csúcsminősítését (AAA/Aaa) a csendestársi tőkebefektetés utáni ellenszolgáltatás vizsgálatában, tekintettel az állami garanciákra, melyekben az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása formájában részesült. Mint fentebb kifejtettük, a csendestársi befektető érdekeltsége, eszközei nem részesülnek a jótálló beavatkozása révén – az intézményi jótállás keretében nyújtott – védelemben. |
| --- | --- |

(170)

A Németország által elfogadott állásponttal szemben, a Bizottság nem tekinti nagy jelentőségűnek a Helaba 1998. évvégi csúcsminősítését (AAA/Aaa) a csendestársi tőkebefektetés utáni ellenszolgáltatás vizsgálatában, tekintettel az állami garanciákra, melyekben az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása formájában részesült. Mint fentebb kifejtettük, a csendestársi befektető érdekeltsége, eszközei nem részesülnek a jótálló beavatkozása révén – az intézményi jótállás keretében nyújtott – védelemben.

| (171) | A Bizottság ezen a téren is arra a következtetésre jutott, hogy az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása nem tekinthető a befektető által vállalt kockázat mutatójának. A Bizottság véleménye szerint, fontosabb az állami garanciák nélküli hosszú távú értékelés. Németország ezzel összefüggésben úgy érvelt, hogy ilyen típusú értékelés vagy minősítés nem határozható meg az 1998. évvégi időszak tekintetében, mivel a tartományi bankok esetében a megfelelő értékelési módszertan kidolgozására csak az állami garanciák megszüntetéséről szóló megállapodások után, tehát 2001 és 2002 után került sor. E határozat alkalmazásában ennél fogva, a Bizottság feltételezi, hogy a Helaba egy piacgazdasági alapon tevékeny befektetője valamelyest hasonló veszteségi kockázatból indult volna ki, mint a piaci összehasonlításban résztvevő nagybank befektetése esetében, melynek minősítése konzisztens módon „A” kategóriás volt, és nem egy csökkentett kockázatból, amely a legmagasabb „AAA” minősítéshez kapcsolódik. Következésképp, a megfelelő ellenszolgáltatási felár csökkentése – a piaci össszehasonlításból származó adatokhoz képest – nem tűnik helyénvalónak; a piaci összehasonlítási adatok inkább közvetlenül alkalmazandók. |
| --- | --- |

(171)

A Bizottság ezen a téren is arra a következtetésre jutott, hogy az intézményi jótállás és a garancianyújtók felelősségvállalása nem tekinthető a befektető által vállalt kockázat mutatójának. A Bizottság véleménye szerint, fontosabb az állami garanciák nélküli hosszú távú értékelés. Németország ezzel összefüggésben úgy érvelt, hogy ilyen típusú értékelés vagy minősítés nem határozható meg az 1998. évvégi időszak tekintetében, mivel a tartományi bankok esetében a megfelelő értékelési módszertan kidolgozására csak az állami garanciák megszüntetéséről szóló megállapodások után, tehát 2001 és 2002 után került sor. E határozat alkalmazásában ennél fogva, a Bizottság feltételezi, hogy a Helaba egy piacgazdasági alapon tevékeny befektetője valamelyest hasonló veszteségi kockázatból indult volna ki, mint a piaci összehasonlításban résztvevő nagybank befektetése esetében, melynek minősítése konzisztens módon „A” kategóriás volt, és nem egy csökkentett kockázatból, amely a legmagasabb „AAA” minősítéshez kapcsolódik. Következésképp, a megfelelő ellenszolgáltatási felár csökkentése – a piaci össszehasonlításból származó adatokhoz képest – nem tűnik helyénvalónak; a piaci összehasonlítási adatok inkább közvetlenül alkalmazandók.

| (172) | A fentiekben ismertetett okokból, a Bizottság a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása utáni olyan ellenszolgáltatást, amely a piaci sáv alsó felében helyezkedik el, nem tekinti piackonformnak. Ugyanakkor, tekintve a 0,75-1,6 %-os piaci sávot, melyet a csendestársi tőkejuttatás jótállási ellenszolgáltatására meghatároztak, a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatására vonatkozó összehasonlító érték: 1,43 % (beszámítva az iparűzési adót is) a sáv közép-felső felében helyezkedik el. Tekintettel erre, a Bizottság – az eredeti ellenszolgáltatással kapcsolatban – nem lát semmilyen bizonyítékot a Helaba kedvezményes kezelésére, ennél fogva az állami támogatásra sem. |
| --- | --- |

(172)

A fentiekben ismertetett okokból, a Bizottság a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása utáni olyan ellenszolgáltatást, amely a piaci sáv alsó felében helyezkedik el, nem tekinti piackonformnak. Ugyanakkor, tekintve a 0,75-1,6 %-os piaci sávot, melyet a csendestársi tőkejuttatás jótállási ellenszolgáltatására meghatároztak, a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatására vonatkozó összehasonlító érték: 1,43 % (beszámítva az iparűzési adót is) a sáv közép-felső felében helyezkedik el. Tekintettel erre, a Bizottság – az eredeti ellenszolgáltatással kapcsolatban – nem lát semmilyen bizonyítékot a Helaba kedvezményes kezelésére, ennél fogva az állami támogatásra sem.

(cc)   A megállapodásban szereplő évi 0,2 %-os állandósági felár piaci karaktere (az összehasonlító piaci ráta: 0,23 %, beszámítva az iparűzési adót is)

| (173) | Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása korlátozatlan futamidejű, és mint ilyen, nemzetközileg perpetual – „végtelen” futamidejű kötvény – formájában ismert. Ez különbözteti meg a Németország részéről összehasonlítási céllal felhozott, jellemzően a 90-es évekből származó tranzakciók többségétől, melyek futamideje általában 10-12 év. |
| --- | --- |

(173)

Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása korlátozatlan futamidejű, és mint ilyen, nemzetközileg perpetual – „végtelen” futamidejű kötvény – formájában ismert. Ez különbözteti meg a Németország részéről összehasonlítási céllal felhozott, jellemzően a 90-es évekből származó tranzakciók többségétől, melyek futamideje általában 10-12 év.

| (174) | A piacot elvontan tekintve, a korlátlan futamidő azt jelenti, hogy a befektető a nem-fizetés magasabb kockázatával szembesül, magasabb kamatingadozási kockázattal, melyet egy felárral kell ellensúlyozni, bár az adott esetben, likviditás hiányában, a kamatingadozás kockázata nem bírt jelentőséggel. Ezenkívül, a tartomány a csendestársi tőkejuttatás felhasználásának lehetőségét nagyobb mértékben korlátozta, mint a korlátozott futamidejű befektetés esetében szokásos lett volna (40). A csendestársi tőkejuttatás korlátlan futamideje másrészt azt a további gazdasági előnyt nyújtja a Helabának, hogy az a 15 %-os küszöbérték felett is elismerhető alaptőkeként, mint az valóban meg is történt. Ezt a lehetőséget a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. októberi – már említett – „Sydney Nyilatkozata” biztosította. |
| --- | --- |

(174)

A piacot elvontan tekintve, a korlátlan futamidő azt jelenti, hogy a befektető a nem-fizetés magasabb kockázatával szembesül, magasabb kamatingadozási kockázattal, melyet egy felárral kell ellensúlyozni, bár az adott esetben, likviditás hiányában, a kamatingadozás kockázata nem bírt jelentőséggel. Ezenkívül, a tartomány a csendestársi tőkejuttatás felhasználásának lehetőségét nagyobb mértékben korlátozta, mint a korlátozott futamidejű befektetés esetében szokásos lett volna (40). A csendestársi tőkejuttatás korlátlan futamideje másrészt azt a további gazdasági előnyt nyújtja a Helabának, hogy az a 15 %-os küszöbérték felett is elismerhető alaptőkeként, mint az valóban meg is történt. Ezt a lehetőséget a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 1998. októberi – már említett – „Sydney Nyilatkozata” biztosította.

| (175) | A fenti okokból Hessen-tartomány és a Helaba kiegészítő felárban állapodtak meg az eredeti ellenszolgáltatást megfejelve az ún. állandósági prémiummal: évi 0,2 %-os mértékben. Az előbbiekben említett iparűzési adóval együtt, a piaci összhasonlításra alkalmazható ráta így évi 0,23 %. |
| --- | --- |

(175)

A fenti okokból Hessen-tartomány és a Helaba kiegészítő felárban állapodtak meg az eredeti ellenszolgáltatást megfejelve az ún. állandósági prémiummal: évi 0,2 %-os mértékben. Az előbbiekben említett iparűzési adóval együtt, a piaci összhasonlításra alkalmazható ráta így évi 0,23 %.

| (176) | Annak megállapításában, hogy ez a 0,23 %-os ráta összhangban van-e a piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciójával, a Bizottság nem tud – vagy csak igen korlátozott mértékben – a tranzakció idejéből származó piaci adatokra támaszkodni. A Németország által nyújtott információ szerint, a Helaba és Hessen-tartomány bizonyos mértékig úttörőnek számítottak a piacon a tranzakció oly módon történő lebonyolításával, hogy – egyeztetve az illetékes bankfelügyeleti és pénzügyi hatóságokkal – elérték a befektetett tőke alaptőkeként való elismerését a 15 %-os küszöb felett. Németország szerint, a tranzakció első volt a maga nemében. Összehasonlító adatok az állandósági felár piaci karakterét illetően nem álltak a felek rendelkezésére 1998 végén, mivel az 1998. október 28-án kelt „Sydney Nyilatkozat” és a művelet 1998. december 1-i időpontja között nem fejlődhetett ki az állandó jellegű csendestársi tőkebefektetés áttekinthető piaca. |
| --- | --- |

(176)

Annak megállapításában, hogy ez a 0,23 %-os ráta összhangban van-e a piacgazdasági alapon tevékeny befektető koncepciójával, a Bizottság nem tud – vagy csak igen korlátozott mértékben – a tranzakció idejéből származó piaci adatokra támaszkodni. A Németország által nyújtott információ szerint, a Helaba és Hessen-tartomány bizonyos mértékig úttörőnek számítottak a piacon a tranzakció oly módon történő lebonyolításával, hogy – egyeztetve az illetékes bankfelügyeleti és pénzügyi hatóságokkal – elérték a befektetett tőke alaptőkeként való elismerését a 15 %-os küszöb felett. Németország szerint, a tranzakció első volt a maga nemében. Összehasonlító adatok az állandósági felár piaci karakterét illetően nem álltak a felek rendelkezésére 1998 végén, mivel az 1998. október 28-án kelt „Sydney Nyilatkozat” és a művelet 1998. december 1-i időpontja között nem fejlődhetett ki az állandó jellegű csendestársi tőkebefektetés áttekinthető piaca.

| (177) | A Bizottság először is tudomásul veszi, hogy közületi befektető vagy bank nem gátolható meg abban, hogy piaci úttörőként lépjen fel. Mi több, a piaci úttörőnek ténylegesen nagyobb mozgásteret kell adni a feltételek és kikötések meghatározásában, mint amekkorát az elfogadott hagyományos kritériumok biztosítanak, amelyek meghatározzák a vonatkozó piaci sávot, melynek alapján a piaci tesztet el kell végezni. A Bizottság ennél fogva legfeljebb azt vizsgálhatja, hogy az állandósági prémium meghatározása gazdasági értelemben korrekt-e vagy sem, vagyis hogy például hamis előfeltételezéseken alapult-e. |
| --- | --- |

(177)

A Bizottság először is tudomásul veszi, hogy közületi befektető vagy bank nem gátolható meg abban, hogy piaci úttörőként lépjen fel. Mi több, a piaci úttörőnek ténylegesen nagyobb mozgásteret kell adni a feltételek és kikötések meghatározásában, mint amekkorát az elfogadott hagyományos kritériumok biztosítanak, amelyek meghatározzák a vonatkozó piaci sávot, melynek alapján a piaci tesztet el kell végezni. A Bizottság ennél fogva legfeljebb azt vizsgálhatja, hogy az állandósági prémium meghatározása gazdasági értelemben korrekt-e vagy sem, vagyis hogy például hamis előfeltételezéseken alapult-e.

| (178) | A vizsgálat végrehajtásában, ennél fogva egy későbbi időszak adataihoz kell fordulni. A Bizottság véleménye szerint, nincs ok azt hinni, hogy a csendestársi tőkejuttatás állandósági felára változik az idő múlásával. Mindazonáltal, konkrét adatokat a csendestársi tőkejuttatás mértékét illetően nem lehet kiolvasni a piaci mozgásokból. A perpetuals, beleértve a korlátlan futamidejű csendestársi tőkejuttatást, az 1998. októberi Sydney Nyilatkozat óta – de még inkább 1999 óta – honosodott meg a piacon. |
| --- | --- |

(178)

A vizsgálat végrehajtásában, ennél fogva egy későbbi időszak adataihoz kell fordulni. A Bizottság véleménye szerint, nincs ok azt hinni, hogy a csendestársi tőkejuttatás állandósági felára változik az idő múlásával. Mindazonáltal, konkrét adatokat a csendestársi tőkejuttatás mértékét illetően nem lehet kiolvasni a piaci mozgásokból. A perpetuals, beleértve a korlátlan futamidejű csendestársi tőkejuttatást, az 1998. októberi Sydney Nyilatkozat óta – de még inkább 1999 óta – honosodott meg a piacon.

| (179) | Németország ezért nem szolgáltat külön adatokat a megfelelő állandósági felárról a piaci összehasonlítás végrehajtásához, hanem inkább a perpetuals és a piacon 1999 óta megfigyelhető korlátlan futamidejű csendestársi megállapodások összegző árképzéséről ad képet (a harminc éves vagy annál hosszabb futamidejű befektetéseket is korlátlan futamidejűnek tekintik a piacon). Az adatokat az alábbi táblázat összegzi. A fentebb található táblázatban szereplő perpetuals adatokat itt újra felsoroljuk a teljesség kedvéért.











  Irányadó összehasonlító tranzakciók (41) |
| --- | --- |
| Tranzakció leírása | Volu-men | Futamidő | Pénzügyi erő / termékértékelés | Ellensz. felár / év (bp) | Referenciakamat és korrekció (42) az ellenszolgáltatás felárán a refinanszírozási felár levonásával | Összehas. –hoz rele-váns jótállási ellenszolg. |
| Csendestársi tőkejuttatás USD-része a Dresdner Banknak 1999. májusban | 1 Mrd. USD | 32 év | Pe: Aa1/AA
  Té: Aa2; A+ | 215 bp | 30 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával bp (43) | 150 bp |
| Perpetuals eurórésze a Deutsche Banknak, 1999. július | 500 Mi o. EUR | korlátlan | Pe: Aa3/AA
  Té: A1 | Fix kam. 6,6 % (megfel. 115 bp) | Megfelel a 30 éves szövetségi államkötvénynek (korrekció 20-40 bp levonásával) | 75-95 bp |
| Perpetuals USD-része a Deutsche Banknak, 1999. július | 200 Mi o. USD | korlátlan | Pe: Aa3/AA
  Té: A1 | Fix kam. 7,75 % (megfel. 160 bp) | Megfelel a 30 éves amerikai kincstárjegyeknek (65 bp levonásával) | 95 bp |
| Deutsche Bank, 2003. december | 300 Mi o. EUR | korlátlan | Té: A2/A | Fix kam. 6,15 % (megf. 99 bp közép-Swap felett) | Megfelel a közép-swapnak (nincs korrekció) | 99 bp |

(179)

Németország ezért nem szolgáltat külön adatokat a megfelelő állandósági felárról a piaci összehasonlítás végrehajtásához, hanem inkább a perpetuals és a piacon 1999 óta megfigyelhető korlátlan futamidejű csendestársi megállapodások összegző árképzéséről ad képet (a harminc éves vagy annál hosszabb futamidejű befektetéseket is korlátlan futamidejűnek tekintik a piacon). Az adatokat az alábbi táblázat összegzi. A fentebb található táblázatban szereplő perpetuals adatokat itt újra felsoroljuk a teljesség kedvéért.

Irányadó összehasonlító tranzakciók (41)

Tranzakció leírása

Volu-men

Futamidő

Pénzügyi erő / termékértékelés

Ellensz. felár / év (bp)

Referenciakamat és korrekció (42) az ellenszolgáltatás felárán a refinanszírozási felár levonásával

Összehas. –hoz rele-váns jótállási ellenszolg.

Csendestársi tőkejuttatás USD-része a Dresdner Banknak 1999. májusban

1 Mrd. USD

32 év

Pe: Aa1/AA

Té: Aa2; A+

215 bp

30 éves amerikai kincstárjegyek 65 bázispont levonásával bp (43)

150 bp

Perpetuals eurórésze a Deutsche Banknak, 1999. július

500 Mi o. EUR

korlátlan

Pe: Aa3/AA

Té: A1

Fix kam. 6,6 % (megfel. 115 bp)

Megfelel a 30 éves szövetségi államkötvénynek (korrekció 20-40 bp levonásával)

75-95 bp

Perpetuals USD-része a Deutsche Banknak, 1999. július

200 Mi o. USD

korlátlan

Pe: Aa3/AA

Té: A1

Fix kam. 7,75 % (megfel. 160 bp)

Megfelel a 30 éves amerikai kincstárjegyeknek (65 bp levonásával)

95 bp

Deutsche Bank, 2003. december

300 Mi o. EUR

korlátlan

Té: A2/A

Fix kam. 6,15 % (megf. 99 bp közép-Swap felett)

Megfelel a közép-swapnak (nincs korrekció)

99 bp

| (180) | A perpetuals-re vonatkozó néhány meghatározott összehasonlító adat itt nem módosít a piaci összehasonlítási sávon a korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésekhez képest. Mindazonáltal a közgazdasági elmélet azt diktálja, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető felárat köt ki az állandó jelleg fejében, az egyébként hasonló, de határozott futamidejű csendestársi tőkejuttatással szemben, hogy így ellensúlyozza különösen azt a nem-fizetési kockázatot, amely az erősebb és hosszabb ideig tartó lekötésből ered. Ugyanakkor nyilvánvaló az előterjesztett adatokból, hogy a perpetuals piacán nem feltétlenül az a helyzet, hogy jelentősen magasabb jótállási ellenszolgáltatást kötnek ki, mint a határozott futamidejű csendestársi tőkejuttatás esetében. Ez a megállapítás – noha bizonyára nem tekinthető statisztikailag túlságosan megalapozottnak, tekintettel a kellő számú összehasonlítható tranzakció hiányára, szintén tovább valószínűsíti Németország érvelését, miszerint az állandó jelleg aspektusa nem változtatja a csendestársi tőkejuttatást más típusú tőkekonstrukcióvá, mint azt például a BdB előadta. |
| --- | --- |

(180)

A perpetuals-re vonatkozó néhány meghatározott összehasonlító adat itt nem módosít a piaci összehasonlítási sávon a korlátozott futamidejű csendestársi tőkebefektetésekhez képest. Mindazonáltal a közgazdasági elmélet azt diktálja, hogy egy piacgazdasági alapon tevékeny befektető felárat köt ki az állandó jelleg fejében, az egyébként hasonló, de határozott futamidejű csendestársi tőkejuttatással szemben, hogy így ellensúlyozza különösen azt a nem-fizetési kockázatot, amely az erősebb és hosszabb ideig tartó lekötésből ered. Ugyanakkor nyilvánvaló az előterjesztett adatokból, hogy a perpetuals piacán nem feltétlenül az a helyzet, hogy jelentősen magasabb jótállási ellenszolgáltatást kötnek ki, mint a határozott futamidejű csendestársi tőkejuttatás esetében. Ez a megállapítás – noha bizonyára nem tekinthető statisztikailag túlságosan megalapozottnak, tekintettel a kellő számú összehasonlítható tranzakció hiányára, szintén tovább valószínűsíti Németország érvelését, miszerint az állandó jelleg aspektusa nem változtatja a csendestársi tőkejuttatást más típusú tőkekonstrukcióvá, mint azt például a BdB előadta.

| (181) | Németország összehasonlító kalkulációt nyújtott be az állandósági felárra vonatkozóan a Deutsche Bank 1999. júliusi euró-tranzakcióját (perpetual) felidézve, amely határozott futamidejű volt, szemben a Dresdner Bank 1999. májusi határozott futamidejű tranzakciójával (44). Ebben megállapította, hogy a Deutsche Bank 1999. júliusi perpetual tranzakciója összesen évi 6,6 %-os ellenszolgáltatást tartalmazott (lásd a fenti táblázatot). 1999. július 1-jén a 10 éves szövetségi kötvények folyó hozama évi 4,66 % volt, ami azt jelentette, hogy az ellenszolgáltatási felár az államkötvényekhez képest évente 1,94 %-ot tett ki (45). Ezzel szemben, a Dresdner Bank 1999. májusi 12 éves csendestársi tőkejuttatásának euró-szeletét a 10 éves szövetségi kölcsönök felett 1,65 %-kal honorálták. Ez évente 0,29 %-nyi különbséget jelentett, és mint az erre támaszkodó érvelés is megállapította, csak kevéssel haladta meg a megegyezés szerinti évi 0,20 %-ot (az iparűzési adóval együtt 0,23 %-ot). Az eltérés egy másik oka az volt, hogy a Deutsche Bank perpetuals konstrukcióját a Mooday’s A1 minősítése lejjebb sorolta be, mint a Dresdner Bank csendestársi tőkebefektetését Aa2-vel, következésképp ennek az ellenszolgáltatása is magasabb volt. |
| --- | --- |

(181)

Németország összehasonlító kalkulációt nyújtott be az állandósági felárra vonatkozóan a Deutsche Bank 1999. júliusi euró-tranzakcióját (perpetual) felidézve, amely határozott futamidejű volt, szemben a Dresdner Bank 1999. májusi határozott futamidejű tranzakciójával (44). Ebben megállapította, hogy a Deutsche Bank 1999. júliusi perpetual tranzakciója összesen évi 6,6 %-os ellenszolgáltatást tartalmazott (lásd a fenti táblázatot). 1999. július 1-jén a 10 éves szövetségi kötvények folyó hozama évi 4,66 % volt, ami azt jelentette, hogy az ellenszolgáltatási felár az államkötvényekhez képest évente 1,94 %-ot tett ki (45). Ezzel szemben, a Dresdner Bank 1999. májusi 12 éves csendestársi tőkejuttatásának euró-szeletét a 10 éves szövetségi kölcsönök felett 1,65 %-kal honorálták. Ez évente 0,29 %-nyi különbséget jelentett, és mint az erre támaszkodó érvelés is megállapította, csak kevéssel haladta meg a megegyezés szerinti évi 0,20 %-ot (az iparűzési adóval együtt 0,23 %-ot). Az eltérés egy másik oka az volt, hogy a Deutsche Bank perpetuals konstrukcióját a Mooday’s A1 minősítése lejjebb sorolta be, mint a Dresdner Bank csendestársi tőkebefektetését Aa2-vel, következésképp ennek az ellenszolgáltatása is magasabb volt.

| (182) | A Bizottság ezt az összehasonlító kalkuláció nagy valószínűséggel helytállónak tartja, figyelembe véve ugyanakkor, hogy az 1998/99. évi időszakban csak korlátozottan álltak rendelkezésre adatok, ami nem Hessen-tartomány vagy a Helaba hibája. Az összehasonlító számításból származó 0,29 %-os adat csak kevéssel haladja meg a Hessen-tartomány és a Helaba között létrejött megállapodásban szereplő 0,23 %-os állandósági felárat. Ezenkívül, a különbségnek legalább is részben a termékértékelésben meglévő eltéréseknek köszönhető, amelyek valószínűleg kisebbek lennének, ha valaki a Helaba korlátozott és korlátozatlan futamidejű csendestársi tőkebefektetéseit hasonlítaná össze, mivel a kibocsátó ugyanaz. |
| --- | --- |

(182)

A Bizottság ezt az összehasonlító kalkuláció nagy valószínűséggel helytállónak tartja, figyelembe véve ugyanakkor, hogy az 1998/99. évi időszakban csak korlátozottan álltak rendelkezésre adatok, ami nem Hessen-tartomány vagy a Helaba hibája. Az összehasonlító számításból származó 0,29 %-os adat csak kevéssel haladja meg a Hessen-tartomány és a Helaba között létrejött megállapodásban szereplő 0,23 %-os állandósági felárat. Ezenkívül, a különbségnek legalább is részben a termékértékelésben meglévő eltéréseknek köszönhető, amelyek valószínűleg kisebbek lennének, ha valaki a Helaba korlátozott és korlátozatlan futamidejű csendestársi tőkebefektetéseit hasonlítaná össze, mivel a kibocsátó ugyanaz.

| (183) | Ebből kifolyólag, a Bizottságnak nincs bizonyítéka arra nézve, hogy az évi 0,23 %-os összehasonlító állandósági felár elmarad a piaci folyosó alsó küszöbértékétől, és ilyen módon kedvezne a Helabának, vagyis állami támogatás esete forogna fenn. |
| --- | --- |

(183)

Ebből kifolyólag, a Bizottságnak nincs bizonyítéka arra nézve, hogy az évi 0,23 %-os összehasonlító állandósági felár elmarad a piaci folyosó alsó küszöbértékétől, és ilyen módon kedvezne a Helabának, vagyis állami támogatás esete forogna fenn.

(dd)   A likviditási hátrányok megfelelő számbavétele

| (184) | Németország, a Helaba és a BdB ebben a tekintetben megegyező érvei a likviditási költségeket illetően, akkor fogadhatóak el, ha egy „normál” banki tőkeinjekció a felügyeleti előírásoknak megfelelően biztosítaná a tevékenység bővítéséhez szükséges likviditást és sajáteszköz-alapot. A tőke teljes egészében való felhasználásához, vagyis kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközeinek egy 12,5-es tényezővel való bővítéséhez (vagyis 100 osztva a 8 %-.os fizetőképességi aránnyal) a banknak 11,5-szörösen felül kell refinanszíroznia magát a pénzügyi piacokon. Egyszerűbben szólva, a kamatbevétel 12,5-szöröse és a kamatkiadás 11,5-szöröse közötti különbség mínusz a bank egyéb költségei (pl. igazgatási költségek) adják a saját tőke utáni nyereséget (46). Mivel Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása kezdetben nem teremtett likviditást, hiszen az átadott eszközöket és minden belőlük származó bevételt a törvény hozzárendelte a lakásépítés támogatásának céljához, a Helaba további finanszírozási költségekkel nézett szembe a tőke összegének megfelelő mértékben, amennyiben a szükséges pénzeszközt a pénzügyi piacokról kellett beszereznie, hogy teljes körűen kihasználhassa a kiegészítő tőke által megnyitott üzleti lehetőséget, vagyis hogy kockázattal módosított eszközeit a tőkeösszeg 12,5-szörösével növelje (ill. hogy meglévő eszközeit szinten tartsa) (47). Az extraköltségek miatt, melyek a likvid saját tőke esetében nem merülnek fel, a megfelelő ellenszolgáltatást arányosan csökkenteni kell. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem várhatja el ugyanazt az ellenszolgáltatást, mint egy tőkeinjekció esetében. |
| --- | --- |

(184)

Németország, a Helaba és a BdB ebben a tekintetben megegyező érvei a likviditási költségeket illetően, akkor fogadhatóak el, ha egy „normál” banki tőkeinjekció a felügyeleti előírásoknak megfelelően biztosítaná a tevékenység bővítéséhez szükséges likviditást és sajáteszköz-alapot. A tőke teljes egészében való felhasználásához, vagyis kockázattal 100 %-ban súlyozott eszközeinek egy 12,5-es tényezővel való bővítéséhez (vagyis 100 osztva a 8 %-.os fizetőképességi aránnyal) a banknak 11,5-szörösen felül kell refinanszíroznia magát a pénzügyi piacokon. Egyszerűbben szólva, a kamatbevétel 12,5-szöröse és a kamatkiadás 11,5-szöröse közötti különbség mínusz a bank egyéb költségei (pl. igazgatási költségek) adják a saját tőke utáni nyereséget (46). Mivel Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása kezdetben nem teremtett likviditást, hiszen az átadott eszközöket és minden belőlük származó bevételt a törvény hozzárendelte a lakásépítés támogatásának céljához, a Helaba további finanszírozási költségekkel nézett szembe a tőke összegének megfelelő mértékben, amennyiben a szükséges pénzeszközt a pénzügyi piacokról kellett beszereznie, hogy teljes körűen kihasználhassa a kiegészítő tőke által megnyitott üzleti lehetőséget, vagyis hogy kockázattal módosított eszközeit a tőkeösszeg 12,5-szörösével növelje (ill. hogy meglévő eszközeit szinten tartsa) (47). Az extraköltségek miatt, melyek a likvid saját tőke esetében nem merülnek fel, a megfelelő ellenszolgáltatást arányosan csökkenteni kell. A piacgazdasági alapon tevékeny befektető nem várhatja el ugyanazt az ellenszolgáltatást, mint egy tőkeinjekció esetében.

| (185) | A BdB-től eltérően, de Németországhoz és a Helabához hasonlóan, azonban a Bizottság azt az álláspontot foglalja el, hogy a bruttó refinanszírozási kamatláb levonható. A refinanszírozási költségek üzemi költségek, ennél fogva csökkentik az adóalapot. Mindazonáltal, ugyanez vonatkozik az olyan csendestársi tőkejuttatás utáni ellenszolgáltatásra is, amelyet kezdettől fogva likvid formában valósítanak meg. Utóbbival összehasonlítva, amely – mint fentebb megállapítottuk – kiállja a piac próbáját, nem merül fel további adóelőny. A bank nettó eredménye így mindkét esetben a likviditási célú kamatkiadások összegével csökken. Így a refinanszírozási költségek teljes egészükben levonhatók. |
| --- | --- |

(185)

A BdB-től eltérően, de Németországhoz és a Helabához hasonlóan, azonban a Bizottság azt az álláspontot foglalja el, hogy a bruttó refinanszírozási kamatláb levonható. A refinanszírozási költségek üzemi költségek, ennél fogva csökkentik az adóalapot. Mindazonáltal, ugyanez vonatkozik az olyan csendestársi tőkejuttatás utáni ellenszolgáltatásra is, amelyet kezdettől fogva likvid formában valósítanak meg. Utóbbival összehasonlítva, amely – mint fentebb megállapítottuk – kiállja a piac próbáját, nem merül fel további adóelőny. A bank nettó eredménye így mindkét esetben a likviditási célú kamatkiadások összegével csökken. Így a refinanszírozási költségek teljes egészükben levonhatók.

| (186) | Ez a tényállás jelentős mértékben megkülönbözteti a Helabát a WestLB-től és a többi tartományi banktól, melyek szintén eljárás alatt állnak, mivel utóbbi esetében a támogatási célú eszközöket tartalékként vezették be a mérlegbe, és a teljes ellenszolgáltatás profitfelhasználásnak, nem pedig üzemi költségnek tekintendő, és azt le kell vonni az adóköteles nyereségből. A többiek esetében, akkor keletkezik adóelőny, ha az újfent biztosítandó likviditás költségeit üzemi költségként le lehet vonni az adóból. Nem így lenne, ha a befektetés kezdettől fogva készpénzben állna rendelkezésre, miközben egyébként azonos lenne az előzővel és releváns összehasonlítási alapot képezve annak értékeléséhez. |
| --- | --- |

(186)

Ez a tényállás jelentős mértékben megkülönbözteti a Helabát a WestLB-től és a többi tartományi banktól, melyek szintén eljárás alatt állnak, mivel utóbbi esetében a támogatási célú eszközöket tartalékként vezették be a mérlegbe, és a teljes ellenszolgáltatás profitfelhasználásnak, nem pedig üzemi költségnek tekintendő, és azt le kell vonni az adóköteles nyereségből. A többiek esetében, akkor keletkezik adóelőny, ha az újfent biztosítandó likviditás költségeit üzemi költségként le lehet vonni az adóból. Nem így lenne, ha a befektetés kezdettől fogva készpénzben állna rendelkezésre, miközben egyébként azonos lenne az előzővel és releváns összehasonlítási alapot képezve annak értékeléséhez.

| (187) | Adóelőny (további) hiányában következésképp, a Helabának csak a kockázat ellentételezését kell megfizetnie, melynek Hessen-tartomány kiteszi a támogatási célú eszközöket a csendestársi tőkejuttatás formájában, vagyis jótállási ellenszolgáltatásként, bázispontokban kifejezve a vonatkozó kamatreferencia felett. |
| --- | --- |

(187)

Adóelőny (további) hiányában következésképp, a Helabának csak a kockázat ellentételezését kell megfizetnie, melynek Hessen-tartomány kiteszi a támogatási célú eszközöket a csendestársi tőkejuttatás formájában, vagyis jótállási ellenszolgáltatásként, bázispontokban kifejezve a vonatkozó kamatreferencia felett.

(2)   Minimális ellenszolgáltatás meghatározása a támogatási célú tevékenység alátámasztásához szükséges tőke és a szakaszos megállapodás értelmében a versenypiaci tevékenység támogatására kezdetben fel nem használt tőke vonatkozásában

| (188) | 1999. évi WestLB-határozatában a Bizottság 0,5-0,6 %-os adózás előtti és 0,3 %-os adózás utáni bankgarancia-jutalékot alkalmazott a mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység alátámasztására nem felhasználható összegre vonatkozóan. Ez a garanciajutalék összhangban van a 0,3 %-os adózás előtti mértékkel, melyet a német kormány jelölt meg mint megfelelő jutalékot egy olyan bankra vállalt garancia tekintetében, mint a WestLB 1991 végén. A Bizottság két okból megemelte ezt a jutalékot adózás előtti 0,5-0,6  %-ra (0,3 % adózás után). Először is a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd euró) a WestLB esetében meghaladta az ilyen bankgaranciákkal rendes körülmények között fedezett összeget. Másodsorban, a bankgaranciák általában konkrét tranzakciókhoz kapcsolódtak és korlátozott ideig álltak fenn. |
| --- | --- |

(188)

1999. évi WestLB-határozatában a Bizottság 0,5-0,6 %-os adózás előtti és 0,3 %-os adózás utáni bankgarancia-jutalékot alkalmazott a mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység alátámasztására nem felhasználható összegre vonatkozóan. Ez a garanciajutalék összhangban van a 0,3 %-os adózás előtti mértékkel, melyet a német kormány jelölt meg mint megfelelő jutalékot egy olyan bankra vállalt garancia tekintetében, mint a WestLB 1991 végén. A Bizottság két okból megemelte ezt a jutalékot adózás előtti 0,5-0,6  %-ra (0,3 % adózás után). Először is a 3,4 milliárd DEM (1,74 milliárd euró) a WestLB esetében meghaladta az ilyen bankgaranciákkal rendes körülmények között fedezett összeget. Másodsorban, a bankgaranciák általában konkrét tranzakciókhoz kapcsolódtak és korlátozott ideig álltak fenn.

| (189) | A Helaba most folyó próbaeljárásában a Bizottság hasonlóképpen kérte Németországot, hogy határozza meg a garanciajutalékot, amely megfelelhet a piaci feltételeknek olyan bank esetében, mint a Helaba. Németország ezt nem tette meg, hanem azzal érvelt, hogy a garanciákat mindig csak konkrét tranzakciókra adták, ennél fogva nincs olyan piaci alap, amelyből következtetni lehetne az ilyen garanciák ellentételezésére. Mindazonáltal, ha ezeknek a kifogásoknak ellenére, a Bizottság ragaszkodna az ellenszolgáltatás meghatározásához, a szóban forgó ellenszolgáltatás mértékét – Németország szerint csak úgy lehetne megállapítani, hogy egyénileg figyelembe veszik a konkrét kockázatot, amelyet – e megközelítés alapján -. a tartomány vállalt az érintett különbözeti összeg tekintetében. Mivel a kockázati tartalmú eszközök tervezett növekedése – mindössze évi [...] millió DEM mértékben – szerény növekedési politikát képviselt a WestLB-hez képest, és az évente csökkenő különbözeti összeg hitelezői levonásának igen csekély valószínűsége mindenesetre igen alacsony jótállási ellenszolgáltatás alkalmazásához kell, hogy vezessen. Ezen kívül a Helaba csak részben használta fel a több lépcsőssé tett tőkeátadást, melyet teljes egészében ellentételezni kellett, és – ellentétben a WestLB-vel – a bankfelügyeleti előírások szerinti minimális alaptőke-arányt túlteljesítette, úgy hogy a Helaba üzleti kockázata több mint elégséges mértékben fedezetté vált. Ez a biztonsági tartalék azt jelentette, hogy sem az ellentételezés alapmértéke – évi 0,3 % adózás előtt -, sem az erre rakodó felár – évi 0,2-0,3 % adózás előtt – nem adaptálható a WestLB-határozatból (évi 0,3 % adózás után) a Helaba-esetre. |
| --- | --- |

(189)

A Helaba most folyó próbaeljárásában a Bizottság hasonlóképpen kérte Németországot, hogy határozza meg a garanciajutalékot, amely megfelelhet a piaci feltételeknek olyan bank esetében, mint a Helaba. Németország ezt nem tette meg, hanem azzal érvelt, hogy a garanciákat mindig csak konkrét tranzakciókra adták, ennél fogva nincs olyan piaci alap, amelyből következtetni lehetne az ilyen garanciák ellentételezésére. Mindazonáltal, ha ezeknek a kifogásoknak ellenére, a Bizottság ragaszkodna az ellenszolgáltatás meghatározásához, a szóban forgó ellenszolgáltatás mértékét – Németország szerint csak úgy lehetne megállapítani, hogy egyénileg figyelembe veszik a konkrét kockázatot, amelyet – e megközelítés alapján -. a tartomány vállalt az érintett különbözeti összeg tekintetében. Mivel a kockázati tartalmú eszközök tervezett növekedése – mindössze évi [...] millió DEM mértékben – szerény növekedési politikát képviselt a WestLB-hez képest, és az évente csökkenő különbözeti összeg hitelezői levonásának igen csekély valószínűsége mindenesetre igen alacsony jótállási ellenszolgáltatás alkalmazásához kell, hogy vezessen. Ezen kívül a Helaba csak részben használta fel a több lépcsőssé tett tőkeátadást, melyet teljes egészében ellentételezni kellett, és – ellentétben a WestLB-vel – a bankfelügyeleti előírások szerinti minimális alaptőke-arányt túlteljesítette, úgy hogy a Helaba üzleti kockázata több mint elégséges mértékben fedezetté vált. Ez a biztonsági tartalék azt jelentette, hogy sem az ellentételezés alapmértéke – évi 0,3 % adózás előtt -, sem az erre rakodó felár – évi 0,2-0,3 % adózás előtt – nem adaptálható a WestLB-határozatból (évi 0,3 % adózás után) a Helaba-esetre.

| (190) | A Bizottság ezért maga kell, hogy megvizsgálja a megfelelő garanciajutalék kérdését egy olyan bank esetében, mint a Helaba. A WestLB és a Helaba alapvető hasonlóságára tekintettel és más kritériumok hiányában, a Bizottság itt feltételezi, hogy – miként a WestLB esetében – az évi 0,3 %-os adózás előtti alapmérték megfelelőnek tekinthető. Mindazonáltal, a Bizottság véleménye szerint, az erre a mértékre rakodó felár nem indokolt. Elsősorban itt a csendestársi tőkejuttatás nagysága (50-100 millió euró), amely hosszú távon rendelkezésre áll a támogatási tevékenység alátámasztására, jóval kisebb, mint a WestLB esetében, ahol a megfelelő összeg 1,7 milliárd euró. Másodsorban, az az összeg, amely – a lépcsőzetes rendszer alapján – nem volt felhasználható a versenypiaci tevékenység támogatására, a szakaszos rendszer következtében időben korlátozott volt és ennek megfelelően 2003-ra a nullára csökkent. Ezek a tények egyértelműen mutatják, hogy a kockázat Hessen-tartomány számára nem volt magasabb, mint a piaci garancia esetében egy olyan bank számára, mint a Helaba, és nem indokolnak megfelelően semmilyen emelést a 0,3 %-os évi – adózás előtti – alaprátához képest. Mivel a teljes csendestársi tőkejuttatás utáni ellenszolgáltatás, mint üzemi költség, levonható az adóból, és ebben a tekintetben is különbözik a WestLB-határozatban szereplő ellenszolgáltatás adózási kezelésétől, a Bizottság ebben a határozatban a garanciajutalékot olyan adó előtti díjként állapítja meg, amely teljesen megfelel az üzemi kiadás kritériumának. |
| --- | --- |

(190)

A Bizottság ezért maga kell, hogy megvizsgálja a megfelelő garanciajutalék kérdését egy olyan bank esetében, mint a Helaba. A WestLB és a Helaba alapvető hasonlóságára tekintettel és más kritériumok hiányában, a Bizottság itt feltételezi, hogy – miként a WestLB esetében – az évi 0,3 %-os adózás előtti alapmérték megfelelőnek tekinthető. Mindazonáltal, a Bizottság véleménye szerint, az erre a mértékre rakodó felár nem indokolt. Elsősorban itt a csendestársi tőkejuttatás nagysága (50-100 millió euró), amely hosszú távon rendelkezésre áll a támogatási tevékenység alátámasztására, jóval kisebb, mint a WestLB esetében, ahol a megfelelő összeg 1,7 milliárd euró. Másodsorban, az az összeg, amely – a lépcsőzetes rendszer alapján – nem volt felhasználható a versenypiaci tevékenység támogatására, a szakaszos rendszer következtében időben korlátozott volt és ennek megfelelően 2003-ra a nullára csökkent. Ezek a tények egyértelműen mutatják, hogy a kockázat Hessen-tartomány számára nem volt magasabb, mint a piaci garancia esetében egy olyan bank számára, mint a Helaba, és nem indokolnak megfelelően semmilyen emelést a 0,3 %-os évi – adózás előtti – alaprátához képest. Mivel a teljes csendestársi tőkejuttatás utáni ellenszolgáltatás, mint üzemi költség, levonható az adóból, és ebben a tekintetben is különbözik a WestLB-határozatban szereplő ellenszolgáltatás adózási kezelésétől, a Bizottság ebben a határozatban a garanciajutalékot olyan adó előtti díjként állapítja meg, amely teljesen megfelel az üzemi kiadás kritériumának.

e)   A támogatási elem

| (191) | Mint fentebb megállapítottuk, a Bizottság az évi 0,3 %-os adózás előtti ellenszolgáltatást megfelelőnek tartja a Helaba részéről a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használható tőkerész tekintetében, viszont azt 1998. december 31-i hatállyal bevezették a Helaba mérlegébe. |
| --- | --- |

(191)

Mint fentebb megállapítottuk, a Bizottság az évi 0,3 %-os adózás előtti ellenszolgáltatást megfelelőnek tartja a Helaba részéről a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használható tőkerész tekintetében, viszont azt 1998. december 31-i hatállyal bevezették a Helaba mérlegébe.

| (192) | A Helaba 1,4 %-os évi ellenszolgáltatást fizet – a szakaszos rendszernek megfelelően – csak a kockázati tartalmú eszközök fedezésére felhasználható összeg után, de a mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használt csendestársi tőkejuttatás-rész után nem. |
| --- | --- |

(192)

A Helaba 1,4 %-os évi ellenszolgáltatást fizet – a szakaszos rendszernek megfelelően – csak a kockázati tartalmú eszközök fedezésére felhasználható összeg után, de a mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használt csendestársi tőkejuttatás-rész után nem.

| (193) | A támogatási elem ennél fogva úgy határozható meg, mint az évi 0,3 %-os adózás előtti garanciajutalék – melyet a Bizottság a piaci feltételeknek megfelelőnek tekintett – és a csendestársi tőkejuttatás mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használt részének a szorzata, összhangban a következő táblázattal:










  Évvégi értékek millió euróban | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1) | Névérték a mérlegben |

(193)

A támogatási elem ennél fogva úgy határozható meg, mint az évi 0,3 %-os adózás előtti garanciajutalék – melyet a Bizottság a piaci feltételeknek megfelelőnek tekintett – és a csendestársi tőkejuttatás mérlegbe bevezetett, de a versenypiaci tevékenység támogatására fel nem használt részének a szorzata, összhangban a következő táblázattal:

Évvégi értékek millió euróban

1999

2000

2001

2002

2003

1)

Névérték a mérlegben

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

1 264,4

| 2) | Az ún. szakaszos modell alapján a versenypiaci tevékenységre fordítható alaptőke |
| --- | --- |

2)

Az ún. szakaszos modell alapján a versenypiaci tevékenységre fordítható alaptőke

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 3) | A támogatási célú tevékenységre felhasznált alaptőke |
| --- | --- |

3)

A támogatási célú tevékenységre felhasznált alaptőke

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 4) | Versenypiaci tevékenységre fordítható alaptőke, amit azonban a szakaszos modell szabályoz |
| --- | --- |

4)

Versenypiaci tevékenységre fordítható alaptőke, amit azonban a szakaszos modell szabályoz

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 5) | Különbség 1) és 2) között, megfelel a 3) és 4) összegének |
| --- | --- |

5)

Különbség 1) és 2) között, megfelel a 3) és 4) összegének

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 6) | Biztosíték levonása az 1998. 12.31. állapot szerinti mérlegben alacsonyabb előzetes értékmeghatározás nyomán (48) |
| --- | --- |

6)

Biztosíték levonása az 1998. 12.31. állapot szerinti mérlegben alacsonyabb előzetes értékmeghatározás nyomán (48)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 7) | Évi 0,3 %-os adózás előtti garanciajutalékkal ellentételezendő tőkealap |
| --- | --- |

7)

Évi 0,3 %-os adózás előtti garanciajutalékkal ellentételezendő tőkealap

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| 8) | Üzemi költségként levonható ellenszolgáltatás, megfelel a támogatási elemnek |
| --- | --- |

8)

Üzemi költségként levonható ellenszolgáltatás, megfelel a támogatási elemnek

1,92

1,95

1,34

0,73

0,15

f)   Előzetes eredmény

| (194) | A Bizottság ennél fogva azt a következtetést vonja le, hogy a Helaba csak annyiban részesült kedvező elbánásban, hogy nem fizetett megfelelő jótállási ellenszolgáltatást a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása formájában rendelkezésére bocsátott tőke egy része után, nevezetesen ez a rész kötelezően a támogatási tevékenység elősegítésére kellet, hogy szolgáljon és – a szakaszos modell alapján – eleinte nem használták fel a versenypiaci tevékenység támogatására. A Bizottság véleménye szerint, az évi 0,3 %-os (adózás előtti) jótállási ellenszolgáltatás megfelelő lett volna. Amennyiben viszont lehetővé vált a tőke felhasználása a versenypiaci tevékenység támogatására, ezt megfelelően ellentételezték a csendestársi befektetés évi 1,43 %-os ellenszolgáltatásán keresztül (az iparűzési adó beszámítása mellett). E tekintetben nem lehet kedvező elbánásról beszélni. |
| --- | --- |

(194)

A Bizottság ennél fogva azt a következtetést vonja le, hogy a Helaba csak annyiban részesült kedvező elbánásban, hogy nem fizetett megfelelő jótállási ellenszolgáltatást a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása formájában rendelkezésére bocsátott tőke egy része után, nevezetesen ez a rész kötelezően a támogatási tevékenység elősegítésére kellet, hogy szolgáljon és – a szakaszos modell alapján – eleinte nem használták fel a versenypiaci tevékenység támogatására. A Bizottság véleménye szerint, az évi 0,3 %-os (adózás előtti) jótállási ellenszolgáltatás megfelelő lett volna. Amennyiben viszont lehetővé vált a tőke felhasználása a versenypiaci tevékenység támogatására, ezt megfelelően ellentételezték a csendestársi befektetés évi 1,43 %-os ellenszolgáltatásán keresztül (az iparűzési adó beszámítása mellett). E tekintetben nem lehet kedvező elbánásról beszélni.

1.3.   VERSENYTORZÍTÁS ÉS A TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI KERESKEDELEMRE GYAKOROLT HATÁS

| (195) | A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzügyi piacok integrációja következtében, a bankügy a Közösségen belül fokozottan érzékennyé vált a verseny torzulásaira. Ez a fejlődés erősödőben van a gazdasági és monetáris unió nyomán, amely lebontja a pénzügyi szolgáltatások versenypiaca útjában még fennálló akadályokat. |
| --- | --- |

(195)

A pénzügyi szolgáltatások liberalizációja és a pénzügyi piacok integrációja következtében, a bankügy a Közösségen belül fokozottan érzékennyé vált a verseny torzulásaira. Ez a fejlődés erősödőben van a gazdasági és monetáris unió nyomán, amely lebontja a pénzügyi szolgáltatások versenypiaca útjában még fennálló akadályokat.

| (196) | A kedvezményezett Helaba regionális és nemzetközi banki tevékenységet folytat. Magát, mint univerzális kereskedelmi bankot, takarékpénztárak központi bankját, valamint a tartomány ás a helyhatóságok bankját definiálja. Neve, hagyományai és jogilag kikötött feladatai ellenére, a Helaba jóval több, mint egyszerű helyi vagy regionális bank. |
| --- | --- |

(196)

A kedvezményezett Helaba regionális és nemzetközi banki tevékenységet folytat. Magát, mint univerzális kereskedelmi bankot, takarékpénztárak központi bankját, valamint a tartomány ás a helyhatóságok bankját definiálja. Neve, hagyományai és jogilag kikötött feladatai ellenére, a Helaba jóval több, mint egyszerű helyi vagy regionális bank.

| (197) | E tények egyértelműen jelzik, hogy a Helaba banki szolgáltatásait más európai – Németországon kívüli – bankokkal versenyben nyújtja, és – mivel más európai országok bankjai szintúgy tevékenykednek Németországban – a Németországon belüli bankokkal is versenyben áll. Nyilvánvaló ennél fogva, hogy a Helabának nyújtott támogatás versenytorzító jellegű és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(197)

E tények egyértelműen jelzik, hogy a Helaba banki szolgáltatásait más európai – Németországon kívüli – bankokkal versenyben nyújtja, és – mivel más európai országok bankjai szintúgy tevékenykednek Németországban – a Németországon belüli bankokkal is versenyben áll. Nyilvánvaló ennél fogva, hogy a Helabának nyújtott támogatás versenytorzító jellegű és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

1.4.   EREDMÉNY

| (198) | Amennyiben a Helaba nem fizetett megfelelő jótállási ellenszolgáltatást a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása formájában rendelkezésére bocsátott tőke egy része után – nevezetesen ez a rész kötelezően a támogatási tevékenység elősegítésére kellett, hogy szolgáljon és – a szakaszos modell alapján – azt eleinte nem használták fel a versenypiaci tevékenység támogatására -, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás összes előfeltétele teljesült. Tekintettel arra a tőkerészre, melyet a versenypiaci tevékenység támogatására fordítottak, az évi 1,43 %-os ellenszolgáltatást (az iparűzési adó beszámításával), melyet kizárólag a fenti összeg után kellett megfizetni, piackonformnak kell tekinteni. E tekintetben, nem lehet kedvezményes elbánásról beszélni, ennél fogva állami támogatásról sem a Helaba esetében, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében. |
| --- | --- |

(198)

Amennyiben a Helaba nem fizetett megfelelő jótállási ellenszolgáltatást a Hessen-tartomány csendestársi tőkejuttatása formájában rendelkezésére bocsátott tőke egy része után – nevezetesen ez a rész kötelezően a támogatási tevékenység elősegítésére kellett, hogy szolgáljon és – a szakaszos modell alapján – azt eleinte nem használták fel a versenypiaci tevékenység támogatására -, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás összes előfeltétele teljesült. Tekintettel arra a tőkerészre, melyet a versenypiaci tevékenység támogatására fordítottak, az évi 1,43 %-os ellenszolgáltatást (az iparűzési adó beszámításával), melyet kizárólag a fenti összeg után kellett megfizetni, piackonformnak kell tekinteni. E tekintetben, nem lehet kedvezményes elbánásról beszélni, ennél fogva állami támogatásról sem a Helaba esetében, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében.

2.   KÖZÖSPIACI KOMPATIBILITÁS

| (199) | Amennyiben a csendestársi tőkejuttatás az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében állami támogatást tartalmaz, megállapítandó, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal. |
| --- | --- |

(199)

Amennyiben a csendestársi tőkejuttatás az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése értelmében állami támogatást tartalmaz, megállapítandó, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal.

| (200) | Az EK-Szerződés 87. cikk (2) bekezdése által felsorolt mentességi klauzulák egyike sem alkalmazható itt. A támogatás nem szociális jellegű és nem egyéni fogyasztóknak nyújtják azt. Nem is természeti katasztrófák, kivételes események, vagy a Németország megosztottsága miatt előálló gazdasági hátrányok okozta károk kompenzációjáról van szó. |
| --- | --- |

(200)

Az EK-Szerződés 87. cikk (2) bekezdése által felsorolt mentességi klauzulák egyike sem alkalmazható itt. A támogatás nem szociális jellegű és nem egyéni fogyasztóknak nyújtják azt. Nem is természeti katasztrófák, kivételes események, vagy a Németország megosztottsága miatt előálló gazdasági hátrányok okozta károk kompenzációjáról van szó.

| (201) | Tekintve, hogy a támogatásnak nincs regionális célja – nem olyan területek gazdasági fejlesztésére irányul, ahol az életszínvonal abnormálisan alacsony, vagy ahol súlyos munkanélküliség alakult ki, nem bizonyos gazdasági területek fejlődésének megkönnyítésére – nem alkalmazható az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdésének (a) vagy (c) pontja sem, ami az utóbbi regionális aspektusát illeti. A támogatás nem segíti a közös európai érdekek egy jelentős projektjének megvalósítását sem. A támogatás nem irányul a kultúra támogatására vagy a kulturális örökség megőrzésére sem. |
| --- | --- |

(201)

Tekintve, hogy a támogatásnak nincs regionális célja – nem olyan területek gazdasági fejlesztésére irányul, ahol az életszínvonal abnormálisan alacsony, vagy ahol súlyos munkanélküliség alakult ki, nem bizonyos gazdasági területek fejlődésének megkönnyítésére – nem alkalmazható az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdésének (a) vagy (c) pontja sem, ami az utóbbi regionális aspektusát illeti. A támogatás nem segíti a közös európai érdekek egy jelentős projektjének megvalósítását sem. A támogatás nem irányul a kultúra támogatására vagy a kulturális örökség megőrzésére sem.

| (202) | Mivel a Helaba gazdasági fennmaradása nem forgott veszélyben, amikor az intézkedést végrehajtották, nem kell arra gondolni, hogy egy olyan nagy egyedi hitelintézet, mint a Helaba összeomlása általános banki válság kirobbanásához vezethetne Németországban, ami esetleg indokolhatná a támogatást a német gazdaság súlyos zavarának enyhítése érdekében az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdése alapján. |
| --- | --- |

(202)

Mivel a Helaba gazdasági fennmaradása nem forgott veszélyben, amikor az intézkedést végrehajtották, nem kell arra gondolni, hogy egy olyan nagy egyedi hitelintézet, mint a Helaba összeomlása általános banki válság kirobbanásához vezethetne Németországban, ami esetleg indokolhatná a támogatást a német gazdaság súlyos zavarának enyhítése érdekében az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdése alapján.

| (203) | Az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatás akkor tekinthető kompatibilisnek a közös piaccal, ha megkönnyíti bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődését. Ez elvileg a bankszektor átalakításának támogatására is vonatkozhat. Mindazonáltal, a szóban forgó esetben, a mentességi klauzula alkalmazásának feltételei nem teljesülnek. A Helaba nem volt egy nehéz helyzetbe került vállalkozás, melynek az életképességét állami támogatással kellett helyreállítani. |
| --- | --- |

(203)

Az EK-Szerződés 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján a támogatás akkor tekinthető kompatibilisnek a közös piaccal, ha megkönnyíti bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődését. Ez elvileg a bankszektor átalakításának támogatására is vonatkozhat. Mindazonáltal, a szóban forgó esetben, a mentességi klauzula alkalmazásának feltételei nem teljesülnek. A Helaba nem volt egy nehéz helyzetbe került vállalkozás, melynek az életképességét állami támogatással kellett helyreállítani.

| (204) | Az EK-Szerződés 86. cikk (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között megenged mentességeket a Szerződés állami támogatási szabályai alól, elvileg alkalmazható a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is. Ezt a Bizottság megerősítette a bankszektor által nyújtott általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló jelentésében (50). Mindazonáltal a hivatalosan megállapított feltételek nem teljesülnek ebben az esetben: a Helaba által ellátott feladatok – az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásában, nincsenek meghatározva, beleértve az ilyen feladatok által generált költségeket is. Ennél fogva világos, hogy a tőkeátadásra azért került sor, hogy a Helaba az új sajáteszköz-követelményeknek megfeleljen és nem voltak tekintettel az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra. Ennek megfelelően ez a mentességi klauzula sem alkalmazható a szóban forgó esetben. |
| --- | --- |

(204)

Az EK-Szerződés 86. cikk (2) bekezdése, amely bizonyos körülmények között megenged mentességeket a Szerződés állami támogatási szabályai alól, elvileg alkalmazható a pénzügyi szolgáltatások ágazatára is. Ezt a Bizottság megerősítette a bankszektor által nyújtott általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló jelentésében (50). Mindazonáltal a hivatalosan megállapított feltételek nem teljesülnek ebben az esetben: a Helaba által ellátott feladatok – az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásában, nincsenek meghatározva, beleértve az ilyen feladatok által generált költségeket is. Ennél fogva világos, hogy a tőkeátadásra azért került sor, hogy a Helaba az új sajáteszköz-követelményeknek megfeleljen és nem voltak tekintettel az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra. Ennek megfelelően ez a mentességi klauzula sem alkalmazható a szóban forgó esetben.

| (205) | Mivel az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatási tilalom elve alóli mentesség nem áll fenn, a szóban forgó támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződéssel. |
| --- | --- |

(205)

Mivel az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatási tilalom elve alóli mentesség nem áll fenn, a szóban forgó támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződéssel.

3.   ISMERETLEN TÁMOGATÁSI FORMA

| (206) | Szemben azzal, amit Németország állított más tartománybanki eljárásokban, a tőkeinjekció sem tekinthető olyannak, mint amelyet lefed a jelenlegi állami támogatási rendszer, nevezetesen az „intézményes jótállás” és a „garancianyújtók felelősségvállalása” formái, hanem ezt egy új támogatási formának kell tekinteni. |
| --- | --- |

(206)

Szemben azzal, amit Németország állított más tartománybanki eljárásokban, a tőkeinjekció sem tekinthető olyannak, mint amelyet lefed a jelenlegi állami támogatási rendszer, nevezetesen az „intézményes jótállás” és a „garancianyújtók felelősségvállalása” formái, hanem ezt egy új támogatási formának kell tekinteni.

| (207) | A „garancianyújtók felelősségvállalása” egy nem-teljesítési garancia, melyet a hitelezőknek nyújtanak arra az esetre, ha a bank eszközei már nem elegendőek követeléseik kielégítésére. Itt nem ez a helyzet. A tőkeinjekció nem arra irányul, hogy kielégítsék a tartományi bank hitelezőit, és a bank eszközei nem fogytak el. |
| --- | --- |

(207)

A „garancianyújtók felelősségvállalása” egy nem-teljesítési garancia, melyet a hitelezőknek nyújtanak arra az esetre, ha a bank eszközei már nem elegendőek követeléseik kielégítésére. Itt nem ez a helyzet. A tőkeinjekció nem arra irányul, hogy kielégítsék a tartományi bank hitelezőit, és a bank eszközei nem fogytak el.

| (208) | Nem áll fenn az „intézményi jótállás” esete sem. Az intézményi jótállás szükségessé teszi, hogy a garáns – a Hessen-Thüringiai Takarékpénztár Egyesület – forrásokkal lássa el a Helabát, amelyekre utóbbinak szüksége van a megfelelő működéshez, mindaddig, amíg a Hessen-Thüringiai Takarékpénztár Egyesület úgy dönt, hogy fenn kívánja tartani. A Helaba viszont a tőkeinjekció időpontjában távolról sem volt abban a helyzetben, hogy – megfelelő források hiányában.- nem tudott volna megfelelően működni. A tőkeinjekcióra nem azért volt szükség, hogy a tartományi bankot működésben tartsák. Inkább arról volt szó, hogy tőkeemelést kívántak lehetővé tenni a banknál, tekintettel az 1993. június 30-án bevezetett szigorúbb szabályozásra az alaptőke/saját források arányt illetően, hogy ezzel elkerüljék az üzleti volumen / kockázati tartalmú eszközök egyébként szükségszerű csökkentését, illetve hogy (ezen kívül) lehetővé tegyék a jövőbeni bővítést is. A tartomány mint (közös) tulajdonos tudatos gazdasági számítása azt is lehetővé tette a tartományi banknak, hogy jövőbeni lehetőségeket ragadjon meg versenypiaci tevékenységében. Az intézményi jótállás„szükségességi követelménye” nem vonatkozik a tartomány mint a bank (közös) tulajdonosa által hozott normális gazdasági döntésre. Más, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése és a 88. cikk (1) bekezdése szerinti értelemben alkalmazható állami támogatási rendszer hiányában, a tőkeinjekciót az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdés és 88. cikk (3) bekezdése értelmében új támogatásnak kell tekinteni, és mint ilyet megvizsgálni. |
| --- | --- |

(208)

Nem áll fenn az „intézményi jótállás” esete sem. Az intézményi jótállás szükségessé teszi, hogy a garáns – a Hessen-Thüringiai Takarékpénztár Egyesület – forrásokkal lássa el a Helabát, amelyekre utóbbinak szüksége van a megfelelő működéshez, mindaddig, amíg a Hessen-Thüringiai Takarékpénztár Egyesület úgy dönt, hogy fenn kívánja tartani. A Helaba viszont a tőkeinjekció időpontjában távolról sem volt abban a helyzetben, hogy – megfelelő források hiányában.- nem tudott volna megfelelően működni. A tőkeinjekcióra nem azért volt szükség, hogy a tartományi bankot működésben tartsák. Inkább arról volt szó, hogy tőkeemelést kívántak lehetővé tenni a banknál, tekintettel az 1993. június 30-án bevezetett szigorúbb szabályozásra az alaptőke/saját források arányt illetően, hogy ezzel elkerüljék az üzleti volumen / kockázati tartalmú eszközök egyébként szükségszerű csökkentését, illetve hogy (ezen kívül) lehetővé tegyék a jövőbeni bővítést is. A tartomány mint (közös) tulajdonos tudatos gazdasági számítása azt is lehetővé tette a tartományi banknak, hogy jövőbeni lehetőségeket ragadjon meg versenypiaci tevékenységében. Az intézményi jótállás„szükségességi követelménye” nem vonatkozik a tartomány mint a bank (közös) tulajdonosa által hozott normális gazdasági döntésre. Más, az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése és a 88. cikk (1) bekezdése szerinti értelemben alkalmazható állami támogatási rendszer hiányában, a tőkeinjekciót az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdés és 88. cikk (3) bekezdése értelmében új támogatásnak kell tekinteni, és mint ilyet megvizsgálni.

VII.   ZÁRÓ KÖVETKEZTETÉS

| (209) | Az említett támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződés 87. cikk (2) vagy (3) bekezdése vagy bármely egyéb rendelkezése alapján. A támogatást ennél fogva inkompatibilisnek nyilvánítjuk a közös piaccal, azt meg kell szüntetni, és a jogtalanul hatályba léptetett intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie. |
| --- | --- |

(209)

Az említett támogatás nem tekinthető kompatibilisnek a Szerződés 87. cikk (2) vagy (3) bekezdése vagy bármely egyéb rendelkezése alapján. A támogatást ennél fogva inkompatibilisnek nyilvánítjuk a közös piaccal, azt meg kell szüntetni, és a jogtalanul hatályba léptetett intézkedés támogatási elemét Németországnak vissza kell követelnie.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

1.   A 0,3 %-os évi (társasági adó előtti) megfelelő ellenszolgáltatásról való lemondás – a Hessen-tartomány részéről átadott tőke egy része után, melyet a Landesbank Hessen-Thüringien – Girozentrale 1998. december 31-e óta garanciaként használhat, nem kompatíbilis a közös piaccal.

2.   Az (1) bekezdésben említett támogatás az 1998. december 31. és 2003. december 31. közötti időszakban 6,09 millió eurót tesz ki.

2. cikk

1.   Németország legkésőbb 2004. december 31-ig megszünteti a szóban forgó támogatást.

2.   Németország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikk (1) bekezdésben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást a kedvezményezettől vissza követelje. A visszakövetelés tárgyát képező összeg az alábbi tételeket foglalja magában:

| a) | az 1998. december 31. és 2003. december 31. közötti elszámolási időszakra az 1. cikk (2) bekezdésében megjelölt összeg; |
| --- | --- |

a)

az 1998. december 31. és 2003. december 31. közötti elszámolási időszakra az 1. cikk (2) bekezdésében megjelölt összeg;

| b) | a 2004. január 1-jétől a támogatás megszüntetéséig terjedő időszakra vonatkozóan egy összeg, melynek nagyságát az 1. cikk (1) bekezdésében megjelölt elszámolási módszerrel állapítják meg. |
| --- | --- |

b)

a 2004. január 1-jétől a támogatás megszüntetéséig terjedő időszakra vonatkozóan egy összeg, melynek nagyságát az 1. cikk (1) bekezdésében megjelölt elszámolási módszerrel állapítják meg.

3. cikk

A visszakövetelés haladéktalanul és a nemzeti eljárásnak megfelelően érvénybe lép, amennyiben ezáltal e határozat azonnali és tényleges végrehajtása lehetővé válik.

A visszakövetelés tárgyát képező összeg magában foglalja azokat a kamatokat is, amelyek abban az időszakban merültek fel, amelyben a jogellenes támogatás a kedvezményezett rendelkezésére állt.

A kamatok felszámítása a Bizottság 794/2004/EK rendelete (51) 1 V. fejezetének rendelkezései szerint történik.

4. cikk

Németország e határozat kihirdetését követő két hónapon belül értesíti a Bizottságot – a mellékletben csatolt kérdőív alapján – az abban foglaltak végrehajtása érdekében tett intézkedésekről.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Német Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Brüsszel, 2004. október 20.

a Bizottság részéről

Neelie KROES

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 72., 2003.3.26., 3. o.

1

(2)  HL C 140., 1998.5.5., 9. o. (Eljárásmegnyitási határozat).

2

(3)  HL L 150., 2000.6.23., 1. o. Ezzel a határozattal szemben kifogást emelt Németország (EuGH; C-376/99), Észak-Rajna-Vesztfália (EuGEI; T-233/99) és a WestLB (EuGEI; T-228/99); a Bizottság szerződésmegsértési eljárást indított (EuGH; C-209/00).

3

(4)  2003. március 6-i ítélet az ezzel kapcsolatos perekben (T-228/99 és T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale und Land Nordrhein-Westfalen, EBHT, 2003, II-435.)

4

(5)  NordLB: HL C 81., 2003.4.4., 2. o.; Bajor LB: HL C 81., 2003.4.4., 13. o.; HLB: HL C 81., 2003.4.4., 24. o.; Helaba: HL C 73., 2003.3.26., 3. o. és LBKiel: HL C 76., 2003.3.28., 2. o.

5

(6)  Bizalmas információ, a továbbiakban is [...] formában jelölve.

6

(7)  HL L 386., 1989.12.30., hatálytalanította és helyébe lépett a 2000/12/EK irányelv, HL L 126., 2000.5.26.

7

(8)  HL L 124., 1989.5.5., hatálytalanította és helyébe lépett a 2001/12/EK irányelv.

8

(9)  Németország állásfoglalása 2004. június 23-án, 2-7. o.

9

(10)  Lásd Németország 2003. április 9-én kelt állásfoglalását, 25. o. Változó kamatozású szeletek a 10 éves lejáratú, 700 millió dollár feletti, a Deutsche Bank által 1998 januárjában felvett csendestársi betéti állományból.

10

(11)  Lásd Németország 2003. április 9-én kelt állásfoglalását, 25. o. Szeletek a 32 éves lejáratú, 1 000 millió dollár feletti, a Dresdner Bank által 1999 májusában felvett csendestársi betéti állományból.

11

(12)  Lásd Németország 2003. április 9-én kelt állásfoglalását, melléklet grafikája.

12

(13)  Az inflációs hatások kiküszöbölése érdekében, ennél fogva egy hosszúlejáratú államkötvény hozamkulcsát először az inflációs várakozások figyelmen kívül hagyásával kell meghatározni az egyes tőkebevonási időszakokra vonatkozóan. A hosszúlejáratú kockázatmentes alapkamat megállapítása érdekében, a figyelembe vétel időpontjában érvényes „reálkamathoz” hozzá kell adni a hosszú lejáratú átlagos inflációs várakozás becsült értékét: 3,60 %-ot.

13

(14)  A BdB összehasonlítási céllal a Capital Asset Pricing Model (CAPM) – tőkeértékelési modell – szerinti bétaértékeket is megadta, melyek, mint a BdB megállapítja, alig különböznek az empirikus tapasztalatoktól.

14

(15)  [...] rendelkezik: „[...]”

15

(16)  Lásd a Börsenzeitung (Tőzsdeközlöny) 2003. november 7-i számát és az International Financial Review (Nemzetközi Pénzügyi Szemle) 2003. november 22-i számát.

16

Börsenzeitung

International Financial Review

(17)

17

| (+) | A listán szereplő nagy magánbankok neve bizalmas információt képez: ezeket a táblázaton A, B és C bankok megjelölés alatt szerepeltetjük. |
| --- | --- |

(+)

+

A listán szereplő nagy magánbankok neve bizalmas információt képez: ezeket a táblázaton A, B és C bankok megjelölés alatt szerepeltetjük.

(18)  teljes körű alaptőkéhez számítással

18

(19)  beleértve elsőbbségi részvények a vagyonkezelésben lévő vállalatok lebontása után

19

(20)  A T-228/99 és T-233/99 sz. egyesített jogesetekben hozott ítélet.

20

(21)  A Bizottság közleménye a tagállamoknak: Az EK-Szerződés 92. és 93. cikkének és a Bizottság 80/723/EGK irányelve – a feldolgozóiparban működő állami vállalatokról – 5. cikkének (HL C 307., 1993.11.13., 3. o.) (lásd 11. pont) alkalmazása. Noha ebben a közleményben kifejezetten a feldolgozó iparról van szó, az alapkoncepció kétségkívül ugyanúgy vonatkozik más gazdasági ágakra is. Ami a pénzügyi szolgáltatásokat illeti, a koncepciót egy sor bizottsági határozat – pl. a Crédit Lyonnais eseteiben (HL L 221., 1998.8.8., 28. o..) és GAN (HL L 78., 1998.3.16., 1. o.) erősíti meg.

21

(22)  WestLB-ítélet, 206 és további keretszámok.

22

(23)  Bizalmas információ, itt mint Bank I. jelölve.

23

(24)  Bizalmas információ, itt mint Bank II. jelölve.

24

(25)  Bizalmas információ, itt mint Bank III. jelölve.

25

(26)  Bizalmas információ, itt mint Bank IV. jelölve.

26

(27)  Bizalmas információ, itt mint Bank V. jelölve.

27

(28)  A Szövetségi Kormány közleménye, 2004. október 1-jén, 16. o.

28

(29)  Németország 2004. június 23-i válasza

29

(30)  Németország 2004. június 23-i válasza, 12. o. 29/2004 melléklet, Fitch Ratings: Bankminősítési módszertan, 2004. május, 12. o. „Fő szempontok: jövedelmezőség, mérlegteljesség (beleértve tőkésítés), franchise, vezetés, működési környezet, egységesség és méret (a bank saját tőkéjében kifejezve)”.

30

„Fő szempontok: jövedelmezőség, mérlegteljesség (beleértve tőkésítés), franchise, vezetés, működési környezet, egységesség és méret (a bank saját tőkéjében kifejezve)”.

(31)  A magyarázat, mint már kifejtettük, abban áll, hogy a tőkeösszetételre (alaptőke-hányad: 4,0 %, összesített index, illetve sajáteszköz-hányad: 8,0 % – alsó határértékek) vonatkozó felügyeleti normákat a tárgyidőszakban jelentősen túlteljesítették, és ez nagy különbséghez vezet a WestLB-szituációhoz képest. Így 1997-ben, vagyis a tőkejuttatást megelőzően, a KWG 1-10a. cikkének alapelve szerint, az alaptőke-index a Helaba-konszern esetében 4,8 %-on, a Helaba mint egyéni intézmény esetében 5,0 % volt. A Nemzetközi Fizetések Bankjának alapelvei szerint, az alaptőke-hányad (1. osztály) 1997-ben 5,4 %-ot tett ki. Az egyesített mutató, illetve sajáteszköz-hányad 1997-ben 8,9 %, illetve a konszernre vonatkoztatva 9,6 %, míg az egyéni intézmény tekintetében 9,2 % volt. Még a Helaba részéről a következő üzleti évekre megcélzott üzleti növekedés fényébe sem állt fenn az 1 264,4 millió euró összegű alaptőke-felvétel közvetlen szükségessége.

31

(32)  Lásd Németország 2003. április 9-i állásfoglalását, 15-16. melléklet. A számok az euró-bankok refinanszírozási feláraira vonatkoznak, szemben a szövetségi hitelekkel, és a banki kötvények (10 éves lejáratú jelzálog-kötvények) refinanszírozási feláraival. Megfelelő refinanszírozási feláradatok hiányában, összehasonlítva az amerikai kincstárjegyekkel és az alapvető gazdasági összehasonlíthatóság alapján, a Bizottság a fent említett refinanszírozási felárak sávját – az amerikai kincstárjegyekre vonatkozóan – is használja, mivel azok nem pontos adatok, de a nagyságrend az, ami számít a szóban forgó jótállási ellenszolgáltatás meghatározásában.

32

(33)  Lásd Németország állásfoglalását 2003. április 9-én. Mellékletek: 2-4, 8-12, 17-18.

33

(34)  Lefelé módosította a Bizottság a Németország által nyújtott információ alapján.

34

(35)  Refinanszírozási felár a hasonló futamidejű amerikai kincstárjegyekkel szemben, lásd Németország állásfoglalását 2003. április 9-én, 27. o.

35

(36)  2. rész fixkamatozású, de egyenlő kondíciók.

36

(37)  Refinanszírozási felár a hasonló futamidejű amerikai kincstárjegyekkel szemben, lásd Németország állásfoglalását 2003. április 9-én, 27. o.

37

(38)  Németország 2004. augusztus 23-i válasza, 6. melléklet.

38

(39)  Németország válasza, 2004. augusztus 23, 11-12. o. Az ott megadott [...] német magánbankok [...], [...] és [...] esetében ez a részesedés az 1998. évi kb. 5 %-ról kb.20-30 %-ra emelkedett 2003-ra. A Helaba részesedése viszont, Németország adatai szerint, a tartományi bankoknál megfigyelhető 33-72 %-os sávszélességen belül van.

39

(40)  Ez nem jelenti automatikusan azt, hogy .a tartomány „örökre” elkötelezte magát a Helaba mellett, vagy hogy soha többé nem rendelkezhet a csendes társulásba bevitt források felett. A tartomány a csendes társulásból eredő jogait (legalább is a Helaba egyetértésével) fizetés ellenében harmadik félre ruházhatja át. A csendes társulás helyettesíthetősége, kiválthatósága tehát nem feltétlenül redukálható nullára.

40

(41)  Lásd Németország állásfoglalását 2003. április 9-én. Mellékletek: 2-4, 8-12, 17-18

41

(42)  A Bizottság lefelé korrigált a Németország által rendelkezésre bocsátott adatok alapján.

42

(43)  Refinanszírozási felár a hasonló futamidejű amerikai kincstárjegyekkel szemben, lásd Németország állásfoglalását 2003. április 9-én, 27. o.

43

(44)  Németország állásfoglalása, 2004. április 9. 28. o.

44

(45)  A Deutsche Bank perpetual konstrukciójának ellenszolgáltatási felára (a megállapodás szerinti fix kamatozású ellenszolgáltatás 6,60 %) itt évi 1,94 % a 10 éves szövetségi kötvényhez képest; még jobb összehasonlítási lehetőséget nyújt a 12 éves csendestársi tőkejuttatás a Dresdner Bank esetében (1,65 % a szövetségi kötvény felett), hogy képet lehessen alkotni az állandósági felár mértékéről. A fenti táblázatban: az ellenszolgáltatás felára ugyanazon perpetual tekintetében évi 1,15 % a 30 éves szövetségi kötvényekhez képest, mivel azok egyenértékűek a tárgyidőszakkal (30 évet a piacon „kvázi-korlátlannak” tekintenek). A 30 éves szövetségi kölcsönök ellenszolgáltatási felára alacsonyabb, mivel a normál kamatgörbe mellett – itt ez a helyzet – a hosszabb lejáratú (30 éves) kölcsönök hozama magasabb, mint a rövidebb (10 éves) lejáratúaké, és így magasabb levonási tételt jelentenek az évi 6,60 %-os fix kamatozású ellenszolgáltatásból.

45

perpetual

perpetual

(46)  Természetesen, a helyzet a valóságban bonyolultabb a mérlegen kívüli tételek, az eltérő kockázati súlyozású vagy zéró kockázatú elemek miatt. Mindazonáltal a fő érvelés változatlanul fennáll.

46

(47)  A helyzet itt ugyanaz marad, ha valaki számol annak lehetőségével, hogy kiegészítő saját eszközöket szerez meg, az eredeti sajáteszköz-nagysággal azonos mértékben (25-ös szorzó az eredeti sajáteszköz-nagyságra vonatkozó 12,5-ös szorzó helyett.

47

(48)  (6) tételhez fűzött megjegyzés: biztonsági tartalék levonása az alacsonyabb előzetes értékmeghatározás nyomán: a Németország által nyújtott információ szerint (), a bankfelügyeleti elismerés eljárása még nem fejeződött be 1998. december 31-én, így először 1 023 millió eurót (2 000 millió márkát) vezettek be a mérlegbe. Az 1 264 millió eurós – az értékelési eljárásban keletkezett – adatot közvetlenül az értékelés után vezették be, ennél fogva az 1999. évi éves mérlegekben jelent meg. Az eljárás tekintetében, a Bizottság indokoltnak tekinti egy biztonsági tartalék kialakítását a Helaba érdekében, az 1999. évi ellenszolgáltatás alapját képező tőkéből. A Helaba hitelezői pénzügyierő-értékelésüket 1999.év során az 1998. évi mérlegekre alapozták, melyek az előzetes alacsonyabb összeget – 1 023 millió euró – tartalmazták a csendestársi tőkejuttatás vonatkozásában. Következésképp 1999-ben, a különbözetet – a fenti összeg és a szakaszos modell alapján a versenypiaci tevékenység támogatására felhasználható alaptőke között – kell ellentételezni az évi (adózás előtti) 0,3 %-os garanciajutalékkal, vagyis [...] millió euróval. A következő évekre az előző évi mérlegben szereplő adat megfelel az éves mérlegben meghatározott, a csendestársi tőkejuttatásra vonatkozó adatnak.

48

(49)  Lásd Németország válaszát, 2004. augusztus 23. 6-7. o.

(50)  Ezt a jelentést az ECOFIN-nak 1998. november 23-án nyújtották be, de nem hozták nyilvánosságra. A jelentés a Bizottság Verseny Főigazgatóságától szerezhető be és megtalálható a Bizottság web-oldalán is.

50

(51)  HL L 140., 2004.4.30., 1. o.

51

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/194 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/194

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2006. január 25.)

a Hollandia által az AZ és az AZ Vastgoed BV számára nyújtott állami támogatásról

(az értesítés a C(2006) 80. számú dokumentummal történt)

(Csak a holland nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/743/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdése első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felhívta az érdekelt feleket, hogy a fenti rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | A Bizottságnál 2002. június 26-án és 2003. február 6-án iktatott levelekben panasz érkezett a Hollandia által az AZ Alkmaar labdarúgó-egyesületnek nyújtott állami támogatást illetően. A panasz előzetes vizsgálata folyamán a panaszosoktól és a holland hatóságoktól is további tájékoztatás érkezett a Bizottsághoz. |
| --- | --- |

(1)

A Bizottságnál 2002. június 26-án és 2003. február 6-án iktatott levelekben panasz érkezett a Hollandia által az AZ Alkmaar labdarúgó-egyesületnek nyújtott állami támogatást illetően. A panasz előzetes vizsgálata folyamán a panaszosoktól és a holland hatóságoktól is további tájékoztatás érkezett a Bizottsághoz.

| (2) | A Bizottság 2003. július 23-én kelt levelében értesítette Hollandiát arról, hogy a fenti intézkedések tekintetében a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint eljárást indít. Az eljárás indításáról szóló határozat közzétételre került az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket. |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság 2003. július 23-én kelt levelében értesítette Hollandiát arról, hogy a fenti intézkedések tekintetében a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint eljárást indít. Az eljárás indításáról szóló határozat közzétételre került az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket.

| (3) | Hollandia az észrevételek benyújtási határidejének meghosszabbítását kérte a Bizottságtól, és erre engedélyt kapott. Hollandia az eljárás indításáról szóló határozatra a 2003. október 29-én és november 5-én iktatott levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(3)

Hollandia az észrevételek benyújtási határidejének meghosszabbítását kérte a Bizottságtól, és erre engedélyt kapott. Hollandia az eljárás indításáról szóló határozatra a 2003. október 29-én és november 5-én iktatott levelében válaszolt.

| (4) | A Bizottság 2003 decemberében az érdekeltektől több észrevételt kapott levélben. További észrevételek érkeztek az érdekeltektől a 2004. február 9-én, április 6-án és október 6-án iktatott levelekben. |
| --- | --- |

(4)

A Bizottság 2003 decemberében az érdekeltektől több észrevételt kapott levélben. További észrevételek érkeztek az érdekeltektől a 2004. február 9-én, április 6-án és október 6-án iktatott levelekben.

| (5) | A Bizottság 2004 tavaszán tájékoztatást kapott, hogy az önkormányzat újra kívánja tárgyalni az AZ-val és az AZ Vastgoeddal kötött megállapodást. A Bizottság ezért 2004. június 3-én levélben további tájékoztatást kért a holland hatóságoktól, amelyre a holland hatóságok 2004. július 5-i levelükben válaszoltak. A holland hatóságok szerint az önkormányzat, az AZ és az AZ Vastgoed valóban új megállapodás megkötését tervezte. A hatóságok továbbá ismételten kijelentették, hogy a megállapodás az Amszterdami Bíróság felfüggesztő határozata (3) miatt nem végrehajtható. A holland hatóságok 2004. november 5-én iktatott levelükben további tájékoztatást adtak, és megerősítették, hogy a felek között új megállapodás jött létre, az előző megállapodást pedig felbontották. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság 2004 tavaszán tájékoztatást kapott, hogy az önkormányzat újra kívánja tárgyalni az AZ-val és az AZ Vastgoeddal kötött megállapodást. A Bizottság ezért 2004. június 3-én levélben további tájékoztatást kért a holland hatóságoktól, amelyre a holland hatóságok 2004. július 5-i levelükben válaszoltak. A holland hatóságok szerint az önkormányzat, az AZ és az AZ Vastgoed valóban új megállapodás megkötését tervezte. A hatóságok továbbá ismételten kijelentették, hogy a megállapodás az Amszterdami Bíróság felfüggesztő határozata (3) miatt nem végrehajtható. A holland hatóságok 2004. november 5-én iktatott levelükben további tájékoztatást adtak, és megerősítették, hogy a felek között új megállapodás jött létre, az előző megállapodást pedig felbontották.

II.   AZ ÜGY ISMERTETÉSE

| (6) | Alkmaar önkormányzata 2001. december 7-én megállapodást kötött a Stichting AZ alapítvánnyal és az AZ Vastgoed BV-vel (a továbbiakban „AZ”, illetve „AZ Vastgoed”) a labdarúgó-stadion új helyéről. Ez a megállapodás – amely egyrészről Alkmaar, másrészről az AZ és az AZ Vastgoed között jött létre – különböző telkek értékesítésével kapcsolatos négy ügyletre vonatkozott. |
| --- | --- |

(6)

Alkmaar önkormányzata 2001. december 7-én megállapodást kötött a Stichting AZ alapítvánnyal és az AZ Vastgoed BV-vel (a továbbiakban „AZ”, illetve „AZ Vastgoed”) a labdarúgó-stadion új helyéről. Ez a megállapodás – amely egyrészről Alkmaar, másrészről az AZ és az AZ Vastgoed között jött létre – különböző telkek értékesítésével kapcsolatos négy ügyletre vonatkozott.

| (7) | A holland hatóságok szerint az AZ és az AZ Vastgoed két telket vásárolt, amelyen új stadiont, üzemi helyiségeket és parkolót kívánt építeni. Alkmaar önkormányzata eladta az AZ-nak azt a telket is, amelyen a jelenlegi stadion épült. Az AZ és az AZ Vastgoed a régi stadiont le kívánta bontani, a telket közművesíti, és 150 lakást kívánt építeni. Végezetül az AZ edzőlétesítmény építése céljából még egy telket vásárolt. A megállapodás kötelezettségeket ró a telek vevőire. Az AZ és az AZ Vastgoed köteles meghatározott infrastruktúrát kiépíteni és karbantartani. |
| --- | --- |

(7)

A holland hatóságok szerint az AZ és az AZ Vastgoed két telket vásárolt, amelyen új stadiont, üzemi helyiségeket és parkolót kívánt építeni. Alkmaar önkormányzata eladta az AZ-nak azt a telket is, amelyen a jelenlegi stadion épült. Az AZ és az AZ Vastgoed a régi stadiont le kívánta bontani, a telket közművesíti, és 150 lakást kívánt építeni. Végezetül az AZ edzőlétesítmény építése céljából még egy telket vásárolt. A megállapodás kötelezettségeket ró a telek vevőire. Az AZ és az AZ Vastgoed köteles meghatározott infrastruktúrát kiépíteni és karbantartani.

| (8) | A Bizottság 2003 júliusában úgy határozott, hogy eljárást indít; mivel amennyiben a megállapodás az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül, kétséges, hogy az AZ-nak és az AZ Vastgoednak nyújtott támogatás összeegyeztethető-e az EK-Szerződéssel. |
| --- | --- |

(8)

A Bizottság 2003 júliusában úgy határozott, hogy eljárást indít; mivel amennyiben a megállapodás az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül, kétséges, hogy az AZ-nak és az AZ Vastgoednak nyújtott támogatás összeegyeztethető-e az EK-Szerződéssel.

| (9) | Mivel az Amszterdami Bíróság 2004 áprilisában elrendelte a megállapodás végrehajtásának felfüggesztését, nem került sor a teleknek a 2001. december 7-i megállapodás szerinti átruházására. |
| --- | --- |

(9)

Mivel az Amszterdami Bíróság 2004 áprilisában elrendelte a megállapodás végrehajtásának felfüggesztését, nem került sor a teleknek a 2001. december 7-i megállapodás szerinti átruházására.

| (10) | A holland hatóságok azonban 2004 novemberében közölték a Bizottsággal, hogy az Alkmaar önkormányzata, valamint az AZ és az AZ Vastgoed között 2001. december 7-én kötött megállapodást felbontották. |
| --- | --- |

(10)

A holland hatóságok azonban 2004 novemberében közölték a Bizottsággal, hogy az Alkmaar önkormányzata, valamint az AZ és az AZ Vastgoed között 2001. december 7-én kötött megállapodást felbontották.

| (11) | Hollandia szerint új tárgyalásokra került sor, és a telkek értékét a hatóságok általi földterület- és épületértékesítés állami támogatási elemeiről szóló bizottsági közleménynek (4) megfelelően független szakértő becsülte fel. Az értékbecslést követően az önkormányzat, valamint az Egedi BV (az AZ Vastgoed jogutódja) között új megállapodás született. |
| --- | --- |

(11)

Hollandia szerint új tárgyalásokra került sor, és a telkek értékét a hatóságok általi földterület- és épületértékesítés állami támogatási elemeiről szóló bizottsági közleménynek (4) megfelelően független szakértő becsülte fel. Az értékbecslést követően az önkormányzat, valamint az Egedi BV (az AZ Vastgoed jogutódja) között új megállapodás született.

| (12) | Tehát a vizsgálat tárgyát képező megállapodást felbontották, és így megszűnt a hivatalos vizsgálati eljárás tárgya. Ezért a hivatalos vizsgálati eljárást le kell zárni. |
| --- | --- |

(12)

Tehát a vizsgálat tárgyát képező megállapodást felbontották, és így megszűnt a hivatalos vizsgálati eljárás tárgya. Ezért a hivatalos vizsgálati eljárást le kell zárni.

III.   KÖVETKEZTETÉS

| (13) | Mivel azt a megállapodást, amelynek tekintetében a vizsgálat folyt, felbontották, megszűnt a hivatalos vizsgálati eljárás tárgya. |
| --- | --- |

(13)

Mivel azt a megállapodást, amelynek tekintetében a vizsgálat folyt, felbontották, megszűnt a hivatalos vizsgálati eljárás tárgya.

| (14) | A fenti – egyrészről Alkmaar önkormányzata, másrészről az AZ és az AZ Vastgoed által kötött – megállapodás tekintetében kezdeményezett, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást le kell zárni, |
| --- | --- |

(14)

A fenti – egyrészről Alkmaar önkormányzata, másrészről az AZ és az AZ Vastgoed által kötött – megállapodás tekintetében kezdeményezett, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást le kell zárni,

AZ ALÁBBI HATÁROZATOT HOZTA:

1. cikk

A 2003. július 23-án az AZ és az AZ Vastgoed tekintetében kezdeményezett, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás lezárul.

2. cikk

E határozat címzettje a Holland Királyság.

Kelt Brüsszelben, 2006. január 25.

a Bizottság részéről

Neelie KROES

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 266., 2003.11.5., 8. o.

1

(2)  HL C 266., 2003.11.5., 8. o.

2

(3)  Gerechtshof Amsterdam (Amszterdami Bíróság), 2004.4.1., LJN-szám: AO6912, 206/03 KG (www.rechtspraak.nl).

3

(4)  HL C 209., 1997.7.10., 3. o.

4

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/196 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/196

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2006. március 8.

a Németország által a Magog Schiefergruben GmbH & Co. KG javára nyújtott Állami Támogatásról

(az értesítés a C(2006) 641. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/744/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután az érintetteket e cikkek szerint véleménynyilvánításra kérte fel (1), és tekintettel azok véleményeire,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | 2003. november 12-én a Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG („Magog”) javára nyújtott feltételezett állami támogatások miatt a Magog egyik német versenytársától panasz érkezett a Bizottsághoz. A Bizottság 2003. november 25-én Németországtól erre vonatkozóan információkat kért, amelyeket Németország 2004. március 4-i, ugyanezen a napon iktatott levelében adott meg. |
| --- | --- |

(1)

2003. november 12-én a Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG („Magog”) javára nyújtott feltételezett állami támogatások miatt a Magog egyik német versenytársától panasz érkezett a Bizottsághoz. A Bizottság 2003. november 25-én Németországtól erre vonatkozóan információkat kért, amelyeket Németország 2004. március 4-i, ugyanezen a napon iktatott levelében adott meg.

| (2) | 2004. október 6-án a Bizottság a szóban forgó támogatás miatt megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában (2) tette közzé. A Bizottság minden érintettet felkért, hogy a feltételezett támogatással kapcsolatban nyilvánítson véleményt. Ezután a 2004. december 14-i, 2004. december 16-án iktatott levélben észrevételeket kapott a Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme KG, I.B. Rathscheck Söhne KG Moselschiefer-Bergwerke és a Theis-Böger GmbH („Rathscheck és Theis-Böger”) cégtől, valamint a 2004. december 7-i, 2004. december 13-án iktatott levélben véleményt nyilvánított egy harmadik személy, aki névtelen kíván maradni. |
| --- | --- |

(2)

2004. október 6-án a Bizottság a szóban forgó támogatás miatt megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában (2) tette közzé. A Bizottság minden érintettet felkért, hogy a feltételezett támogatással kapcsolatban nyilvánítson véleményt. Ezután a 2004. december 14-i, 2004. december 16-án iktatott levélben észrevételeket kapott a Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme KG, I.B. Rathscheck Söhne KG Moselschiefer-Bergwerke és a Theis-Böger GmbH („Rathscheck és Theis-Böger”) cégtől, valamint a 2004. december 7-i, 2004. december 13-án iktatott levélben véleményt nyilvánított egy harmadik személy, aki névtelen kíván maradni.

| (3) | A véleményeket a Bizottság Németországnak a 2005. január 3-i és 2005. július 7-i levelében továbbította. Németország a 2005. március 11-i, ugyanezen a napon iktatott és 2005. augusztus 31-i, 2005. szeptember 1-én iktatott levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(3)

A véleményeket a Bizottság Németországnak a 2005. január 3-i és 2005. július 7-i levelében továbbította. Németország a 2005. március 11-i, ugyanezen a napon iktatott és 2005. augusztus 31-i, 2005. szeptember 1-én iktatott levelében válaszolt.

| (4) | Németország a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására 2004. december 6-i, 2004. december 13-án iktatott levelében válaszolt. A Bizottság 2005. október 5-én további információkat kért, amelyeket Németország 2005. november 15-i, 2005. november 16-án iktatott levelében adott meg. A mellékleteket a 2005. november 18-i, 2005. november 24-én iktatott levéllel küldte meg. 2005. december 21-i, ugyanezen a napon iktatott levelében Németország további információkat közölt. |
| --- | --- |

(4)

Németország a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására 2004. december 6-i, 2004. december 13-án iktatott levelében válaszolt. A Bizottság 2005. október 5-én további információkat kért, amelyeket Németország 2005. november 15-i, 2005. november 16-án iktatott levelében adott meg. A mellékleteket a 2005. november 18-i, 2005. november 24-én iktatott levéllel küldte meg. 2005. december 21-i, ugyanezen a napon iktatott levelében Németország további információkat közölt.

II.   A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA

2.1.   A kedvezményben részesített vállalat

| (5) | A kedvezményben részesített Magog vállalat, amelynek székhelye Észak-Rajna Vesztfália tartományban, Bad Fredeburgban található, palagyártással foglalkozik. 2002-ben a vállalat 43 dolgozót foglalkoztatott, és mérlegfőösszege kevesebb, mint 5 millió EUR volt. Mivel a függetlenség kritériuma is teljesül, a vállalatot a Bizottság mikro, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló 2003. május 6-i ajánlása (3) értelmében kisvállalkozásként lehet besorolni. |
| --- | --- |

(5)

A kedvezményben részesített Magog vállalat, amelynek székhelye Észak-Rajna Vesztfália tartományban, Bad Fredeburgban található, palagyártással foglalkozik. 2002-ben a vállalat 43 dolgozót foglalkoztatott, és mérlegfőösszege kevesebb, mint 5 millió EUR volt. Mivel a függetlenség kritériuma is teljesül, a vállalatot a Bizottság mikro, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló 2003. május 6-i ajánlása (3) értelmében kisvállalkozásként lehet besorolni.

2.2.   A terv

| (6) | A Westfälischer Schieferverband e.V (Vesztfáliai palaszövetség) javaslatára Észak-Rajna Vesztfália (ÉRV) tartomány 2002. és 2003. évben támogatta egy újszerű tetőpala-vágási eljárás kifejlesztését („NC-vezérlésű, robotokkal működtetett termelés kifejlesztése és kipróbálása a tetőpala-bányászatban” projekt). A projektet a Magog, a Westfälischer Schieferverband tagja egy gazdasági és műszaki főiskolával együttműködve hajtotta végre. |
| --- | --- |

(6)

A Westfälischer Schieferverband e.V (Vesztfáliai palaszövetség) javaslatára Észak-Rajna Vesztfália (ÉRV) tartomány 2002. és 2003. évben támogatta egy újszerű tetőpala-vágási eljárás kifejlesztését („NC-vezérlésű, robotokkal működtetett termelés kifejlesztése és kipróbálása a tetőpala-bányászatban” projekt). A projektet a Magog, a Westfälischer Schieferverband tagja egy gazdasági és műszaki főiskolával együttműködve hajtotta végre.

| (7) | Németország állítása szerint a terv célja az volt, hogy a tetőpala feldolgozásához olyan innovatív technikát fejlesszenek ki, amely csökkenti a dolgozók egészségének terhelését. A tetőpalakövek addig messzemenően kézzel végzett megmunkálása a dolgozók számára fizikai terheléssel járt. Németország felfogása szerint a projekt jelentős mértékben hozzájárult a munkahelyi biztonság növeléséhez, és példaértékű az egész tetőpala-bányászat számára. |
| --- | --- |

(7)

Németország állítása szerint a terv célja az volt, hogy a tetőpala feldolgozásához olyan innovatív technikát fejlesszenek ki, amely csökkenti a dolgozók egészségének terhelését. A tetőpalakövek addig messzemenően kézzel végzett megmunkálása a dolgozók számára fizikai terheléssel járt. Németország felfogása szerint a projekt jelentős mértékben hozzájárult a munkahelyi biztonság növeléséhez, és példaértékű az egész tetőpala-bányászat számára.

| (8) | A javaslat szerint a „NC-vezérlésű, robotokkal működtetett termelés kifejlesztése és kipróbálása a tetőpalabányászatban” teljes projekt három lépésből állt: elsőként egy prototípust kellett kifejleszteni. A második lépés egy csarnoképítést irányzott elő, a harmadik lépésben pedig az új technikát a gyakorlatba kellett átültetni. |
| --- | --- |

(8)

A javaslat szerint a „NC-vezérlésű, robotokkal működtetett termelés kifejlesztése és kipróbálása a tetőpalabányászatban” teljes projekt három lépésből állt: elsőként egy prototípust kellett kifejleszteni. A második lépés egy csarnoképítést irányzott elő, a harmadik lépésben pedig az új technikát a gyakorlatba kellett átültetni.

| (9) | ÉRV tartomány csak az első lépést támogatta. Az első lépés költségeit eredetileg 1 293 110 EUR összegben határozták meg, amelyből ÉRV tartomány 60 %-ot, azaz 775 866 EUR összeget vállalt volna át. Végül az első lépés költségei 1 223 945 EUR-ra rúgtak, amelyből ÉRV tartomány 702 093 EUR (57 %) összeget finanszírozott. |
| --- | --- |

(9)

ÉRV tartomány csak az első lépést támogatta. Az első lépés költségeit eredetileg 1 293 110 EUR összegben határozták meg, amelyből ÉRV tartomány 60 %-ot, azaz 775 866 EUR összeget vállalt volna át. Végül az első lépés költségei 1 223 945 EUR-ra rúgtak, amelyből ÉRV tartomány 702 093 EUR (57 %) összeget finanszírozott.

| (10) | Az első lépés végleges költségei a következőképp bonthatók fel
  1. táblázat: | EUR |
| --- | --- | --- |
| Megvalósíthatósági tanulmány | 25 565 |
| Prototípus kifejlesztése (1. melléklet) | 464 410 |
| Két termelőberendezés kifejlesztése és létesítése (2. és 3. melléklet) | 733 970 |
| ÖSSZESEN | 1 223 945 |

(10)

Az első lépés végleges költségei a következőképp bonthatók fel

1. táblázat:

EUR

Megvalósíthatósági tanulmány

25 565

Prototípus kifejlesztése (1. melléklet)

464 410

Két termelőberendezés kifejlesztése és létesítése (2. és 3. melléklet)

733 970

ÖSSZESEN

1 223 945

| (11) | A Magog egy NC-vezérlésű, robotokkal működtetett tetőpalagyártó berendezés kifejlesztéséhez megvalósíthatósági tanulmány elkészítésére adott megbízást, amely 2002. márciusában készült el. A tanulmány költségei 25 565 EUR-ra rúgtak. |
| --- | --- |

(11)

A Magog egy NC-vezérlésű, robotokkal működtetett tetőpalagyártó berendezés kifejlesztéséhez megvalósíthatósági tanulmány elkészítésére adott megbízást, amely 2002. márciusában készült el. A tanulmány költségei 25 565 EUR-ra rúgtak.

| (12) | A megvalósíthatósági tanulmány elkészítése után egy nem ipari termelésre, hanem csak kísérleti célokra kialakított prototípust fejlesztettek ki és állítottak fel a Magog területén (1. melléklet). A próbaüzemre 2002 novemberében és decemberében került sor, és a prototípust 2003. januárjában alkatrészeire szedték. A prototípus költségei 464 410 EUR-ra rúgtak. |
| --- | --- |

(12)

A megvalósíthatósági tanulmány elkészítése után egy nem ipari termelésre, hanem csak kísérleti célokra kialakított prototípust fejlesztettek ki és állítottak fel a Magog területén (1. melléklet). A próbaüzemre 2002 novemberében és decemberében került sor, és a prototípust 2003. januárjában alkatrészeire szedték. A prototípus költségei 464 410 EUR-ra rúgtak.

| (13) | A prototípus kipróbálása során szerzett tapasztalatok alapján a vállalat egy ipari termelésre alkalmas berendezést telepített. A prototípus próbaüzeme során kiderült, hogy a tetőpala különböző mérete miatt az ipari termeléshez legalább két berendezésre lesz szükség. Az első ipari termeléshez használható berendezést 2003. januárban telepítették (2. melléklet), a másodikat 2003. áprilisban (3. melléklet). 2003. év folyamán a 2. és 3. berendezést tovább tesztelték, hogy működésüket tovább javíthassák. 2004. eleje óta a 2. és 3. berendezésen a termelés súrlódásmentesen zajlik. A 2. és 3. berendezés költségei 733 970 EUR-ra rúgnak. |
| --- | --- |

(13)

A prototípus kipróbálása során szerzett tapasztalatok alapján a vállalat egy ipari termelésre alkalmas berendezést telepített. A prototípus próbaüzeme során kiderült, hogy a tetőpala különböző mérete miatt az ipari termeléshez legalább két berendezésre lesz szükség. Az első ipari termeléshez használható berendezést 2003. januárban telepítették (2. melléklet), a másodikat 2003. áprilisban (3. melléklet). 2003. év folyamán a 2. és 3. berendezést tovább tesztelték, hogy működésüket tovább javíthassák. 2004. eleje óta a 2. és 3. berendezésen a termelés súrlódásmentesen zajlik. A 2. és 3. berendezés költségei 733 970 EUR-ra rúgnak.

| (14) | A (8)–(13). pontban leírt 1. lépés a Magog termelési folyamatának korszerűsítését szolgáló összkoncepció részét képezte, amely további lépéseket foglalt magában. A 2. és 3. lépés 2003-ban kezdődött, és 2005-ben ért véget. Ezenkívül 2002. óta palabánya- (vágathajtási) beruházásokat végeztek. Németország állítása szerint a 2. és 3. lépés és a vágathajtás – amely az általános korszerűsítési koncepció részét képezte –a következő beruházásokat foglalta magában.
  2 .táblázat | | EUR |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2002-es csarnok | 16 576 |
| 2 | 2005-ös csarnok | 213 175 |
| 3 | Fűrész | 267 774 |
| 4 | Vízkezelés | 35 740 |
| 5 | Office-kapcsolat | 2 570 |
| 6 | Fejtőgép | 105 840 |
| 7 | Szabadalomköltségek | 65 128 |
| 8 | Vágathajtás 2002 – 2005 | 557 378 |
| 9 | Vágathajtás 2006 – 2007 | 176 800 |
| 10 | Projektvezető/mérnök személyi költségek 2004/2005 | 84 247 |
| 11 | Üzemépület lebontása | 8 245 |
| 12 | Tervezői tiszteletdíj | 5 733 |
| | ÖSSZESEN | 1 539 205
   (4) |

(14)

A (8)–(13). pontban leírt 1. lépés a Magog termelési folyamatának korszerűsítését szolgáló összkoncepció részét képezte, amely további lépéseket foglalt magában. A 2. és 3. lépés 2003-ban kezdődött, és 2005-ben ért véget. Ezenkívül 2002. óta palabánya- (vágathajtási) beruházásokat végeztek. Németország állítása szerint a 2. és 3. lépés és a vágathajtás – amely az általános korszerűsítési koncepció részét képezte –a következő beruházásokat foglalta magában.

2 .táblázat

EUR

1

2002-es csarnok

16 576

2

2005-ös csarnok

213 175

3

Fűrész

267 774

4

Vízkezelés

35 740

5

Office-kapcsolat

2 570

6

Fejtőgép

105 840

7

Szabadalomköltségek

65 128

8

Vágathajtás 2002 – 2005

557 378

9

Vágathajtás 2006 – 2007

176 800

10

Projektvezető/mérnök személyi költségek 2004/2005

84 247

11

Üzemépület lebontása

8 245

12

Tervezői tiszteletdíj

5 733

ÖSSZESEN

1 539 205
   (4)

| (15) | A „2002-es csarnok” címszó alatt megadott 16 576 EUR összegű költségek a meglévő fűrészcsarnok 2002. évi tatarozására és renoválására vonatkoznak (2. táblázat 1. pontja) |
| --- | --- |

(15)

A „2002-es csarnok” címszó alatt megadott 16 576 EUR összegű költségek a meglévő fűrészcsarnok 2002. évi tatarozására és renoválására vonatkoznak (2. táblázat 1. pontja)

| (16) | A „2005-ös csarnok” beruházásai egy régi raktárcsarnokra vonatkoznak, amelyet 2004-2005-ben jelentős mértékben átépítettek és most gyártásra használnak (2. pont). A csarnok átépítése az újonnan kifejlesztett robotokon alapuló gyártási folyamat elhelyezéséhez vált szükségessé. A csarnok átépítése egy új fűrész telepítését is magába foglalja (3. pont), amelyre az új robotok beépítéséhez volt szükség. |
| --- | --- |

(16)

A „2005-ös csarnok” beruházásai egy régi raktárcsarnokra vonatkoznak, amelyet 2004-2005-ben jelentős mértékben átépítettek és most gyártásra használnak (2. pont). A csarnok átépítése az újonnan kifejlesztett robotokon alapuló gyártási folyamat elhelyezéséhez vált szükségessé. A csarnok átépítése egy új fűrész telepítését is magába foglalja (3. pont), amelyre az új robotok beépítéséhez volt szükség.

| (17) | Az új gyártási folyamathoz használt új fűrész hűtéséhez új vízkezelő berendezés (4. pont) telepítésére is szükség volt. Az új fűrész nagyobb, mint a régi, ezért nagyobb a vízigénye. Az Office-kapcsolat költségei (5. pont) szintén a 2005. évi csarnok- és fűrészberuházásokkal függnek össze. |
| --- | --- |

(17)

Az új gyártási folyamathoz használt új fűrész hűtéséhez új vízkezelő berendezés (4. pont) telepítésére is szükség volt. Az új fűrész nagyobb, mint a régi, ezért nagyobb a vízigénye. Az Office-kapcsolat költségei (5. pont) szintén a 2005. évi csarnok- és fűrészberuházásokkal függnek össze.

| (18) | A fejtőgép (6. pont) olyan jármű, amelyet a pala fejtésekor a bányában használnak, és amelyet a Magog 2004-ben vásárolt meg. |
| --- | --- |

(18)

A fejtőgép (6. pont) olyan jármű, amelyet a pala fejtésekor a bányában használnak, és amelyet a Magog 2004-ben vásárolt meg.

| (19) | A 7. pontban szereplő szabadalomköltségeknél a projekttel kapcsolatos szabadalmak bejelentésekor felmerülő ügyvédi díjakról van szó. |
| --- | --- |

(19)

A 7. pontban szereplő szabadalomköltségeknél a projekttel kapcsolatos szabadalmak bejelentésekor felmerülő ügyvédi díjakról van szó.

| (20) | A 2002–2005 közötti palabányászattal kapcsolatban felmerült költségeknél a vágathajtáshoz történő beruházásokról van szó (8. pont). 2006-ra és 2007-re a vállalat becsült vágathajtási költségei a 9. pontban kerültek kimutatásra. A projektvezető/mérnök személyi költségek 2004/2005 (10. pont) a 8. és 9. pontban említett bányászati tevékenységekkel függnek össze. |
| --- | --- |

(20)

A 2002–2005 közötti palabányászattal kapcsolatban felmerült költségeknél a vágathajtáshoz történő beruházásokról van szó (8. pont). 2006-ra és 2007-re a vállalat becsült vágathajtási költségei a 9. pontban kerültek kimutatásra. A projektvezető/mérnök személyi költségek 2004/2005 (10. pont) a 8. és 9. pontban említett bányászati tevékenységekkel függnek össze.

| (21) | Az épületlebontási költségek (11. pont) 2005. júliusában merültek fel, és egy pontosabban meg nem határozott üzemépület lebontására vonatkoznak. |
| --- | --- |

(21)

Az épületlebontási költségek (11. pont) 2005. júliusában merültek fel, és egy pontosabban meg nem határozott üzemépület lebontására vonatkoznak.

| (22) | A tervezői tiszteletdíj (12. pont) tovább bontható a „2005-ös csarnok” építésénél felmerült 3 600 EUR-ra és egyéb tételekkel kapcsolatos 2 133 EUR-ra. |
| --- | --- |

(22)

A tervezői tiszteletdíj (12. pont) tovább bontható a „2005-ös csarnok” építésénél felmerült 3 600 EUR-ra és egyéb tételekkel kapcsolatos 2 133 EUR-ra.

2.3.   A pénzügyi intézkedés

| (23) | ÉRV tartomány a „Bányászati Technológiai Program” alapján 702 093 EUR összegű támogatást nyújtott. E program célja olyan projektek támogatása volt, amelyek hozzájárulnak a bányászatban dolgozók biztonságának és egészségvédelmének javításához, valamint a bányászathoz kapcsolódóan a környezetvédelem javításához. A program potenciális kedvezményezettjei műszaki-tudományos közösségi intézmények voltak. A programot 2003. év végén leállították. |
| --- | --- |

(23)

ÉRV tartomány a „Bányászati Technológiai Program” alapján 702 093 EUR összegű támogatást nyújtott. E program célja olyan projektek támogatása volt, amelyek hozzájárulnak a bányászatban dolgozók biztonságának és egészségvédelmének javításához, valamint a bányászathoz kapcsolódóan a környezetvédelem javításához. A program potenciális kedvezményezettjei műszaki-tudományos közösségi intézmények voltak. A programot 2003. év végén leállították.

| (24) | A támogatás bejelentésére 2001. december 19-én került sor. A támogatást 2002. augusztus és 2003. december között a projekt alakulásának megfelelően több részletben fizették ki. |
| --- | --- |

(24)

A támogatás bejelentésére 2001. december 19-én került sor. A támogatást 2002. augusztus és 2003. december között a projekt alakulásának megfelelően több részletben fizették ki.

| (25) | A Magog rendelkezik a projekteredmények összes tulajdonjogával és a használati jogokkal. Az árbevételek részösszegeit, amelyek adott esetben az eredmények értékesítéséből folynak be hozzá, meg kell fizetnie ÉRV tartománynak. A támogatás engedélyezését a projekteredmények széleskörű elterjesztésének feltételéhez kötötték. A Magognak az eredményeket legalább egy elismert német szakfolyóiratban közzé kell tennie. Német állítás szerint a Magog az egyik versenytársának licenciát nyújtott. Az eredményekről a bányászati szövetség „Bergbau” folyóiratában jelent meg cikk. |
| --- | --- |

(25)

A Magog rendelkezik a projekteredmények összes tulajdonjogával és a használati jogokkal. Az árbevételek részösszegeit, amelyek adott esetben az eredmények értékesítéséből folynak be hozzá, meg kell fizetnie ÉRV tartománynak. A támogatás engedélyezését a projekteredmények széleskörű elterjesztésének feltételéhez kötötték. A Magognak az eredményeket legalább egy elismert német szakfolyóiratban közzé kell tennie. Német állítás szerint a Magog az egyik versenytársának licenciát nyújtott. Az eredményekről a bányászati szövetség „Bergbau” folyóiratában jelent meg cikk.

III.   A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (26) | A Bizottság azért indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, mivel kétségei voltak afelől, hogy a pénzügyi intézkedés – ahogy Németország állítja – nem jelentett állami támogatást. A Bizottság véleménye szerint a pénzügyi intézkedés a Magognak szelektív előnyt nyújtott, mivel az új technológia bevezetése a vállalat termelékenységét növelte és versenyképességét javította, anélkül, hogy a vállalatnak az összes költséget viselnie kellett volna. A Bizottság ezenkívül azon a véleményen volt, hogy az intézkedés a tagállamok közti kereskedelmet korlátozta. |
| --- | --- |

(26)

A Bizottság azért indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, mivel kétségei voltak afelől, hogy a pénzügyi intézkedés – ahogy Németország állítja – nem jelentett állami támogatást. A Bizottság véleménye szerint a pénzügyi intézkedés a Magognak szelektív előnyt nyújtott, mivel az új technológia bevezetése a vállalat termelékenységét növelte és versenyképességét javította, anélkül, hogy a vállalatnak az összes költséget viselnie kellett volna. A Bizottság ezenkívül azon a véleményen volt, hogy az intézkedés a tagállamok közti kereskedelmet korlátozta.

| (27) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (3) bekezdése szerinti lehetséges kivételekkel kapcsolatosan a Bizottság mindenekelőtt azt állapított meg, hogy a Magog székhelye nem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) vagy c) pontja szerinti támogatott térségben van. |
| --- | --- |

(27)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (3) bekezdése szerinti lehetséges kivételekkel kapcsolatosan a Bizottság mindenekelőtt azt állapított meg, hogy a Magog székhelye nem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) vagy c) pontja szerinti támogatott térségben van.

| (28) | A Bizottság véleménye szerint a projekt esetleg az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (5) értelmében vett beruházási tervként értékelhető, azonban azt kétségbe vonta, hogy a támogatható beruházási költségek bruttó támogatási intenzitásának középvállalkozások számára 7,5 %-os és bruttó támogatási intenzitásának kisvállalkozások számára 15 %-os megengedett felső határát betartották. |
| --- | --- |

(28)

A Bizottság véleménye szerint a projekt esetleg az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (5) értelmében vett beruházási tervként értékelhető, azonban azt kétségbe vonta, hogy a támogatható beruházási költségek bruttó támogatási intenzitásának középvállalkozások számára 7,5 %-os és bruttó támogatási intenzitásának kisvállalkozások számára 15 %-os megengedett felső határát betartották.

| (29) | A Bizottság azt is figyelembe vette, hogy a projekt egy részét az állami kutatás-fejlesztési támogatások közösségi keretének (6) értelmében (K+F közösségi keret) kísérleti fejlesztési tevékenységként lehetne besorolni, amely szerint az alapkutatáshoz, ipari kutatáshoz és kísérleti fejlesztéshez nyújtott állami támogatások megengedettek. Itt azonban azt vonta kétségbe, hogy betartották-e a kis- és középvállalkozások (KKV) számára megengedett 35 %-os maximális támogatási intenzitást. |
| --- | --- |

(29)

A Bizottság azt is figyelembe vette, hogy a projekt egy részét az állami kutatás-fejlesztési támogatások közösségi keretének (6) értelmében (K+F közösségi keret) kísérleti fejlesztési tevékenységként lehetne besorolni, amely szerint az alapkutatáshoz, ipari kutatáshoz és kísérleti fejlesztéshez nyújtott állami támogatások megengedettek. Itt azonban azt vonta kétségbe, hogy betartották-e a kis- és középvállalkozások (KKV) számára megengedett 35 %-os maximális támogatási intenzitást.

| (30) | A Bizottság kifejtette továbbá, hogy meg fogja vizsgálni a támogatás összeegyeztethetőségét a közös érdekkel általában, és különösen az EK-Szerződés 137. cikke értelmében a munkavállalók egészsége és biztonsága védelmének céljával. |
| --- | --- |

(30)

A Bizottság kifejtette továbbá, hogy meg fogja vizsgálni a támogatás összeegyeztethetőségét a közös érdekkel általában, és különösen az EK-Szerződés 137. cikke értelmében a munkavállalók egészsége és biztonsága védelmének céljával.

IV.   AZ ÉRINTETTEK ÉSZREVÉTELEI

| (31) | A Bizottság a Rathschecktől és a Theis-Bögertől, valamint egy önmagát megnevezni nem kívánó versenytárstól kapott véleményeket. |
| --- | --- |

(31)

A Bizottság a Rathschecktől és a Theis-Bögertől, valamint egy önmagát megnevezni nem kívánó versenytárstól kapott véleményeket.

4.1.   A Rathscheck és a Theis-Böger

| (32) | A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos véleményében a Rathscheck és a Theis-Böger kifejti, hogy a tetőpalapiac egységes piac, és az „ónémet fedésnek” nincs külön piaca. Még ha az „ónémet fedés” külön piac volna, a támogatás akkor is versenytorzításokhoz vezetne, mivel az új robotok a hagyományos tetőpala gyártásához is használhatók, és nemcsak a végtermék piacán, hanem a köztes termék piacán is folytatnak a spanyol palagyártók tevékenységet. A Rathscheck és a Theis-Böger utal rá, hogy ők az „ónémet fedést” egyre inkább spanyol nyerspalából állítják elő. |
| --- | --- |

(32)

A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos véleményében a Rathscheck és a Theis-Böger kifejti, hogy a tetőpalapiac egységes piac, és az „ónémet fedésnek” nincs külön piaca. Még ha az „ónémet fedés” külön piac volna, a támogatás akkor is versenytorzításokhoz vezetne, mivel az új robotok a hagyományos tetőpala gyártásához is használhatók, és nemcsak a végtermék piacán, hanem a köztes termék piacán is folytatnak a spanyol palagyártók tevékenységet. A Rathscheck és a Theis-Böger utal rá, hogy ők az „ónémet fedést” egyre inkább spanyol nyerspalából állítják elő.

| (33) | A közös piaccal való összeegyeztethetőség lehetőségével kapcsolatban a Rathscheck és a Theis-Böger kijelenti, hogy a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető, mivel a Magognak megadja annak lehetőségét, hogy termékeit a piacon versenytársainál, még a spanyol vállalatoknál is alacsonyabb áron kínálja. |
| --- | --- |

(33)

A közös piaccal való összeegyeztethetőség lehetőségével kapcsolatban a Rathscheck és a Theis-Böger kijelenti, hogy a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető, mivel a Magognak megadja annak lehetőségét, hogy termékeit a piacon versenytársainál, még a spanyol vállalatoknál is alacsonyabb áron kínálja.

| (34) | A Rathscheck és a Theis-Böger visszautasítja Németország azon állítását, hogy a támogatás a Magog számára nem nyújt előnyt. Maga a Magog nem vitatta, hogy a támogatás hozzájárult jövedelmezőségének egyértelmű növeléséhez. |
| --- | --- |

(34)

A Rathscheck és a Theis-Böger visszautasítja Németország azon állítását, hogy a támogatás a Magog számára nem nyújt előnyt. Maga a Magog nem vitatta, hogy a támogatás hozzájárult jövedelmezőségének egyértelmű növeléséhez.

| (35) | A Rathscheck és a Theis-Böger a tetőpalapiaccal kapcsolatban háttérinformációkat is feltár. Utal arra, hogy a tetőpala össztermelése a Közösségben 2001 óta csökken. Spanyolországra, amely az egyetlen jelentős exporttöbblettel rendelkező ország, a közösségi termelés 95 %-a jut. Az összes közösségi tetőpalagyártó kis- vagy középvállalkozás. |
| --- | --- |

(35)

A Rathscheck és a Theis-Böger a tetőpalapiaccal kapcsolatban háttérinformációkat is feltár. Utal arra, hogy a tetőpala össztermelése a Közösségben 2001 óta csökken. Spanyolországra, amely az egyetlen jelentős exporttöbblettel rendelkező ország, a közösségi termelés 95 %-a jut. Az összes közösségi tetőpalagyártó kis- vagy középvállalkozás.

| (36) | A Rathscheck és a Theis-Böger vitatja, hogy az NC-vezérlésű, robotokkal működtetett tetőpalagyártás kifejlesztése valódi innovációt jelent. Hagyományos tetőpalát Spanyolországban már több éve a legmodernebb megmunkálógépek segítségével gyártanak. A projekt egy részének kísérleti fejlesztésként való minősítésével kapcsolatban a Rathscheck és a Theis-Böger arra utal, hogy a megengedett támogatási intenzitásokat egyik esetben sem tartották be. |
| --- | --- |

(36)

A Rathscheck és a Theis-Böger vitatja, hogy az NC-vezérlésű, robotokkal működtetett tetőpalagyártás kifejlesztése valódi innovációt jelent. Hagyományos tetőpalát Spanyolországban már több éve a legmodernebb megmunkálógépek segítségével gyártanak. A projekt egy részének kísérleti fejlesztésként való minősítésével kapcsolatban a Rathscheck és a Theis-Böger arra utal, hogy a megengedett támogatási intenzitásokat egyik esetben sem tartották be.

| (37) | A Rathscheck és a Theis-Böger visszautasítja Németország azon állítását, hogy a támogatás a munkavállalók munkafeltételeinek javításához vezetett. A támogatás nem tekinthető azon az alapon a közös piaccal összeegyeztethetőnek, hogy az EK-Szerződés 137. cikke értelmében a munkavállalók egészségvédelmének és biztonságának célját szolgálja. |
| --- | --- |

(37)

A Rathscheck és a Theis-Böger visszautasítja Németország azon állítását, hogy a támogatás a munkavállalók munkafeltételeinek javításához vezetett. A támogatás nem tekinthető azon az alapon a közös piaccal összeegyeztethetőnek, hogy az EK-Szerződés 137. cikke értelmében a munkavállalók egészségvédelmének és biztonságának célját szolgálja.

4.2.   Az önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs

| (38) | A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeiben egy önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs arra utal, hogy a német építőipar és a tetőfedési piac az utóbbi években visszaesett. Egy német gyártónak nyújtott támogatás ezért különösen káros lenne. Ő maga nyerspalát gyárt, amelyet Németországban az „ónémet pala” gyártásához használnak. |
| --- | --- |

(38)

A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeiben egy önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs arra utal, hogy a német építőipar és a tetőfedési piac az utóbbi években visszaesett. Egy német gyártónak nyújtott támogatás ezért különösen káros lenne. Ő maga nyerspalát gyárt, amelyet Németországban az „ónémet pala” gyártásához használnak.

V.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

| (39) | A hivatalos vizsgálati eljárás megindítására kifejtett véleményében Németország úgy érvel, hogy a hozzájárulás esetében nem állami támogatásról van szó, mivel a hozzájárulás a tagállamok közti kereskedelmet nem érinti. A pala, amelyet a Magog az újonnan kifejlesztett berendezésben gyárt, különösen kiváló minőségű tetőpala, ún. ónémet pala. Ennek a palának a piaca regionális piac, és Németország bizonyos területeire korlátozódik. A tagállamok közti kereskedelmet ezért nem korlátozza. |
| --- | --- |

(39)

A hivatalos vizsgálati eljárás megindítására kifejtett véleményében Németország úgy érvel, hogy a hozzájárulás esetében nem állami támogatásról van szó, mivel a hozzájárulás a tagállamok közti kereskedelmet nem érinti. A pala, amelyet a Magog az újonnan kifejlesztett berendezésben gyárt, különösen kiváló minőségű tetőpala, ún. ónémet pala. Ennek a palának a piaca regionális piac, és Németország bizonyos területeire korlátozódik. A tagállamok közti kereskedelmet ezért nem korlátozza.

| (40) | Amennyiben a Bizottság azon a véleményen lenne, hogy az intézkedés a tagállamok közti kereskedelmet korlátozza, a hozzájárulás Németország szerint az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítható. Az intézkedés teljesíti a K+F közösségi keret 5.4 pontja értelmében végzett kísérleti fejlesztési tevékenység végrehajthatóságához készült előtanulmány és egy kisvállalkozás kísérleti fejlesztési tevékenységének feltételeit. Ezenkívül a támogatás közvetlenül az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. Az intézkedés hozzájárul egy az EK-Szerződés 137. cikke szerinti fontos közösségi cél eléréséhez, és olyan gazdasági tevékenységre vonatkozik, amelynél – amennyiben az a versenyt egyáltalán korlátozza – közösségi szinten nincs intenzív verseny. Németország ezenkívül részletes projektleírást, valamint költségkimutatást és a vállalat KKV-státuszával kapcsolatos adatokat terjeszt elő. |
| --- | --- |

(40)

Amennyiben a Bizottság azon a véleményen lenne, hogy az intézkedés a tagállamok közti kereskedelmet korlátozza, a hozzájárulás Németország szerint az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítható. Az intézkedés teljesíti a K+F közösségi keret 5.4 pontja értelmében végzett kísérleti fejlesztési tevékenység végrehajthatóságához készült előtanulmány és egy kisvállalkozás kísérleti fejlesztési tevékenységének feltételeit. Ezenkívül a támogatás közvetlenül az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. Az intézkedés hozzájárul egy az EK-Szerződés 137. cikke szerinti fontos közösségi cél eléréséhez, és olyan gazdasági tevékenységre vonatkozik, amelynél – amennyiben az a versenyt egyáltalán korlátozza – közösségi szinten nincs intenzív verseny. Németország ezenkívül részletes projektleírást, valamint költségkimutatást és a vállalat KKV-státuszával kapcsolatos adatokat terjeszt elő.

| (41) | A Rathscheck és a Theis-Böger észrevételeire adott válaszában Németország megerősíti, hogy a tagállamok közti kereskedelmet az intézkedés nem korlátozza. Németország utal arra, hogy a regionális piacon intenzív verseny van. Németország véleménye szerint a projekt megvalósítása nem vezet a Magog termelési költségeinek csökkentéséhez. A projekt ezenkívül a K+F közösségi keret szerint is támogatható, ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet minősíteni. Németország kétségbe vonta a Rathscheck és a Theis-Böger kijelentésének helyességét, amely szerint spanyol nyersanyagból állít elő „ónémet fedést”. |
| --- | --- |

(41)

A Rathscheck és a Theis-Böger észrevételeire adott válaszában Németország megerősíti, hogy a tagállamok közti kereskedelmet az intézkedés nem korlátozza. Németország utal arra, hogy a regionális piacon intenzív verseny van. Németország véleménye szerint a projekt megvalósítása nem vezet a Magog termelési költségeinek csökkentéséhez. A projekt ezenkívül a K+F közösségi keret szerint is támogatható, ezért a támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet minősíteni. Németország kétségbe vonta a Rathscheck és a Theis-Böger kijelentésének helyességét, amely szerint spanyol nyersanyagból állít elő „ónémet fedést”.

| (42) | Az önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs véleményével kapcsolatban Németország megjegyzi, hogy a támogatott robotot nem a Spanyolországban elterjedt, hagyományos pala gyártásához használják. Ezért a spanyol palára vonatkozóan nincs versenytorzítás. Az önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs azon kijelentése, hogy ő olyan palát gyárt, amilyet Németországban „ónémet pala” gyártásához használnak, helytelen. |
| --- | --- |

(42)

Az önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs véleményével kapcsolatban Németország megjegyzi, hogy a támogatott robotot nem a Spanyolországban elterjedt, hagyományos pala gyártásához használják. Ezért a spanyol palára vonatkozóan nincs versenytorzítás. Az önmagát megnevezni nem kívánó versenytárs azon kijelentése, hogy ő olyan palát gyárt, amilyet Németországban „ónémet pala” gyártásához használnak, helytelen.

VI.   ÉRTÉKELÉS

6.1.   Támogatás fennállása Az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdés értelmében

| (43) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint bármilyen állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatás, amely bizonyos vállalatok vagy termelési ágak kedvezményben részesítésével a versenyt torzítja, vagy a verseny torzításával fenyeget, a közös piaccal összeegyeztethetetlen, amennyiben az a tagállamok közti kereskedelmet torzítja. Az Európai Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a kereskedelem korlátozásának feltétele akkor teljesül, ha a kedvezményben részesített vállalat olyan gazdasági tevékenységet folytat, amely a tagállamok közti kereskedelem tárgyát képezi. |
| --- | --- |

(43)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint bármilyen állami vagy állami eszközökből nyújtott támogatás, amely bizonyos vállalatok vagy termelési ágak kedvezményben részesítésével a versenyt torzítja, vagy a verseny torzításával fenyeget, a közös piaccal összeegyeztethetetlen, amennyiben az a tagállamok közti kereskedelmet torzítja. Az Európai Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a kereskedelem korlátozásának feltétele akkor teljesül, ha a kedvezményben részesített vállalat olyan gazdasági tevékenységet folytat, amely a tagállamok közti kereskedelem tárgyát képezi.

| (44) | A Bizottság véleménye szerint a projekt és ÉRV tartomány hozzájárulása a Magognak előnyt nyújt. A hozzájárulás a vállalatot termelési folyamatának korszerűsítésében új berendezések létesítésével segítette. Ezt a vállalat saját honlapja is megerősíti, amely szerint a vágási eljárás automatizálását célzó projektet azért hajtották végre, hogy a vállalat olcsóbban tudjon kiváló minőségű palát gyártani, és így versenyképességét növelni. A támogatás a Magogot kedvezményben részesíti, mivel a vállalat a hozzájáruláshoz a piacon nem jutott volna hozzá, és ezért az a verseny torzításával fenyeget. |
| --- | --- |

(44)

A Bizottság véleménye szerint a projekt és ÉRV tartomány hozzájárulása a Magognak előnyt nyújt. A hozzájárulás a vállalatot termelési folyamatának korszerűsítésében új berendezések létesítésével segítette. Ezt a vállalat saját honlapja is megerősíti, amely szerint a vágási eljárás automatizálását célzó projektet azért hajtották végre, hogy a vállalat olcsóbban tudjon kiváló minőségű palát gyártani, és így versenyképességét növelni. A támogatás a Magogot kedvezményben részesíti, mivel a vállalat a hozzájáruláshoz a piacon nem jutott volna hozzá, és ezért az a verseny torzításával fenyeget.

| (45) | A tagállamok közti kereskedelem korlátozását illetően a Bizottság megállapítja, hogy a Magog által előállított speciális, kiváló minőségű tetőpala nem képez külön piacot, hanem azt a tetőpala összpiacának részeként kell tekinteni. Németország úgy érvel, hogy az „ónémet fedés” gyártása és forgalmazása bizonyos régiókra korlátozódik, és az „ónémet fedés” a keresleti oldalon ára és felhasználási célja alapján szokványos tetőpalával nem helyettesíthető. A Bizottság mégis azon a véleményen van, hogy az a tény, hogy az „ónémet pala” drágább, mint a hagyományos tetőpala, és hogy azt csak bizonyos, különleges történelmi érdeklődéssel rendelkező fogyasztók keresik, nem indokolja, hogy az „ónémet fedést” külön piacként tekintsék. |
| --- | --- |

(45)

A tagállamok közti kereskedelem korlátozását illetően a Bizottság megállapítja, hogy a Magog által előállított speciális, kiváló minőségű tetőpala nem képez külön piacot, hanem azt a tetőpala összpiacának részeként kell tekinteni. Németország úgy érvel, hogy az „ónémet fedés” gyártása és forgalmazása bizonyos régiókra korlátozódik, és az „ónémet fedés” a keresleti oldalon ára és felhasználási célja alapján szokványos tetőpalával nem helyettesíthető. A Bizottság mégis azon a véleményen van, hogy az a tény, hogy az „ónémet pala” drágább, mint a hagyományos tetőpala, és hogy azt csak bizonyos, különleges történelmi érdeklődéssel rendelkező fogyasztók keresik, nem indokolja, hogy az „ónémet fedést” külön piacként tekintsék.

| (46) | A panaszos szerint a tetőpala Közösségen belüli össztermelése 743 000 tonna. Spanyolország messzemenően a legnagyobb tetőpalagyártó, és termelésének jelentős részét exportálja. Németország körülbelül 9 000 – 10 000 tonna tetőpalát állít elő. Németország adatai szerint 2002-ben több mint 100 000 tonna spanyol tetőpalát hoztak be Németországba. A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a tetőpala piacán van tagállamok közti kereskedelem, és a Magog a más tagállambeli gyártókkal versenyben áll. |
| --- | --- |

(46)

A panaszos szerint a tetőpala Közösségen belüli össztermelése 743 000 tonna. Spanyolország messzemenően a legnagyobb tetőpalagyártó, és termelésének jelentős részét exportálja. Németország körülbelül 9 000 – 10 000 tonna tetőpalát állít elő. Németország adatai szerint 2002-ben több mint 100 000 tonna spanyol tetőpalát hoztak be Németországba. A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a tetőpala piacán van tagállamok közti kereskedelem, és a Magog a más tagállambeli gyártókkal versenyben áll.

| (47) | Az intézkedést Észak-Rajna Vesztfália tartomány hajtotta végre. Azt tehát állami eszközökből finanszírozták, és az államnak kell tulajdonítani. |
| --- | --- |

(47)

Az intézkedést Észak-Rajna Vesztfália tartomány hajtotta végre. Azt tehát állami eszközökből finanszírozták, és az államnak kell tulajdonítani.

| (48) | A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a hozzájárulást az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak kell tekinteni, és ezért a közös piaccal való összeegyeztethetőségét meg kell vizsgálni. |
| --- | --- |

(48)

A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a hozzájárulást az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak kell tekinteni, és ezért a közös piaccal való összeegyeztethetőségét meg kell vizsgálni.

6.2.   Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti kivételes rendelkezések

| (49) | Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdése az (1) bekezdésben előírt általános támogatási tilalom alóli kivételekről rendelkezik. |
| --- | --- |

(49)

Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdése az (1) bekezdésben előírt általános támogatási tilalom alóli kivételekről rendelkezik.

| (50) | Ebben az esetben az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételrendelkezése sem alkalmazható, mivel a támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem egyes fogyasztóknak nyújtják, és nem szolgál olyan károk megszüntetésére, amelyek természeti katasztrófák vagy egyéb rendkívüli események miatt keletkeztek; s a támogatást éppoly kevéssé nyújtják a Német Szövetségi Köztársaság bizonyos, Németország megosztása által érintett területeinek gazdasága számára. |
| --- | --- |

(50)

Ebben az esetben az EK-Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének egyik kivételrendelkezése sem alkalmazható, mivel a támogatásnak nincs szociális jellege, és azt nem egyes fogyasztóknak nyújtják, és nem szolgál olyan károk megszüntetésére, amelyek természeti katasztrófák vagy egyéb rendkívüli események miatt keletkeztek; s a támogatást éppoly kevéssé nyújtják a Német Szövetségi Köztársaság bizonyos, Németország megosztása által érintett területeinek gazdasága számára.

| (51) | Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdése szerint lehetséges kivételekkel kapcsolatban mindenekelőtt azt kell megállapítani, hogy a projektet nem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) vagy c) pontja szerinti támogatási területen hajtják végre, és ezért nem tekinthető regionális célú támogatásnak. |
| --- | --- |

(51)

Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdése szerint lehetséges kivételekkel kapcsolatban mindenekelőtt azt kell megállapítani, hogy a projektet nem az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) vagy c) pontja szerinti támogatási területen hajtják végre, és ezért nem tekinthető regionális célú támogatásnak.

| (52) | A 70/2001/EK rendelet alkalmazási körének a kutatási és fejlesztési támogatásokra történő kiterjesztése tekintetében való módosításáról szóló 364/2004/EK rendelet (7) engedélyezi állami támogatások KKV-k számára alapkutatáshoz, ipari kutatáshoz és kísérleti fejlesztéshez történő nyújtását. Bár a jelen intézkedést a 364/2004/EK rendelet hatályba lépése előtt foganatosították, a 70/2001/EK rendelet módosított változatában alkalmazható, mivel 9a) cikke szerint az olyan egyedi támogatások, amelyeket a 364/2004/EK rendelet hatálybalépése előtt a Bizottság engedélye nélkül, a 88. cikk (3) bekezdésének megsértésével nyújtottak, a közös piaccal összeegyeztethetők, ha a 70/2001/EK rendelet feltételeit, annak módosított változata szerint teljesítik. |
| --- | --- |

(52)

A 70/2001/EK rendelet alkalmazási körének a kutatási és fejlesztési támogatásokra történő kiterjesztése tekintetében való módosításáról szóló 364/2004/EK rendelet (7) engedélyezi állami támogatások KKV-k számára alapkutatáshoz, ipari kutatáshoz és kísérleti fejlesztéshez történő nyújtását. Bár a jelen intézkedést a 364/2004/EK rendelet hatályba lépése előtt foganatosították, a 70/2001/EK rendelet módosított változatában alkalmazható, mivel 9a) cikke szerint az olyan egyedi támogatások, amelyeket a 364/2004/EK rendelet hatálybalépése előtt a Bizottság engedélye nélkül, a 88. cikk (3) bekezdésének megsértésével nyújtottak, a közös piaccal összeegyeztethetők, ha a 70/2001/EK rendelet feltételeit, annak módosított változata szerint teljesítik.

| (53) | A 70/2001/EK rendelet 2. cikkében az alapkutatást olyan tudományos és műszaki ismeretbővítésként határozzák meg, amely nem ipari és kereskedelmi célú. Az ipari kutatást új ismeretek megszerzését célzó tervezett kutatásként vagy kritikus vizsgálatként definiálják, amelynek célja, hogy ezeket az ismereteket új termékek, eljárások vagy szolgáltatások fejlesztéséhez vagy a létező termékeknél, eljárásoknál vagy szolgáltatásoknál jelentős mértékű fejlesztések megvalósításához lehessen használni. Mivel a szóban forgó projektnél egy prototípus és két olyan berendezés kifejlesztéséről van szó, amelyeket a termelésben kell használni, egyértelműen nem alapkutatásról vagy ipari kutatásról van szó. |
| --- | --- |

(53)

A 70/2001/EK rendelet 2. cikkében az alapkutatást olyan tudományos és műszaki ismeretbővítésként határozzák meg, amely nem ipari és kereskedelmi célú. Az ipari kutatást új ismeretek megszerzését célzó tervezett kutatásként vagy kritikus vizsgálatként definiálják, amelynek célja, hogy ezeket az ismereteket új termékek, eljárások vagy szolgáltatások fejlesztéséhez vagy a létező termékeknél, eljárásoknál vagy szolgáltatásoknál jelentős mértékű fejlesztések megvalósításához lehessen használni. Mivel a szóban forgó projektnél egy prototípus és két olyan berendezés kifejlesztéséről van szó, amelyeket a termelésben kell használni, egyértelműen nem alapkutatásról vagy ipari kutatásról van szó.

| (54) | Ugyanebben a cikkben a kísérleti fejlesztést úgy definiálják, mint az ipari kutatás felismeréseinek átültetését új, módosított vagy javított termékekre, eljárásokra vagy szolgáltatásokra vonatkozó tervbe, vázlatba vagy tervezetbe, függetlenül attól, hogy azok eladásra vagy felhasználásra szolgálnak-e, beleértve egy első, kereskedelmi felhasználásra nem alkalmas prototípus létrehozását. Ezenkívül magában foglalhatja alternatív termékek, eljárások vagy szolgáltatások konceptuális meghatározását vagy tervezését, mint ahogy az első demonstrációs vagy kísérleti projekteket is, amennyiben ezeket a projekteket ipari alkalmazásokhoz vagy kereskedelmi hasznosításhoz nem lehet átalakítani vagy felhasználni. |
| --- | --- |

(54)

Ugyanebben a cikkben a kísérleti fejlesztést úgy definiálják, mint az ipari kutatás felismeréseinek átültetését új, módosított vagy javított termékekre, eljárásokra vagy szolgáltatásokra vonatkozó tervbe, vázlatba vagy tervezetbe, függetlenül attól, hogy azok eladásra vagy felhasználásra szolgálnak-e, beleértve egy első, kereskedelmi felhasználásra nem alkalmas prototípus létrehozását. Ezenkívül magában foglalhatja alternatív termékek, eljárások vagy szolgáltatások konceptuális meghatározását vagy tervezését, mint ahogy az első demonstrációs vagy kísérleti projekteket is, amennyiben ezeket a projekteket ipari alkalmazásokhoz vagy kereskedelmi hasznosításhoz nem lehet átalakítani vagy felhasználni.

| (55) | A Bizottság megállapítja, hogy a projekt első lépése egy prototípus és két berendezés kifejlesztéséből állt, amelyeket utána a gyártási folyamatba illesztettek. Az utóbbi két berendezés létesítését nem lehet hozzárendelni a kísérleti fejlesztéshez, mivel ezeket a berendezéseket a gyártásban használják. Mindazonáltal a Bizottság véleménye szerint a prototípus fejlesztése kísérleti fejlesztésnek tekinthető. A prototípus egy javított gyártási folyamat projektjének részét képezi. Nem fogják gyártásra használni, mivel 2003-ban szétszerelték. Ami az innovatív jelleget illeti, a Bizottság tudomásul veszi, hogy Németország szerint a kifejlesztett prototípus határozottan különbözik a hagyományos pala gyártásához Spanyolországban használt vágógépektől, amelyek nem alkalmasak „ónémet fedés” előállítására. Ezenkívül a Magognak a projekt átültetésével kapcsolatosan szabadalmakat is adtak. |
| --- | --- |

(55)

A Bizottság megállapítja, hogy a projekt első lépése egy prototípus és két berendezés kifejlesztéséből állt, amelyeket utána a gyártási folyamatba illesztettek. Az utóbbi két berendezés létesítését nem lehet hozzárendelni a kísérleti fejlesztéshez, mivel ezeket a berendezéseket a gyártásban használják. Mindazonáltal a Bizottság véleménye szerint a prototípus fejlesztése kísérleti fejlesztésnek tekinthető. A prototípus egy javított gyártási folyamat projektjének részét képezi. Nem fogják gyártásra használni, mivel 2003-ban szétszerelték. Ami az innovatív jelleget illeti, a Bizottság tudomásul veszi, hogy Németország szerint a kifejlesztett prototípus határozottan különbözik a hagyományos pala gyártásához Spanyolországban használt vágógépektől, amelyek nem alkalmasak „ónémet fedés” előállítására. Ezenkívül a Magognak a projekt átültetésével kapcsolatosan szabadalmakat is adtak.

| (56) | A 70/2001/EK rendelet 5a) cikkének (3) bekezdése szerint kis- és középvállalkozások kísérleti fejlesztéséhez a megengedett támogatási intenzitás a támogatható projektköltségek bruttó 35 %-át teszi ki. Az 5a) cikk (4) bekezdése maximum 10 százalékpontos többletet enged meg, ha a projekt eredményeit szakmai kongresszusokon vagy gazdasági konferenciákon széles körben hozzáférhetővé teszik, vagy tudományos és műszaki szakfolyóiratokban publikálják. |
| --- | --- |

(56)

A 70/2001/EK rendelet 5a) cikkének (3) bekezdése szerint kis- és középvállalkozások kísérleti fejlesztéséhez a megengedett támogatási intenzitás a támogatható projektköltségek bruttó 35 %-át teszi ki. Az 5a) cikk (4) bekezdése maximum 10 százalékpontos többletet enged meg, ha a projekt eredményeit szakmai kongresszusokon vagy gazdasági konferenciákon széles körben hozzáférhetővé teszik, vagy tudományos és műszaki szakfolyóiratokban publikálják.

| (57) | Az eredmények egy részét egy másik vállalat számára licencként tették hozzáférhetővé. Ezenkívül a projekt eredményeit egy szakfolyóiratban közzéteszik. A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a 35 %-os támogatási intenzitáshoz további 10 százalékpontos többlet számítható hozzá, tehát a megengedett maximális támogatási intenzitás 45 %. Mivel a prototípus költségei 464 410 EUR összeget tettek ki, a megengedett támogatás 208 985 EUR. |
| --- | --- |

(57)

Az eredmények egy részét egy másik vállalat számára licencként tették hozzáférhetővé. Ezenkívül a projekt eredményeit egy szakfolyóiratban közzéteszik. A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a 35 %-os támogatási intenzitáshoz további 10 százalékpontos többlet számítható hozzá, tehát a megengedett maximális támogatási intenzitás 45 %. Mivel a prototípus költségei 464 410 EUR összeget tettek ki, a megengedett támogatás 208 985 EUR.

| (58) | Ezenkívül az 1. lépés keretében készült megvalósíthatósági tanulmány a 70/2001/EK rendelet 5b) cikke értelmében kísérleti fejlesztést megelőző műszaki megvalósíthatósági vizsgálathoz készült előtanulmánynak tekinthető, amelyhez maximum 75 %-os támogatási intenzitás a megengedett. A megvalósíthatósági tanulmány költségei 25 565 EUR összeget tettek ki, ebből következik, hogy a megengedett támogatási összeg 19 174 EUR. A 70/2001/EK rendelet szerint megengedett támogatás összesen tehát 228 158 EUR összeget tesz ki. |
| --- | --- |

(58)

Ezenkívül az 1. lépés keretében készült megvalósíthatósági tanulmány a 70/2001/EK rendelet 5b) cikke értelmében kísérleti fejlesztést megelőző műszaki megvalósíthatósági vizsgálathoz készült előtanulmánynak tekinthető, amelyhez maximum 75 %-os támogatási intenzitás a megengedett. A megvalósíthatósági tanulmány költségei 25 565 EUR összeget tettek ki, ebből következik, hogy a megengedett támogatási összeg 19 174 EUR. A 70/2001/EK rendelet szerint megengedett támogatás összesen tehát 228 158 EUR összeget tesz ki.

| (59) | Az 55. pontban említettek szerint az ipari gyártásra felhasználni szándékozott 2. és 3. berendezés létesítése nem tekinthető kísérleti fejlesztésnek, és ezért K+F támogatásként nem jön számításba. Mindazonáltal e berendezések létesítése a 70/2001/EK rendelet értelmében tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásnak tekinthető, mivel általuk a meglévő gyártási folyamat ésszerűsítése és korszerűsítése révén a Magog gyártási folyamatának alapvető megváltozása érhető el. |
| --- | --- |

(59)

Az 55. pontban említettek szerint az ipari gyártásra felhasználni szándékozott 2. és 3. berendezés létesítése nem tekinthető kísérleti fejlesztésnek, és ezért K+F támogatásként nem jön számításba. Mindazonáltal e berendezések létesítése a 70/2001/EK rendelet értelmében tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásnak tekinthető, mivel általuk a meglévő gyártási folyamat ésszerűsítése és korszerűsítése révén a Magog gyártási folyamatának alapvető megváltozása érhető el.

| (60) | A 70/2001/EK rendelet 4. cikke kisvállalkozások számára tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásokhoz maximum 15 %-os bruttó támogatási intenzitással enged meg támogatásokat. A 2. cikk szerint a tárgyi eszközökbe történő beruházások olyan fizikai állóeszközökbe történő beruházásként határozhatók meg, amelyek egy új létesítmény létrehozásával, egy meglévő létesítmény bővítésével, vagy egy meglévő létesítmény termékének vagy termelési folyamatának az alapvető megváltozását (különösképpen ésszerűsítés, diverzifikálás vagy korszerűsítés útján) előidéző tevékenységgel függenek össze. Az immateriális javakba történő beruházások technológiaátadásba történő beruházásokat jelölnek, szabadalmi jogok, licenciák, know-how vagy nem szabadalmaztatott műszaki ismeretek vásárlásával. |
| --- | --- |

(60)

A 70/2001/EK rendelet 4. cikke kisvállalkozások számára tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásokhoz maximum 15 %-os bruttó támogatási intenzitással enged meg támogatásokat. A 2. cikk szerint a tárgyi eszközökbe történő beruházások olyan fizikai állóeszközökbe történő beruházásként határozhatók meg, amelyek egy új létesítmény létrehozásával, egy meglévő létesítmény bővítésével, vagy egy meglévő létesítmény termékének vagy termelési folyamatának az alapvető megváltozását (különösképpen ésszerűsítés, diverzifikálás vagy korszerűsítés útján) előidéző tevékenységgel függenek össze. Az immateriális javakba történő beruházások technológiaátadásba történő beruházásokat jelölnek, szabadalmi jogok, licenciák, know-how vagy nem szabadalmaztatott műszaki ismeretek vásárlásával.

| (61) | A 2. és 3. berendezés költségei 733 970 EUR-ra rúgnak. Németország azon a véleményen van, hogy a 70/2001/EK rendelet értelmében a 2. és 3. lépés és a vágathajtás költségei is tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásoknak minősíthetők, és ezen az alapon támogathatóak. |
| --- | --- |

(61)

A 2. és 3. berendezés költségei 733 970 EUR-ra rúgnak. Németország azon a véleményen van, hogy a 70/2001/EK rendelet értelmében a 2. és 3. lépés és a vágathajtás költségei is tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásoknak minősíthetők, és ezen az alapon támogathatóak.

| (62) | A Bizottság véleménye szerint az új gyártási folyamathoz szükséges csarnok létesítésének (2. táblázat 2. pont), az új gyártási folyamathoz szükséges fűrész beszerzésének (3. pont) költségei és a vízkezelésbe (4. pont) és az office-kapcsolatba (5. pont) történő beruházások a 70/2001/EK rendelet értelmében tárgyi eszközökbe történő beruházásoknak minősülnek. Ezek a beruházások a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítését és korszerűsítését célzó projekt részét képezik, és ezért a 70/2001/EK rendelet szerint támogathatóak. Ezenkívül a Bizottság véleménye szerint a „2005-ös csarnok” létesítéséhez kapcsolódó tervezői tiszteletdíj (3 600 EUR) is támogatható, mivel az a „2005-os csarnok” költségeinek részét képezi. Ezen intézkedések költségei összesen 522 859 EUR összeget tesznek ki. |
| --- | --- |

(62)

A Bizottság véleménye szerint az új gyártási folyamathoz szükséges csarnok létesítésének (2. táblázat 2. pont), az új gyártási folyamathoz szükséges fűrész beszerzésének (3. pont) költségei és a vízkezelésbe (4. pont) és az office-kapcsolatba (5. pont) történő beruházások a 70/2001/EK rendelet értelmében tárgyi eszközökbe történő beruházásoknak minősülnek. Ezek a beruházások a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítését és korszerűsítését célzó projekt részét képezik, és ezért a 70/2001/EK rendelet szerint támogathatóak. Ezenkívül a Bizottság véleménye szerint a „2005-ös csarnok” létesítéséhez kapcsolódó tervezői tiszteletdíj (3 600 EUR) is támogatható, mivel az a „2005-os csarnok” költségeinek részét képezi. Ezen intézkedések költségei összesen 522 859 EUR összeget tesznek ki.

| (63) | Németországtól eltérően a Bizottság viszont arra a következtetésre jut, hogy a 2. és 3. lépés egyéb költségei, valamint a vágathajtás nem támogatható. A „2002-es csarnokhoz” történő beruházások (2. táblázat 1. pontja) egy meglévő fűrészcsarnok 2002. évben végrehajtott tatarozására és renoválására vonatkoznak, és mint olyanok tisztán helyreállítási célú beruházások, amelyek a 70/2001/EK rendelet szerint nem támogathatók. |
| --- | --- |

(63)

Németországtól eltérően a Bizottság viszont arra a következtetésre jut, hogy a 2. és 3. lépés egyéb költségei, valamint a vágathajtás nem támogatható. A „2002-es csarnokhoz” történő beruházások (2. táblázat 1. pontja) egy meglévő fűrészcsarnok 2002. évben végrehajtott tatarozására és renoválására vonatkoznak, és mint olyanok tisztán helyreállítási célú beruházások, amelyek a 70/2001/EK rendelet szerint nem támogathatók.

| (64) | A fejtőgép olyan gép, amelyet a bányában a pala fejtésekor használnak (6. pont). A Bizottság véleménye szerint ennek a gépnek a megvétele a 70/2001/EK rendelet értelmében nem jelent tárgyi eszközökbe történő beruházást, e gép beszerzési költségeinél sokkal inkább tiszta üzemi költségekről van szó. A fejtőgép megvétele nem képezi a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítésével és korszerűsítésével kapcsolatos beruházási projekt részét. |
| --- | --- |

(64)

A fejtőgép olyan gép, amelyet a bányában a pala fejtésekor használnak (6. pont). A Bizottság véleménye szerint ennek a gépnek a megvétele a 70/2001/EK rendelet értelmében nem jelent tárgyi eszközökbe történő beruházást, e gép beszerzési költségeinél sokkal inkább tiszta üzemi költségekről van szó. A fejtőgép megvétele nem képezi a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítésével és korszerűsítésével kapcsolatos beruházási projekt részét.

| (65) | A szabadalommal kapcsolatos, a szabadalmak bejelentéséért járó ügyvédi tiszteletdíj formájában megjelenő költségek (7. pont) ugyan összefüggnek az ésszerűsítési és korszerűsítési projekttel, de a 70/2001/EK rendelet értelmében nem jelentenek támogatható költségeket, mivel ezeknél nem immateriális javakba történő beruházásról van szó. |
| --- | --- |

(65)

A szabadalommal kapcsolatos, a szabadalmak bejelentéséért járó ügyvédi tiszteletdíj formájában megjelenő költségek (7. pont) ugyan összefüggnek az ésszerűsítési és korszerűsítési projekttel, de a 70/2001/EK rendelet értelmében nem jelentenek támogatható költségeket, mivel ezeknél nem immateriális javakba történő beruházásról van szó.

| (66) | A 2002–2005. évi vágathajtási költségek (8. pont) és a 2006–2007. évi várható vágathajtási költségek (9. pont) a Bizottság véleménye szerint normál üzemi költségek, és a 70/2001/EK rendelet értelmében nem tekinthetők tárgyi eszközökbe történő beruházásoknak. Ugyanez érvényes a 2004/2005. évi, vágathajtással kapcsolatos projektvezetői és mérnöki költségekre (10. pont). |
| --- | --- |

(66)

A 2002–2005. évi vágathajtási költségek (8. pont) és a 2006–2007. évi várható vágathajtási költségek (9. pont) a Bizottság véleménye szerint normál üzemi költségek, és a 70/2001/EK rendelet értelmében nem tekinthetők tárgyi eszközökbe történő beruházásoknak. Ugyanez érvényes a 2004/2005. évi, vágathajtással kapcsolatos projektvezetői és mérnöki költségekre (10. pont).

| (67) | A Bizottság véleménye szerint ezenkívül a 2005-ben keletkező épületlebontási költségek (11. pont) nem támogathatók, mivel ez a bontás nem képezi a gyártási folyamat korszerűsítéséhez és ésszerűsítéséhez kapcsolódó beruházási projekt részét. Sokkal inkább a Magog normál üzleti tevékenységének részét képezi, és ezért nem felel meg a tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházás 70/2001/EK rendelet szerinti definíciójának. A tervezői tiszteletdíj „2005-ös csarnokhoz” nem kapcsolódó fennmaradó része (12. pont) a Bizottság véleménye szerint szintén nem képezi részét a beruházási projektnek, mivel ez a tiszteletdíj nem kapcsolódik olyan beruházásokhoz, amelyek a korszerűsítési és ésszerűsítési projekt részét képezik. |
| --- | --- |

(67)

A Bizottság véleménye szerint ezenkívül a 2005-ben keletkező épületlebontási költségek (11. pont) nem támogathatók, mivel ez a bontás nem képezi a gyártási folyamat korszerűsítéséhez és ésszerűsítéséhez kapcsolódó beruházási projekt részét. Sokkal inkább a Magog normál üzleti tevékenységének részét képezi, és ezért nem felel meg a tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházás 70/2001/EK rendelet szerinti definíciójának. A tervezői tiszteletdíj „2005-ös csarnokhoz” nem kapcsolódó fennmaradó része (12. pont) a Bizottság véleménye szerint szintén nem képezi részét a beruházási projektnek, mivel ez a tiszteletdíj nem kapcsolódik olyan beruházásokhoz, amelyek a korszerűsítési és ésszerűsítési projekt részét képezik.

| (68) | A Bizottság tehát arra a következtetésre jut, hogy a 70/2001/EK rendelet szerint tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházások támogatható költsége az 1. lépésnél 733 970 EUR-t, a 2. és 3 lépésnél 522 859 EUR-t, tehát összesen 1 256 829 EUR-t tesz ki. Mivel kisvállalkozásoknál a megengedett támogatási intenzitás 15 %, a tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházások megengedett támogatási összege 188 524 EUR. |
| --- | --- |

(68)

A Bizottság tehát arra a következtetésre jut, hogy a 70/2001/EK rendelet szerint tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházások támogatható költsége az 1. lépésnél 733 970 EUR-t, a 2. és 3 lépésnél 522 859 EUR-t, tehát összesen 1 256 829 EUR-t tesz ki. Mivel kisvállalkozásoknál a megengedett támogatási intenzitás 15 %, a tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházások megengedett támogatási összege 188 524 EUR.

| (69) | A Bizottság azon a véleményen van, hogy ebben az esetben nem alkalmazhatók a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról, környezetvédelmi, képzési, foglalkoztatási támogatásokról vagy kockázati tőkéről szóló többi közösségi irányelvek vagy rendeletek. |
| --- | --- |

(69)

A Bizottság azon a véleményen van, hogy ebben az esetben nem alkalmazhatók a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról, környezetvédelmi, képzési, foglalkoztatási támogatásokról vagy kockázati tőkéről szóló többi közösségi irányelvek vagy rendeletek.

| (70) | A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a támogatás a közös érdekkel és különösen a munkavállalók egészségének és biztonságának EK-Szerződés 137. cikke szerinti védelme céljával összeegyeztethető-e. Az EK-Szerződés 137. cikke szerint a Közösség a tagállamok tevékenységét többek között különösen a munkakörnyezet és munkakörülmények javításának területén támogatja és egészíti ki a munkavállalók egészségének és biztonságának védelme céljából. A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a támogatást ezen az alapon nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni, mivel az elsődlegesen nem a munkakörnyezetnek a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmét szolgáló javítását célozza, hanem a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítését és korszerűsítését. Az a tény, hogy a projekt (mellékhatásként) a munkavállalók munkafeltételeinek javításához is hozzájárult, és a kézi munkavégzést és a munkahelyi zajterhelést csökkentette, nem cáfolja ezt a következtetést. |
| --- | --- |

(70)

A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a támogatás a közös érdekkel és különösen a munkavállalók egészségének és biztonságának EK-Szerződés 137. cikke szerinti védelme céljával összeegyeztethető-e. Az EK-Szerződés 137. cikke szerint a Közösség a tagállamok tevékenységét többek között különösen a munkakörnyezet és munkakörülmények javításának területén támogatja és egészíti ki a munkavállalók egészségének és biztonságának védelme céljából. A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a támogatást ezen az alapon nem lehet a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinteni, mivel az elsődlegesen nem a munkakörnyezetnek a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmét szolgáló javítását célozza, hanem a Magog gyártási folyamatának ésszerűsítését és korszerűsítését. Az a tény, hogy a projekt (mellékhatásként) a munkavállalók munkafeltételeinek javításához is hozzájárult, és a kézi munkavégzést és a munkahelyi zajterhelést csökkentette, nem cáfolja ezt a következtetést.

VII.   KÖVETKEZTETÉS

| (71) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a Magognak az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését megsértve jogellenesen 702 093 EUR összegű támogatást nyújtott. A Bizottság véleménye szerint ebből 416 683 EUR (228 158 EUR K+F-re és 188 524 EUR tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásokra (8) a 70/2001/EK rendelet szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. A fennmaradó 285 410 EUR a közös piaccal összeegyeztethetetlen, és vissza kell követelni. |
| --- | --- |

(71)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a Magognak az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését megsértve jogellenesen 702 093 EUR összegű támogatást nyújtott. A Bizottság véleménye szerint ebből 416 683 EUR (228 158 EUR K+F-re és 188 524 EUR tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásokra (8) a 70/2001/EK rendelet szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. A fennmaradó 285 410 EUR a közös piaccal összeegyeztethetetlen, és vissza kell követelni.

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Abból az állami támogatásból, amelyet Németország a Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG javára nyújtott, 416 683 EUR a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja szerint a közös piaccal összeegyeztethető.

2. cikk

Abból az állami támogatásból, amelyet Németország a Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG javára nyújtott, 285 410 EUR a közös piaccal összeegyeztethetetlen.

3. cikk

1.   Németország minden szükséges intézkedést megtesz, hogy a 2. cikkben megnevezett, jogellenesen nyújtott támogatást a kedvezményezettől visszakövetelje.

2.   A visszakövetelés haladéktalanul, a nemzeti jog eljárásai szerint történik, amennyiben ezek a jelen határozat azonnali végrehajtását lehetővé teszik. A visszakövetelendő támogatás kamatokat attól az időponttól kezdve foglal magában, amelytől a jogellenes támogatás a kedvezményezett(ek)nek rendelkezésére állt, mégpedig a tényleges visszafizetéséig.

3.   A (2) bekezdés szerint visszakövetelendő kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (9) 9. és 11. cikke szerint kell kiszámolni.

4.   Németország a 2. cikkben megnevezett kedvezményezettet a jelen határozat közzétételétől számított két hónapon belül hivatalosan felszólítja, hogy a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást és az esedékes kamatokat fizesse vissza.

4. cikk

Németország e határozat közzétételétől számított két hónapon belül közli a Bizottsággal azokat az intézkedéseket, amelyeket a határozat teljesítése érdekében foganatosított, és ehhez a határozat mellékletében található űrlapot használja.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2006. március 8.

A Bizottság részéről

Neelie KROES

A Bizottság tagja

---

(1)  HL C 282., 2004.11.19., 3. o.

1

(2)  Lásd az 1. lábjegyzetet.

2

(3)  HL L 124., 2003.5.20., 36. o.

3

(4)  A kerekítés miatt a számok összege nem pontos.

4

(5)  HL L 10., 2001.1.13., 33. o.

5

(6)  HL C 45., 1996.2.17., 5. o.

6

(7)  HL L 63., 2004.2.28., 22. o.

7

(8)  A kerekítés miatt a számok összeadása nem pontos.

8

(9)  HL L 140., 2004.11.30., 1. o.

9

---

MELLÉKLET

A BIZOTTSÁG C(2006)641 HATÁROZATÁNAK VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

1.   A visszakövetelendő összeg kalkulációja

| 1.1. | Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azon jogellenes állami támogatás összegével kapcsolatosan, amelyet a kedvezményezettnek rendelkezésre bocsátottak:








  A kifizetés időpontja(i) (1) | A támogatás mértéke (2) | Pénznem | A kedvezményezett neve |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

1.1.

Kérjük, adja meg az alábbi adatokat azon jogellenes állami támogatás összegével kapcsolatosan, amelyet a kedvezményezettnek rendelkezésre bocsátottak:

A kifizetés időpontja(i) (1)

A támogatás mértéke (2)

Pénznem

A kedvezményezett neve

Megjegyzések:

| 1.2. | Kérjük, hogy részletesen fejtse ki, hogyan számolják ki a kamatokat, amelyeket a visszakövetelendő támogatásra kell fizetni. |
| --- | --- |

1.2.

Kérjük, hogy részletesen fejtse ki, hogyan számolják ki a kamatokat, amelyeket a visszakövetelendő támogatásra kell fizetni.

2.   A támogatás visszaköveteléséhez már megtett vagy tervezett intézkedések

| 2.1. | Kérjük részletesen fejtse ki, milyen intézkedéseket foganatosítottak, és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Kérjük azt is fejtse ki, milyen alternatív intézkedések léteznek a nemzeti jogban a visszakövetelést végrehajtására. Kérjük, közölje a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját is, amennyiben ilyen létezik. |
| --- | --- |

2.1.

Kérjük részletesen fejtse ki, milyen intézkedéseket foganatosítottak, és milyen intézkedéseket terveznek a támogatás azonnali és hatékony visszakövetelése érdekében. Kérjük azt is fejtse ki, milyen alternatív intézkedések léteznek a nemzeti jogban a visszakövetelést végrehajtására. Kérjük, közölje a meghozott/tervezett intézkedések jogalapját is, amennyiben ilyen létezik.

| 2.2. | Meddig kell a támogatás visszakövetelésének lezárulnia? |
| --- | --- |

2.2.

Meddig kell a támogatás visszakövetelésének lezárulnia?

3.   Már megtörtént visszakövetelés

| 3.1. | Kérjük, adja meg a kedvezményezett által már visszafizetett támogatási összegekkel kapcsolatos alábbi adatokat:








  Időpont (3) | Visszafizetett támogatási összeg | Pénznem | A kedvezményezett neve |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |
| | | | |

3.1.

Kérjük, adja meg a kedvezményezett által már visszafizetett támogatási összegekkel kapcsolatos alábbi adatokat:

Időpont (3)

Visszafizetett támogatási összeg

Pénznem

A kedvezményezett neve

| 3.2. | Kérjük, mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban megadott támogatási összegek visszafizetésével kapcsolatos igazolásokat. |
| --- | --- |

3.2.

Kérjük, mellékelje a 3.1 pontban szereplő táblázatban megadott támogatási összegek visszafizetésével kapcsolatos igazolásokat.

---

(1)

| (o) | Az az időpont, amikor a támogatást (vagy a támogatás egyes részleteit) a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedést több részletben fizettek ki és fizetnek vissza, használjon külön sorokat). |
| --- | --- |

(o)

Az az időpont, amikor a támogatást (vagy a támogatás egyes részleteit) a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (amennyiben egy intézkedést több részletben fizettek ki és fizetnek vissza, használjon külön sorokat).

(2)  A kedvezményezett rendelkezésére bocsátott támogatás mértéke (bruttó támogatási egyenértékben kifejezve)

(3)

| (o) | Az az időpont, amikor a támogatást visszafizették |
| --- | --- |

(o)

Az az időpont, amikor a támogatást visszafizették

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/205 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/205

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2006. március 8.

Állami támogatás – Franciaország – Az Air Lib vállalkozás megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásáról

(az értesítés a C(2006) 649. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2006/745/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután az említett cikkeknek (1) megfelelően felkérték az érdekelteket észrevételeik megtételére,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | Franciaország a 2002. január 22-i levelében értesítette az Európai Bizottságot a Société d’exploitation AOM Air Liberté (a továbbiakban: Air Lib vagy a társaság) légitársaságnak nyújtott megmentési célú támogatásról. |
| --- | --- |

(1)

Franciaország a 2002. január 22-i levelében értesítette az Európai Bizottságot a Société d’exploitation AOM Air Liberté (a továbbiakban: Air Lib vagy a társaság) légitársaságnak nyújtott megmentési célú támogatásról.

| (2) | Mivel az intézkedést a Bizottság általi jóváhagyása előtt, tehát jogellenesen hajtották végre, NN 42/2002 számon nem bejelentett támogatásként nyilvántartásba vették. |
| --- | --- |

(2)

Mivel az intézkedést a Bizottság általi jóváhagyása előtt, tehát jogellenesen hajtották végre, NN 42/2002 számon nem bejelentett támogatásként nyilvántartásba vették.

| (3) | A Bizottság 2003. január 24-én kelt levelében (SG (2003) D/228222) értesítette Franciaországot azon határozatáról, hogy a támogatás ellen megindítja a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást. |
| --- | --- |

(3)

A Bizottság 2003. január 24-én kelt levelében (SG (2003) D/228222) értesítette Franciaországot azon határozatáról, hogy a támogatás ellen megindítja a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást.

| (4) | Az eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdették (2). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket a kihirdetéstől számított egy hónapon belül, vagyis 2003. május 11-ig tegyék meg. |
| --- | --- |

(4)

Az eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdették (2). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket a kihirdetéstől számított egy hónapon belül, vagyis 2003. május 11-ig tegyék meg.

| (5) | A Bizottság észrevételeket kapott egy harmadik érdekelt féltől annak 2003. május 9-én és 12-én keltezett levelében. A Bizottság május 21-i kérését követően e harmadik fél elfogadta az észrevételei bizalmas jellegének feloldását. Az észrevételeket tehát a 2003. június 23-i levélben eljuttatták Franciaországhoz, melynek egy hónap állt a rendelkezésére a maga észrevételeinek megtételére. Ezzel párhuzamosan Franciaország a 2003. május 19-i levelében eljuttatta a vizsgálati eljárás megkezdésével kapcsolatos válaszát. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság észrevételeket kapott egy harmadik érdekelt féltől annak 2003. május 9-én és 12-én keltezett levelében. A Bizottság május 21-i kérését követően e harmadik fél elfogadta az észrevételei bizalmas jellegének feloldását. Az észrevételeket tehát a 2003. június 23-i levélben eljuttatták Franciaországhoz, melynek egy hónap állt a rendelkezésére a maga észrevételeinek megtételére. Ezzel párhuzamosan Franciaország a 2003. május 19-i levelében eljuttatta a vizsgálati eljárás megkezdésével kapcsolatos válaszát.

| (6) | |
| --- | --- |

(6)

II.   A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA

| (7) | A régi részvényesek – és különösen a Swissair – azon döntését követően, hogy ne folytassák a beruházási stratégiájukat, illetve új befektetők hiányában az Air Liberté AOM (korábban AOM Minerve), az Air Liberté és öt leányvállalat vonatkozásában a Créteil-i Kereskedelmi Bíróság 2001. június 19-én megkezdte a csődeljárást. A bíróság 2001. július 27-én jelképes összegért a Holco vállalkozásra majd az ő ellenőrzése alá tartozó bármely leányvállalatra bízta a csődeljárás alatt lévő társaságok eszközeinek átvételét. Az Air Lib-et (a Société d’exploitation AOM Air Liberté SA kereskedelmi neve) – amely a Holco SAS leányvállalata és közel 100 %-ban Corbet úr tulajdona – e célból 2001. augusztus 24-én létesítették. |
| --- | --- |

(7)

A régi részvényesek – és különösen a Swissair – azon döntését követően, hogy ne folytassák a beruházási stratégiájukat, illetve új befektetők hiányában az Air Liberté AOM (korábban AOM Minerve), az Air Liberté és öt leányvállalat vonatkozásában a Créteil-i Kereskedelmi Bíróság 2001. június 19-én megkezdte a csődeljárást. A bíróság 2001. július 27-én jelképes összegért a Holco vállalkozásra majd az ő ellenőrzése alá tartozó bármely leányvállalatra bízta a csődeljárás alatt lévő társaságok eszközeinek átvételét. Az Air Lib-et (a Société d’exploitation AOM Air Liberté SA kereskedelmi neve) – amely a Holco SAS leányvállalata és közel 100 %-ban Corbet úr tulajdona – e célból 2001. augusztus 24-én létesítették.

| (8) | A bíróság 2001. augusztus 1-jén hivatalosan elismerte a régi részvényesek által javasolt azon tranzakciós elvet is, amely szerint a Swissair 1,5 milliárd FRF (228,7 millió EUR) kifizetésére vállalt kötelezettséget. 2001. szeptember elején a Swissair a csődje előtt valójában mindössze 1.050 M FRF-t (vagyis 160 millió eurót) fizetett ki. E forráshiányok és a 2001. szeptember 11-i események okozta további nehézségek következményeként a társaság előrelátható veszteségeket jelentett be 2001-re és 2002-re. Franciaország tehát kidolgozta a társaság megmentési célú támogatását; a legfeljebb hat hónapos, meghosszabbítható támogatásból, amelynek maximális összege 30,5 M€ (200 M FRF), 16,5M€-t 2002. január 9-én már ki is fizettek; a fennmaradó 14 M€-t 2002. február 28-án fizették ki. E támogatás a társaság rövid távú szükségleteinek csak egy részét fedezte volna. A társaság szerkezetátalakítási tervére vagy a kölcsön visszafizetésének bizonyítékára vonatkozó bármiféle értesítés hiányában a Bizottság 2002. július 9-én jelezte Franciaországnak, hogy az ügyet a jogellenes szerkezetátalakítási támogatás szemszögéből vizsgálja. |
| --- | --- |

(8)

A bíróság 2001. augusztus 1-jén hivatalosan elismerte a régi részvényesek által javasolt azon tranzakciós elvet is, amely szerint a Swissair 1,5 milliárd FRF (228,7 millió EUR) kifizetésére vállalt kötelezettséget. 2001. szeptember elején a Swissair a csődje előtt valójában mindössze 1.050 M FRF-t (vagyis 160 millió eurót) fizetett ki. E forráshiányok és a 2001. szeptember 11-i események okozta további nehézségek következményeként a társaság előrelátható veszteségeket jelentett be 2001-re és 2002-re. Franciaország tehát kidolgozta a társaság megmentési célú támogatását; a legfeljebb hat hónapos, meghosszabbítható támogatásból, amelynek maximális összege 30,5 M€ (200 M FRF), 16,5M€-t 2002. január 9-én már ki is fizettek; a fennmaradó 14 M€-t 2002. február 28-án fizették ki. E támogatás a társaság rövid távú szükségleteinek csak egy részét fedezte volna. A társaság szerkezetátalakítási tervére vagy a kölcsön visszafizetésének bizonyítékára vonatkozó bármiféle értesítés hiányában a Bizottság 2002. július 9-én jelezte Franciaországnak, hogy az ügyet a jogellenes szerkezetátalakítási támogatás szemszögéből vizsgálja.

| (9) | A sajtóban megjelent, illetve a honlapon található információk alapján úgy tűnt, hogy a társaság több vonal megnyitásán dolgozik; így kezdetben – 2001 telétől – észak-afrikai úticélokat, 2002 áprilisától pedig alacsony árú (low cost) jegyeket hirdetett meg Air Lib Express néven Franciaországban; végül 2002. október végétől az Air Lib alacsony árú járatokat indított Párizsból Olaszországba. Időközben rendezetlen kötelezettségekre is fény derült és különleges előlegfizetési lehetőséget biztosítottak: a társadalombiztosítási hozzájárulás fizetési halasztása, az Air France által fizetett előlegek, HÉA-mentesség... Eképpen – továbbra is a sajtó értesülései alapján – 2002. november 1-jén az Air Lib-nek közel 90M€-s tartozása volt állami szervek vagy közvállalkozások felé. Kilátásba helyezték ezenkívül, hogy az egyik közösségi részvényes, a holland IMCA-csoport veszi át az Air Lib-et. |
| --- | --- |

(9)

A sajtóban megjelent, illetve a honlapon található információk alapján úgy tűnt, hogy a társaság több vonal megnyitásán dolgozik; így kezdetben – 2001 telétől – észak-afrikai úticélokat, 2002 áprilisától pedig alacsony árú (low cost) jegyeket hirdetett meg Air Lib Express néven Franciaországban; végül 2002. október végétől az Air Lib alacsony árú járatokat indított Párizsból Olaszországba. Időközben rendezetlen kötelezettségekre is fény derült és különleges előlegfizetési lehetőséget biztosítottak: a társadalombiztosítási hozzájárulás fizetési halasztása, az Air France által fizetett előlegek, HÉA-mentesség... Eképpen – továbbra is a sajtó értesülései alapján – 2002. november 1-jén az Air Lib-nek közel 90M€-s tartozása volt állami szervek vagy közvállalkozások felé. Kilátásba helyezték ezenkívül, hogy az egyik közösségi részvényes, a holland IMCA-csoport veszi át az Air Lib-et.

III.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

| (10) | A Bizottságnak tett észrevételeiben az SA Corse Air International (Corsair) francia légitársaság érdekelt harmadik félként elsősorban a francia bíróságok előtt folytatott jogi lépéseivel kapcsolatos jogi dokumentumokat nyújtott be. A Corsair ugyanis 2003 elején a Créteil-i Kereskedelmi Bíróság elé idéztette az Air Lib-et annak érdekében, hogy megállapításra kerüljenek a jogellenes támogatások, amelyekből a Corsair szerint ez utóbbi részesült, illetve annak érdekében, hogy elérje annak visszatérítését, és hogy leállíttassa a fent említett kereskedelmi működését, amely a Corsair megítélése szerint az említett jogellenes támogatásból eredő tisztességtelen gyakorlatnak minősül. |
| --- | --- |

(10)

A Bizottságnak tett észrevételeiben az SA Corse Air International (Corsair) francia légitársaság érdekelt harmadik félként elsősorban a francia bíróságok előtt folytatott jogi lépéseivel kapcsolatos jogi dokumentumokat nyújtott be. A Corsair ugyanis 2003 elején a Créteil-i Kereskedelmi Bíróság elé idéztette az Air Lib-et annak érdekében, hogy megállapításra kerüljenek a jogellenes támogatások, amelyekből a Corsair szerint ez utóbbi részesült, illetve annak érdekében, hogy elérje annak visszatérítését, és hogy leállíttassa a fent említett kereskedelmi működését, amely a Corsair megítélése szerint az említett jogellenes támogatásból eredő tisztességtelen gyakorlatnak minősül.

| (11) | A bíróság a 2003. február 12-i végzésében, látva többek között a Bizottság kezdeményezte eljárás elindítását, kijelentette, hogy nem rendelkezik hatáskörrel az üggyel kapcsolatban. A Corsair az információi benyújtásakor meg kívánta ismerni a Bizottság álláspontját, mert megítélése szerint a bíróság döntése ellentétes a bíróság saját döntéshozatali gyakorlatával és a közösségi joggyakorlattal. |
| --- | --- |

(11)

A bíróság a 2003. február 12-i végzésében, látva többek között a Bizottság kezdeményezte eljárás elindítását, kijelentette, hogy nem rendelkezik hatáskörrel az üggyel kapcsolatban. A Corsair az információi benyújtásakor meg kívánta ismerni a Bizottság álláspontját, mert megítélése szerint a bíróság döntése ellentétes a bíróság saját döntéshozatali gyakorlatával és a közösségi joggyakorlattal.

| (12) | A Corsair ezenkívül olyan érveket is felhozott amelyek alátámasztották a kezdeti állami támogatás, a társaság kereskedelmi fejlődése és a társaságot támogató egyéb adózási és szociális intézkedések vonatkozásában a Bizottság által megfogalmazott kifogásokat. |
| --- | --- |

(12)

A Corsair ezenkívül olyan érveket is felhozott amelyek alátámasztották a kezdeti állami támogatás, a társaság kereskedelmi fejlődése és a társaságot támogató egyéb adózási és szociális intézkedések vonatkozásában a Bizottság által megfogalmazott kifogásokat.

IV.   FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

| (13) | A francia hatóságok 2003. május 19-én jelezték a Bizottságnak, hogy az Air Lib IMCA által történő átvételi tervének meghiúsulása miatt 2003. február 5-én úgy döntöttek, hogy nem újítják meg az Air Lib akkoriban lejáró ideiglenes működési engedélyét. Ebből kifolyólag, illetve a komoly pénzügyi nehézségek miatt az Air Lib 2003. február 13-án csődöt jelentett a Créteil-i Kereskedelmi Bíróságnál, amely február 17-én felszámolási eljárás alá vonta a társaságot; ezt a döntést április 4-én másodfokon is megerősítették. |
| --- | --- |

(13)

A francia hatóságok 2003. május 19-én jelezték a Bizottságnak, hogy az Air Lib IMCA által történő átvételi tervének meghiúsulása miatt 2003. február 5-én úgy döntöttek, hogy nem újítják meg az Air Lib akkoriban lejáró ideiglenes működési engedélyét. Ebből kifolyólag, illetve a komoly pénzügyi nehézségek miatt az Air Lib 2003. február 13-án csődöt jelentett a Créteil-i Kereskedelmi Bíróságnál, amely február 17-én felszámolási eljárás alá vonta a társaságot; ezt a döntést április 4-én másodfokon is megerősítették.

| (14) | Időközben – mivel a tevékenység újrakezdésére irányuló eljárás nem tűnt lehetségesnek – a párizsi repülőterek koordinátora 2003. március 30-án megkezdte az így felszabaduló, összesen körülbelül 35 000 résidő újraosztását. |
| --- | --- |

(14)

Időközben – mivel a tevékenység újrakezdésére irányuló eljárás nem tűnt lehetségesnek – a párizsi repülőterek koordinátora 2003. március 30-án megkezdte az így felszabaduló, összesen körülbelül 35 000 résidő újraosztását.

| (15) | Franciaország felhívta tehát a figyelmet arra, hogy véleménye szerint a 2003. január 21-én indított hivatalos vizsgálati eljárás tárgytalan, mivel a megmentési célú állami támogatások esetében a közösségi iránymutatásokban előírt egyik megoldás a bírósági felszámolás. |
| --- | --- |

(15)

Franciaország felhívta tehát a figyelmet arra, hogy véleménye szerint a 2003. január 21-én indított hivatalos vizsgálati eljárás tárgytalan, mivel a megmentési célú állami támogatások esetében a közösségi iránymutatásokban előírt egyik megoldás a bírósági felszámolás.

VI.   KÖVETKEZTETÉS

| (16) | A Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás kedvezményezettjének tevékenységei véget értek azoknak egy harmadik fél általi, bírósági vagy egyéb eljáráson keresztüli újrakezdése nélkül. Ezért nem állnak fenn többé azok a lehetséges versenytorzulások, amelyek a francia hatóságok által az Air Lib javára hozott intézkedésekből fakadtak. |
| --- | --- |

(16)

A Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás kedvezményezettjének tevékenységei véget értek azoknak egy harmadik fél általi, bírósági vagy egyéb eljáráson keresztüli újrakezdése nélkül. Ezért nem állnak fenn többé azok a lehetséges versenytorzulások, amelyek a francia hatóságok által az Air Lib javára hozott intézkedésekből fakadtak.

| (17) | Mindemellett a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásaira vonatkozó, 1999-ben közzétett közösségi iránymutatások (3) (23) bekezdésének d) pontja előírja, hogy egy vállalat felszámolása a megmentési célú támogatás megszűnésének egyik oka. |
| --- | --- |

(17)

Mindemellett a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásaira vonatkozó, 1999-ben közzétett közösségi iránymutatások (3) (23) bekezdésének d) pontja előírja, hogy egy vállalat felszámolása a megmentési célú támogatás megszűnésének egyik oka.

| (18) | A fentiekből következően az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése alapján 2003. január 21-én kezdeményezett hivatalos vizsgálati eljárás tárgytalan, |
| --- | --- |

(18)

A fentiekből következően az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése alapján 2003. január 21-én kezdeményezett hivatalos vizsgálati eljárás tárgytalan,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti, 2003. január 21-én a Société d’exploitation AOM Air Liberté ellen indított eljárás lezártnak tekintendő.

2. cikk

E határozat címzettje a Francia Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2006. március 8-án.

A Bizottság részéről

Jacques BARROT

alelnök

---

(1)  A 2003. január 21-i határozat (HL C 88., 2003.4.11., 11. o.)

1

(2)  Lásd az 1. oldalon szereplő lábjegyzetet.

2

(3)  HL C 288., 1999.10.9., 2. o.

3

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/207 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/207

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2006. április 4.

a Hollandia által a haaksbergeni Marktpassageplan projekt keretében nyújtandó támogatásról C 33/2005 (ex N277/2004) számú állami támogatás

(az értesítés a C(2006) 1184. számú dokumentummal történt)

(Csak a holland nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/746/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdése első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután a fenti rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket,

mivel:

1.   ELJÁRÁS

| (1) | A Bizottsághoz egy 2004. január 23-án kelt és 2004. február 23-án iktatott levélben panasz érkezett azzal kapcsolatban, hogy a hollandiai Haaksbergenben folyó építőipari projekt esetleg állami támogatásban részesül. A Bizottság 2004. április 15-én levélben tájékoztatást kért az intézkedésről a holland hatóságoktól. Hollandia 2004. május 18-án kelt és 2004. május 25-én iktatott levelében azt közölte a Bizottsággal, hogy az intézkedést rövidesen bejelentik. |
| --- | --- |

(1)

A Bizottsághoz egy 2004. január 23-án kelt és 2004. február 23-án iktatott levélben panasz érkezett azzal kapcsolatban, hogy a hollandiai Haaksbergenben folyó építőipari projekt esetleg állami támogatásban részesül. A Bizottság 2004. április 15-én levélben tájékoztatást kért az intézkedésről a holland hatóságoktól. Hollandia 2004. május 18-án kelt és 2004. május 25-én iktatott levelében azt közölte a Bizottsággal, hogy az intézkedést rövidesen bejelentik.

| (2) | Hollandia 2004. június 25-én kelt és 2004. június 30-án iktatott levelében közölte, hogy Haaksbergen önkormányzata támogatást kíván nyújtani a Marktpassageplan projektben érintett építőipari vállalkozásoknak. A Bizottság 2004. július 12-i levelében további tájékoztatást kért, amire Hollandia a 2004. október 8-i Bizottsággal folytatott ülésen és a 2004. december 30-án kelt és 2005. január 10-én iktatott levélben válaszolt. Hollandia 2005. május 11-én kelt és 2005. május 18-án iktatott levelében további felvilágosítást is nyújtott. |
| --- | --- |

(2)

Hollandia 2004. június 25-én kelt és 2004. június 30-án iktatott levelében közölte, hogy Haaksbergen önkormányzata támogatást kíván nyújtani a Marktpassageplan projektben érintett építőipari vállalkozásoknak. A Bizottság 2004. július 12-i levelében további tájékoztatást kért, amire Hollandia a 2004. október 8-i Bizottsággal folytatott ülésen és a 2004. december 30-án kelt és 2005. január 10-én iktatott levélben válaszolt. Hollandia 2005. május 11-én kelt és 2005. május 18-án iktatott levelében további felvilágosítást is nyújtott.

| (3) | A Bizottság 2005. szeptember 21-i levelében közölte Hollandiával, hogy úgy határozott, a támogatást illetően megindítja az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárást. |
| --- | --- |

(3)

A Bizottság 2005. szeptember 21-i levelében közölte Hollandiával, hogy úgy határozott, a támogatást illetően megindítja az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárást.

| (4) | Az eljárás indításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették (1). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a támogatással kapcsolatos észrevételeiket. A Bizottsághoz nem érkezett észrevétel. |
| --- | --- |

(4)

Az eljárás indításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették (1). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a támogatással kapcsolatos észrevételeiket. A Bizottsághoz nem érkezett észrevétel.

| (5) | A hivatalos vizsgálati eljárás indítására adott válaszát Hollandia 2005. december 29-én kelt és 2006. január 5-én iktatott levelében küldte el. |
| --- | --- |

(5)

A hivatalos vizsgálati eljárás indítására adott válaszát Hollandia 2005. december 29-én kelt és 2006. január 5-én iktatott levelében küldte el.

2.   AZ ÜGY ISMERTETÉSE

2.1.   A projekt

| (6) | A 24 000 lakosú, a német határ mentén fekvő, Overijssel tartománybeli Haaksbergen képviselő-testülete a kilencvenes évek óta tervezi a falu elhanyagolt központjának átépítését. Több tervet is tanulmányozott tanácsadóival arra vonatkozóan, hogy a központban hogyan lehetne színvonalas lakásokat és üzlethelyiségeket létesíteni. A projekt kivitelezéséhez szükséges telkeket azonban sem a projekt kivitelezésére kiválasztott első építőipari vállalkozás, sem maga az önkormányzat nem tudta megvásárolni. |
| --- | --- |

(6)

A 24 000 lakosú, a német határ mentén fekvő, Overijssel tartománybeli Haaksbergen képviselő-testülete a kilencvenes évek óta tervezi a falu elhanyagolt központjának átépítését. Több tervet is tanulmányozott tanácsadóival arra vonatkozóan, hogy a központban hogyan lehetne színvonalas lakásokat és üzlethelyiségeket létesíteni. A projekt kivitelezéséhez szükséges telkeket azonban sem a projekt kivitelezésére kiválasztott első építőipari vállalkozás, sem maga az önkormányzat nem tudta megvásárolni.

| (7) | A kilencvenes évek végén a telkeket hat építőipari vállalkozás szerezte meg, amelyek később egyesültek. A vállalkozások projektet készítettek 58 lakás és 11 üzlethelyiség építésére. A projekt keretében az építőipari vállalkozások nem tervezték olyan középítési – például infrastrukturális – munkák végzését, amelyeket később az önkormányzat rendelkezésére bocsátottak volna. A projekt célja lakások és üzlethelyiségek építése volt, amelyeket magánbefektetőknek kívántak értékesíteni vagy bérbe adni. A számításokból azonban kiderült, hogy a projekt nem lesz nyereséges. |
| --- | --- |

(7)

A kilencvenes évek végén a telkeket hat építőipari vállalkozás szerezte meg, amelyek később egyesültek. A vállalkozások projektet készítettek 58 lakás és 11 üzlethelyiség építésére. A projekt keretében az építőipari vállalkozások nem tervezték olyan középítési – például infrastrukturális – munkák végzését, amelyeket később az önkormányzat rendelkezésére bocsátottak volna. A projekt célja lakások és üzlethelyiségek építése volt, amelyeket magánbefektetőknek kívántak értékesíteni vagy bérbe adni. A számításokból azonban kiderült, hogy a projekt nem lesz nyereséges.

2.2.   Állami támogatás

| (8) | Tekintettel a projekt végrehajtásának fontosságára, amelynek során a hat építőipari vállalkozás átépíti a település központját, az önkormányzat – számítva a tartomány hozzájárulására – úgy határozott, hogy támogatja a projektet, főként azzal, hogy fedezi annak várható veszteségét. Az önkormányzat együttműködési megállapodást kötött az építőipari vállalkozásokkal, de a megállapodásban foglalt támogatást még nem ítélték oda. |
| --- | --- |

(8)

Tekintettel a projekt végrehajtásának fontosságára, amelynek során a hat építőipari vállalkozás átépíti a település központját, az önkormányzat – számítva a tartomány hozzájárulására – úgy határozott, hogy támogatja a projektet, főként azzal, hogy fedezi annak várható veszteségét. Az önkormányzat együttműködési megállapodást kötött az építőipari vállalkozásokkal, de a megállapodásban foglalt támogatást még nem ítélték oda.

| (9) | Az állami támogatás lényege elsősorban az, hogy az önkormányzat 2,98 millió euro támogatást nyújt az építőipari vállalkozásoknak (1. intézkedés) Az összeg – amelynek része a tartomány által az önkormányzatnak e projektre odaítélt 453 780 EUR (1 000 000 NLG) összegű pénzügyi támogatás – megegyezik a projekt költség- és haszonbecslés alapján kiszámított tervezett veszteségével. |
| --- | --- |

(9)

Az állami támogatás lényege elsősorban az, hogy az önkormányzat 2,98 millió euro támogatást nyújt az építőipari vállalkozásoknak (1. intézkedés) Az összeg – amelynek része a tartomány által az önkormányzatnak e projektre odaítélt 453 780 EUR (1 000 000 NLG) összegű pénzügyi támogatás – megegyezik a projekt költség- és haszonbecslés alapján kiszámított tervezett veszteségével.

| (10) | Az együttműködési megállapodás szerint az átadás után független könyvelő számítja ki a ténylegesen felmerült költségeket és hasznokat. Amennyiben a szakértő által utólag kiszámított tényleges veszteség alacsonyabbnak bizonyul, mint a támogatás alapjául szolgáló tervezett veszteség, csak a támogatás valóságos veszteséget meghaladó részének 50 %-át kell visszafizetni az önkormányzatnak. Más szóval a kivitelezők megtarthatják a veszteségen felüli támogatási rész másik 50 %-át. A továbbiakban ezt az előírást részleges visszafizetési kötelezettségnek nevezzük. Amennyiben a keletkezett veszteség a vártnál nagyobb, az önkormányzat nem emeli a támogatást. |
| --- | --- |

(10)

Az együttműködési megállapodás szerint az átadás után független könyvelő számítja ki a ténylegesen felmerült költségeket és hasznokat. Amennyiben a szakértő által utólag kiszámított tényleges veszteség alacsonyabbnak bizonyul, mint a támogatás alapjául szolgáló tervezett veszteség, csak a támogatás valóságos veszteséget meghaladó részének 50 %-át kell visszafizetni az önkormányzatnak. Más szóval a kivitelezők megtarthatják a veszteségen felüli támogatási rész másik 50 %-át. A továbbiakban ezt az előírást részleges visszafizetési kötelezettségnek nevezzük. Amennyiben a keletkezett veszteség a vártnál nagyobb, az önkormányzat nem emeli a támogatást.

| (11) | A Bizottság a fenti támogatás (1. intézkedés) mellett három további intézkedéssel kapcsolatban is megindította az eljárást, mivel támogatást tartalmazhatnak. A második intézkedés lényege, hogy az önkormányzat a tulajdonában lévő egyes telkek tulajdonjogát ingyenesen átengedte a kivitelezőknek (2) (2. intézkedés). A holland hatóságok szerint e telkek értéke 233 295 EUR, bár értékelési jelentést a Bizottság nem kapott. Az önkormányzat továbbá felelősséget vállal azon költségek 35 %-áért is, amelyek a városrendezési törvény (Wet op de Ruimtelijke Ordening) 49. cikke alapján a projekt végrehajtása után benyújtható kártérítési követelésekből származnak (3. intézkedés). A fennmaradó 65 %-ért a kivitelezők felelnek. Végül nem volt világos, hogy az önkormányzat egy telket és egy épületet könyv szerinti értéken vagy piaci értéken ad el a kivitelezőknek (4. intézkedés). |
| --- | --- |

(11)

A Bizottság a fenti támogatás (1. intézkedés) mellett három további intézkedéssel kapcsolatban is megindította az eljárást, mivel támogatást tartalmazhatnak. A második intézkedés lényege, hogy az önkormányzat a tulajdonában lévő egyes telkek tulajdonjogát ingyenesen átengedte a kivitelezőknek (2) (2. intézkedés). A holland hatóságok szerint e telkek értéke 233 295 EUR, bár értékelési jelentést a Bizottság nem kapott. Az önkormányzat továbbá felelősséget vállal azon költségek 35 %-áért is, amelyek a városrendezési törvény (Wet op de Ruimtelijke Ordening) 49. cikke alapján a projekt végrehajtása után benyújtható kártérítési követelésekből származnak (3. intézkedés). A fennmaradó 65 %-ért a kivitelezők felelnek. Végül nem volt világos, hogy az önkormányzat egy telket és egy épületet könyv szerinti értéken vagy piaci értéken ad el a kivitelezőknek (4. intézkedés).

| (12) | A projekt végrehajtása után egyes telkeket ingyenesen átadnak az önkormányzatnak, ezeket az építési engedély alapján közterületnek alakítják ki. Az értesítésben nem szerepel az érintett telkek pontos értéke (2a. intézkedés). |
| --- | --- |

(12)

A projekt végrehajtása után egyes telkeket ingyenesen átadnak az önkormányzatnak, ezeket az építési engedély alapján közterületnek alakítják ki. Az értesítésben nem szerepel az érintett telkek pontos értéke (2a. intézkedés).

2.3.   A kedvezményezettek

| (13) | A fenti intézkedések kedvezményezettjei a projektben érintett építőipari vállalkozások. |
| --- | --- |

(13)

A fenti intézkedések kedvezményezettjei a projektben érintett építőipari vállalkozások.

| (14) | Az első közvetlen kedvezményezett a Rabo Vastgoed B.V. Ez a vállalkozás egy nemzetközi szintű, főleg a pénzügyi szektorban működő nagy csoport tagja. A Rabo Vastgoed B.V. a projekt 25 %-áért felelős. |
| --- | --- |

(14)

Az első közvetlen kedvezményezett a Rabo Vastgoed B.V. Ez a vállalkozás egy nemzetközi szintű, főleg a pénzügyi szektorban működő nagy csoport tagja. A Rabo Vastgoed B.V. a projekt 25 %-áért felelős.

| (15) | Az együttműködési megállapodás szerint a második közvetlen kedvezményezett a Centrum Haaksbergen B.V. Ez a vállalkozás öt építőipari vállalkozásból alakult a projekt kivitelezése céljából. Ez az öt vállalkozás végez minden olyan építőipari tevékenységet, amelyekkel a Centrum Haaksbergen B.V.-t megbízták. Főként ad hoc jogi konstrukcióról van szó tehát, mivel Centrum Haaksbergen B.V.-nek nincs ténylegesen saját gazdasági tevékenysége. Ez alapján feltételezhető, hogy a Centrum Haaksbergennek nyújtott támogatás ezen öt vállalkozáshoz kerül. A holland hatóságok szerint az öt vállalkozás mindegyike a projekt 15 %-áért felel. Hollandia azt is közölte, hogy a RoTij Bouwontwikkeling Oost B.V. országos szinten működik, míg a négy másik építőipari vállalkozás – a Besathij B.V., a Bouwbedrijf Assink Eibergen B.V., a Bouwbedrijf Deeterink B.V. és a Bouwburo Jan Scharenborg B.V. – regionális vagy helyi vállalkozás. |
| --- | --- |

(15)

Az együttműködési megállapodás szerint a második közvetlen kedvezményezett a Centrum Haaksbergen B.V. Ez a vállalkozás öt építőipari vállalkozásból alakult a projekt kivitelezése céljából. Ez az öt vállalkozás végez minden olyan építőipari tevékenységet, amelyekkel a Centrum Haaksbergen B.V.-t megbízták. Főként ad hoc jogi konstrukcióról van szó tehát, mivel Centrum Haaksbergen B.V.-nek nincs ténylegesen saját gazdasági tevékenysége. Ez alapján feltételezhető, hogy a Centrum Haaksbergennek nyújtott támogatás ezen öt vállalkozáshoz kerül. A holland hatóságok szerint az öt vállalkozás mindegyike a projekt 15 %-áért felel. Hollandia azt is közölte, hogy a RoTij Bouwontwikkeling Oost B.V. országos szinten működik, míg a négy másik építőipari vállalkozás – a Besathij B.V., a Bouwbedrijf Assink Eibergen B.V., a Bouwbedrijf Deeterink B.V. és a Bouwburo Jan Scharenborg B.V. – regionális vagy helyi vállalkozás.

| (16) | Bár a kedvezményezettek a szóban forgó határozatban „építőipari” vállalkozásként szerepelnek, tevékenységük nem csupán építőipari tevékenységre korlátozódik. Ingatlanprojektek teljes kidolgozásával és kivitelezésével foglalkoznak. |
| --- | --- |

(16)

Bár a kedvezményezettek a szóban forgó határozatban „építőipari” vállalkozásként szerepelnek, tevékenységük nem csupán építőipari tevékenységre korlátozódik. Ingatlanprojektek teljes kidolgozásával és kivitelezésével foglalkoznak.

2.4.   Az érintett piacok

| (17) | Az érintett piac a lakásépítési és -értékesítési piac, valamint az üzlethelyiségek építési és értékesítési piaca. Mivel Haaksbergen a német határ közelében fekszik, a piacon működő holland és német szállítók és ügyfelek közül némelyik valószínűleg külföldi tevékenységet is kifejt. |
| --- | --- |

(17)

Az érintett piac a lakásépítési és -értékesítési piac, valamint az üzlethelyiségek építési és értékesítési piaca. Mivel Haaksbergen a német határ közelében fekszik, a piacon működő holland és német szállítók és ügyfelek közül némelyik valószínűleg külföldi tevékenységet is kifejt.

3.   A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS INDÍTÁSÁNAK INDOKAI

| (18) | A Bizottság azért indította a hivatalos vizsgálati eljárást, mert kétség merült fel afelől, hogy a képviselő-testület által tervezett bizonyos intézkedések nem minősülnek-e állami támogatásnak, és a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal. |
| --- | --- |

(18)

A Bizottság azért indította a hivatalos vizsgálati eljárást, mert kétség merült fel afelől, hogy a képviselő-testület által tervezett bizonyos intézkedések nem minősülnek-e állami támogatásnak, és a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal.

| (19) | Tekintettel arra, hogy az állami intézkedések támogatásnak minősülhetnek-e, a Bizottság különösen arra hívja fel a figyelmet, hogy a részleges visszafizetési kötelezettség előnyben részesítette az építőipari vállalkozásokat. |
| --- | --- |

(19)

Tekintettel arra, hogy az állami intézkedések támogatásnak minősülhetnek-e, a Bizottság különösen arra hívja fel a figyelmet, hogy a részleges visszafizetési kötelezettség előnyben részesítette az építőipari vállalkozásokat.

| (20) | Ami a 87. cikk (1) bekezdés szerinti általános állami támogatási tilalom alóli esetleges mentességet illeti, a Bizottság mindenekelőtt megállapította, hogy a szóban forgó támogatási intézkedésekre nem alkalmazható a 87. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett automatikus mentesség. A támogatás nem tekinthető a 87. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti szociális jellegű projektre nyújtott támogatásnak sem, többek között azért, mert az új lakások megvásárlását nem hátrányos helyzetű személyeknek tartják fenn. |
| --- | --- |

(20)

Ami a 87. cikk (1) bekezdés szerinti általános állami támogatási tilalom alóli esetleges mentességet illeti, a Bizottság mindenekelőtt megállapította, hogy a szóban forgó támogatási intézkedésekre nem alkalmazható a 87. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett automatikus mentesség. A támogatás nem tekinthető a 87. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti szociális jellegű projektre nyújtott támogatásnak sem, többek között azért, mert az új lakások megvásárlását nem hátrányos helyzetű személyeknek tartják fenn.

| (21) | A 87. cikk (3) bekezdésében említett mentességek tekintetében a Bizottság felhívja a figyelmet, hogy Haaksbergen nem fekszik támogatott régióban, és ezért a 87. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontja alapján nem részesülhet regionális támogatásban. Értelemszerűen a 87. cikk (3) bekezdésének b) pontjában foglalt kivétel sem alkalmazható rá. A Bizottság különböző iránymutatásokat és keretszabályokat állapított meg annak meghatározására, hogy a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában foglalt mentesség milyen feltételek között állhat fenn. Úgy tűnik, hogy a szóban forgó esetben ezen iránymutatások egyike sem alkalmazható. A Bizottság a hátrányos városrészekre (3) vonatkozó mentességet is mérlegelte. A projektre azonban ez sem vonatkozik, többek között azért, mert Haaksbergen nem minősül a bizottsági közlemény értelmében városrésznek. A terület értelemszerűen nem tartozik az URBAN II európai programba sem. Végül a 87. cikk (3) bekezdésének d) bekezdésében szereplő, kultúrára vonatkozó mentesség sem alkalmazható, mert a projekt új épületekre és nem fennálló épületek felújítására vagy más kulturális célra vonatkozik. |
| --- | --- |

(21)

A 87. cikk (3) bekezdésében említett mentességek tekintetében a Bizottság felhívja a figyelmet, hogy Haaksbergen nem fekszik támogatott régióban, és ezért a 87. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontja alapján nem részesülhet regionális támogatásban. Értelemszerűen a 87. cikk (3) bekezdésének b) pontjában foglalt kivétel sem alkalmazható rá. A Bizottság különböző iránymutatásokat és keretszabályokat állapított meg annak meghatározására, hogy a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában foglalt mentesség milyen feltételek között állhat fenn. Úgy tűnik, hogy a szóban forgó esetben ezen iránymutatások egyike sem alkalmazható. A Bizottság a hátrányos városrészekre (3) vonatkozó mentességet is mérlegelte. A projektre azonban ez sem vonatkozik, többek között azért, mert Haaksbergen nem minősül a bizottsági közlemény értelmében városrésznek. A terület értelemszerűen nem tartozik az URBAN II európai programba sem. Végül a 87. cikk (3) bekezdésének d) bekezdésében szereplő, kultúrára vonatkozó mentesség sem alkalmazható, mert a projekt új épületekre és nem fennálló épületek felújítására vagy más kulturális célra vonatkozik.

4.   AZ ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI

| (22) | A Bizottsághoz az érdekelt harmadik felektől nem érkezett észrevétel. |
| --- | --- |

(22)

A Bizottsághoz az érdekelt harmadik felektől nem érkezett észrevétel.

5.   HOLLANDIA ÉSZREVÉTELEI

| (23) | A holland hatóságok a hivatalos vizsgálati eljárás indítására adott válaszukban kimerítő tájékoztatást nyújtottak az önkormányzat részéről ingyenesen átruházott telkekről, illetve az önkormányzat javára ingyenesen átruházott telkekről (2. és 2a. intézkedés). Az önkormányzat 674 m2 telek tulajdonjogát ruházta át ingyenesen az építőipari vállalkozásokra (2. intézkedés). A település ezzel szemben 1 077 m2 területhez jut (2a. intézkedés). A holland hatóságok által benyújtott értékelési jelentést szerint az érintett telek értéke 135 EUR/m. |
| --- | --- |

(23)

A holland hatóságok a hivatalos vizsgálati eljárás indítására adott válaszukban kimerítő tájékoztatást nyújtottak az önkormányzat részéről ingyenesen átruházott telkekről, illetve az önkormányzat javára ingyenesen átruházott telkekről (2. és 2a. intézkedés). Az önkormányzat 674 m2 telek tulajdonjogát ruházta át ingyenesen az építőipari vállalkozásokra (2. intézkedés). A település ezzel szemben 1 077 m2 területhez jut (2a. intézkedés). A holland hatóságok által benyújtott értékelési jelentést szerint az érintett telek értéke 135 EUR/m.

| (24) | Azon intézkedéssel kapcsolatban, amelynek keretében a település egy másik telket és épületet értékesített az építőipari vállalkozásoknak (4. intézkedés), a holland hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az ügyleti ár jelentősen magasabb volt, mint az az ár, amelyet a település néhány évvel ezelőtt ezekért az ingatlanokért fizetett. |
| --- | --- |

(24)

Azon intézkedéssel kapcsolatban, amelynek keretében a település egy másik telket és épületet értékesített az építőipari vállalkozásoknak (4. intézkedés), a holland hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az ügyleti ár jelentősen magasabb volt, mint az az ár, amelyet a település néhány évvel ezelőtt ezekért az ingatlanokért fizetett.

6.   A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE

6.1.   Támogatás fennállása az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében

| (25) | Az öt vizsgált intézkedés egyértelműen állami források bevonásával valósult meg. A támogatás (1. intézkedés) során közvetlenül önkormányzati forrásokat ruháztak át. A telkek és épületek átruházása (2., 2a. és 4. intézkedés) módosítja a település vagyonának összértékét. Végül az utolsó intézkedés (3. intézkedés) is önkormányzati forrásokat tartalmaz, mivel megfelelő kezességi díj kikötése nélkül nyújtottak kezességet, ami későbbi források kifizetéséhez vezethet. |
| --- | --- |

(25)

Az öt vizsgált intézkedés egyértelműen állami források bevonásával valósult meg. A támogatás (1. intézkedés) során közvetlenül önkormányzati forrásokat ruháztak át. A telkek és épületek átruházása (2., 2a. és 4. intézkedés) módosítja a település vagyonának összértékét. Végül az utolsó intézkedés (3. intézkedés) is önkormányzati forrásokat tartalmaz, mivel megfelelő kezességi díj kikötése nélkül nyújtottak kezességet, ami későbbi források kifizetéséhez vezethet.

| (26) | Az önkormányzati támogatás (1. intézkedés) előnyt jelent a kedvezményezett vállalkozások számára; mivel általa olyan forrásokhoz jutottak, amelyeket piaci feltételek között nem kaptak volna meg. |
| --- | --- |

(26)

Az önkormányzati támogatás (1. intézkedés) előnyt jelent a kedvezményezett vállalkozások számára; mivel általa olyan forrásokhoz jutottak, amelyeket piaci feltételek között nem kaptak volna meg.

| (27) | Az önkormányzat által ingyenesen átruházott telekért (2. intézkedés) cserébe ugyanazon megállapodás alapján ellenkező irányban nagyobb területet ruháztak át (2a. intézkedés). A Hollandia által benyújtott értékelési jelentés szerint ezzel a település 54 405 euro (4) értékű nettó területhez jut. Ez a két intézkedés tehát együttesen nem jelentett előnyt az építőipari vállalkozásoknak. |
| --- | --- |

(27)

Az önkormányzat által ingyenesen átruházott telekért (2. intézkedés) cserébe ugyanazon megállapodás alapján ellenkező irányban nagyobb területet ruháztak át (2a. intézkedés). A Hollandia által benyújtott értékelési jelentés szerint ezzel a település 54 405 euro (4) értékű nettó területhez jut. Ez a két intézkedés tehát együttesen nem jelentett előnyt az építőipari vállalkozásoknak.

| (28) | Az önkormányzat ugyanakkor felelősséget vállalt a tervezett kárkövetelésekből eredő költségek 35 %-áért (3. intézkedés). Az EK-szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (5) 2. fejezete 1. részének 2.1.2. pontja így szól: „Az állami kezességvállalásnak az az előnye, hogy a kezességvállaláshoz társuló kockázatot az állam viseli. Azt, hogy az állam viseli a kockázatot, általában megfelelő díjjal ellentételezik. Amennyiben az állam eltekint ettől a díjtól, az a vállalkozásnak nyújtott előny mellett az állami forrásokat meríti ki. Így akkor is, ha a kezességvállalás alapján az állam semmilyen kifizetést nem eszközöl, az még állami támogatásnak minősülhet a 87. cikk (1) bekezdése alapján. A támogatást a kezesség elvállalásának időpontjában nyújtják, nem pedig a kezességvállalás kérésének vagy a kezességvállalás feltételei alapján történő kifizetések időpontjában. A kezességvállalás időpontjában kell értékelni azt, hogy a kezességvállalás állami támogatásnak minősül-e vagy sem, és ha igen, az mekkora összegű lehet”. Ebben az esetben a Bizottság felhívja a figyelmet, hogy a kárkövetelésekre fizetendő térítés kockázatát részben az önkormányzat viseli, ám ezért a részleges kezességért nem kap díjat. Ezzel az intézkedéssel tehát a vállalkozások mentesülnek azoktól a költségektől, amelyeket az építőipari projektek keretében rendesen viselniük kellene, kezességi/biztosítási díj formájában, illetve amennyiben nem kötnek biztosítást, az esetleges kártérítés megfizetése formájában. Itt tehát előnyről van szó. |
| --- | --- |

(28)

Az önkormányzat ugyanakkor felelősséget vállalt a tervezett kárkövetelésekből eredő költségek 35 %-áért (3. intézkedés). Az EK-szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (5) 2. fejezete 1. részének 2.1.2. pontja így szól: „Az állami kezességvállalásnak az az előnye, hogy a kezességvállaláshoz társuló kockázatot az állam viseli. Azt, hogy az állam viseli a kockázatot, általában megfelelő díjjal ellentételezik. Amennyiben az állam eltekint ettől a díjtól, az a vállalkozásnak nyújtott előny mellett az állami forrásokat meríti ki. Így akkor is, ha a kezességvállalás alapján az állam semmilyen kifizetést nem eszközöl, az még állami támogatásnak minősülhet a 87. cikk (1) bekezdése alapján. A támogatást a kezesség elvállalásának időpontjában nyújtják, nem pedig a kezességvállalás kérésének vagy a kezességvállalás feltételei alapján történő kifizetések időpontjában. A kezességvállalás időpontjában kell értékelni azt, hogy a kezességvállalás állami támogatásnak minősül-e vagy sem, és ha igen, az mekkora összegű lehet”. Ebben az esetben a Bizottság felhívja a figyelmet, hogy a kárkövetelésekre fizetendő térítés kockázatát részben az önkormányzat viseli, ám ezért a részleges kezességért nem kap díjat. Ezzel az intézkedéssel tehát a vállalkozások mentesülnek azoktól a költségektől, amelyeket az építőipari projektek keretében rendesen viselniük kellene, kezességi/biztosítási díj formájában, illetve amennyiben nem kötnek biztosítást, az esetleges kártérítés megfizetése formájában. Itt tehát előnyről van szó.

| (29) | Ami az önkormányzat részéről az építőipari vállalkozásoknak történő telek- és vagyonértékesítést illeti (4. intézkedés), a holland hatóságok kimerítő tájékoztatást nyújtottak a település által az e telkek megszerzésekor fizetett árról, és ez eloszlatja azt az eljárás indításáról szóló határozatban szereplő kétséget, amely szerint ezeket könyv szerinti értéken értékesítették. A kiegészítő dokumentumok ugyanis azt tanúsítják, hogy az önkormányzat rövid idő alatt jelentős tőkenyereséget szerzett. Ezért nincs szó elmaradt bevételekről. Az ügylet tehát nem jelentett előnyt az építőipari vállalkozásoknak. |
| --- | --- |

(29)

Ami az önkormányzat részéről az építőipari vállalkozásoknak történő telek- és vagyonértékesítést illeti (4. intézkedés), a holland hatóságok kimerítő tájékoztatást nyújtottak a település által az e telkek megszerzésekor fizetett árról, és ez eloszlatja azt az eljárás indításáról szóló határozatban szereplő kétséget, amely szerint ezeket könyv szerinti értéken értékesítették. A kiegészítő dokumentumok ugyanis azt tanúsítják, hogy az önkormányzat rövid idő alatt jelentős tőkenyereséget szerzett. Ezért nincs szó elmaradt bevételekről. Az ügylet tehát nem jelentett előnyt az építőipari vállalkozásoknak.

| (30) | Következésképpen megállapítható, hogy két intézkedés előnyt nyújtott az építőipari vállalkozásoknak (1. és 3. intézkedés), míg a többi intézkedés (2., 2a. és 4. intézkedés) nem. Az utóbbiak tehát nem minősülnek állami támogatásnak, és nem igényelnek további vizsgálatot. |
| --- | --- |

(30)

Következésképpen megállapítható, hogy két intézkedés előnyt nyújtott az építőipari vállalkozásoknak (1. és 3. intézkedés), míg a többi intézkedés (2., 2a. és 4. intézkedés) nem. Az utóbbiak tehát nem minősülnek állami támogatásnak, és nem igényelnek további vizsgálatot.

| (31) | A fenti premabulumbekezdésekben azt vizsgáltuk, hogy az építőipari vállalkozások előnyben részesültek-e. A Bizottságnak azt is meg kell állapítania, hogy az előnyt nem hárították-e át részben a lakások vagy üzlethelyiségek vevőire vagy bérlőire. Ugyanis azok így olyan lakás- vagy üzlethelyiségeket tudnak vásárolni vagy bérelni, amelyek másképpen valószínűleg nem, vagy csak drágábban álltak volna a rendelkezésükre. Az előny azonban közvetett és szétszórt. Az 58 lakástulajdonosnak nyújtott előnyre valószínűleg nem vonatkoznak az állami támogatási szabályok, mivel a támogatás közvetett kedvezményezettjei nem fejtenek ki gazdasági tevékenységet. A gazdasági szereplők – mint például a 11 üzlet – számára nyújtott esetleges előny nagyon csekély, és mindenképp alacsonyabb, mint amit a de minimis rendelet előír. A Bizottság ezért csak az építőipari vállalkozóknak nyújtott esetleges állami támogatást vizsgálja. |
| --- | --- |

(31)

A fenti premabulumbekezdésekben azt vizsgáltuk, hogy az építőipari vállalkozások előnyben részesültek-e. A Bizottságnak azt is meg kell állapítania, hogy az előnyt nem hárították-e át részben a lakások vagy üzlethelyiségek vevőire vagy bérlőire. Ugyanis azok így olyan lakás- vagy üzlethelyiségeket tudnak vásárolni vagy bérelni, amelyek másképpen valószínűleg nem, vagy csak drágábban álltak volna a rendelkezésükre. Az előny azonban közvetett és szétszórt. Az 58 lakástulajdonosnak nyújtott előnyre valószínűleg nem vonatkoznak az állami támogatási szabályok, mivel a támogatás közvetett kedvezményezettjei nem fejtenek ki gazdasági tevékenységet. A gazdasági szereplők – mint például a 11 üzlet – számára nyújtott esetleges előny nagyon csekély, és mindenképp alacsonyabb, mint amit a de minimis rendelet előír. A Bizottság ezért csak az építőipari vállalkozóknak nyújtott esetleges állami támogatást vizsgálja.

| (32) | Az intézkedés egyértelműen szelektív, mivel csak a projektben érintett vállalkozásokra korlátozódik. |
| --- | --- |

(32)

Az intézkedés egyértelműen szelektív, mivel csak a projektben érintett vállalkozásokra korlátozódik.

| (33) | Az állami támogatás révén a vállalkozások egy egyébként veszteséges projektet hajtanak végre, amelynek lényege lakások és üzlethelyiségek építése, értékesítése vagy bérlése. A támogatás tehát közvetlenül torzítja a versenyt, mivel új lakásokat és üzlethelyiségeket jelentet meg a piacon. |
| --- | --- |

(33)

Az állami támogatás révén a vállalkozások egy egyébként veszteséges projektet hajtanak végre, amelynek lényege lakások és üzlethelyiségek építése, értékesítése vagy bérlése. A támogatás tehát közvetlenül torzítja a versenyt, mivel új lakásokat és üzlethelyiségeket jelentet meg a piacon.

| (34) | Tovább torzíthatja a versenyt az, hogy az állami támogatás meghaladja a projekt keretében a vállalkozásoknál felmerült veszteséget. E külön támogatás révén későbbi építőipari projekteket esetleg alacsonyabb árakon végezhetnek, és/vagy a forrásokat más tevékenységekre fordíthatják. A Bizottság rámutat, hogy ez a járulékos torzulás nem jelentkezne, amennyiben a vállalkozásoknak a könyvelő által a projekt teljesítése után kiszámított, valóban elszenvedett veszteség alapján a támogatás veszteséget meghaladó részét teljes egészében vissza kellene fizetni. A Bizottság megállapítja, hogy a részleges visszafizetési kötelezettség következtében a vállalkozások megtarthatják a veszteséget meghaladó támogatás részének 50 %-át. Ez a járulékos torzítás tehát nem zárható ki. |
| --- | --- |

(34)

Tovább torzíthatja a versenyt az, hogy az állami támogatás meghaladja a projekt keretében a vállalkozásoknál felmerült veszteséget. E külön támogatás révén későbbi építőipari projekteket esetleg alacsonyabb árakon végezhetnek, és/vagy a forrásokat más tevékenységekre fordíthatják. A Bizottság rámutat, hogy ez a járulékos torzulás nem jelentkezne, amennyiben a vállalkozásoknak a könyvelő által a projekt teljesítése után kiszámított, valóban elszenvedett veszteség alapján a támogatás veszteséget meghaladó részét teljes egészében vissza kellene fizetni. A Bizottság megállapítja, hogy a részleges visszafizetési kötelezettség következtében a vállalkozások megtarthatják a veszteséget meghaladó támogatás részének 50 %-át. Ez a járulékos torzítás tehát nem zárható ki.

| (35) | A Bizottság megjegyzi, hogy Haaksbergen a német határ közelében fekszik. Ezért a lakások és üzlethelyiségek építőipari, értékesítési és bérleti piacán német építőipari vállalkozások is működnek. Másrészt a Bizottság rámutat, hogy az érintett vállalkozások egy része nemzetközi szinten is működik. Tehát lehetséges, hogy az intézkedések hátrányosan érintik a kereskedelmet. |
| --- | --- |

(35)

A Bizottság megjegyzi, hogy Haaksbergen a német határ közelében fekszik. Ezért a lakások és üzlethelyiségek építőipari, értékesítési és bérleti piacán német építőipari vállalkozások is működnek. Másrészt a Bizottság rámutat, hogy az érintett vállalkozások egy része nemzetközi szinten is működik. Tehát lehetséges, hogy az intézkedések hátrányosan érintik a kereskedelmet.

| (36) | A támogatás (1. intézkedés) és a részleges kezesség (3. intézkedés) az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. Nem minősül állami támogatásnak a telkek ingyenes nettó átruházása (a 2. és 2a. intézkedés együttvéve), valamint egy telek és egy épület értékesítése (4. intézkedés). |
| --- | --- |

(36)

A támogatás (1. intézkedés) és a részleges kezesség (3. intézkedés) az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. Nem minősül állami támogatásnak a telkek ingyenes nettó átruházása (a 2. és 2a. intézkedés együttvéve), valamint egy telek és egy épület értékesítése (4. intézkedés).

6.2.   Összeegyeztethetőség a közös piaccal

| (37) | Hollandia az értesítésben nem hivatkozott arra, hogy a támogatás a 87. cikk (1) bekezdésében szereplő általános állami támogatási tilalom alóli mentesség alapján lenne engedélyezhető. |
| --- | --- |

(37)

Hollandia az értesítésben nem hivatkozott arra, hogy a támogatás a 87. cikk (1) bekezdésében szereplő általános állami támogatási tilalom alóli mentesség alapján lenne engedélyezhető.

| (38) | Amint a fentiekből kitűnik, a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás indításáról szóló határozatában kétségbe vonta, hogy a támogatás a 87. cikk (2) bekezdésében és a 87. cikk (3) bekezdésének a), b) és d) pontjában fogalt mentességek, valamint a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján megállapított szabályok és keretrendeletek alapján összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal. Hollandia a határozatra adott válaszában nem tett észrevételt a támogatás összeegyeztethetőségével kapcsolatban. A Bizottság további vizsgálata sem állapított meg újabb elemeket e kérdésben. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás a fenti jogalap alapján nem tekinthető összeegyeztethetőnek a közös piaccal. |
| --- | --- |

(38)

Amint a fentiekből kitűnik, a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás indításáról szóló határozatában kétségbe vonta, hogy a támogatás a 87. cikk (2) bekezdésében és a 87. cikk (3) bekezdésének a), b) és d) pontjában fogalt mentességek, valamint a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján megállapított szabályok és keretrendeletek alapján összeegyeztethetőnek tekinthető-e a közös piaccal. Hollandia a határozatra adott válaszában nem tett észrevételt a támogatás összeegyeztethetőségével kapcsolatban. A Bizottság további vizsgálata sem állapított meg újabb elemeket e kérdésben. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás a fenti jogalap alapján nem tekinthető összeegyeztethetőnek a közös piaccal.

| (39) | Ami a 86. cikk (2) bekezdése alapján való esetleges összeegyeztethetőséget illeti, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érintett támogatással lehetővé váló gazdasági tevékenység, azaz színvonalas lakások és üzlethelyiségek építése, eladása és bérlése, amelyekhez nemcsak egy meghatározott szociális csoport férhet hozzá, biztosan nem tekinthető általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak. Hollandia erre nem is hivatkozott. Ezért a szóban forgó támogatásra nem alkalmazható a 86. cikk (2) bekezdése. |
| --- | --- |

(39)

Ami a 86. cikk (2) bekezdése alapján való esetleges összeegyeztethetőséget illeti, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érintett támogatással lehetővé váló gazdasági tevékenység, azaz színvonalas lakások és üzlethelyiségek építése, eladása és bérlése, amelyekhez nemcsak egy meghatározott szociális csoport férhet hozzá, biztosan nem tekinthető általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak. Hollandia erre nem is hivatkozott. Ezért a szóban forgó támogatásra nem alkalmazható a 86. cikk (2) bekezdése.

| (40) | Ezzel kapcsolatban a Bizottság azt vizsgálja, hogy az 1. és 3. intézkedésben foglalt támogatás nem tekinthető-e közvetlenül összeegyeztethetőnek a közös piaccal a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján, amely szerint „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben”, összeegyeztethetőnek tekinthető a közös piaccal. |
| --- | --- |

(40)

Ezzel kapcsolatban a Bizottság azt vizsgálja, hogy az 1. és 3. intézkedésben foglalt támogatás nem tekinthető-e közvetlenül összeegyeztethetőnek a közös piaccal a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján, amely szerint „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben”, összeegyeztethetőnek tekinthető a közös piaccal.

| (41) | Amikor a Bizottság azt vizsgálja, hogy valamely támogatás a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében közvetlenül összeegyeztethető-e a közös piaccal, először a Közösség célkitűzéseit veszi figyelembe, és másodsorban azt vizsgálja, hogy a tervezett támogatási intézkedés megfelel-e a kitűzött céloknak, arányos-e azokkal, és nincs-e aránytalanul kedvezőtlen hatással a versenyre és a kereskedelemre. |
| --- | --- |

(41)

Amikor a Bizottság azt vizsgálja, hogy valamely támogatás a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében közvetlenül összeegyeztethető-e a közös piaccal, először a Közösség célkitűzéseit veszi figyelembe, és másodsorban azt vizsgálja, hogy a tervezett támogatási intézkedés megfelel-e a kitűzött céloknak, arányos-e azokkal, és nincs-e aránytalanul kedvezőtlen hatással a versenyre és a kereskedelemre.

| (42) | Azokat a célkitűzéseket illetően, amelyekhez a támogatott projekt hozzájárul, a Bizottság a következőket jegyzi meg. A holland hatóságok szerint egy 2001. évi vizsgálat megállapította, hogy Haaksbergen lakosságának 65 %-a nem érzi biztonságosnak, és ezért kerüli a központot. Ezt az érzést a rendőrségi bűnügyi nyilvántartások is megerősítik. A projekt során a földszinten üzleteket, felette pedig lakásokat alakítanak ki, azaz az eddig kihasználatlan területen új lakóépületeket létesítenek azzal a céllal, hogy javítsák a terület közbiztonságát. A holland hatóságok azt is közölték, hogy bár a központ körül már három bevásárlóutcát sikeresen kialakítottak, a központ maga kereskedelmileg továbbra is elmaradott terület, és a három gazdaságilag sikeres üzleti terület között egyfajta torlaszt képez. A projekt célja az, hogy vonzóbbá tegyék a központot, és ezzel megakadályozzák a jelenlegi üzletek további elszegényedését és fokozott kiürülését. A fentiekből következik, hogy – amint az önkormányzat is kifejtette a támogatás indoklásában – a projekt hatása általánosan kedvező. |
| --- | --- |

(42)

Azokat a célkitűzéseket illetően, amelyekhez a támogatott projekt hozzájárul, a Bizottság a következőket jegyzi meg. A holland hatóságok szerint egy 2001. évi vizsgálat megállapította, hogy Haaksbergen lakosságának 65 %-a nem érzi biztonságosnak, és ezért kerüli a központot. Ezt az érzést a rendőrségi bűnügyi nyilvántartások is megerősítik. A projekt során a földszinten üzleteket, felette pedig lakásokat alakítanak ki, azaz az eddig kihasználatlan területen új lakóépületeket létesítenek azzal a céllal, hogy javítsák a terület közbiztonságát. A holland hatóságok azt is közölték, hogy bár a központ körül már három bevásárlóutcát sikeresen kialakítottak, a központ maga kereskedelmileg továbbra is elmaradott terület, és a három gazdaságilag sikeres üzleti terület között egyfajta torlaszt képez. A projekt célja az, hogy vonzóbbá tegyék a központot, és ezzel megakadályozzák a jelenlegi üzletek további elszegényedését és fokozott kiürülését. A fentiekből következik, hogy – amint az önkormányzat is kifejtette a támogatás indoklásában – a projekt hatása általánosan kedvező.

| (43) | A támogatás arányosságát illetően a Bizottság megállapítja, hogy a támogatás célja a projekt keretében a vállalkozásoknál felmerült veszteség fedezése, mivel a projekt kivitelezése támogatás nélkül nem valósult volna meg. A támogatás arányos, amennyiben a hat vállalkozás tényleges veszteségét fedezi, mivel a lakásokat és üzlethelyiségeket olyan áron értékesítik vagy adják bérbe, amely megegyezik a területen található hasonló ingatlanok szokásos árával. Előfordulhat azonban, hogy a projekt a részleges visszafizetési kötelezettség miatt további támogatást is magában foglal. Az önkormányzat és az építőipari vállalkozások között létrejött együttműködési megállapodás szerint ugyanis a projekt valós veszteségét átadáskor könyvelő számolja ki a tényleges költségek és hasznok alapján. Amennyiben a tényleges veszteség alacsonyabb annál a tervezett veszteségnél, amely alapján a támogatást a projekt folyamán odaítélik, az önkormányzatnak csak a támogatás valóságos veszteséget meghaladó részének 50 %-át kell visszafizetni. Az építőipari vállalkozások tehát megtarthatják a támogatás azon részének 50 %-át, amely a tényleges veszteség fedezéséhez nem szükséges. Amennyiben például a tervezett veszteség 2,98 millió EUR, azonban a valós veszteség megközelítőleg nulla, a vállalkozások 1,49 millió eurót fizetnek vissza, és ugyanannyit meg is tarthatnak. Az állami források azon része, amely meghaladja a valós veszteséget, nem szükséges a projekt végrehajtásához. Tehát megállapítható, hogy a támogatás csak akkor korlátozódna a szükséges mértékre, ha előírnák a valós veszteséget meghaladó támogatásrész teljes visszafizetését, mivel így a támogatás arányos lenne. A Bizottság ugyanakkor utal arra, hogy a „teljes visszafizetési kötelezettségnek” nem csak az átruházott összegre (1. intézkedés), hanem a részleges kezességben (3. intézkedés) foglalt támogatásra is vonatkoznia kell, szemben a jelenlegi részleges visszafizetési kötelezettséggel. |
| --- | --- |

(43)

A támogatás arányosságát illetően a Bizottság megállapítja, hogy a támogatás célja a projekt keretében a vállalkozásoknál felmerült veszteség fedezése, mivel a projekt kivitelezése támogatás nélkül nem valósult volna meg. A támogatás arányos, amennyiben a hat vállalkozás tényleges veszteségét fedezi, mivel a lakásokat és üzlethelyiségeket olyan áron értékesítik vagy adják bérbe, amely megegyezik a területen található hasonló ingatlanok szokásos árával. Előfordulhat azonban, hogy a projekt a részleges visszafizetési kötelezettség miatt további támogatást is magában foglal. Az önkormányzat és az építőipari vállalkozások között létrejött együttműködési megállapodás szerint ugyanis a projekt valós veszteségét átadáskor könyvelő számolja ki a tényleges költségek és hasznok alapján. Amennyiben a tényleges veszteség alacsonyabb annál a tervezett veszteségnél, amely alapján a támogatást a projekt folyamán odaítélik, az önkormányzatnak csak a támogatás valóságos veszteséget meghaladó részének 50 %-át kell visszafizetni. Az építőipari vállalkozások tehát megtarthatják a támogatás azon részének 50 %-át, amely a tényleges veszteség fedezéséhez nem szükséges. Amennyiben például a tervezett veszteség 2,98 millió EUR, azonban a valós veszteség megközelítőleg nulla, a vállalkozások 1,49 millió eurót fizetnek vissza, és ugyanannyit meg is tarthatnak. Az állami források azon része, amely meghaladja a valós veszteséget, nem szükséges a projekt végrehajtásához. Tehát megállapítható, hogy a támogatás csak akkor korlátozódna a szükséges mértékre, ha előírnák a valós veszteséget meghaladó támogatásrész teljes visszafizetését, mivel így a támogatás arányos lenne. A Bizottság ugyanakkor utal arra, hogy a „teljes visszafizetési kötelezettségnek” nem csak az átruházott összegre (1. intézkedés), hanem a részleges kezességben (3. intézkedés) foglalt támogatásra is vonatkoznia kell, szemben a jelenlegi részleges visszafizetési kötelezettséggel.

| (44) | Ami a verseny torzításának és a kereskedelem befolyásolásának mértékét illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás révén a piacon megjelenő 58 új lakást és 11 üzletet az érintett területen fekvő hasonló ingatlanok esetén szokásos áron kínálják. A Bizottság rámutat, hogy mivel a projekt helyi jellegű és kevéssé kiterjedt, a verseny csak kismértékben torzul, és a projekt kismértékben befolyásolja a kereskedelmi feltételeket, valamint súlya nem haladja meg a korábban megállapított kedvező következmények súlyát. |
| --- | --- |

(44)

Ami a verseny torzításának és a kereskedelem befolyásolásának mértékét illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás révén a piacon megjelenő 58 új lakást és 11 üzletet az érintett területen fekvő hasonló ingatlanok esetén szokásos áron kínálják. A Bizottság rámutat, hogy mivel a projekt helyi jellegű és kevéssé kiterjedt, a verseny csak kismértékben torzul, és a projekt kismértékben befolyásolja a kereskedelmi feltételeket, valamint súlya nem haladja meg a korábban megállapított kedvező következmények súlyát.

| (45) | Amint azt a Bizottság a verseny további torzulása kapcsán kifejtette, megítélése szerint amennyiben a támogatás a felmerült veszteséget fedezi, nem biztosít olyan forrásokat a hat vállalkozásnak, amelyeket a következő projektekben a verseny torzításához és a kereskedelem kedvezőtlen befolyásolásához használhatnának. Ez a következtetés azonban a valós veszteséget meghaladó támogatásra nem vonatkozik. Amint már megjegyeztük, a részleges visszafizetési kötelezettség ily módon további támogatásra nyújt lehetőséget. |
| --- | --- |

(45)

Amint azt a Bizottság a verseny további torzulása kapcsán kifejtette, megítélése szerint amennyiben a támogatás a felmerült veszteséget fedezi, nem biztosít olyan forrásokat a hat vállalkozásnak, amelyeket a következő projektekben a verseny torzításához és a kereskedelem kedvezőtlen befolyásolásához használhatnának. Ez a következtetés azonban a valós veszteséget meghaladó támogatásra nem vonatkozik. Amint már megjegyeztük, a részleges visszafizetési kötelezettség ily módon további támogatásra nyújt lehetőséget.

| (46) | A Bizottság következtetése szerint a támogatás azon része, amely a projekt utólag független könyvelő által kiszámított valós veszteségét fedezi, meghatározott gazdasági tevékenységek vagy gazdasági térségek fejlődését teszi lehetővé anélkül, hogy a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon megváltoztatná. A Bizottság ugyanakkor arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás azon része, amely meghaladja a projekt független könyvelő által kiszámított valós veszteségét, nem szükséges a projekt kivitelezéséhez, és kedvezőtlenül befolyásolja a kereskedelmi feltételeket. |
| --- | --- |

(46)

A Bizottság következtetése szerint a támogatás azon része, amely a projekt utólag független könyvelő által kiszámított valós veszteségét fedezi, meghatározott gazdasági tevékenységek vagy gazdasági térségek fejlődését teszi lehetővé anélkül, hogy a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon megváltoztatná. A Bizottság ugyanakkor arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás azon része, amely meghaladja a projekt független könyvelő által kiszámított valós veszteségét, nem szükséges a projekt kivitelezéséhez, és kedvezőtlenül befolyásolja a kereskedelmi feltételeket.

7.   KÖVETKEZTETÉS

| (47) | A Bizottság a fenti megfontolások alapján arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás azon része, amely a projekt független könyvelő által kiszámított valós veszteségét fedezi – legfeljebb 2,98 millió EUR összegig – (1. intézkedés), valamint ezen felül a megfelelő kezességi díj (3. intézkedés) a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető a közös piaccal. A támogatás azon része, amely meghaladja a projekt átadás után a független könyvelő által kiszámolt valós veszteségét, sem a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja, sem más mentesítő rendelkezés alapján nem egyeztethető össze a közös piaccal. Ez a rész tehát nem összeegyeztethető a közös piaccal, |
| --- | --- |

(47)

A Bizottság a fenti megfontolások alapján arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás azon része, amely a projekt független könyvelő által kiszámított valós veszteségét fedezi – legfeljebb 2,98 millió EUR összegig – (1. intézkedés), valamint ezen felül a megfelelő kezességi díj (3. intézkedés) a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető a közös piaccal. A támogatás azon része, amely meghaladja a projekt átadás után a független könyvelő által kiszámolt valós veszteségét, sem a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja, sem más mentesítő rendelkezés alapján nem egyeztethető össze a közös piaccal. Ez a rész tehát nem összeegyeztethető a közös piaccal,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A telkek ingyenes átruházása (2. intézkedés), amelyet Hollandia a haaksbergeni Marktpassageplan projektben érintett építőipari vállalkozások tekintetében kíván végrehajtani, nem minősül állami támogatásnak, mivel az ellenkező irányban nagyobb, ingyenes átruházással (2a. intézkedés) jár együtt.

Nem minősül állami támogatásnak a telek és az épület vállalkozásoknak való értékesítése (4. intézkedés) sem.

2. cikk

Állami támogatásnak minősül a 2 984 000 EUR összegű támogatás (1. intézkedés), valamint a városrendezési törvény 49. cikke alapján felmerülő kártérítési követelésekkel kapcsolatos esetleges költségek 35 %-ának fedezése, amelyeket Hollandia a haaksbergeni Marktpassageplan projektben érintett vállalkozásoknak kíván nyújtani.

3. cikk

A 2. cikkben említett támogatás azon része, amely a projekt független könyvelő által az átadás után kiszámított valós veszteségét fedezi, összeegyeztethető a közös piaccal.

A 2. cikkben említett támogatás azon része, amely meghaladja a projekt független könyvelő által az átadás után kiszámított valós veszteségét, nem egyeztethető össze a közös piaccal.

4. cikk

Hollandia az e határozat értesítési idejétől számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot az e határozatnak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.

5. cikk

E határozat címzettje a Holland Királyság.

Kelt Brüsszelben, 2006. április 4.

a Bizottság részéről

Neelie KROES

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 333., 2005.12.29., 2. o.

1

(2)  A hat építőipari vállalkozó eddig körülbelül a szükséges telkek 90 %-át szerezte meg az előző tulajdonosoktól.

2

(3)  A Bizottság közleménye a hátrányos városrészekben működő vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás hatályon kívül helyezéséről (HL C 119., 2002.5.22., 21. o.).

3

(4)  Építőipari vállalkozásokra való átruházás: 674m × 135 EUR = 90 990 EUR; Önkormányzatra való átruházás: 1 077m × 135 EUR = 145 395 EUR.

4

(5)  HL C 71., 2000.3.11., 14. o.

5

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/213 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/213

---

BIZOTTSÁGI HATÁROZAT

2006. április 4

állami támogatásról amelyet Franciaország kíván nyújtaniaz Euromoteurs számára [C 1/2005 (ex N 426/2004)]

(az értesítés a C(2006) 1540. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles.)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/747/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérte az érdekelteket, hogy a fenti cikkeknek megfelelően nyújtsák be észrevételeiket (1) és tekintettel ezekre az észrevételekre,

mivel:

1.   ELJÁRÁS

| (1) | Franciaország 2004. október 5-i levelével bejelentette a Bizottságnak azt a szándékát, hogy pénzügyileg hozzájárul az Euromoteurs vállalat szerkezetátalakításához, 2 millió euro összeggel. Az ügy iktatása az N426/2004 számon történt. 2004. október 18-i levelével a Bizottság kiegészítő információkat kért a bejelentéssel kapcsolatban. Franciaország 2004. december 1-jei levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(1)

Franciaország 2004. október 5-i levelével bejelentette a Bizottságnak azt a szándékát, hogy pénzügyileg hozzájárul az Euromoteurs vállalat szerkezetátalakításához, 2 millió euro összeggel. Az ügy iktatása az N426/2004 számon történt. 2004. október 18-i levelével a Bizottság kiegészítő információkat kért a bejelentéssel kapcsolatban. Franciaország 2004. december 1-jei levelében válaszolt.

| (2) | 2005. január 19-i levelével a Bizottság tájékoztatta Franciaországot arról a határozatáról, hogy ezzel az intézkedéssel kapcsolatban megindítja a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2) kihirdetésre került. A Bizottság felkérte az érdekelteket, hogy ismertessék a kérdéses intézkedéssel kapcsolatos észrevételeiket. |
| --- | --- |

(2)

2005. január 19-i levelével a Bizottság tájékoztatta Franciaországot arról a határozatáról, hogy ezzel az intézkedéssel kapcsolatban megindítja a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2) kihirdetésre került. A Bizottság felkérte az érdekelteket, hogy ismertessék a kérdéses intézkedéssel kapcsolatos észrevételeiket.

| (3) | A Bizottság a francia hatóságoktól 2005. május 19-én kapott megjegyzéseket. 2005. október 12-én találkozóra került sor a francia hatóságok és a Bizottság képviselői között. A francia hatóságok 2005. november 10-i levelükben és 2006. január 31-i e-mailben küldtek információkat a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(3)

A Bizottság a francia hatóságoktól 2005. május 19-én kapott megjegyzéseket. 2005. október 12-én találkozóra került sor a francia hatóságok és a Bizottság képviselői között. A francia hatóságok 2005. november 10-i levelükben és 2006. január 31-i e-mailben küldtek információkat a Bizottságnak.

2.   AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

2.1.   A kedvezményezett

| (4) | Az Euromoteurs S.A.S. („Euromoteurs”) a Moulinex egy korábbi leányvállalatából alakult, amelynek feladata elektromos motorok gyártása, döntően háztartási villamos készülékekhez. |
| --- | --- |

(4)

Az Euromoteurs S.A.S. („Euromoteurs”) a Moulinex egy korábbi leányvállalatából alakult, amelynek feladata elektromos motorok gyártása, döntően háztartási villamos készülékekhez.

| (5) | Pontosabban, 1999 decemberében a Moulinex létrehozta a Compagnie Générale des Moteurs Electriques („CHME”) céget, hogy leányvállalatához telepítse ki motorgyártását. 2001 szeptemberében bejelentették a Moulinex reorganizációját, ami maga után vonta azt a CGME-nél is. Míg a SEB csoport („SEB”) 2001 októberében részben megszerezte a Moulinexet, a CGME-t nem vette át, hanem kötött az utóbbival egy négy évre szóló ellátási szerződést, ami lehetővé tette, hogy folytassa tevékenységét. |
| --- | --- |

(5)

Pontosabban, 1999 decemberében a Moulinex létrehozta a Compagnie Générale des Moteurs Electriques („CHME”) céget, hogy leányvállalatához telepítse ki motorgyártását. 2001 szeptemberében bejelentették a Moulinex reorganizációját, ami maga után vonta azt a CGME-nél is. Míg a SEB csoport („SEB”) 2001 októberében részben megszerezte a Moulinexet, a CGME-t nem vette át, hanem kötött az utóbbival egy négy évre szóló ellátási szerződést, ami lehetővé tette, hogy folytassa tevékenységét.

| (6) | 2002 januárjában a CGME tizenkét alkalmazottja létrehozta a Compagnie Financière des Moteurs Electriques („COFIME”) kft-t, amely tevékenysége szerint projektiroda és amely az Euromoteurs többségi tulajdonosa. A kft ugyanazon év szeptemberében jött létre. |
| --- | --- |

(6)

2002 januárjában a CGME tizenkét alkalmazottja létrehozta a Compagnie Financière des Moteurs Electriques („COFIME”) kft-t, amely tevékenysége szerint projektiroda és amely az Euromoteurs többségi tulajdonosa. A kft ugyanazon év szeptemberében jött létre.

| (7) | 2002 szeptemberében a COFIME és az Euromoteurs átvették a CGME eszközeit. A cégbíróságnak a műveletet engedélyező ítélete 2004 szeptemberéig megtiltja a gazdasági megfontolásokból történő elbocsátásokat, valamint az eszközök elidegenítését. |
| --- | --- |

(7)

2002 szeptemberében a COFIME és az Euromoteurs átvették a CGME eszközeit. A cégbíróságnak a műveletet engedélyező ítélete 2004 szeptemberéig megtiltja a gazdasági megfontolásokból történő elbocsátásokat, valamint az eszközök elidegenítését.

| (8) | Ez a tiltás ellentétben áll az átvevők eredeti terveivel, akik a CGME termelőeszközeinek átcsoportosítását irányozták elő, a meglévő két telephelyről egyre, valamint az alkalmazottak több mint felét el akarták bocsátani. Egyebekben a vállalat értékesítésének erőteljes visszaesésével szembesült, ami – Franciaország szerint – a nagyon rossz nemzetközi konjunktúrának, a SEB megrendeléseiben bekövetkezett csökkenésnek és a dollár euróban kifejezett árfolyamesésének tudható be. |
| --- | --- |

(8)

Ez a tiltás ellentétben áll az átvevők eredeti terveivel, akik a CGME termelőeszközeinek átcsoportosítását irányozták elő, a meglévő két telephelyről egyre, valamint az alkalmazottak több mint felét el akarták bocsátani. Egyebekben a vállalat értékesítésének erőteljes visszaesésével szembesült, ami – Franciaország szerint – a nagyon rossz nemzetközi konjunktúrának, a SEB megrendeléseiben bekövetkezett csökkenésnek és a dollár euróban kifejezett árfolyamesésének tudható be.

| (9) | Az Euromoteurs számviteli adatai a következőképpen alakultak:








  (millió euróban) | 2002 (4 hónapos üzleti év) | 2003 | 2004 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Árbevétel | 13 | 25 | 18 |
| Nettó eredmény | -0 | -1 | -5 |
| Saját tőke | 4 | 3 | -3 |

(9)

Az Euromoteurs számviteli adatai a következőképpen alakultak:

(millió euróban)

2002 (4 hónapos üzleti év)

2003

2004

Árbevétel

13

25

18

Nettó eredmény

-0

-1

-5

Saját tőke

4

3

-3

| (10) | 2004-ben a SEB-nek történő értékesítés az Euromoteurs árbevételének 93 %-át tette ki. |
| --- | --- |

(10)

2004-ben a SEB-nek történő értékesítés az Euromoteurs árbevételének 93 %-át tette ki.

2.2.   A piac

| (11) | A 2004 decemberében közölt információk szerint az Euromoteurs univerzális, elektromos háztartási készülékekhez való motorjainak gyártása az európai fogyasztás 25 %-át tette ki. Ami a diverzifikációs stratégiáját illeti, a vállalat azt irányozta elő, hogy 2006-ra az ülésekhez való motorok európai fogyasztásának közel 10 %-át gyártja majd. |
| --- | --- |

(11)

A 2004 decemberében közölt információk szerint az Euromoteurs univerzális, elektromos háztartási készülékekhez való motorjainak gyártása az európai fogyasztás 25 %-át tette ki. Ami a diverzifikációs stratégiáját illeti, a vállalat azt irányozta elő, hogy 2006-ra az ülésekhez való motorok európai fogyasztásának közel 10 %-át gyártja majd.

| (12) | A francia hatóságok szerint az Euromoteurs fő versenytársai az univerzális motorok esetében Európában és Ázsiában vannak (Ametek, Domel, LG, Johnson Electric, Sun Motors), ahogyan az állandó mágneses motoroknál is (Valeo, Bosch, Meritor, Johnson Electric). |
| --- | --- |

(12)

A francia hatóságok szerint az Euromoteurs fő versenytársai az univerzális motorok esetében Európában és Ázsiában vannak (Ametek, Domel, LG, Johnson Electric, Sun Motors), ahogyan az állandó mágneses motoroknál is (Valeo, Bosch, Meritor, Johnson Electric).

2.3.   A reorganizációs projekt

| (13) | A francia hatóságok által bejelentett reorganizációs projekt kétéves időszakon át tartott a bejelentett támogatás folyósításának dátumától számítva. Három szintre terjedt ki: ipari, pénzügyi és szociális, a teljes összeg pedig 5,95 millió euro volt:






  — | az ipari szerkezetátalakítás becsült költsége 1,10 millió euro és a következőket irányozza elő:






  1) | a két gyártási telephely közül az egyik bezárása; |
| --- | --- | --- | --- |

(13)

A francia hatóságok által bejelentett reorganizációs projekt kétéves időszakon át tartott a bejelentett támogatás folyósításának dátumától számítva. Három szintre terjedt ki: ipari, pénzügyi és szociális, a teljes összeg pedig 5,95 millió euro volt:

—

az ipari szerkezetátalakítás becsült költsége 1,10 millió euro és a következőket irányozza elő:

1)

a két gyártási telephely közül az egyik bezárása;

| 2) | kevésbé költséges ellátási források keresése; |
| --- | --- |

2)

kevésbé költséges ellátási források keresése;

| 3) | új kereskedelmi partnerek keresése; |
| --- | --- |

3)

új kereskedelmi partnerek keresése;

| 4) | diverzifikáció az autóiparban (motorok az ülésekhez); |
| --- | --- |

4)

diverzifikáció az autóiparban (motorok az ülésekhez);

| — | pénzügyi szerkezetátalakítás, amely a vállalat 2,50 millió eurós adósságának leépítését célozza; |
| --- | --- |

—

pénzügyi szerkezetátalakítás, amely a vállalat 2,50 millió eurós adósságának leépítését célozza;

| — | a szociális szerkezetátalakítás 246 elbocsátott dolgozónak 2,35 millió eurós újrakezdési támogatást tervez. |
| --- | --- |

—

a szociális szerkezetátalakítás 246 elbocsátott dolgozónak 2,35 millió eurós újrakezdési támogatást tervez.

| (14) | A projekt finanszírozását a következőképpen tervezték:






  — | a két gyártási telephely közül az egyiknek az eladása: 1,45 millió euro; |
| --- | --- | --- |

(14)

A projekt finanszírozását a következőképpen tervezték:

—

a két gyártási telephely közül az egyiknek az eladása: 1,45 millió euro;

| — | előleg a SEB megrendeléseire: 1,5 millió euro; |
| --- | --- |

—

előleg a SEB megrendeléseire: 1,5 millió euro;

| — | részvényesi tőke kifizetése: 1 millió euro; |
| --- | --- |

—

részvényesi tőke kifizetése: 1 millió euro;

| — | szerkezetátalakítási támogatás. |
| --- | --- |

—

szerkezetátalakítási támogatás.

2.4.   A támogatás leírása

| (15) | A 2004. október 5-i bejelentés szerint a szerkezetátalakítási támogatás összege 2 millió euro volt. |
| --- | --- |

(15)

A 2004. október 5-i bejelentés szerint a szerkezetátalakítási támogatás összege 2 millió euro volt.

| (16) | A francia hatóságok 2004. december 1-jei levelében a bejelentett támogatás formája egy 1 millió euro összegű állami szubvenció és a helyi önkormányzatok felé fennálló adósságok elengedése volt (1 millió euro a helyi tanács és 0,25 millió euro a la Manche és Calvados körzeti tanácsok felé), összesen 2,25 millió euro. |
| --- | --- |

(16)

A francia hatóságok 2004. december 1-jei levelében a bejelentett támogatás formája egy 1 millió euro összegű állami szubvenció és a helyi önkormányzatok felé fennálló adósságok elengedése volt (1 millió euro a helyi tanács és 0,25 millió euro a la Manche és Calvados körzeti tanácsok felé), összesen 2,25 millió euro.

| (17) | Végül is, 2005. november 10-i levelükben a francia hatóságok kijelentették, hogy „az állami finanszírozás iránti igény (...) legalább 2,65 millió eurót tesz ki.” |
| --- | --- |

(17)

Végül is, 2005. november 10-i levelükben a francia hatóságok kijelentették, hogy „az állami finanszírozás iránti igény (...) legalább 2,65 millió eurót tesz ki.”

| (18) | Következésképpen a bejelentett támogatás összege bizonytalan maradt, és vagy 2 millió eurót, vagy 2,25 millió eurót vagy 2,65 millió eurót tesz ki. |
| --- | --- |

(18)

Következésképpen a bejelentett támogatás összege bizonytalan maradt, és vagy 2 millió eurót, vagy 2,25 millió eurót vagy 2,65 millió eurót tesz ki.

3.   A SZERZŐDÉS 88. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSÉBEN ELŐIRÁNYZOTT ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI

| (19) | A Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előirányzott eljárás megindításáról szóló határozat magában foglalja az intézkedés előzetes értékelését, különösen a nehéz helyzetben lévő vállalatok megmentéséhez és szerkezetátalakításához adott állami támogatásokról szóló, 1999. évi közösségi irányelvek (3) („az irányelvek”) szempontjából. |
| --- | --- |

(19)

A Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előirányzott eljárás megindításáról szóló határozat magában foglalja az intézkedés előzetes értékelését, különösen a nehéz helyzetben lévő vállalatok megmentéséhez és szerkezetátalakításához adott állami támogatásokról szóló, 1999. évi közösségi irányelvek (3) („az irányelvek”) szempontjából.

| (20) | Ebben a határozatban a Bizottság már hangot adott az Euromoteurs életképességének helyreállítását célzó szerkezetátalakítási terv sikerével, az indokolatlan versenytorzulások hiányával és a támogatás minimalizálásával kapcsolatos kételyeinek. |
| --- | --- |

(20)

Ebben a határozatban a Bizottság már hangot adott az Euromoteurs életképességének helyreállítását célzó szerkezetátalakítási terv sikerével, az indokolatlan versenytorzulások hiányával és a támogatás minimalizálásával kapcsolatos kételyeinek.

| (21) | A Bizottság azt is kiemelte, hogy az Euromoteurs kaphatna bizonyos adómentességeket a Code général des impôts (általános adókódex) 44. cikkének f) pontja értelmében („a 44. cikk f) pontja”). Ezeket a támogatásokat a nehéz helyzetben lévő vállalatok átvételével kapcsolatban Franciaország által alkalmazott támogatási rendszerről szóló, 2003. december 16-i 2004/343/EK bizottsági határozat (4) már jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősítette és a Bizottság kétségeinek adott hangot, hogy a bejelentett támogatás összeegyeztethető-e a „Deggendorf” ítélet értelmében. |
| --- | --- |

(21)

A Bizottság azt is kiemelte, hogy az Euromoteurs kaphatna bizonyos adómentességeket a Code général des impôts (általános adókódex) 44. cikkének f) pontja értelmében („a 44. cikk f) pontja”). Ezeket a támogatásokat a nehéz helyzetben lévő vállalatok átvételével kapcsolatban Franciaország által alkalmazott támogatási rendszerről szóló, 2003. december 16-i 2004/343/EK bizottsági határozat (4) már jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősítette és a Bizottság kétségeinek adott hangot, hogy a bejelentett támogatás összeegyeztethető-e a „Deggendorf” ítélet értelmében.

4.   KÍVÜLÁLLÓK ÉSZREVÉTELEI ÉS FRANCIAORSZÁG MEGJEGYZÉSEI

| (22) | Az eljárás megnyitását követően a Bizottság kívülállóktól semmilyen észrevételt nem kapott. Franciaország megjegyzései a következőképpen foglalhatók össze. |
| --- | --- |

(22)

Az eljárás megnyitását követően a Bizottság kívülállóktól semmilyen észrevételt nem kapott. Franciaország megjegyzései a következőképpen foglalhatók össze.

| (23) | 2005. május 19-i levelükben a francia hatóságok megerősítették, hogy az Euromoteurs kapott bizonyos adómentességeket a 44. cikk f) pontja értelmében. |
| --- | --- |

(23)

2005. május 19-i levelükben a francia hatóságok megerősítették, hogy az Euromoteurs kapott bizonyos adómentességeket a 44. cikk f) pontja értelmében.

| (24) | A Bizottságnak küldött előző, 2005. március 15-én kelt levelükben a francia hatóságok úgy becsülték, hogy az ily módon kapott pénzügyi előny legfeljebb (5)1,7 millió eurót tett ki az Euromoteurs és 1,5 millió eurót a COFIME esetében. |
| --- | --- |

(24)

A Bizottságnak küldött előző, 2005. március 15-én kelt levelükben a francia hatóságok úgy becsülték, hogy az ily módon kapott pénzügyi előny legfeljebb (5)1,7 millió eurót tett ki az Euromoteurs és 1,5 millió eurót a COFIME esetében.

| (25) | Amikor az Euromoteurs részesült a 44. cikk f) pontja szerinti előnyökben, a vállalat nem tartozott a kis- és közepes vállalkozások kategóriájába, ahogyan azt a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (6) meghatározta, és nem olyan térségben működött, amely jogosult a regionális támogatásra. Következésképpen még akkor is, ha a visszakövetelendő, nem összeegyeztethető támogatás összege a jelen határozat időpontjában pontosan nem állapítható meg, a Bizottság becslése szerint az Euromoteurs-nek mintegy 1,7 millió eurót vissza kell térítenie. Ehhez az összeghez hozzáadódnak, az EK-szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet (7) 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban, a beszedési kamatok. |
| --- | --- |

(25)

Amikor az Euromoteurs részesült a 44. cikk f) pontja szerinti előnyökben, a vállalat nem tartozott a kis- és közepes vállalkozások kategóriájába, ahogyan azt a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (6) meghatározta, és nem olyan térségben működött, amely jogosult a regionális támogatásra. Következésképpen még akkor is, ha a visszakövetelendő, nem összeegyeztethető támogatás összege a jelen határozat időpontjában pontosan nem állapítható meg, a Bizottság becslése szerint az Euromoteurs-nek mintegy 1,7 millió eurót vissza kell térítenie. Ehhez az összeghez hozzáadódnak, az EK-szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet (7) 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban, a beszedési kamatok.

| (26) | 2005. május 19-i megjegyzéseikben a francia hatóságok kijelentették, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításához szükséges támogatás összege nem tartalmazza, hogy a társaság által kapott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást esetleg vissza kell téríteni és „egy ilyen visszatérítés, amennyiben arra sor kerül, jelentősen lerontaná az Euromoteurs pénzügyi helyzetét.” |
| --- | --- |

(26)

2005. május 19-i megjegyzéseikben a francia hatóságok kijelentették, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításához szükséges támogatás összege nem tartalmazza, hogy a társaság által kapott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást esetleg vissza kell téríteni és „egy ilyen visszatérítés, amennyiben arra sor kerül, jelentősen lerontaná az Euromoteurs pénzügyi helyzetét.”

| (27) | A francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs hároméves, csökkenő mértékű szállítási szerződést kötött (a SEB és az Euromoteurs közötti szerződések helyettesítésére) a Johnson Electric Industrial Manufacturing Ltd. („Johnson”) céggel, amelynek értéke 12 millió euro 2005-ben és 9 millió euro 2006-ban. Ez a szerződés lehetővé teszi az Euromoteurs számára azt is, hogy kedvező feltételek mellett szerezzen be alapanyagokat és részegységeket a Johnsontól. |
| --- | --- |

(27)

A francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs hároméves, csökkenő mértékű szállítási szerződést kötött (a SEB és az Euromoteurs közötti szerződések helyettesítésére) a Johnson Electric Industrial Manufacturing Ltd. („Johnson”) céggel, amelynek értéke 12 millió euro 2005-ben és 9 millió euro 2006-ban. Ez a szerződés lehetővé teszi az Euromoteurs számára azt is, hogy kedvező feltételek mellett szerezzen be alapanyagokat és részegységeket a Johnsontól.

| (28) | Franciaország kiemeli, hogy a háztartási készülékek gyártóinak szakmaközi szervezete (Groupement interprofessionnel des fabricants d'appareils d'équipement ménager) szerint a szállítási szerződések nem gyakoriak az elektromos háztartási készülékeknél, és időtartamuk ritkán haladja meg az egy évet. Ebből arra következtet, hogy ez a hároméves szerződés a megrendelő azon akaratát jelzi, hogy szállítójával hosszú távú kapcsolatot kíván létrehozni. |
| --- | --- |

(28)

Franciaország kiemeli, hogy a háztartási készülékek gyártóinak szakmaközi szervezete (Groupement interprofessionnel des fabricants d'appareils d'équipement ménager) szerint a szállítási szerződések nem gyakoriak az elektromos háztartási készülékeknél, és időtartamuk ritkán haladja meg az egy évet. Ebből arra következtet, hogy ez a hároméves szerződés a megrendelő azon akaratát jelzi, hogy szállítójával hosszú távú kapcsolatot kíván létrehozni.

| (29) | A francia hatóságok benyújtottak egy előrejelzést az Euromoteurs 2006. évi eredményszámlájáról és pénzgazdálkodásáról. A Johnsonnak történő 9 millió eurós értékesítésen kívül az Euromoteurs 6 millió eurós árbevételt irányoz elő ügyfélkörének diverzifikálásával. 2005 novemberében ennek a célkitűzésnek 25 %-át biztosították megrendelések, és tárgyalás alatt voltak szerződések, összesen 0,6 millió euro összegű értékesítésről. |
| --- | --- |

(29)

A francia hatóságok benyújtottak egy előrejelzést az Euromoteurs 2006. évi eredményszámlájáról és pénzgazdálkodásáról. A Johnsonnak történő 9 millió eurós értékesítésen kívül az Euromoteurs 6 millió eurós árbevételt irányoz elő ügyfélkörének diverzifikálásával. 2005 novemberében ennek a célkitűzésnek 25 %-át biztosították megrendelések, és tárgyalás alatt voltak szerződések, összesen 0,6 millió euro összegű értékesítésről.

| (30) | A francia hatóságok hangsúlyozták, hogy ipari szerkezetátalakítása során az Euromoteurs az alkalmazottak 60 %-ának mondott fel, a két telephely közül az egyiket bezárta, és a közösségi értelmezés szerinti középvállalkozássá vált. Kiemelték, hogy a vállalatnak olyan nagy csoportokkal kell versenyeznie, mint az Ametek Olaszországban, a Domel Szlovéniában és a Goldstar Koreában, amelyek sokkal fejlettebb kereskedelmi hálózatokkal rendelkeznek, mint az Euromoteurs. |
| --- | --- |

(30)

A francia hatóságok hangsúlyozták, hogy ipari szerkezetátalakítása során az Euromoteurs az alkalmazottak 60 %-ának mondott fel, a két telephely közül az egyiket bezárta, és a közösségi értelmezés szerinti középvállalkozássá vált. Kiemelték, hogy a vállalatnak olyan nagy csoportokkal kell versenyeznie, mint az Ametek Olaszországban, a Domel Szlovéniában és a Goldstar Koreában, amelyek sokkal fejlettebb kereskedelmi hálózatokkal rendelkeznek, mint az Euromoteurs.

| (31) | Végül, mivel az Euromoteurs középvállalkozássá vált, a francia hatóságok azt indítványozták, hogy a Bizottság elemzését a szerkezetátalakítási támogatásokra vonatkozó új irányelvek szerint kell elvégezni (8). |
| --- | --- |

(31)

Végül, mivel az Euromoteurs középvállalkozássá vált, a francia hatóságok azt indítványozták, hogy a Bizottság elemzését a szerkezetátalakítási támogatásokra vonatkozó új irányelvek szerint kell elvégezni (8).

5.   ÉRTÉKELÉS

5.1.   Állami támogatás fennállása

| (32) | A Franciaország által bejelentett intézkedés a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint valóban állami támogatást valósít meg. Miután az állam adja, finanszírozása állami erőforrásokból történik, egy konkrét vállalat, az Euromoteurs javára. Ezenkívül, az Euromoteurs-nek vannak versenytársai a közös piacon, mint az Ametek Olaszországban és a Domel Szlovéniában, és termékei részt vesznek a nemzetközi cserében (az Euromoteurs-nek ugyanis vannak ügyfelei Németországban és Egyiptomban). Következésképpen a bejelentett intézkedés kihatással van a tagállamok közötti cserére, és torzítja a versenyt, vagy annak torzításával fenyeget. |
| --- | --- |

(32)

A Franciaország által bejelentett intézkedés a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint valóban állami támogatást valósít meg. Miután az állam adja, finanszírozása állami erőforrásokból történik, egy konkrét vállalat, az Euromoteurs javára. Ezenkívül, az Euromoteurs-nek vannak versenytársai a közös piacon, mint az Ametek Olaszországban és a Domel Szlovéniában, és termékei részt vesznek a nemzetközi cserében (az Euromoteurs-nek ugyanis vannak ügyfelei Németországban és Egyiptomban). Következésképpen a bejelentett intézkedés kihatással van a tagállamok közötti cserére, és torzítja a versenyt, vagy annak torzításával fenyeget.

| (33) | Franciaország tehát betartotta a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése szerinti kötelezettségeit. |
| --- | --- |

(33)

Franciaország tehát betartotta a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése szerinti kötelezettségeit.

5.2.   A támogatás összeegyeztethetősége a közös piaccal

| (34) | Amint azt az Európai Közösségek Bírósága 1991. október 3-i, Olaszország kontra Bizottság, ítéletében (9) kimondta, „amikor a Bizottság egy állami támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetőségét megvizsgálja, minden vonatkozó elemet figyelembe kell vennie, beleértve adott esetben azokat az összefüggéseket, amelyeket egy korábbi határozat már értékelt, valamint azokat a kötelezettségeket, amelyeket ez a korábbi határozat egy tagállamra kiróhatott”. |
| --- | --- |

(34)

Amint azt az Európai Közösségek Bírósága 1991. október 3-i, Olaszország kontra Bizottság, ítéletében (9) kimondta, „amikor a Bizottság egy állami támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetőségét megvizsgálja, minden vonatkozó elemet figyelembe kell vennie, beleértve adott esetben azokat az összefüggéseket, amelyeket egy korábbi határozat már értékelt, valamint azokat a kötelezettségeket, amelyeket ez a korábbi határozat egy tagállamra kiróhatott”.

| (35) | 1997. május 15-i ítéletében – „Deggendorf” (10) – a Bíróság még azt is kimondta, hogy amennyiben egy korábbi, jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetésére, a bizottsági határozat rendelkezésével ellentétben még nem került sor, a kedvezményezettnek juttatott új támogatás megvizsgálásánál figyelembe kell venni először is a korábbi jogellenes, összeegyeztethetetlen támogatás és az új támogatás halmozott hatását, és másodszor, azt a tényt, hogy az előző támogatást nem térítették vissza. |
| --- | --- |

(35)

1997. május 15-i ítéletében – „Deggendorf” (10) – a Bíróság még azt is kimondta, hogy amennyiben egy korábbi, jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetésére, a bizottsági határozat rendelkezésével ellentétben még nem került sor, a kedvezményezettnek juttatott új támogatás megvizsgálásánál figyelembe kell venni először is a korábbi jogellenes, összeegyeztethetetlen támogatás és az új támogatás halmozott hatását, és másodszor, azt a tényt, hogy az előző támogatást nem térítették vissza.

| (36) | A Franciaország bejelentett intézkedés összeegyeztethetőségének megvizsgálása során a Bizottság tehát figyelembe veszi az összes vonatkozó elemet, beleértve azt a tényt, hogy a francia hatóságok által benyújtott információk szerint az Euromoteurs korábban kapott egy támogatást egy, a Bizottság által jogellenesnek és részben összeegyeztethetetlennek minősített rendszer szerint, és ez a támogatás – amely nem olyan intézkedésekből származik, amelyek nem valósítanak meg támogatást és nem a Bizottság által összeegyeztethetőnek minősített támogatásokból származik – a 2004/343/EK határozat rendelkezésével ellentétben, még mindig nem került visszafizetésre. |
| --- | --- |

(36)

A Franciaország bejelentett intézkedés összeegyeztethetőségének megvizsgálása során a Bizottság tehát figyelembe veszi az összes vonatkozó elemet, beleértve azt a tényt, hogy a francia hatóságok által benyújtott információk szerint az Euromoteurs korábban kapott egy támogatást egy, a Bizottság által jogellenesnek és részben összeegyeztethetetlennek minősített rendszer szerint, és ez a támogatás – amely nem olyan intézkedésekből származik, amelyek nem valósítanak meg támogatást és nem a Bizottság által összeegyeztethetőnek minősített támogatásokból származik – a 2004/343/EK határozat rendelkezésével ellentétben, még mindig nem került visszafizetésre.

| (37) | A támogatást a jelen vizsgálat keretében ad hoc állami támogatásként kell értékelni. A Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdései előirányoznak eltéréseket az (1) bekezdésben tárgyalt általános összeegyeztethetetlenség kapcsán. |
| --- | --- |

(37)

A támogatást a jelen vizsgálat keretében ad hoc állami támogatásként kell értékelni. A Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdései előirányoznak eltéréseket az (1) bekezdésben tárgyalt általános összeegyeztethetetlenség kapcsán.

| (38) | A Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében előirányzott eltérések nem alkalmazhatóak az adott esetben, mert a támogatási intézkedések nem öltenek szociális jelleget és nem egyedi fogyasztóknak szólnak, nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk enyhítését célozzák, és nem a Németországi Szövetségi Köztársaság egyes, Németország megosztása által érintett régióinak gazdasága számára adnak kedvezményt. Ugyanez vonatkozik a 87. cikk (3) bekezdésének b) és d) pontjaiban előirányzott eltérésekre is, amelyek nyilvánvalóan nem alkalmazhatóak. |
| --- | --- |

(38)

A Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében előirányzott eltérések nem alkalmazhatóak az adott esetben, mert a támogatási intézkedések nem öltenek szociális jelleget és nem egyedi fogyasztóknak szólnak, nem természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk enyhítését célozzák, és nem a Németországi Szövetségi Köztársaság egyes, Németország megosztása által érintett régióinak gazdasága számára adnak kedvezményt. Ugyanez vonatkozik a 87. cikk (3) bekezdésének b) és d) pontjaiban előirányzott eltérésekre is, amelyek nyilvánvalóan nem alkalmazhatóak.

| (39) | Más eltéréseket irányoz elő az EK-szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja. Mivel a támogatás fő célkitűzése nem regionális, de egy nehéz helyzetben lévő vállalat szerkezetátalakítására vonatkozik, csak a c) pontban ismertetett eltérések alkalmazhatóak. Ez előirányozza az olyan állami támogatások engedélyezését, amelyek bizonyos gazdasági tevékenységek fejlesztésének megkönnyítését szolgálják, amennyiben nem változtatják meg a csere feltételeit a közösségi érdekkel ellentétes mértékben. A Bizottság konkrét irányelveket tett közzé a nehéz helyzetben lévő vállalatok megmentését és szerkezetátalakítását célzó támogatások értékeléséhez. Mivel a bejelentés 2004. október 10. előtt történt, az adott támogatást – a francia hatóságok javaslatával ellentétesen – az 1999. évi irányelvekben megállapított kritériumok szerint kell értékelni (11). Nyilvánvaló, hogy az intézkedés nem irányul semmiféle más, horizontális célkitűzésre. Ezenkívül Franciaország nem említ semmilyen más célkitűzést, és az említett irányelvekre alapozza a bejelentett intézkedés összeegyeztethetőségének indoklását. |
| --- | --- |

(39)

Más eltéréseket irányoz elő az EK-szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja. Mivel a támogatás fő célkitűzése nem regionális, de egy nehéz helyzetben lévő vállalat szerkezetátalakítására vonatkozik, csak a c) pontban ismertetett eltérések alkalmazhatóak. Ez előirányozza az olyan állami támogatások engedélyezését, amelyek bizonyos gazdasági tevékenységek fejlesztésének megkönnyítését szolgálják, amennyiben nem változtatják meg a csere feltételeit a közösségi érdekkel ellentétes mértékben. A Bizottság konkrét irányelveket tett közzé a nehéz helyzetben lévő vállalatok megmentését és szerkezetátalakítását célzó támogatások értékeléséhez. Mivel a bejelentés 2004. október 10. előtt történt, az adott támogatást – a francia hatóságok javaslatával ellentétesen – az 1999. évi irányelvekben megállapított kritériumok szerint kell értékelni (11). Nyilvánvaló, hogy az intézkedés nem irányul semmiféle más, horizontális célkitűzésre. Ezenkívül Franciaország nem említ semmilyen más célkitűzést, és az említett irányelvekre alapozza a bejelentett intézkedés összeegyeztethetőségének indoklását.

| (40) | Ahhoz, hogy szerkezetátalakítási támogatásra jogosult legyen, a vállalatnak nehéz helyzetben lévőnek kell minősülnie. Az irányelvek 2.1. pontja definiálja ezt a fogalmat. Az Euromoteurs, amelynek jegyzett tőkéje 4 millió euro, 2004-ben 5,4 millió euró veszteségről számolt be, amely saját tőkéjét -2,6 millió euróra csökkentette. A vállalat tehát az irányelvek 5a) pontja szerint nehéz helyzetben lévőnek minősíthető. |
| --- | --- |

(40)

Ahhoz, hogy szerkezetátalakítási támogatásra jogosult legyen, a vállalatnak nehéz helyzetben lévőnek kell minősülnie. Az irányelvek 2.1. pontja definiálja ezt a fogalmat. Az Euromoteurs, amelynek jegyzett tőkéje 4 millió euro, 2004-ben 5,4 millió euró veszteségről számolt be, amely saját tőkéjét -2,6 millió euróra csökkentette. A vállalat tehát az irányelvek 5a) pontja szerint nehéz helyzetben lévőnek minősíthető.

| (41) | Az irányelvek 7. pontja kimondja, hogy egy újonnan létrejött vállalat nem jogosult szerkezetátalakítási támogatásokra, még akkor sem, ha induló pénzügyi helyzete kényes. Mivel két évvel és egy hónappal a bejelentés előtt jött létre, a vállalat nem minősül újonnan létrejöttnek az irányelvek alkalmazásával kapcsolatos bizottsági gyakorlat szerint. |
| --- | --- |

(41)

Az irányelvek 7. pontja kimondja, hogy egy újonnan létrejött vállalat nem jogosult szerkezetátalakítási támogatásokra, még akkor sem, ha induló pénzügyi helyzete kényes. Mivel két évvel és egy hónappal a bejelentés előtt jött létre, a vállalat nem minősül újonnan létrejöttnek az irányelvek alkalmazásával kapcsolatos bizottsági gyakorlat szerint.

| (42) | Ipari szerkezetátalakítása során az Euromoteurs alkalmazottai 60 %-ának mondott fel, a két telephely közül egyet bezárt, és középvállalkozássá vált. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakítási támogatás, a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatástól függetlenül, nem jár az indokolatlan versenytorzulás előidézésének kockázatával. |
| --- | --- |

(42)

Ipari szerkezetátalakítása során az Euromoteurs alkalmazottai 60 %-ának mondott fel, a két telephely közül egyet bezárt, és középvállalkozássá vált. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakítási támogatás, a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatástól függetlenül, nem jár az indokolatlan versenytorzulás előidézésének kockázatával.

| (43) | Ugyanakkor, amint azt a Bíróság ítélete (12) hangsúlyozza, amikor a Bizottság egy állami támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetőségét megvizsgálja, minden vonatkozó elemet figyelembe kell vennie, beleértve adott esetben azokat az összefüggéseket, amelyeket egy korábbi határozat már értékelt, valamint azokat a kötelezettségeket, amelyeket ez a korábbi határozat egy tagállamra kiróhatott. |
| --- | --- |

(43)

Ugyanakkor, amint azt a Bíróság ítélete (12) hangsúlyozza, amikor a Bizottság egy állami támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetőségét megvizsgálja, minden vonatkozó elemet figyelembe kell vennie, beleértve adott esetben azokat az összefüggéseket, amelyeket egy korábbi határozat már értékelt, valamint azokat a kötelezettségeket, amelyeket ez a korábbi határozat egy tagállamra kiróhatott.

| (44) | Az adott esetben a Bizottság megállapítja, hogy mivel az Euromoteurs a jogellenesen megadott támogatásokat nem fizette vissza, ezek a támogatások és a bejelentett új támogatás együttesen az Euromoteurs számára túlzott és indokolatlan előnyt biztosított, amely a közösségi érdekkel ellentétes mértékben megváltoztatná a csere feltételeit. Valójában, mivel a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást nem fizették vissza, az általa létrehozott versenytorzulást még nem orvosolták. Ezt a torzulást még tovább súlyosbítaná, ha az Euromoteurs a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatáson kívül még egy szerkezetátalakítási támogatásban is részesülne. |
| --- | --- |

(44)

Az adott esetben a Bizottság megállapítja, hogy mivel az Euromoteurs a jogellenesen megadott támogatásokat nem fizette vissza, ezek a támogatások és a bejelentett új támogatás együttesen az Euromoteurs számára túlzott és indokolatlan előnyt biztosított, amely a közösségi érdekkel ellentétes mértékben megváltoztatná a csere feltételeit. Valójában, mivel a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást nem fizették vissza, az általa létrehozott versenytorzulást még nem orvosolták. Ezt a torzulást még tovább súlyosbítaná, ha az Euromoteurs a jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatáson kívül még egy szerkezetátalakítási támogatásban is részesülne.

| (45) | Következtetésként, az indokolatlan versenytorzulások létrejöttének megelőzése érdekében elkerülhetetlen, hogy az Euromoteurs a jogellenesen juttatott támogatásokat visszafizesse, mielőtt a bejelentett szerkezetátalakítási támogatásban részesülhetne. |
| --- | --- |

(45)

Következtetésként, az indokolatlan versenytorzulások létrejöttének megelőzése érdekében elkerülhetetlen, hogy az Euromoteurs a jogellenesen juttatott támogatásokat visszafizesse, mielőtt a bejelentett szerkezetátalakítási támogatásban részesülhetne.

| (46) | Az irányelvek 3.2.2. pontja szerint egy támogatás odaítélésének feltétele, hogy készítsenek egy szerkezetátalakítási tervet, amely ésszerű határidőn belül lehetővé teszi a vállalat hosszú távú életképességének helyreállítását, a jövőbeli működési feltételekre vonatkozó realisztikus feltételezések alapján. |
| --- | --- |

(46)

Az irányelvek 3.2.2. pontja szerint egy támogatás odaítélésének feltétele, hogy készítsenek egy szerkezetátalakítási tervet, amely ésszerű határidőn belül lehetővé teszi a vállalat hosszú távú életképességének helyreállítását, a jövőbeli működési feltételekre vonatkozó realisztikus feltételezések alapján.

| (47) | Az Euromoteurs életképességének helyreállításához az szükséges, hogy a vállalat két kihívásnak megfeleljen: ésszerűsítse termelési apparátusát és diverzifikálja ügyfélkörét, annak érdekében, hogy a SEB megrendeléseitől függetlenítse magát (ezek a megrendelések 2002 óta folyamatosan csökkennek és már a Johnson közvetítésével történnek). |
| --- | --- |

(47)

Az Euromoteurs életképességének helyreállításához az szükséges, hogy a vállalat két kihívásnak megfeleljen: ésszerűsítse termelési apparátusát és diverzifikálja ügyfélkörét, annak érdekében, hogy a SEB megrendeléseitől függetlenítse magát (ezek a megrendelések 2002 óta folyamatosan csökkennek és már a Johnson közvetítésével történnek).

| (48) | Ami az első pontot illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a Carpiquet telephely bezárása és 246 fő elbocsátása lehetővé tette, hogy az Euromoteurs jelentősen csökkentse működési költségeit (Franciaország a termelés egyetlen telephelyre történő átrendezésével elért megtakarításokat 1,491 millió euróra becsülte), és termelési apparátusát értékesítésének volumenéhez igazítsa. |
| --- | --- |

(48)

Ami az első pontot illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a Carpiquet telephely bezárása és 246 fő elbocsátása lehetővé tette, hogy az Euromoteurs jelentősen csökkentse működési költségeit (Franciaország a termelés egyetlen telephelyre történő átrendezésével elért megtakarításokat 1,491 millió euróra becsülte), és termelési apparátusát értékesítésének volumenéhez igazítsa.

| (49) | Ami a második pontot illeti, a Johnsonnal kötött, a 2005-2007-es időszakra szóló szerződés a vállalat számára időt ad stratégiájának összeállításához, mivel 2007-ig jelentős értékesítési színvonalat biztosít számára. A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy az elektromos motorok ágazatában az Euromoteurs diverzifikációs stratégiája a jelek szerint kezdi meghozni gyümölcsét. Ezzel szemben, ami az autóülésekhez készült motorok piacát illeti, amely az Euromoteurs diverzifikációs tervének második pillére, semmiféle tárgyalás nincs előrehaladott állapotban. |
| --- | --- |

(49)

Ami a második pontot illeti, a Johnsonnal kötött, a 2005-2007-es időszakra szóló szerződés a vállalat számára időt ad stratégiájának összeállításához, mivel 2007-ig jelentős értékesítési színvonalat biztosít számára. A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy az elektromos motorok ágazatában az Euromoteurs diverzifikációs stratégiája a jelek szerint kezdi meghozni gyümölcsét. Ezzel szemben, ami az autóülésekhez készült motorok piacát illeti, amely az Euromoteurs diverzifikációs tervének második pillére, semmiféle tárgyalás nincs előrehaladott állapotban.

| (50) | A francia hatóságok által a Bizottságnak benyújtott számszerű előrejelzések csak 2006-ra vonatkoznak: ezek szerint az Euromoteurs árbevétele 15 millió euro lesz, 0,2 millió eurós működési eredmény és 1,7 millió eurós nettó eredmény mellett. A Bizottság úgy véli, hogy ezek az előrejelzések, amelyek egyetlen évre korlátozódnak és 1,3 %-os működési eredményhányadot jeleznek, nem teszik lehetővé olyan következtetés levonását, hogy a szerkezetátalakítási tervnek sikerül a vállalat életképességét tartósam helyreállítani. 2006-ban az Euromoteurs még mindig hasznot húz a Johnsonnal aláírt szerződésből. Ugyanakkor ez a szerződés 2007-ben lejár. A 2006. üzleti év korlátozott eredményei következésképpen nem elegendőek ahhoz, hogy a Bizottság azt a következtetést vonhassa le, miszerint a vállalat életképessége tartósan helyreáll. |
| --- | --- |

(50)

A francia hatóságok által a Bizottságnak benyújtott számszerű előrejelzések csak 2006-ra vonatkoznak: ezek szerint az Euromoteurs árbevétele 15 millió euro lesz, 0,2 millió eurós működési eredmény és 1,7 millió eurós nettó eredmény mellett. A Bizottság úgy véli, hogy ezek az előrejelzések, amelyek egyetlen évre korlátozódnak és 1,3 %-os működési eredményhányadot jeleznek, nem teszik lehetővé olyan következtetés levonását, hogy a szerkezetátalakítási tervnek sikerül a vállalat életképességét tartósam helyreállítani. 2006-ban az Euromoteurs még mindig hasznot húz a Johnsonnal aláírt szerződésből. Ugyanakkor ez a szerződés 2007-ben lejár. A 2006. üzleti év korlátozott eredményei következésképpen nem elegendőek ahhoz, hogy a Bizottság azt a következtetést vonhassa le, miszerint a vállalat életképessége tartósan helyreáll.

| (51) | Egyébként, ahogyan Franciaország 2005. május 19-i megjegyzéseiben kinyilvánította, a bejelentett támogatás és az azt kísérő szerkezetátalakítási terv nem veszik figyelembe az Euromoteurs által a 44. cikk f) pontja szerint kapott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetését. Ezt a visszatérítést a Bizottság 2004/343/EK határozatával rendelte el, és az Euromoteurs-től beszedendő összeg a becslések szerint 1,7 millió euro. Ez a visszatérítés súlyosbítja a vállalat pénzügyi problémáit, és a Bizottság úgy véli, hogy ilyen körülmények között a terv nem tekinthető realisztikusnak. Ezt az értékelést alátámasztja, hogy 2005 novemberében a francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításával kapcsolatos nehézségeket (különösen a finanszírozási igényeket) a bejelentés időpontjában alábecsülték, és hogy a vállalat állami finanszírozásának igényét felül kell vizsgálni, felfelé módosítva azt (+ 132,5 %). |
| --- | --- |

(51)

Egyébként, ahogyan Franciaország 2005. május 19-i megjegyzéseiben kinyilvánította, a bejelentett támogatás és az azt kísérő szerkezetátalakítási terv nem veszik figyelembe az Euromoteurs által a 44. cikk f) pontja szerint kapott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetését. Ezt a visszatérítést a Bizottság 2004/343/EK határozatával rendelte el, és az Euromoteurs-től beszedendő összeg a becslések szerint 1,7 millió euro. Ez a visszatérítés súlyosbítja a vállalat pénzügyi problémáit, és a Bizottság úgy véli, hogy ilyen körülmények között a terv nem tekinthető realisztikusnak. Ezt az értékelést alátámasztja, hogy 2005 novemberében a francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításával kapcsolatos nehézségeket (különösen a finanszírozási igényeket) a bejelentés időpontjában alábecsülték, és hogy a vállalat állami finanszírozásának igényét felül kell vizsgálni, felfelé módosítva azt (+ 132,5 %).

| (52) | A fentiekre való tekintettel a Bizottság megállapítja, hogy a francia hatóságok nem bizonyították be, hogy a bejelentett szerkezetátalakítási terv realisztikus feltételezéseket alapul és lehetővé fogja tenni a vállalat életképességének helyreállítását. |
| --- | --- |

(52)

A fentiekre való tekintettel a Bizottság megállapítja, hogy a francia hatóságok nem bizonyították be, hogy a bejelentett szerkezetátalakítási terv realisztikus feltételezéseket alapul és lehetővé fogja tenni a vállalat életképességének helyreállítását.

| (53) | A Bizottságnak benyújtott szerkezetátalakítási terv költsége a francia hatóságok becslése szerint 5,95 millió euro. A terv 2 millió eurós állami finanszírozást indokol. 2005. november 10-i levelükben a francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításával kapcsolatos nehézségeket (különösen a finanszírozási igényeket) a bejelentés időpontjában alábecsülték, és hogy a vállalat állami finanszírozásának igénye legalább 2,65 millió euróra becsülhető. A Bizottságnak nem adtak át semmiféle számítást ennek az új igénynek az alátámasztására (arról, hogy ezek kiegészítő szerkezetátalakítási költségek-e vagy pedig a pénzgazdálkodás új igényei). |
| --- | --- |

(53)

A Bizottságnak benyújtott szerkezetátalakítási terv költsége a francia hatóságok becslése szerint 5,95 millió euro. A terv 2 millió eurós állami finanszírozást indokol. 2005. november 10-i levelükben a francia hatóságok úgy tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Euromoteurs szerkezetátalakításával kapcsolatos nehézségeket (különösen a finanszírozási igényeket) a bejelentés időpontjában alábecsülték, és hogy a vállalat állami finanszírozásának igénye legalább 2,65 millió euróra becsülhető. A Bizottságnak nem adtak át semmiféle számítást ennek az új igénynek az alátámasztására (arról, hogy ezek kiegészítő szerkezetátalakítási költségek-e vagy pedig a pénzgazdálkodás új igényei).

| (54) | Következésképpen a Bizottság mindenesetre úgy véli, hogy a francia hatóságok nem bizonyították be, hogy egy 2 milliós eurós kiegészítő támogatásra van szükség a vállalat életképességének helyreállításához, így nem állapíthatja meg azt, hogy a bejelentett támogatás a minimumra korlátozódik. |
| --- | --- |

(54)

Következésképpen a Bizottság mindenesetre úgy véli, hogy a francia hatóságok nem bizonyították be, hogy egy 2 milliós eurós kiegészítő támogatásra van szükség a vállalat életképességének helyreállításához, így nem állapíthatja meg azt, hogy a bejelentett támogatás a minimumra korlátozódik.

| (55) | A francia hatóságok szerint korábban az Euromoteurs semmiféle szerkezetátalakítási támogatást nem kapott, |
| --- | --- |

(55)

A francia hatóságok szerint korábban az Euromoteurs semmiféle szerkezetátalakítási támogatást nem kapott,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az állami támogatás, amelyet Franciaország tervez megvalósítani az Euromoteurs javára, 2 millió euro, 2,25 millió euro vagy 2,65 millió euro értékben, nem összeegyeztethető a közös piaccal.

Ez a támogatás ezért nem folyósítható.

2. cikk

Ennek a határozatnak a címzettje a Francia Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2006. április 4.

A Bizottság részéről

Neelie KROES

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 137., 2005.6.4., 16. o.

1

(2)  L. 1. megjegyzés

2

(3)  HL C 288., 1999.10.9., 2. o.

3

(4)  HL L 108., 2004.4.16., 38. o.

4

(5)  Az alkalmazható közösségi keretszabályok által engedélyezett levonások figyelembevétele nélkül számított előny.

5

(6)  HL L 124., 2003.5.20., 36. o.

6

(7)  HL L 83., 1999.3.27., 1. o., a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.

7

(8)  HL C 244., 2004.10.1., 2. o.

8

(9)  A Bíróság 1991. október 3-i ítélete a C-261/89 sz. ügyben (Olasz Köztársaság kontra Bizottság), Rec. 1991, I-4437. o.

9

(10)  A Bíróság 1997. május 15-o ítélete a C-355/95 P sz. ügyben (Textilwerke Deggendorf GmbH kontra Bizottság és a Németországi Szövetségi Köztársaság), Rec. 1997, I-2549. o.

10

(11)  Az új irányelvek 103. pontjának megfelelően.

11

(12)  L. a jelen határozat 34. pontja.

12

---

| 7.11.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 307/219 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 307/219

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

2006. július 4.

az állami vállalatok egyes műveletei/ügyletei esetében a tőkenyereség társasági adómentességéhez Portugália által nyújtott C 30/2004 (ex NN 34/2004). számú állami támogatásról

(az értesítés a C(2006) 2950. számú dokumentummal történt)

(Csak a portugál nyelvű változat hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2006/748/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket az említett cikknek megfelelően (1),

mivel:

I.   AZ ELJÁRÁS

| (1) | A Bizottság, miután tudomást szerzett a portugál hatóságok részéről bizonyos állami vállalatok részére nyújtott állítólagos kedvezményről, amelyek a portugál „Estatuto dos Benefícios Fiscais” (Adókedvezményre vonatkozó rendelkezések) (a továbbiakban: EBF) (2) 25. cikke értelmében társasági adómentességet nyújtottak a tőkenyereségre, 2001. március 14-én kelt levelében részletes tájékoztatást kért a fenti hatóságoktól. |
| --- | --- |

(1)

A Bizottság, miután tudomást szerzett a portugál hatóságok részéről bizonyos állami vállalatok részére nyújtott állítólagos kedvezményről, amelyek a portugál „Estatuto dos Benefícios Fiscais” (Adókedvezményre vonatkozó rendelkezések) (a továbbiakban: EBF) (2) 25. cikke értelmében társasági adómentességet nyújtottak a tőkenyereségre, 2001. március 14-én kelt levelében részletes tájékoztatást kért a fenti hatóságoktól.

| (2) | A portugál hatóságok 2001. április 25-én levélben válaszoltak. A Bizottság 2003. október 28-i levelében további tájékoztatást kért, amelyre 2004. január 30-án érkezett válasz. A portugál hatóságok 2004. szeptember 8-án kelt levelükben további információkat nyújtottak be. |
| --- | --- |

(2)

A portugál hatóságok 2001. április 25-én levélben válaszoltak. A Bizottság 2003. október 28-i levelében további tájékoztatást kért, amelyre 2004. január 30-án érkezett válasz. A portugál hatóságok 2004. szeptember 8-án kelt levelükben további információkat nyújtottak be.

| (3) | 2004. október 6-i levelében (3) a Bizottság tájékoztatta Portugáliát az említett támogatással kapcsolatban az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint eljárás indításáról szóló határozatáról. E határozatában, amelyet közzétettek az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (4), a Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket az intézkedéssel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(3)

2004. október 6-i levelében (3) a Bizottság tájékoztatta Portugáliát az említett támogatással kapcsolatban az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint eljárás indításáról szóló határozatáról. E határozatában, amelyet közzétettek az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (4), a Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket az intézkedéssel kapcsolatban.

| (4) | A portugál hatóságok a Bizottsághoz 2005. december 21-én érkezett levelükben nyújtották be észrevételeiket. |
| --- | --- |

(4)

A portugál hatóságok a Bizottsághoz 2005. december 21-én érkezett levelükben nyújtották be észrevételeiket.

| (5) | Egyetlen érintett fél sem nyújtott be észrevételt. |
| --- | --- |

(5)

Egyetlen érintett fél sem nyújtott be észrevételt.

II.   A TÁMOGATÁSI RENDSZER RÉSZLETES LEÍRÁSA

| (6) | Az adómentességről az EBF „A privatizációs folyamat során képződő tőkenyereségek” című 25. cikke rendelkezik, amely megegyezik az EBF 2001. július 3-i 198/2001. sz. törvényrendelettel történő módosítását megelőző eredeti, 2000. évi változata 32. cikkének C. bekezdésével. |
| --- | --- |

(6)

Az adómentességről az EBF „A privatizációs folyamat során képződő tőkenyereségek” című 25. cikke rendelkezik, amely megegyezik az EBF 2001. július 3-i 198/2001. sz. törvényrendelettel történő módosítását megelőző eredeti, 2000. évi változata 32. cikkének C. bekezdésével.

| (7) | Az EBF 25. cikke előírja, hogy a kizárólag állami tőkével rendelkező vállalatok, valamint az általuk ellenőrzött vállalatok esetében a társasági adófizetési kötelezettség körébe tartozó nyereség megállapításakor ki kell zárni az adóalapból azt a tőkenyereséget, ami olyan privatizációs műveletek és szerkezetátalakítási folyamatok során keletkezett, amelyeket az állam részvényesi funkciójában a stratégiai iránymutatásoknak megfelelően végzett, és a pénzügyminiszter rendelete ilyenként elismert. |
| --- | --- |

(7)

Az EBF 25. cikke előírja, hogy a kizárólag állami tőkével rendelkező vállalatok, valamint az általuk ellenőrzött vállalatok esetében a társasági adófizetési kötelezettség körébe tartozó nyereség megállapításakor ki kell zárni az adóalapból azt a tőkenyereséget, ami olyan privatizációs műveletek és szerkezetátalakítási folyamatok során keletkezett, amelyeket az állam részvényesi funkciójában a stratégiai iránymutatásoknak megfelelően végzett, és a pénzügyminiszter rendelete ilyenként elismert.

| (8) | Az EBF 25. cikke 2000. január 1-jén lépett hatályba, a 2000. április 4-i 3-B/2000 törvény 103. cikkével összhangban. |
| --- | --- |

(8)

Az EBF 25. cikke 2000. január 1-jén lépett hatályba, a 2000. április 4-i 3-B/2000 törvény 103. cikkével összhangban.

III.   AZ ELJÁRÁS INDÍTÁSÁNAK INDÍTÉKA

| (9) | A hivatalos vizsgálati eljárás indítására irányuló határozat azt jelezte, hogy az EBF 25. cikke látszólag az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének megfelelő állami támogatási rendszert hozott létre. Ez a rendszer működési támogatásnak tűnt, de a rendelkezésre álló információk alapján ezzel nem volt összeegyeztethető, mivel nem irányult semmilyen támogatható beruházásra vagy költségre. Ezen felül az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt mentességek egyike sem bizonyult alkalmazhatónak. Az intézkedés ellenben olyan indokolatlan támogatást hozott létre, amely előnyben részesítette az állami vállalatokat a magánszektorban működő versenytársaikkal szemben. |
| --- | --- |

(9)

A hivatalos vizsgálati eljárás indítására irányuló határozat azt jelezte, hogy az EBF 25. cikke látszólag az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének megfelelő állami támogatási rendszert hozott létre. Ez a rendszer működési támogatásnak tűnt, de a rendelkezésre álló információk alapján ezzel nem volt összeegyeztethető, mivel nem irányult semmilyen támogatható beruházásra vagy költségre. Ezen felül az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt mentességek egyike sem bizonyult alkalmazhatónak. Az intézkedés ellenben olyan indokolatlan támogatást hozott létre, amely előnyben részesítette az állami vállalatokat a magánszektorban működő versenytársaikkal szemben.

IV.   PORTUGÁLIA ÉSZREVÉTELEI

| (10) | A Bizottsághoz 2005. december 21-én érkezett levelében Portugália megerősítette azokat az információkat, amelyeket a Bizottság előzetes értékelése során már benyújtottak. |
| --- | --- |

(10)

A Bizottsághoz 2005. december 21-én érkezett levelében Portugália megerősítette azokat az információkat, amelyeket a Bizottság előzetes értékelése során már benyújtottak.

| (11) | A portugál hatóságok az alábbi módon foglalják össze a tőkenyereségre vonatkozó társaságiadó-rendszer alakulását Portugáliában:






  — | 1993 óta az újra befektetett tőkenyereségek adózás szempontjából kedvezményes elbánásban részesülnek, amennyiben azok tárgyi eszközökből vagy holdingvállalatok (SGPS) által birtokolt részvényekből keletkeznek (5). Ezekben az esetekben a keletkezett nyereség a jövedelmek újra befektetése mellett nem adóköteles. |
| --- | --- | --- |

(11)

A portugál hatóságok az alábbi módon foglalják össze a tőkenyereségre vonatkozó társaságiadó-rendszer alakulását Portugáliában:

—

1993 óta az újra befektetett tőkenyereségek adózás szempontjából kedvezményes elbánásban részesülnek, amennyiben azok tárgyi eszközökből vagy holdingvállalatok (SGPS) által birtokolt részvényekből keletkeznek (5). Ezekben az esetekben a keletkezett nyereség a jövedelmek újra befektetése mellett nem adóköteles.

| — | Ez a helyzet 2001-től megváltozott (6). A tőkenyereség és a tőkeveszteség pozitív egyenlegét a következő formában megadóztatták: amennyiben a nyereséget annak megszerzésének évében újra befektették, annak egyötöde a folyó évben, és további egy-egy ötöde az azt követő 4 év során adókötelessé vált. |
| --- | --- |

—

Ez a helyzet 2001-től megváltozott (6). A tőkenyereség és a tőkeveszteség pozitív egyenlegét a következő formában megadóztatták: amennyiben a nyereséget annak megszerzésének évében újra befektették, annak egyötöde a folyó évben, és további egy-egy ötöde az azt követő 4 év során adókötelessé vált.

| — | 2002-től kezdve a tőkenyereségek fele adókötelessé vált még abban az esetben is, ha újra befektették őket (7). |
| --- | --- |

—

2002-től kezdve a tőkenyereségek fele adókötelessé vált még abban az esetben is, ha újra befektették őket (7).

| — | 2003-ban a helyzet újra megváltozott: a holdingvállalatok (SGPS) (úgy, mint a kockázati tőketársaságok (SRC)) teljes egészében mentesültek a tőkenyereség adóterhe alól a legalább egy éve tulajdonukban álló részvények esetében (8). |
| --- | --- |

—

2003-ban a helyzet újra megváltozott: a holdingvállalatok (SGPS) (úgy, mint a kockázati tőketársaságok (SRC)) teljes egészében mentesültek a tőkenyereség adóterhe alól a legalább egy éve tulajdonukban álló részvények esetében (8).

| (12) | A portugál hatóságok azt állítják, hogy az állami vállalatok esetében kizárólag azokat az adómentességi jogszabályokat alkalmazták, amelyek megegyeztek az 1988. évi adóreform és társasági adó (IRC) bevezetése óta a szerkezetátalakítás alatt álló magántulajdonú vállalatok tőkenyereség-adóztatási és adóügyi semlegességi szabályaival. |
| --- | --- |

(12)

A portugál hatóságok azt állítják, hogy az állami vállalatok esetében kizárólag azokat az adómentességi jogszabályokat alkalmazták, amelyek megegyeztek az 1988. évi adóreform és társasági adó (IRC) bevezetése óta a szerkezetátalakítás alatt álló magántulajdonú vállalatok tőkenyereség-adóztatási és adóügyi semlegességi szabályaival.

| (13) | E tekintetben a portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy a portugál törvények az adómentesség terén az újra befektetett tőkenyereségeket kedvezményes elbánásban részesítik, amennyiben azok tárgyi eszközökből vagy holdingvállalatok (SGPS) által birtokolt részvényekből keletkeznek. Ezekben az esetekben a nyereségek újra befektetésével adómentesítik őket, ami a portugál adórendszer kulcsfontosságú eleme. |
| --- | --- |

(13)

E tekintetben a portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy a portugál törvények az adómentesség terén az újra befektetett tőkenyereségeket kedvezményes elbánásban részesítik, amennyiben azok tárgyi eszközökből vagy holdingvállalatok (SGPS) által birtokolt részvényekből keletkeznek. Ezekben az esetekben a nyereségek újra befektetésével adómentesítik őket, ami a portugál adórendszer kulcsfontosságú eleme.

| (14) | Az EBF 25. cikke a teljes mértékben állami tulajdonban lévő vállalatoknál és az azok által ellenőrzött vállalatoknál képződött tőkenyereséget a társasági adóalapból (IRC) szintén leírhatóvá tette. Ezzel csupán kiterjeszti a holdingvállalatok (SGPS) és más, szerkezetátalakítás alatt álló magánvállalatok esetében a tőkenyereségeknél alkalmazott elbánást. Így a támogatható vállalatok nem részesülnek anyagi előnyben, amennyiben privatizációban vesznek részt, illetve átszervezés vagy szerkezetátalakítás alatt állnak. |
| --- | --- |

(14)

Az EBF 25. cikke a teljes mértékben állami tulajdonban lévő vállalatoknál és az azok által ellenőrzött vállalatoknál képződött tőkenyereséget a társasági adóalapból (IRC) szintén leírhatóvá tette. Ezzel csupán kiterjeszti a holdingvállalatok (SGPS) és más, szerkezetátalakítás alatt álló magánvállalatok esetében a tőkenyereségeknél alkalmazott elbánást. Így a támogatható vállalatok nem részesülnek anyagi előnyben, amennyiben privatizációban vesznek részt, illetve átszervezés vagy szerkezetátalakítás alatt állnak.

| (15) | A portugál hatóságok szerint az EBF 25. cikke pontosan azt kívánta megelőzni, hogy a privatizáció és szerkezetátalakítás alatt álló állami vállalatok az állami tulajdonú holdingvállalatoktól függjenek, megkönnyítve ezzel az állam részvényesi funkcióját. |
| --- | --- |

(15)

A portugál hatóságok szerint az EBF 25. cikke pontosan azt kívánta megelőzni, hogy a privatizáció és szerkezetátalakítás alatt álló állami vállalatok az állami tulajdonú holdingvállalatoktól függjenek, megkönnyítve ezzel az állam részvényesi funkcióját.

| (16) | A portugál hatóságok jelzik, hogy az EBF 25. cikke nem tartalmaz olyan rendelkezéseket, amely az általános rendszerhez képest a tőkenyereséggel kivételező rendszert hozna létre. Alkalmazása nem biztosít semmiféle további előnyt az abból részesülő, szerkezetátalakítás vagy átszervezés alatt álló vállalatoknak. |
| --- | --- |

(16)

A portugál hatóságok jelzik, hogy az EBF 25. cikke nem tartalmaz olyan rendelkezéseket, amely az általános rendszerhez képest a tőkenyereséggel kivételező rendszert hozna létre. Alkalmazása nem biztosít semmiféle további előnyt az abból részesülő, szerkezetátalakítás vagy átszervezés alatt álló vállalatoknak.

| (17) | A portugál hatóságok bejelentették az EBF 25. cikkének hatályon kívül helyezésére irányuló szándékukat is. Ennélfogva a cikk hatályon kívül helyezését követően bármely olyan szerkezetátalakítási vagy privatizációs folyamat, amelyben állami vállalat érintett, a magánvállalatokra érvényes, általános portugál adókedvezmény-rendszer hatálya alá fog tartozni. |
| --- | --- |

(17)

A portugál hatóságok bejelentették az EBF 25. cikkének hatályon kívül helyezésére irányuló szándékukat is. Ennélfogva a cikk hatályon kívül helyezését követően bármely olyan szerkezetátalakítási vagy privatizációs folyamat, amelyben állami vállalat érintett, a magánvállalatokra érvényes, általános portugál adókedvezmény-rendszer hatálya alá fog tartozni.

| (18) | Ami a visszatérítést illeti, a portugál hatóságok a következőkkel érvelnek: a) csupán négy ügylet kapcsán éltek a rendszer biztosította kedvezménnyel, továbbá ha egy holdingvállalatot létrehozó magánvállalat tőkéjét pénzügyi eszközökbe fektetné, ugyanezeket az adókedvezményeket élvezhetné, és b) a négy ügyletből háromról a Caixa Geral de Depósitos (CGD) bank igazgatótanácsa döntött privatizációs perspektívával (holdingvállalat létrehozásának célból), mivel akkoriban a 25. cikket még nem fogadták el. Következésképpen – mivel nem juttatták a vállalatokat semmilyen közfinanszírozási előnyhöz – a portugál hatóságok védik azon álláspontjukat, mely szerint semmilyen visszatérítés nem indokolt. |
| --- | --- |

(18)

Ami a visszatérítést illeti, a portugál hatóságok a következőkkel érvelnek: a) csupán négy ügylet kapcsán éltek a rendszer biztosította kedvezménnyel, továbbá ha egy holdingvállalatot létrehozó magánvállalat tőkéjét pénzügyi eszközökbe fektetné, ugyanezeket az adókedvezményeket élvezhetné, és b) a négy ügyletből háromról a Caixa Geral de Depósitos (CGD) bank igazgatótanácsa döntött privatizációs perspektívával (holdingvállalat létrehozásának célból), mivel akkoriban a 25. cikket még nem fogadták el. Következésképpen – mivel nem juttatták a vállalatokat semmilyen közfinanszírozási előnyhöz – a portugál hatóságok védik azon álláspontjukat, mely szerint semmilyen visszatérítés nem indokolt.

| (19) | A következő négy ügylet élt a rendszer biztosította lehetőséggel:






  — | Az első esetben a portugál CGD pénzügyi intézet leányvállalata, a Mundial Confiança (MC) biztosítótársaság értékesítette a Crédito Predial Português-ben (CPP) (5,46 %) meglévő részesedését a Banco Santander Central Hispano (BSCH) részére 2000. április 5-én. Az MC által elért tőkenyereség 9,3 millió euro volt. |
| --- | --- | --- |

(19)

A következő négy ügylet élt a rendszer biztosította lehetőséggel:

—

Az első esetben a portugál CGD pénzügyi intézet leányvállalata, a Mundial Confiança (MC) biztosítótársaság értékesítette a Crédito Predial Português-ben (CPP) (5,46 %) meglévő részesedését a Banco Santander Central Hispano (BSCH) részére 2000. április 5-én. Az MC által elért tőkenyereség 9,3 millió euro volt.

| — | A második esetben az ügylet létrejöttekor a CGD által ellenőrzött Banco Pinto & Sotto Mayor (BPSM) értékesítette a Banco Totta & Açores (BTA) bankban meglévő részesedését (94,38 %), valamint a CPP-ben meglévő részesedését (7,09 %) a BSCH részére 2000. április 7-én. A BPSM által elért becsült tőkenyereség 310 millió euro volt. |
| --- | --- |

—

A második esetben az ügylet létrejöttekor a CGD által ellenőrzött Banco Pinto & Sotto Mayor (BPSM) értékesítette a Banco Totta & Açores (BTA) bankban meglévő részesedését (94,38 %), valamint a CPP-ben meglévő részesedését (7,09 %) a BSCH részére 2000. április 7-én. A BPSM által elért becsült tőkenyereség 310 millió euro volt.

| — | A harmadik ügylet egy, az MC és a BCP közötti részvénycserére vonatkozott. Az MC 2000. június 19-én értékesítette a BPSM-ben meglévő részesedését (53,05 %) a BCP részére, és cserébe a BCP tőkéjének közel 10 %-át kapta. Az MC által realizált tőkenyereség 1 566,4 millió euro volt. |
| --- | --- |

—

A harmadik ügylet egy, az MC és a BCP közötti részvénycserére vonatkozott. Az MC 2000. június 19-én értékesítette a BPSM-ben meglévő részesedését (53,05 %) a BCP részére, és cserébe a BCP tőkéjének közel 10 %-át kapta. Az MC által realizált tőkenyereség 1 566,4 millió euro volt.

| — | Az utolsó, negyedik ügyletben a CGD által elért tőkenyereségről számolnak be, amelyet a brazil ITAÚ S.A. bankban meglévő részesedésének értékesítésekor szerzett 2000 és 2003 között. A CGD által realizált tőkenyereség összesen 357,4 millió euro volt. |
| --- | --- |

—

Az utolsó, negyedik ügyletben a CGD által elért tőkenyereségről számolnak be, amelyet a brazil ITAÚ S.A. bankban meglévő részesedésének értékesítésekor szerzett 2000 és 2003 között. A CGD által realizált tőkenyereség összesen 357,4 millió euro volt.

| (20) | Az első három ügyletről a „Grupo Champalimaud” és a BSCH közötti, egymást követő megállapodások keretében döntöttek. Ebből a célból a CGD és a BSCH 1999. november 11-én szerződést írt alá, amely értelmében:






  — | A BSCH felvásárolta António Champalimaud „Grupo Champalimaud”-ban meglévő részesedését, majd továbbadta azt a CGD-nek. |
| --- | --- | --- |

(20)

Az első három ügyletről a „Grupo Champalimaud” és a BSCH közötti, egymást követő megállapodások keretében döntöttek. Ebből a célból a CGD és a BSCH 1999. november 11-én szerződést írt alá, amely értelmében:

—

A BSCH felvásárolta António Champalimaud „Grupo Champalimaud”-ban meglévő részesedését, majd továbbadta azt a CGD-nek.

| — | A BTA-ban és a CPP-ben meglévő részesedéseket eladták a BSCH-nak. |
| --- | --- |

—

A BTA-ban és a CPP-ben meglévő részesedéseket eladták a BSCH-nak.

| (21) | A „Grupo Champalimaud” szerkezetátalakításának célja a banki és biztosítási tevékenységek különválasztása volt annak érdekében, hogy a portugál felügyeleti szervek hatékonyabban fejthessék ki tevékenységüket (a Banco de Portugal és az Instituto de Seguros de Portugal). |
| --- | --- |

(21)

A „Grupo Champalimaud” szerkezetátalakításának célja a banki és biztosítási tevékenységek különválasztása volt annak érdekében, hogy a portugál felügyeleti szervek hatékonyabban fejthessék ki tevékenységüket (a Banco de Portugal és az Instituto de Seguros de Portugal).

| (22) | A negyedik esetben a szétválásról a CGD és az Unibanco – União dos Bancos Brasileiros SA. közötti megállapodás alapján döntöttek. |
| --- | --- |

(22)

A negyedik esetben a szétválásról a CGD és az Unibanco – União dos Bancos Brasileiros SA. közötti megállapodás alapján döntöttek.

| (23) | A szóban forgó intézkedés célja azon privatizációs műveletek és szerkezetátalakítási folyamatok fiskális semlegességének biztosítása, amelyekben teljes egészében állami tulajdonú vállalatok és az általuk ellenőrzött vállalatok érintettek. |
| --- | --- |

(23)

A szóban forgó intézkedés célja azon privatizációs műveletek és szerkezetátalakítási folyamatok fiskális semlegességének biztosítása, amelyekben teljes egészében állami tulajdonú vállalatok és az általuk ellenőrzött vállalatok érintettek.

| (24) | A portugál hatóságok CGD-részvényesi minőségükben 2000. október 18-án és március 31-én levelet küldtek a Pénzügyminisztériumból, amelyben a stratégiai iránymutatásoknak megfelelően engedélyezték a fenti műveleteket. |
| --- | --- |

(24)

A portugál hatóságok CGD-részvényesi minőségükben 2000. október 18-án és március 31-én levelet küldtek a Pénzügyminisztériumból, amelyben a stratégiai iránymutatásoknak megfelelően engedélyezték a fenti műveleteket.

V.   A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE

V.1.   Állami támogatásként történő minősítés

| (25) | A Bizottság megerősíti a határozatban szereplő álláspontját, amely szerint hivatalos eljárást indít az intézkedés állami támogatásnak történő minősítéséről. Az EBF 25. cikke, amely mentesíti a társasági adó terhe alól az állami vállalatoknál képződött, privatizációból és szerkezetátalakítási folyamatokból származó tőkenyereséget, állami támogatási rendszert jelentett. |
| --- | --- |

(25)

A Bizottság megerősíti a határozatban szereplő álláspontját, amely szerint hivatalos eljárást indít az intézkedés állami támogatásnak történő minősítéséről. Az EBF 25. cikke, amely mentesíti a társasági adó terhe alól az állami vállalatoknál képződött, privatizációból és szerkezetátalakítási folyamatokból származó tőkenyereséget, állami támogatási rendszert jelentett.

| (26) | A Bíróság gyakorlata szerint olyan intézkedés, amelyen keresztül az állami hatóságok bizonyos vállalatoknak adómentességet biztosítanak, amely – noha nem jár állami források kiutalásával – az ebben részesülő kedvezményezetteket kedvezőbb pénzügyi helyzetbe hozza a többi adóalanyhoz képest, a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül (9). |
| --- | --- |

(26)

A Bíróság gyakorlata szerint olyan intézkedés, amelyen keresztül az állami hatóságok bizonyos vállalatoknak adómentességet biztosítanak, amely – noha nem jár állami források kiutalásával – az ebben részesülő kedvezményezetteket kedvezőbb pénzügyi helyzetbe hozza a többi adóalanyhoz képest, a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül (9).

| (27) | Az EBF 25. cikke állami forrásokat használ fel, mivel az az egyébként az államnak járó társasági adó beszedésétől való eltekintésen alapul. Az e bevételről való lemondásról szóló döntés eleget tesz az állami támogatás kritériumának. |
| --- | --- |

(27)

Az EBF 25. cikke állami forrásokat használ fel, mivel az az egyébként az államnak járó társasági adó beszedésétől való eltekintésen alapul. Az e bevételről való lemondásról szóló döntés eleget tesz az állami támogatás kritériumának.

| (28) | Összevetve a Portugáliában általánosan alkalmazott adójogszabályokkal, az EBF 25. cikke előnyhöz juttatja a kedvezményezetteket. |
| --- | --- |

(28)

Összevetve a Portugáliában általánosan alkalmazott adójogszabályokkal, az EBF 25. cikke előnyhöz juttatja a kedvezményezetteket.

| (29) | A figyelembe veendő általános adójogszabály-rendszer általában véve a vállalatokra vonatkozik, tulajdoni szerkezetüktől (állami vagy nem állami), formájuktól (holdingvagy nem holdingvállalatok) függetlenül. |
| --- | --- |

(29)

A figyelembe veendő általános adójogszabály-rendszer általában véve a vállalatokra vonatkozik, tulajdoni szerkezetüktől (állami vagy nem állami), formájuktól (holdingvagy nem holdingvállalatok) függetlenül.

| (30) | Az általános adójogszabály-rendszer nem kizárólag a holdingvállalatokra (SGPS) alkalmazandó, mert az EBF 25. cikkével összefüggő ügyletek (szerkezetátalakítási folyamatok) ugyanúgy érinthetik a holdingvállalatokat, mint más vállalatokat. |
| --- | --- |

(30)

Az általános adójogszabály-rendszer nem kizárólag a holdingvállalatokra (SGPS) alkalmazandó, mert az EBF 25. cikkével összefüggő ügyletek (szerkezetátalakítási folyamatok) ugyanúgy érinthetik a holdingvállalatokat, mint más vállalatokat.

| (31) | Ami a Portugáliában a holdingvállalatok által szerzett tőkenyereségre vonatkozó adórendszert illeti, a kedvezményt jelentő adórendszer 1993-ban lépett hatályba. Ennek ellenére akkor, amikor a fent említett ügyletek megtörténtek, a kedvezményes bánásmódra csak akkor volt lehetőség, ha a megszerzett nyereséget újra befektették. Ez azt jelenti, hogy még a holdingvállalatoknál (SGPS) érvényes rendszerhez képest is – amely nem az általános portugál rendszer volt – az a következtetés volt levonható, hogy a teljes egészében állami tulajdonú vállalatok, illetve az általuk ellenőrzött vállalatok számára szelektív előnyt biztosítottak. |
| --- | --- |

(31)

Ami a Portugáliában a holdingvállalatok által szerzett tőkenyereségre vonatkozó adórendszert illeti, a kedvezményt jelentő adórendszer 1993-ban lépett hatályba. Ennek ellenére akkor, amikor a fent említett ügyletek megtörténtek, a kedvezményes bánásmódra csak akkor volt lehetőség, ha a megszerzett nyereséget újra befektették. Ez azt jelenti, hogy még a holdingvállalatoknál (SGPS) érvényes rendszerhez képest is – amely nem az általános portugál rendszer volt – az a következtetés volt levonható, hogy a teljes egészében állami tulajdonú vállalatok, illetve az általuk ellenőrzött vállalatok számára szelektív előnyt biztosítottak.

| (32) | A tőkenyereségek adómentessége komparatív előnyben részesíti az állami vállalatokat más, ugyanazon gazdasági szektorban működő vállalatokkal szemben abban az értelemben, hogy ezek az állami vállalatok tevékenységeik során nagyobb működési pénzforgalommal rendelkeznek. Az intézkedés céljától függetlenül az állami támogatás a hatáson alapul, nem pedig a célon. |
| --- | --- |

(32)

A tőkenyereségek adómentessége komparatív előnyben részesíti az állami vállalatokat más, ugyanazon gazdasági szektorban működő vállalatokkal szemben abban az értelemben, hogy ezek az állami vállalatok tevékenységeik során nagyobb működési pénzforgalommal rendelkeznek. Az intézkedés céljától függetlenül az állami támogatás a hatáson alapul, nem pedig a célon.

| (33) | Az előnyt csak bizonyos, teljes mértékben állami tulajdonú vállalatoknak és az általuk ellenőrzött vállalatoknak juttatják, amelyek privatizációja vagy átszervezése összhangban van az állam politikai célkitűzéseivel. Kiszorul a kedvezményezett állami tulajdonú vállalatokkal versenyző minden egyéb vállalat, a magántulajdonú vállalatokat is beleértve. A Bizottságnak a vállalatok közvetlen adóztatásával kapcsolatos intézkedésekhez nyújtott állami támogatásokra vonatkozó előírások alkalmazásáról szóló közleménye (10) megemlíti, hogy például amikor néhány állami vállalat mentesül a társasági adóteher alól, a Szerződés 92. cikke értelmében állami támogatásnak minősülhetnek azok a szabályok, amelyek ilyen kedvezményes bánásmódot biztosítanak olyan vállalatoknak, amelyek jogállásuk szerint állami vállalatok és gazdasági tevékenységet folytatnak. |
| --- | --- |

(33)

Az előnyt csak bizonyos, teljes mértékben állami tulajdonú vállalatoknak és az általuk ellenőrzött vállalatoknak juttatják, amelyek privatizációja vagy átszervezése összhangban van az állam politikai célkitűzéseivel. Kiszorul a kedvezményezett állami tulajdonú vállalatokkal versenyző minden egyéb vállalat, a magántulajdonú vállalatokat is beleértve. A Bizottságnak a vállalatok közvetlen adóztatásával kapcsolatos intézkedésekhez nyújtott állami támogatásokra vonatkozó előírások alkalmazásáról szóló közleménye (10) megemlíti, hogy például amikor néhány állami vállalat mentesül a társasági adóteher alól, a Szerződés 92. cikke értelmében állami támogatásnak minősülhetnek azok a szabályok, amelyek ilyen kedvezményes bánásmódot biztosítanak olyan vállalatoknak, amelyek jogállásuk szerint állami vállalatok és gazdasági tevékenységet folytatnak.

| (34) | A 25. cikk adóügyi rendelkezései de jure szelektívek, mivel csak bizonyos vállalatokra vonatkoznak (vagyis az állami vállalatokra, illetve az ezek által ellenőrzött vállalatokra). Ezen felül az intézkedést de facto kizárólag a banki és biztosítási szektor állami vállalataira, illetve az ezek által ellenőrzött vállalatokra alkalmazták, ami kitűnik a portugál hatóságok által rendelkezésre bocsátott adatokból. |
| --- | --- |

(34)

A 25. cikk adóügyi rendelkezései de jure szelektívek, mivel csak bizonyos vállalatokra vonatkoznak (vagyis az állami vállalatokra, illetve az ezek által ellenőrzött vállalatokra). Ezen felül az intézkedést de facto kizárólag a banki és biztosítási szektor állami vállalataira, illetve az ezek által ellenőrzött vállalatokra alkalmazták, ami kitűnik a portugál hatóságok által rendelkezésre bocsátott adatokból.

| (35) | A portugál hatóságok tagadják az intézkedés szelektív jellegét azzal érvelve, hogy az intézkedés az állami szektor vállalataira mint vállalati kategóriára vonatkozik, ennélfogva általános intézkedés. Ennek ellenére a Bizottság nem tudja elfogadni ezt az érvet az alábbi okokból: |
| --- | --- |

(35)

A portugál hatóságok tagadják az intézkedés szelektív jellegét azzal érvelve, hogy az intézkedés az állami szektor vállalataira mint vállalati kategóriára vonatkozik, ennélfogva általános intézkedés. Ennek ellenére a Bizottság nem tudja elfogadni ezt az érvet az alábbi okokból:

| (36) | Először is nem létezik az adózás vonatkozásban releváns, állami vállalati szektor mint fogalom, mivel az EBF 25. cikke alapján potenciálisan előnyre jogosult vállalatok elvileg számos piacon tevékenykedhetnek. |
| --- | --- |

(36)

Először is nem létezik az adózás vonatkozásban releváns, állami vállalati szektor mint fogalom, mivel az EBF 25. cikke alapján potenciálisan előnyre jogosult vállalatok elvileg számos piacon tevékenykedhetnek.

| (37) | Másodszor ezen intézkedés nem teszi lehetővé az állami vállalatok bármely sajátosságának azonosítását a magánvállalatokhoz képest. Magánvállalatok és Portugáliában leányvállalattal rendelkező külföldi állami vállalatok is részt vehetnek átszervezési programokban. Továbbá részvényesei dönthetnek úgy, hogy eladják a vállalatokat, de nem élhetnének a rendszer biztosította lehetőséggel. |
| --- | --- |

(37)

Másodszor ezen intézkedés nem teszi lehetővé az állami vállalatok bármely sajátosságának azonosítását a magánvállalatokhoz képest. Magánvállalatok és Portugáliában leányvállalattal rendelkező külföldi állami vállalatok is részt vehetnek átszervezési programokban. Továbbá részvényesei dönthetnek úgy, hogy eladják a vállalatokat, de nem élhetnének a rendszer biztosította lehetőséggel.

| (38) | Harmadszor az intézkedés az állami vállalatoknak csak egyetlen alszektorát célozza meg: azokat, amelyek éppen privatizáció vagy átszervezés alatt állnak, és amely műveleteket a Pénzügyminisztérium elismer. Az intézkedés szelektív, még az állami vállalati szektoron belül is, és az illetékes hatóság korlátlan hatásköre miatt. |
| --- | --- |

(38)

Harmadszor az intézkedés az állami vállalatoknak csak egyetlen alszektorát célozza meg: azokat, amelyek éppen privatizáció vagy átszervezés alatt állnak, és amely műveleteket a Pénzügyminisztérium elismer. Az intézkedés szelektív, még az állami vállalati szektoron belül is, és az illetékes hatóság korlátlan hatásköre miatt.

| (39) | Ennélfogva a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az EBF 25. cikke szelektív előnyt nyújtott. Az érintett intézkedés szelektivitását a portugál adórendszer természete és szerkezete nem indokolja. |
| --- | --- |

(39)

Ennélfogva a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az EBF 25. cikke szelektív előnyt nyújtott. Az érintett intézkedés szelektivitását a portugál adórendszer természete és szerkezete nem indokolja.

| (40) | Annak érdekében, hogy a privatizáció vagy szerkezeti átalakítás alatt álló állami vállalatok tőkenyereségei adócsökkentésben részesüljenek, az EBF 25. cikke operatív előnyhöz juttatja ezeket a vállalatokat, és megerősíti pozíciójukat a többi vállalathoz képest. Értékelésében a Bizottság nem vizsgálja, hogy a támogatás ténylegesen is hatással van-e a tagállamok közötti kereskedelemre, vagy ténylegesen torzítja-e a versenyt, csupán azt vizsgálja, hogy a támogatás befolyásolhatja-e a kereskedelmet, és torzíthatja-e a versenyt (11). Amennyiben egy tagállamnak juttatott támogatás a Közösségen belüli kereskedelemben egy vállalat versenyhelyzetét más vállalatokhoz képest erősíti, úgy kell tekinteni, hogy a támogatás ez utóbbiakat befolyásolja (12). |
| --- | --- |

(40)

Annak érdekében, hogy a privatizáció vagy szerkezeti átalakítás alatt álló állami vállalatok tőkenyereségei adócsökkentésben részesüljenek, az EBF 25. cikke operatív előnyhöz juttatja ezeket a vállalatokat, és megerősíti pozíciójukat a többi vállalathoz képest. Értékelésében a Bizottság nem vizsgálja, hogy a támogatás ténylegesen is hatással van-e a tagállamok közötti kereskedelemre, vagy ténylegesen torzítja-e a versenyt, csupán azt vizsgálja, hogy a támogatás befolyásolhatja-e a kereskedelmet, és torzíthatja-e a versenyt (11). Amennyiben egy tagállamnak juttatott támogatás a Közösségen belüli kereskedelemben egy vállalat versenyhelyzetét más vállalatokhoz képest erősíti, úgy kell tekinteni, hogy a támogatás ez utóbbiakat befolyásolja (12).

| (41) | Ezen felül az összes azonosított kedvezményezett a banki és biztosítási szektorban működik, amely szektorok már évek óta nyitottak a piaci verseny előtt. A fokozatos liberalizáció növelte a versenyt, amely már kialakulhatott volna az EK-Szerződésben előírt tőkemozgás szabadsága következtében is. |
| --- | --- |

(41)

Ezen felül az összes azonosított kedvezményezett a banki és biztosítási szektorban működik, amely szektorok már évek óta nyitottak a piaci verseny előtt. A fokozatos liberalizáció növelte a versenyt, amely már kialakulhatott volna az EK-Szerződésben előírt tőkemozgás szabadsága következtében is.

| (42) | A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás és a támogatások versenyt torzító hatása kiváltképpen e tevékenységi szektorokban érezhető (13). |
| --- | --- |

(42)

A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás és a támogatások versenyt torzító hatása kiváltképpen e tevékenységi szektorokban érezhető (13).

| (43) | Következésképpen a támogatási rendszer a kereskedelmet befolyásolhatja, és a versenyt torzíthatja. |
| --- | --- |

(43)

Következésképpen a támogatási rendszer a kereskedelmet befolyásolhatja, és a versenyt torzíthatja.

| (44) | A fentekből következik, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében az EBF 25. cikkében meghatározott kivételes adórendszer, amely a társasági adó alól (IRC) mentesíti az állami vállalatoknál privatizáció és szerkezeti átalakítás következtében képződő tőkenyereségeket, állami támogatásnak minősül. |
| --- | --- |

(44)

A fentekből következik, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében az EBF 25. cikkében meghatározott kivételes adórendszer, amely a társasági adó alól (IRC) mentesíti az állami vállalatoknál privatizáció és szerkezeti átalakítás következtében képződő tőkenyereségeket, állami támogatásnak minősül.

V.2.   A támogatás jogellenesnek minősítése

| (45) | Portugália bejelentés nélkül alkalmazta ezt a támogatási rendszert. Ennélfogva Portugália az EBF 25. cikke alkalmazásával megsértette a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését. |
| --- | --- |

(45)

Portugália bejelentés nélkül alkalmazta ezt a támogatási rendszert. Ennélfogva Portugália az EBF 25. cikke alkalmazásával megsértette a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését.

V.3.   A jogellenesen nyújtott támogatási rendszer összeegyeztethetősége

| (46) | E támogatás nem egyeztethető össze a 87. cikk (2) bekezdésével. A támogatási intézkedések nem voltak sem az egyes fogyasztóknak szánt, szociális jellegű támogatásoknak, sem a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatásoknak, sem pedig bizonyos, a Németországi Szövetségi Köztársaság Németország felosztása által érintett területei gazdaságának nyújtott támogatásoknak tekinthetők. |
| --- | --- |

(46)

E támogatás nem egyeztethető össze a 87. cikk (2) bekezdésével. A támogatási intézkedések nem voltak sem az egyes fogyasztóknak szánt, szociális jellegű támogatásoknak, sem a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatásoknak, sem pedig bizonyos, a Németországi Szövetségi Köztársaság Németország felosztása által érintett területei gazdaságának nyújtott támogatásoknak tekinthetők.

| (47) | A támogatás ugyanolyan formában alkalmazható az ország teljes területén, ennélfogva nem tekinthető összeegyeztethetőnek a 87. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontjával, amely egyes régiók fejlesztését célozza. |
| --- | --- |

(47)

A támogatás ugyanolyan formában alkalmazható az ország teljes területén, ennélfogva nem tekinthető összeegyeztethetőnek a 87. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontjával, amely egyes régiók fejlesztését célozza.

| (48) | A Bizottság úgy véli, hogy a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében a szóban forgó működési támogatás nem hat ösztönzőleg bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődésére, nevezetesen azért, mert ez a rendelkezés megköveteli, hogy e támogatás „ne befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben”, amely feltétel ebben az esetben a Bizottság szerint nem teljesül. A támogatás nem felel meg az alkalmazása idején hatályos, a közösségi iránymutatások által előírt, vészhelyzet vagy szerkezeti átalakítás esetén alkalmazandó állami támogatásokra vonatkozó egyik feltételnek sem (14). Nem irányul semmilyen egyéb, közös érdekű, horizontális célkitűzésre sem. Végül a pénzügyi szektorra korlátozódó alkalmazás nem módosítja az értékelés eredményét, főleg mivel e szektor különösen érzékeny a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatásra és a támogatás hatására a verseny torzítását illetően. |
| --- | --- |

(48)

A Bizottság úgy véli, hogy a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében a szóban forgó működési támogatás nem hat ösztönzőleg bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődésére, nevezetesen azért, mert ez a rendelkezés megköveteli, hogy e támogatás „ne befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben”, amely feltétel ebben az esetben a Bizottság szerint nem teljesül. A támogatás nem felel meg az alkalmazása idején hatályos, a közösségi iránymutatások által előírt, vészhelyzet vagy szerkezeti átalakítás esetén alkalmazandó állami támogatásokra vonatkozó egyik feltételnek sem (14). Nem irányul semmilyen egyéb, közös érdekű, horizontális célkitűzésre sem. Végül a pénzügyi szektorra korlátozódó alkalmazás nem módosítja az értékelés eredményét, főleg mivel e szektor különösen érzékeny a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatásra és a támogatás hatására a verseny torzítását illetően.

| (49) | A támogatás továbbá nem egyeztethető össze sem a 87. cikk (3) bekezdésének d) pontjával (a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését előmozdító támogatások), sem annak e) pontjával (a támogatások olyan egyéb fajtái, amelyekről a Tanács határoz). Portugália soha nem kérte e mentességek alkalmazását. |
| --- | --- |

(49)

A támogatás továbbá nem egyeztethető össze sem a 87. cikk (3) bekezdésének d) pontjával (a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését előmozdító támogatások), sem annak e) pontjával (a támogatások olyan egyéb fajtái, amelyekről a Tanács határoz). Portugália soha nem kérte e mentességek alkalmazását.

| (50) | A támogatás továbbá nem egyeztethető össze a 87. cikk (3) bekezdésének b) pontjával sem. A támogatás nem tekinthető a „közös európai érdeket szolgáló fontos projektnek”, mivel egyetlen tagállam állami vállalatai élhetnek csak vele, nem pedig a Közösség egésze, továbbá nem mozdít előre konkrét, pontosan meghatározott projektet, nem célja „valamely tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetése” sem, mivel úgy tűnik, a támogatás nélkül a portugál gazdaságban nem lépne fel súlyos zavar. |
| --- | --- |

(50)

A támogatás továbbá nem egyeztethető össze a 87. cikk (3) bekezdésének b) pontjával sem. A támogatás nem tekinthető a „közös európai érdeket szolgáló fontos projektnek”, mivel egyetlen tagállam állami vállalatai élhetnek csak vele, nem pedig a Közösség egésze, továbbá nem mozdít előre konkrét, pontosan meghatározott projektet, nem célja „valamely tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetése” sem, mivel úgy tűnik, a támogatás nélkül a portugál gazdaságban nem lépne fel súlyos zavar.

| (51) | Portugália – néhány nagyon általános kijelentés kivételével – egyetlen esetben sem kérte kifejezetten a Szerződésben szereplő mentességek alkalmazását. |
| --- | --- |

(51)

Portugália – néhány nagyon általános kijelentés kivételével – egyetlen esetben sem kérte kifejezetten a Szerződésben szereplő mentességek alkalmazását.

VI.   VISSZATÉRÍTÉS

| (52) | A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése értelmében amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére. A Bizottság nem követeli meg a támogatás visszatérítését, amennyiben az ellentétes a közösségi jog valamelyik általános elvével. |
| --- | --- |

(52)

A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése értelmében amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére. A Bizottság nem követeli meg a támogatás visszatérítését, amennyiben az ellentétes a közösségi jog valamelyik általános elvével.

| (53) | A Bizottság úgy véli, hogy ebben az ügyben nincsen olyan általános, közösségi jogi elv, amely megakadályozná a visszatérítést. |
| --- | --- |

(53)

A Bizottság úgy véli, hogy ebben az ügyben nincsen olyan általános, közösségi jogi elv, amely megakadályozná a visszatérítést.

| (54) | A portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy a támogatási rendszer által kedvezményezett négy ügylet a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó portugál adórendszer alapján mindenképpen mentesült volna az adó alól. A négyből három ügyletet továbbá még a korábbi rendszer értelmében hagytak jóvá, mivel akkor még az EBF 25. cikkét nem hagyták jóvá. Következésképpen a portugál hatóságok úgy vélik, hogy a visszatérítés nem indokolt. |
| --- | --- |

(54)

A portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy a támogatási rendszer által kedvezményezett négy ügylet a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó portugál adórendszer alapján mindenképpen mentesült volna az adó alól. A négyből három ügyletet továbbá még a korábbi rendszer értelmében hagytak jóvá, mivel akkor még az EBF 25. cikkét nem hagyták jóvá. Következésképpen a portugál hatóságok úgy vélik, hogy a visszatérítés nem indokolt.

| (55) | A Bíróság ítélkezési gyakorlata (15) és a Bizottságnak a vállalatok közvetlen adóztatásáról szóló közleménye szerint (16) a visszatérítésnél kell mérlegelni a korábbi helyzet helyreállítását annak megvizsgálása érdekében, hogy létezett-e olyan alternatív adózási elbánás, amely a jogellenes támogatás hiányában, illetve a közösségi joggal összhangban lévő nemzeti szabályok alapján a meglévőhöz hasonló előnyt nyújthatott volna a szóban forgó vállalatoknak. |
| --- | --- |

(55)

A Bíróság ítélkezési gyakorlata (15) és a Bizottságnak a vállalatok közvetlen adóztatásáról szóló közleménye szerint (16) a visszatérítésnél kell mérlegelni a korábbi helyzet helyreállítását annak megvizsgálása érdekében, hogy létezett-e olyan alternatív adózási elbánás, amely a jogellenes támogatás hiányában, illetve a közösségi joggal összhangban lévő nemzeti szabályok alapján a meglévőhöz hasonló előnyt nyújthatott volna a szóban forgó vállalatoknak.

| (56) | Az eredeti helyzet visszaállítása érdekében visszatérítendő összeg a következő módon számítható ki: i) le kell vonni az állami vállalatoknak vagy az azok által ellenőrzött vállalatoknak az EBF 25. cikke alapján juttatott teljes nettó nyereségből ii) a rendes adózási elbánás szerinti adó mértékét, amelyet abban az esetben vetettek volna ki, ha a szóban forgó ügyleteket a támogatás igénybevétele nélkül hajtották volna végre. Az „Unicredito” ügyben (17) a Bíróság utal arra, hogy a visszatérítendő összeget nem lenne helyes az olyan ügyletek fényében meghatározni, amelyeket a vállalatok akkor hajthattak volna végre, ha nem a támogatott ügyleti forma mellett döntenek. Ily módon a Bizottságnak nem kell mérlegelnie azokat a lehetőségeket, amelyeket az érdekelt piaci szereplők – például az ügyletek másképpen történő kivitelezésével – feltételezhetően végrehajtottak volna. |
| --- | --- |

(56)

Az eredeti helyzet visszaállítása érdekében visszatérítendő összeg a következő módon számítható ki: i) le kell vonni az állami vállalatoknak vagy az azok által ellenőrzött vállalatoknak az EBF 25. cikke alapján juttatott teljes nettó nyereségből ii) a rendes adózási elbánás szerinti adó mértékét, amelyet abban az esetben vetettek volna ki, ha a szóban forgó ügyleteket a támogatás igénybevétele nélkül hajtották volna végre. Az „Unicredito” ügyben (17) a Bíróság utal arra, hogy a visszatérítendő összeget nem lenne helyes az olyan ügyletek fényében meghatározni, amelyeket a vállalatok akkor hajthattak volna végre, ha nem a támogatott ügyleti forma mellett döntenek. Ily módon a Bizottságnak nem kell mérlegelnie azokat a lehetőségeket, amelyeket az érdekelt piaci szereplők – például az ügyletek másképpen történő kivitelezésével – feltételezhetően végrehajtottak volna.

| (57) | Így azon helyzet értékeléséhez, hogy mi történt volna akkor, ha a szóban forgó ügyleteket az adócsökkentés nélkül hajtották volna végre, meg kell vizsgálni az EBF 25. cikke alapján kedvezményben részesült minden egyes ügyletet. Jelen esetben ez a vizsgálat a portugál hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk alapján elvégezhető az egyes ügyletek további információk alapján történő újabb értékelésének sérelme nélkül. |
| --- | --- |

(57)

Így azon helyzet értékeléséhez, hogy mi történt volna akkor, ha a szóban forgó ügyleteket az adócsökkentés nélkül hajtották volna végre, meg kell vizsgálni az EBF 25. cikke alapján kedvezményben részesült minden egyes ügyletet. Jelen esetben ez a vizsgálat a portugál hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk alapján elvégezhető az egyes ügyletek további információk alapján történő újabb értékelésének sérelme nélkül.

| (58) | Az első ügylet esetében 2000. április 5-én az MC értékesítette a Crédito Predial Portuguêsben (CPP) meglévő részesedését a BSCH-nak. A második ügylet során 2000. április 7-én a CGD által ellenőrzött BPSM értékesítette a BTA bankban, valamint a CPP-ben meglévő részesedését a BSCH-nak. |
| --- | --- |

(58)

Az első ügylet esetében 2000. április 5-én az MC értékesítette a Crédito Predial Portuguêsben (CPP) meglévő részesedését a BSCH-nak. A második ügylet során 2000. április 7-én a CGD által ellenőrzött BPSM értékesítette a BTA bankban, valamint a CPP-ben meglévő részesedését a BSCH-nak.

| (59) | Mivel az EBF 25. cikkét még nem tették közzé az ügyletek előkészítésekor, mindkét ügyletet a CGD igazgatósága a holdingvállalatokra (SGPS) alkalmazandó adójogszabályok alapján tervezte meg és hagyta jóvá. E tekintetben a holdingvállalatok (SGPS) létrehozása, ugyanúgy mint az azt követő részvényeladások és -cserék, az általános portugál adórendszer alapján adómentesek lettek volna. A portugál hatóságok minden kapcsolódó dokumentumot átadtak a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(59)

Mivel az EBF 25. cikkét még nem tették közzé az ügyletek előkészítésekor, mindkét ügyletet a CGD igazgatósága a holdingvállalatokra (SGPS) alkalmazandó adójogszabályok alapján tervezte meg és hagyta jóvá. E tekintetben a holdingvállalatok (SGPS) létrehozása, ugyanúgy mint az azt követő részvényeladások és -cserék, az általános portugál adórendszer alapján adómentesek lettek volna. A portugál hatóságok minden kapcsolódó dokumentumot átadtak a Bizottságnak.

| (60) | A kérdéses ügyleteknél a szereplők megválasztása valójában egyáltalán nem volt véletlen, de a döntéseket a szóban forgó csoportok igazgatótanácsai már eltervezték és jóváhagyták. Továbbá már teljesültek a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó, általános adójogszabályi feltételek az ügyletek végrehajtásához. A portugál hatóságok megerősítették, hogy ilyen ügyletekhez nem volt szükség az adóhatóság előzetes engedélyére. |
| --- | --- |

(60)

A kérdéses ügyleteknél a szereplők megválasztása valójában egyáltalán nem volt véletlen, de a döntéseket a szóban forgó csoportok igazgatótanácsai már eltervezték és jóváhagyták. Továbbá már teljesültek a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó, általános adójogszabályi feltételek az ügyletek végrehajtásához. A portugál hatóságok megerősítették, hogy ilyen ügyletekhez nem volt szükség az adóhatóság előzetes engedélyére.

| (61) | Következésképpen a Bizottság úgy véli, hogy ebben a két esetben nincs szükség semmilyen visszatérítésre. Ezen ügyleteknél nem járt semmilyen előnnyel az EBF 25. cikkének alkalmazása, mivel a cikk még nem létezett és – a végrehajtott művelet jellemzőit figyelembe véve – az MC és a BPSM a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó, általános portugál adórendszer alapján mentesült az adó alól. |
| --- | --- |

(61)

Következésképpen a Bizottság úgy véli, hogy ebben a két esetben nincs szükség semmilyen visszatérítésre. Ezen ügyleteknél nem járt semmilyen előnnyel az EBF 25. cikkének alkalmazása, mivel a cikk még nem létezett és – a végrehajtott művelet jellemzőit figyelembe véve – az MC és a BPSM a holdingvállalatokra (SGPS) vonatkozó, általános portugál adórendszer alapján mentesült az adó alól.

| (62) | A harmadik ügylet esetében az MC és a BCP között jött létre részvénycsere, ahogy az fentebb már említésre került. |
| --- | --- |

(62)

A harmadik ügylet esetében az MC és a BCP között jött létre részvénycsere, ahogy az fentebb már említésre került.

| (63) | Az ebben a formában az MC által végrehajtott ügyletben realizált tőkenyereség, amely során a BSPM tőkéjének nagy részét a BCP törzstőkéjének mintegy 10 %-ra cserélte, a körlevél (CIRC) 67. és 72. cikkében meghatározott „egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscserére” vonatkozó különleges adójogszabályok hatálya alá tartozik. Ezek a cikkek a 90/434/EGK irányelvet (18) alkalmazzák, amely nem biztosít más lehetőséget a tagállamok részére, mint az ügylet adómentessé tételét. |
| --- | --- |

(63)

Az ebben a formában az MC által végrehajtott ügyletben realizált tőkenyereség, amely során a BSPM tőkéjének nagy részét a BCP törzstőkéjének mintegy 10 %-ra cserélte, a körlevél (CIRC) 67. és 72. cikkében meghatározott „egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscserére” vonatkozó különleges adójogszabályok hatálya alá tartozik. Ezek a cikkek a 90/434/EGK irányelvet (18) alkalmazzák, amely nem biztosít más lehetőséget a tagállamok részére, mint az ügylet adómentessé tételét.

| (64) | 2000. november 14-i végzésében a pénzügyminiszter minden bizonnyal úgy határozott, hogy ezen ügylet esetében alkalmazza az EBF 25. cikkét. Mindazonáltal ebben az esetben az EBF 25. cikkének alkalmazása nem járt semmiféle előnnyel, mivel a CIRC 71. cikkének (1) bekezdésébe átültetett mentességet közösségi irányelv írja elő, és az általános adóügyi elbánás része, amelyet a jogszerűtlen támogatás hiányában és a közösségi joggal összeegyeztethető nemzeti jogszabályok alapján alkalmaztak volna a ténylegesen megvalósult műveletnél. Következésképpen ebben az esetben sincsen helye visszatérítésnek. |
| --- | --- |

(64)

2000. november 14-i végzésében a pénzügyminiszter minden bizonnyal úgy határozott, hogy ezen ügylet esetében alkalmazza az EBF 25. cikkét. Mindazonáltal ebben az esetben az EBF 25. cikkének alkalmazása nem járt semmiféle előnnyel, mivel a CIRC 71. cikkének (1) bekezdésébe átültetett mentességet közösségi irányelv írja elő, és az általános adóügyi elbánás része, amelyet a jogszerűtlen támogatás hiányában és a közösségi joggal összeegyeztethető nemzeti jogszabályok alapján alkalmaztak volna a ténylegesen megvalósult műveletnél. Következésképpen ebben az esetben sincsen helye visszatérítésnek.

| (65) | A negyedik, egyben utolsó ügylet esetében 2000 és 2003 között a brazil ITAÚ, SA bankban meglévő részesedésének értékesítésekor a CGD realizált tőkenyereséget. A másik három művelettel ellentétben ezen ügylet nem kapcsolódik a „Grupo Champalimaud” és a BSCH közötti megállapodásokhoz. |
| --- | --- |

(65)

A negyedik, egyben utolsó ügylet esetében 2000 és 2003 között a brazil ITAÚ, SA bankban meglévő részesedésének értékesítésekor a CGD realizált tőkenyereséget. A másik három művelettel ellentétben ezen ügylet nem kapcsolódik a „Grupo Champalimaud” és a BSCH közötti megállapodásokhoz.

| (66) | A tényleges értékesítés 2000 és 2003 között több, egymást követő ügylet során történt. Bár a portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy az ügylet egy holdingvállalaton (SGPS) keresztül is létrejöhetett volna, valójában nem az általánosnál kedvezőbb adózási elbánás érdekében tervezték a vállalati forma létrehozását. Ennélfogva – figyelembe véve az Unicredito-ügyet – a Bizottság úgy véli, hogy a holdingvállalatokra vonatkozó adómentesség alkalmazása kapcsán a múltbeli események rekonstruálása jelen esetben csak feltételezett tények alapján lenne lehetséges. A portugál hatóságok nem nyújtottak elegendő részletes tájékoztatást az ügylet különböző fázisaival kapcsolatban, amelyek alapján fennállhatott volna az adóügyi semlegesség abban az esetben is, ha az EBF 25. cikkét nem alkalmazták volna. |
| --- | --- |

(66)

A tényleges értékesítés 2000 és 2003 között több, egymást követő ügylet során történt. Bár a portugál hatóságok azzal érvelnek, hogy az ügylet egy holdingvállalaton (SGPS) keresztül is létrejöhetett volna, valójában nem az általánosnál kedvezőbb adózási elbánás érdekében tervezték a vállalati forma létrehozását. Ennélfogva – figyelembe véve az Unicredito-ügyet – a Bizottság úgy véli, hogy a holdingvállalatokra vonatkozó adómentesség alkalmazása kapcsán a múltbeli események rekonstruálása jelen esetben csak feltételezett tények alapján lenne lehetséges. A portugál hatóságok nem nyújtottak elegendő részletes tájékoztatást az ügylet különböző fázisaival kapcsolatban, amelyek alapján fennállhatott volna az adóügyi semlegesség abban az esetben is, ha az EBF 25. cikkét nem alkalmazták volna.

| (67) | Ennélfogva a portugál hatóságok nem bizonyították ebben a szakaszban, hogy a ténylegesen elért tőkenyereségnek (357,4 millió euro) a tényleges adókulcs alkalmazása melletti adóját és kamatait nem kell visszatéríteni. |
| --- | --- |

(67)

Ennélfogva a portugál hatóságok nem bizonyították ebben a szakaszban, hogy a ténylegesen elért tőkenyereségnek (357,4 millió euro) a tényleges adókulcs alkalmazása melletti adóját és kamatait nem kell visszatéríteni.

VII.   KÖVETKEZTETÉS

| (68) | A Bizottság úgy véli, hogy Portugália az EBF 25. cikke alkalmazásával megsértette a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését. Ez a támogatási rendszer nem egyeztethető össze a közös piaccal, és azt vissza kell vonni a portugál hatóságok által vállalt kötelezettségnek megfelelően. |
| --- | --- |

(68)

A Bizottság úgy véli, hogy Portugália az EBF 25. cikke alkalmazásával megsértette a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését. Ez a támogatási rendszer nem egyeztethető össze a közös piaccal, és azt vissza kell vonni a portugál hatóságok által vállalt kötelezettségnek megfelelően.

| (69) | E határozat az egész rendszerre vonatkozik, és azonnal végre kell hajtani a rendszer keretében jóváhagyott támogatások visszatérítésére vonatkozóan is. A határozat mindazonáltal nem sérti azt a lehetőséget, hogy az egyedi esetben jóváhagyott támogatások vagy azok egy része összeegyeztethetőnek minősül a közös piaccal. |
| --- | --- |

(69)

E határozat az egész rendszerre vonatkozik, és azonnal végre kell hajtani a rendszer keretében jóváhagyott támogatások visszatérítésére vonatkozóan is. A határozat mindazonáltal nem sérti azt a lehetőséget, hogy az egyedi esetben jóváhagyott támogatások vagy azok egy része összeegyeztethetőnek minősül a közös piaccal.

| (70) | A portugál hatóságok bizonyították, hogy az első három ügylet esetében nincs szükség semmilyen visszatértésre. Ennélfogva a portugál hatóságok által nyújtott információk alapján és egy minden ügyletre kiterjedő, további információk jövőbeni benyújtásán alapuló újabb vizsgálat sérelme nélkül, kizárólag a CGD brazil ITAÚ, SA bankban meglévő részesedésének értékesítéséből származó tőkenyeresége után kapott támogatást kell visszatéríteni, |
| --- | --- |

(70)

A portugál hatóságok bizonyították, hogy az első három ügylet esetében nincs szükség semmilyen visszatértésre. Ennélfogva a portugál hatóságok által nyújtott információk alapján és egy minden ügyletre kiterjedő, további információk jövőbeni benyújtásán alapuló újabb vizsgálat sérelme nélkül, kizárólag a CGD brazil ITAÚ, SA bankban meglévő részesedésének értékesítéséből származó tőkenyeresége után kapott támogatást kell visszatéríteni,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A Portugália által az EBF 25. cikke alapján létrehozott állami támogatási rendszer nem egyeztethető össze a közös piaccal.

2. cikk

Portugáliának az 1. cikkben említett támogatási rendszert hatályon kívül kell helyeznie.

3. cikk

1.   Portugália megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett jogszerűtlen támogatást a kedvezményezettektől visszavegye.

2.   A visszavételre haladéktalanul és a nemzeti jog eljárásaival összhangban kerül sor, feltéve hogy azok lehetővé teszik e határozat azonnali és hatékony végrehajtását.

3.   A visszafizetendő támogatás után kamatot számítanak fel a támogatásoknak a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától azok tényleges visszafizetéséig terjedő időszakra.

4.   A kamatokat a regionális támogatások támogatástartalmának kiszámításához használt referencia-kamatláb alapján számítják ki.

4. cikk

Portugália az e határozatról történő értesítést követő két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot a határozat betartása érdekében foganatosított intézkedésekről. Erre a célra az e határozat I. mellékletben szereplő kérdőív szolgál.

5. cikk

Ennek a határozatnak a Portugál Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2006. július 4.

a Bizottság részéről

Neelie KROES

a Bizottság tagja

---

(1)  HL C 256., 2005.10.15., 26. o.

1

(2)  1989. július 1-jei 215/89. sz. törvényrendelet.

2

(3)  C (2004) 2637, 2004.10.6.

3

(4)  Lásd az 1. megjegyzést.

4

(5)  A 495/88. sz. december 30-i törvényrendelet 7. cikkének (2) bekezdése és az EBF 31. cikkének (2) bekezdése a társaságiadóról szóló törvény (CIRC) 44. cikkében szereplő (új 45. cikk) rendelkezést alkalmazta.

5

(6)  30-G/2000. sz. december 29-i törvény.

6

(7)  109-B/2001. sz. december 27-i törvény.

7

(8)  A december 30-i 32-B/2002. sz. tövénnyel módosított, a 2003. évi állami költségvetést jóváhagyó EBF 31. cikkének (2) bekezdése szerint: „A holdingvállalatok (SGPS) és kockázati tőketársaságok (SBS) által legalább egy éve birtokolt tőkerészesedések visszterhes átruházással realizált tőkenyereség és tőkeveszteség, bármilyen jogcímen is működjenek, illetve a megvásárlásukkal járó finanszírozási költségek, nem adódnak hozzá e vállalatok adóköteles nyereségéhez.”

8

A holdingvállalatok (SGPS) és kockázati tőketársaságok (SBS) által legalább egy éve birtokolt tőkerészesedések visszterhes átruházással realizált tőkenyereség és tőkeveszteség, bármilyen jogcímen is működjenek, illetve a megvásárlásukkal járó finanszírozási költségek, nem adódnak hozzá e vállalatok adóköteles nyereségéhez.”

(9)  C-6/97. sz. ügy, Olasz Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága, [EBHT 1999., I-2981. o.] 16. pont.

9

(10)  HL C 384., 1998.12.10., 3. o.

10

(11)  Lásd pl. a Bíróság által C-303/88. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének [EBHT 2004., I-3679. o.] 44. pontját.

11

(12)  730/79. sz., Philip Morris Holland kontra Bizottság ügy, [1980., EBHT 2671. o.], 11. pont.

12

(13)  A bankszektorban folytatott kereskedelemre és versenyre kifejtett torzító hatást illetően lásd különösen a C-222/04. sz. „Fondazioni bancarie” ügyben 2005. december 15-én hozott ítélet 139. és azt követő pontjait, valamint az ott említett ítélkezési gyakorlatot.

13

Fondazioni bancarie

(14)  A nehéz helyzetben lévő vállalatok megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások (HL C 288., 1999.10.9., 2. o.).

14

(15)  C-148/04. sz. Unicredito Italiano SpA ügy.

15

Unicredito Italiano SpA

(16)  Az állami támogatási szabályoknak a vállalatok közvetlen adóztatásával kapcsolatos intézkedésekre történő alkalma bizottsági közlemény (HL C 384., 1998.12.10., 3. o.).

16

(17)  Lásd a 19. megjegyzést, 113–119. pont.

17

(18)  A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/434/EGK tanácsi irányelv (HL L 225., 1990.8.20.). A 8. cikk (1) bekezdése meghatározza: „Egyesülés, szétválás vagy részesedéscsere esetén az átvevő vagy a megszerző gazdasági társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírok elosztása az átadó vagy a megszerzett gazdasági társaság tagjai (részvényesei) számára ez utóbbi társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírokért cserében, önmagában nem adhat okot a tagok (részvényesek) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének bármely címen történő megadóztatására.”

18

Egyesülés, szétválás vagy részesedéscsere esetén az átvevő vagy a megszerző gazdasági társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírok elosztása az átadó vagy a megszerzett gazdasági társaság tagjai (részvényesei) számára ez utóbbi társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírokért cserében, önmagában nem adhat okot a tagok (részvényesek) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének bármely címen történő megadóztatására.”

---